mot · GK02So603 · 1996-10-07 00:00:00 — SammanfattningKampen mot alkohol- och drogmissbruk måste skärpas. Iföreliggande motion presenteras vår alkohol- ochnarkotikapolitik.Vad gäller alkoholpolitiken föreslås en rad åtgärder som främst inriktasmot gruppen överkonsumenter. De utgör av befolkningenmen konsumerar av alkoholen.Den nuvarande fixeringen vid en minskning av totalkonsumtionen avalkohol är, enligt vår mening, inte verkningsfull. Bland de krav som framförsfinns en förändrad och förbättrad information- och opinionsbildning, enpolitik som innebär att familjen stärks, ett tydliggörande av skolans roll föratt minska rekryteringsunderlaget för missbruk samt en förändring av dennuvarande lagen om vård av unga - LVU. Vidare förordar vi förändringar avden svenska alkoholpolitiken i ett EU-perspektiv.Betydelsen av de insatser som görs av ideella organisationer vad gällersåväl vård som hjälpinsatser för alkohol- och narkotikamissbrukareunderstryks.Det internationella samarbetet i kampen mot narkotikan är av synnerligenstor vikt, vilket också gäller det allt mer omfattande dopingmissbruket.Moderata utgångspunkterModerata samlingspartiets utgångspunkt är respekten för denenskilde individens förmåga att ta ansvar och att forma sitteget liv. Det offentligas uppgift är, som vi ser det, att skapaförutsättningar för ett enskilt ansvarstagande, samt att biståoch värna de medborgare som saknar personligaförutsättningar att ta självständigt ansvar.Bruket av alkohol är en del av vår kultur med månghundraåriga traditioner.Samtidigt är det angeläget att göra en klar åtskillnad mellan bruk ochmissbruk av alkohol. Alltför ofta blandas dessa begrepp ihop, vilket bl.a. harfört med sig att för en alkoholpolitik som skiljer sig markant från densyn i dessa frågor som är vanlig i vår omvärld.Eftersom det hos många svenska politiker finns en övertro påtotalkonsumtionens betydelse, försummar man den grupp som utgör tioprocent av befolkningen, men som svarar för av allalkoholkonsumtion. Så länge inga insatser riktas speciellt mot missbrukarnakommer vi aldrig att varaktigt kunna minska de sociala och medicinskaproblem alkoholen medför.Vi hävdar att den absolut övervägande delen av befolkning är fulltkapabel att ta ansvar för sin egen alkoholkonsumtion, utan restriktioner ochregler. Detta bör vara vägledande för den svenska alkoholpolitiken. Våruppfattning är att alkoholpolitiken skall inriktas på opinionsbildning, inteminst i skolan, och på att minska missbruket av alkohol. Preventiva åtgärderskall sättas in i form av t.ex. upplysning vid barn- och mödrahälsovården.ANT-undervisningen i skolorna måste intensifieras. Betydelsen av dettaförstärks av uppgifter om att 12-åringar konsumerar allt mer folk- och starköl.Vi vill också betona föräldrarnas oavvisliga ansvar att tillse att de egnabarnen inte dricker alkohol. Det offentliga kan endast medverka till ett stödgenom information och normbildning.Förbudslinjen har visat sig ge dåliga resultat i arbetet mot alkoholmissbruk.Som bevis för detta kan bl.a. anföras att andelen missbrukare trots den fördapolitiken hållit sig , samt att allt fler rapporter gerbeläggför att hembränningen ökat och fortfarande ökar. Opinionsbildning, andra ochansvarsfulla värderingar och ett nytt förhållningssätt är betydligt effektivare.Mot den bakgrunden bör alkoholpolitikens mål vara att upprätta en balansmellan den enskildes frihet under ansvar å ena sidan och riskerna förmissbruk å den andra.Åtgärder för att begränsa alkoholkonsumtionen måste vidtas på såväl kortsom lång sikt. Den politik som bedrivits i har i alltför hög gradkoncentrerats till totalkonsumtionen. Detta har inneburit att det verkligaproblemet, nämligen överkonsumenternas beteende och konsumtion, inteuppmärksammats i tid.Det finns inget entydigt samband mellan totalkonsumtion ochalkoholskador. Självfallet är det viktigt att minska konsumtionen av alkohol,men fixeringen vid totalkonsumtionen har ofta lett till felaktiga prioriteringaroch åtgärder.Det är viktigt att de åtgärder som vidtas för att minska alkohol-konsumtionen inte uppfattas som trakasserier av den övervägande del avbefolkningen som inte har några problem med sin alkoholkonsumtion. Därförhar vi avvisat förslag om strängare utskänkningstillstånd, högre åldersgränser,ingrepp mot marknadsföring och dylikt. För att åtgärderna skall varaverkningsfulla krävs acceptans från en bred opinion.Det gäller att mobilisera människornas egen ansvarskänsla - för sig självaoch sin omgivning. Det är viktigt att de åtgärder som vidtas, på såväl långsom kort sikt, vinner förståelse hos den breda allmänheten. I och med att det finns en stor kunskap om de medicinska och psykiska skador en alltförstor konsumtion av alkohol kan leda till, finns också en bra grund för åtgärdersom är nödvändiga för att hjälpa och stötta dem som redan befinner sig i ettmissbruk, men också för att minska rekryteringsbasen för nya missbrukare.Starkare gemenskaper minskar riskerna för missbruk. Förbättradeförutsättningar att servera öl, vin och sprit till rimliga priser gererfarenhets-mässigt en bättre dryckeskultur än den som utvecklats utan social kontroll.Det viktigaste instrumentet är och förblir opinionsbildning och information.Inom många andra områden har information och aktiv upplysning visat sigmycket effektiv. Ett bra exempel på detta är den omfattande antirökkampanjsom bedrevs främst . Resultatet har blivit en kraftigminskning av rökningen bland de ungdomar som var föremål för dennainformation. Rökning förekommer inte längre i många miljöer, t.ex. isammanträdeslokaler, därför att information om hälsorisker har givit avseddaresultat - utan att någon förbudslagstiftning har tillgripits. Detta visar attuthålliga informationskampanjer skapar större förståelse hos enskildamänniskor och påverkar människors attityder.En förbudslagstiftning, som upplevs som förmynderi, åstadkommer kanskeett ändrat beteende, men ej förändrade attityder. Den som har ett starkt behovav att skaffa sig alkohol, och hindras att köpa på sedvanligt sätt väljer andrakanaler. Den omständigheten att priset för hembränd sprit upprätthålls på''kända'' nivåer visar att denna marknad är välorganiserad och att den har enbetydande omfattning.Information om alkohol och alkoholrelaterade skador skall vara baserad påfakta och kunskap. Därför är det väsentligt att sådan sammanställs ochutvärderas för att på ett effektivt sätt kunna användas i opinionsarbetet.Kampanjer för information om alkoholens skadeverkningar kan vara ett sättatt få ungdomar att minska sin alkoholkonsumtion och att t.ex. övergå frånstarköl till svagare alternativ.Samtidigt är det centralt att den information som ges inte uppfattas somförbudsivrande och förmynderi. Erfarenheterna visar att sådan informationinte ger den tilltänkta effekten utan i stället får människor att utestängabudskapet.På flera håll i världen pågår arbete med att informera och upplysa omalkoholen utifrån ett positivt perspektiv. Det främsta exemplet är det arbetesom skett och fortfarande sker i den kanadensiska delstaten . Där haren omfattande liberalisering av alkohollagarna kombinerats med ettomfattande upplysningsarbete. Den förändrade politiken är mycket lovandemed en minskning av konsumtionen som resultat. Reformerna i harnu följts upp i flera andra av delstater, med samma goda resultatsom följd. Även i finns exempel på delstater som följt Québecsexempel. I andra sammanhang används ofta internationella erfarenheter sommodell. Det intressanta och slående är dock att när det gäller just alkoholdiskuteras alltför sällan resultatet av internationell forskning och vunnenerfarenhet som på något sätt bryter mot det svenska etablissemangets syn påalkoholpolitiken.Internationell forskning visar t.ex. att en viss mängd alkohol per dag t.o.m.är nyttigt och kraftigt minskar dödsfall i hjärt- och kärlsjukdomar. Dettafaktum diskuteras runt om i världen, med somundantag. Vi anser att denna enkelspåriga attityd till forskningen på detalkoholmedicinska området är allvarlig.Barn och ungdomar har förebilder främst i de egna föräldrarna, men också iidrottsstjärnor, pop- och rockmusiker och andra artister. Därför är det viktigtatt dessa ställer upp som positiva förebilder.Familjen måste stärkas. Det måste vara möjligt för föräldrar att ge sinabarn den kärlek, omtanke, stöd och ledning som varje barn har rätt till, ochsom i sin tur leder till att barnen växer upp till trygga och harmoniskamänniskor. I vår partimotion 1996/97:Fö201 av m.fl. (m)presenterar vi också en politik som ger förutsättningar för detta.I detta sammanhang är det också viktigt att framhäva det tankemönster somär alltför utbrett i vårt land, nämligen att någon annan tar över ansvaret i ochmed att skatten är betald. Alla måste känna ansvar och hjälpa, stötta och sägaifrån när människor är på väg in i missbruk, innan det är . Här spelardet civila samhället - vars viktigaste delar utgörs av den ''lilla världen'':familjen, vänner, arbetskamrater - en viktig roll, som inte kan övertas av detoffentliga.I bygger välfärden på storslagna system som beslutats av regeringoch riksdag. Syftet har varit att försöka lösa problemen genom att flyttaansvaret från det civila samhället till den offentliga sektorn. Vårvälfärdstrappa börjar uppifrån och söker sig nedåt. Men den officiella trappannår sällan samhällets botten: och känner fleralkoholmissbrukare och uteliggare än kommunens socialförvaltning.Det är ingen tvekan om att civilsamhällets direkta väg är billigare. Den ärockså i linje med folkrörelsernas ursprungliga medborgaranda som sågcivilsamhället som verksamhet av typen ''låt-oss-gå-samman-och-göra-det-själva''. De tre argumenten för det civila samhällets roll i välfärden är alltsåekonomiska, moraliska och medborgerliga.Samtidigt är det viktigt att det offentliga, när den lilla världen inte ärtillräcklig, eller kanske inte längre finns, är beredd och har förmågan atthjälpa och stötta. Kommunernas socialassistenter och annan personal som ärutbildad för detta, måste ges större möjligheter att arbeta preventivt där dethåller på att gå snett, eller att hjälpa människor som redan är alkoholiserade.Allmän prevention, vård ochomsorgVarje barn är unikt, de har olika förutsättningar ochmöjligheter. Detta måste också respekteras och tas hänsyntill i skolan, där barn och ungdomars värderingar i mycketstor utsträckning präglas. Många elever ''hänger inte med''under den känsliga högstadietiden, vilket gör att de försökerhävda sig, ofta genom bruk av alkohol och ibland även avnarkotika.För att undvika detta är det viktigt att skolan har tid och möjlighet att tahänsyn till varje enskild elev. Skolan måste uppmärksamma och hjälpa eleversom riskerar att komma efter och ge dem stöd och hjälp. måsteskolan garantera alla elever ordentliga baskunskaper innan de går vidare. Detär centralt att undervisning om alkoholens skadeverkningar återfinns i skolansläroplan.Många av de problem som vissa ungdomar har, bottnar i hemförhållanden.Detta får dock inte hindra skolan att i samarbete med hemmet ochsocialvården försöka lösa problemen. Hem, skola och socialvård måste ocksåi samverkan bekämpa normlöshet i form av skolk, mobbning, utstötning ochbristande hänsyn till andra. Krav måste kunna ställas och efterföljas.För att detta arbete skall vara verkningsfullt måste nuvarande lag om vårdav unga förändras. I samband med propositionen om en förändrad LVU(1989/90:28) föreslog vi moderater att delar av den gamla barnavårdslagenåter skulle gälla. Vi återkommer nedan med förslag på nödvändigaförändringar av den nuvarande lagstiftningen.När det gäller alkoholmissbrukare skall dessa kunna få vård genomkommunens försorg. Vid upprepat och grovt missbruk som leder till asocialtbeteende och risker för andra människor, skall tvångsomhändertagande kunnaske för att vården skall ge resultat. Moderatasamlingspartiet har vid ett flertal tillfällen föreslagit förändringar avnuvarande lag om vård av missbrukare (LVM). Även när det gäller LVMmåste åtgärder kunna sättas in tidigare och stegvis öka med ettomhändertagande som en sista utväg.De frivilliga och ideella organisationernas insatser på detta område ärmycket värdefulla.Alkoholkonsumtion ochnarkotikamissbrukDet är viktigt att göra klart att det finns en fundamentalskillnad mellan alkoholkonsumtion och missbruk avnarkotika. Alkohol kan konsumeras utan vare sig medicinskaeller sociala konsekvenser. Alkoholmissbruk innebär att denenskilde individen kan kontrollera sinkonsumtion, vilket leder till negativa konsekvenser för såvälden enskilde som hans eller hennes omgivning.Varje icke-medicinskt motiverad konsumtion av narkotika å den andrasidan måste klassificeras som rent missbruk, då den redan i mycket små dosersnabbt leder till omfattande skador av såväl fysisk som psykisk natur.Dessutom leder narkotikabruk ofrånkomligt till brottslighet av olika slag.Därför måste allt icke-medicinskt bruk av narkotika vara förbjudet ochbekämpas.I den svenska drogdebatten har denna distinktion mellan alkohol ochnarkotika inte gjorts tydlig nog. Detta har gjort att alkoholkonsumtion mångagånger betraktats på i princip samma sätt som narkotikamissbruk. Vi anserdetta vara fel.Förändrad LVUVi har ovan redovisat att barn som växer upp imissbrukarhem ofta är mycket utsatta. Av den anledningen ärdet väsentligt att dessa barns situation uppmärksammas ochåtgärdas på ett så tidigt stadium som möjligt. I samband medpropositionen om en förändrad lag om vård av unga(1989/90:28) krävde vi att delar av den gamlabarnavårdslagen åter skulle gälla. Det handlade främst omlagens 26 §, vilken innebar att de sociala myndigheterna isamarbete med familjen hade en reell möjlighet att på etttidigt stadium hjälpa och stötta familjer där barnen riskeradeatt råka illa ut fysiskt eller psykiskt.Lagen var konstruerad så att åtgärderna vidtogs i samråd med den enskildafamiljen. Åtgärderna vidtogs stegvis, och inleddes med att de socialamyndigheterna i samarbete med familjen planerade åtgärder som syftade tillatt stötta familjen. Hjälpte inte detta fanns det möjlighet förbarnavårdsnämnden att komma med förmaningar och eventuellt varningar tillfamiljen. Ledde inte de tidigare åtgärderna till önskat resultat kunde desociala myndigheterna lämna föreskrifter om barnets levnadsförhållanden. Ifjärde hand var det möjligt för nämnden att beordra övervakning av detenskilda barnet. Först som en sista åtgärd kunde beslut om omhändertagandebli aktuellt.Genom denna lag visade myndigheterna att man var mån om att bevara ochrespektera familjen som en enhet och arbeta för att familjen själv skullekunna förbättra sin situation. Föräldrarna var t.ex. medvetna om att ytterligareåtgärder kunde komma att vidtas om ingen förändring till det bättre skedde.Det fanns härigenom en möjlighet att på ett tidigt stadium rädda barn från attbrytas ner såväl fysiskt som psykiskt.Nu kommer socialnämndernas åtgärder och agerande ofta överraskande ochdessutom . Vi anser därför socialtjänstlagen skall kompletteras medett återinförande av den tidigare barnavårdslagens 26 §.Vård av alkoholmissbrukareStöd-, vård- och/eller behandlingsinsatser föralkoholmissbrukare måste ges i ett så tidigt skede avmissbruket som möjligt. Det är viktigt att under sekretess geakt på tidiga symptom på alkoholskador vid läkar- ochhälsoundersökningar för att kunna ge den enskilde detstöd han behöver. I detta sammanhang vill vi geuppmärksamhet åt ett allt större problem, nämligen depsykiskt sjuka missbrukarna. Statistik, presenterad vidSocialstyrelsens konferens iseptember 1996, visar att av allaalkoholmissbrukare också lider av någon form av psykiskstörning. Bland gruppen narkomaner är andelen 60 procent.Detta innebär att missbrukarvården inte bara handlar om attfå människor ur sitt missbruk. Det handlar minst lika mycketom att behandla psykiska sjukdomar. Detta ställer stora kravpå behandling och vård. finns det mycketbristfällig uppföljning och kvalitetssäkring vad gällermissbrukarvården. Vilka resultat leder den svenskamissbrukarvården egentligen till? Det finns empiriska studier- men ytterst begränsade vetenskapliga undersökningar.Detta är en allvarlig brist, eftersom det innebär att man intemed säkerhet vet vilka behandlingsmetoder som gerlångsiktigt positiva resultat.Alkoholvården i är i stor utsträckning koncentrerad på dem somhar ett långt missbruk bakom sig. För dessa är vårdinsatser sällan likameningsfulla, och det tar framför allt resurser från missbrukare iinitialskedet.För gruppen grava alkoholmissbrukare är det mer meningsfullt att satsa påinackordering, sysselsättning och gemenskap. Här vill vi framhäva de insatsersom de frivilliga organisationerna, t.ex. och ,gör för denna grupp alkoholmissbrukare, speciellt i storstäderna.Vi har ovan kritiserat att sällan har tid och resurser att satsapå sin ''hårda kärna'', d.v.s. på dem som behöver hjälp och stöd men som inteär tillräckligt starka för att hävda sin rätt. Det är dessa människor som främstbehöver det kunnande och det engagemang som duktiga socialtjänstemänbesitter. Vi hänvisar till vad som sagts ovan om möjligheter att frigöraresurser för att ge bättre möjlighet att satsa på denna grupp.Utöver detta föreslår vi en ny lag om vård av missbrukare. Under flera århar vi kritiserat att nuvarande LVM inte ger tillräckliga möjligheter att på etttidigt och mer effektivt sätt gripa in för att hjälpa missbrukare. En ny LVMmåste kombinera möjligheter till frivilliga åtgärder och tvång. Familjens,vänners och arbetskamraters möjligheter till stöd och hjälp måste ocksåförstärkas. Vi föreslår att stöd och behandling sker på tre nivåer:1 frivilliga åtgärder inom ramen för bestämmelser,23 övervakning och andra föreskrifter som sociala nämnden åläggermissbrukaren, och som sista möjlighet45 frihetsberövande.6En ny lag om vård av missbrukare skall ge möjlighet till s.k.kontraktsvård och till längre sammanhängande vårdperioder.Insatserna bör inriktas på missbrukare som befinner sig i ettinitialskede av missbruk. Vidare krävs ett fördjupatsamarbete mellan polisen och de sociala myndigheterna,något som länge efterlysts från främst polisens sida. Det äröver huvud taget viktigt att samarbetet mellan olikamyndigheter förstärks. Det gäller, utöver polisen, ocksåskola, kriminal- och narkomanvården och domstolarna.Förändring av alkohollagenI beslöt att anta ett förslag om enalkohollag. Lagen ersätter lagen (1977:292) om tillverkningav drycker m.m. och lagen (1977:293) om handel meddrycker. I samband med behandlingen av denna nya lagväckte Moderata samlingspartiet en kommittémotion(1994/95:So13) i vilken vi föreslog ett antal förändringar iliberaliserande riktning. Det handlade först och främst om attge näringsställen större möjligheter att själva bestämma översin verksamhet och att därmed också ge enskilda människorett större ansvar.För det första menar vi att Systembolagets monopol successivt böravvecklas. Vi förordar att ett system med licensierade affärer införsmotsvarande det som redan finns i med s.k. ''off licence''-butiker. Inledningsvis bör starköl och vin kunna säljas utanför Systembolaget.I ett senare skede bör även starksprit omfattas av verksamheten.Vidare anser vi att åldersgränsen för inköp av alkohol bör justeras ochmotsvara myndighetsåldern.Vad gäller reglerna för utskänkning är det få länder i världen som har en såbyråkratisk och krånglig lagstiftning som . Även om den nyaalkohollagen luckrade upp det tidigare ovillkorliga mattvånget och ett antalandra bestämmelser, är även den nuvarande alkohollagen ett exempel påbyråkratisk klåfingrighet som helt saknar folkligt stöd. Vi anser därför attlagen bör ändras på ett antal väsentliga punkter.För det första skall bestämmelsen om mat som en del av verksamheten förrätt att få utskänkningstillstånd tas bort. Bestämmelsen fungerade möjligentidigare, då hade en annan restaurangkultur och det inte var likavanligt att människor träffades efter arbetet för att ta sig ett glas öl ellervin.Men verkligheten är annorlunda. Det anses som ett trevligt och naturligtsätt för allt fler att man innan man avslutar sin dag träffar arbetskamrater ochvänner på ett avspänt och trevligt sätt - för att sedan åka hem och äta. Vimoderater anser att denna form av socialt umgänge är positivt och visar attäven svenskar kan umgås med alkohol - något som politiska förbudsivrarehävdat inte är fallet. Därför skall det naturligtvis vara möjligt att öppnarenodlade barer och pubar.Bestämmelser om när alkohol får serveras härstammar också från ensvunnen tid. Den nya alkohollagen stadgar att alkohol får serveras frånkl 11.00 till - med möjlighet tillförlängning. Varför politiker skall lägga sig i om enskilda människor villdricka ''en lille en'' , eller ta ett sista glas vinkl 06.00 innan man går hem för natten är obegripligt. Något socialpolitisktmotiv finns knappast! Vi menar därför att tidsbegränsningen skall utraderasur lagstiftningen. Frågan om öppettider regleras naturligt mellannäringsställets ägare och hans eller hennes kunder.Ytterligare exempel på onödiga regler som vi anser skall avskaffas är denom att priset på alkohol inte får understiga inköpspriset (6 kap. 6 §), att detmåste finnas alkoholfria alternativ (3 kap. 6 §), att alkoholdrycker med högrealkoholhalt än 60 volymprocent inte får säljas (3 kap. 1 §), att man inte fårvidta åtgärder på serveringsställe i syfte att förmå gäst att köpa alkohol(6 kap. 7 §) - d.v.s. en bartender får i praktiken inte fråga sin gäst om haneller hon önskar en drink till - att vin och starköl inte får säljas på teatrarannat än i pauserna (7 kap. 8 § fjärde stycket) och att minibarer på hotellrumendast får finnas på hotell med tillstånd (7 kap. 8 § femte stycket).Samtliga dessa bestämmelser bör avskaffas. De drar ett löjets skimmeröver den svenska alkoholpolitiken och torde ha få försvarare bland vanligamänniskor. I stället skapar de en spricka mellan politikerna och dempolitikerna säger sig företräda. Vi anser att vissa regleringar behövs - men föratt vinna förståelse för detta måste politikerna också avskaffa debestämmelser som bara uppfattas som byråkrati och förbudsmentalitet, ochsom heller inte fyller några som helst alkoholpolitiska syften.Alkoholpolitiken och EUI samband med inträde i det europeiska samarbetetframförde vi moderater att alkoholpolitiken var en fråga föross svenskar och inte för EU. Det visar sig nu att det finnsstor risk att den framtida svenska alkoholpolitiken kommeratt beslutas genom överklaganden till ochavgöras av jurister och inte av . Ett flertal ärendenligger nu hos domstolen för avgörande. Det gäller bl.a.försäljningsmonopolet och Alkoholinspektionens roll.Utöver detta kommer frågan om införselbegränsningar avalkohol upp till avgörande i förhandlingar mellan och de andramedlemsländerna. och erhöll i medlemskapsförhandlingarnarätt att fram ha en begränsning av hur mycket alkohol ensvensk respektive finsk medborgare får föra med sig från ett annat EU-land. gäller därför vin, sprit och öl, samt 300cigaretter.Det skall jämföras med att det i princip inte råder någon formell gräns förandra EU-medborgare, så länge man kan bevisa att alkoholen skall användasför personligt bruk.Moderata samlingspartiet anser att skall delta i det europeiskasamarbetets alla delar. Vi har accepterat principen om fri rörlighet mellanmedlemsstaterna vad gäller såväl människor som varor. Det innebär att viprincipiellt inte anser att i förhandlingar med EU skall begärapermanenta undantag för införsel av alkohol. Däremot kan vi se ettdramatiskt förlopp om man skulle släppa begränsningen fri på en gång - omman inte är beredd att justera de svenska alkoholskatterna iförhållande till nivåerna i först och främst . En kompromiss skullekunna vara att höja gränsen för tillåten alkohol- och tobaksmängd från den1 till öl, från 5 till vin och från 1 till2 liter sprit. kan man fördubbla mängden för att den1 helt ta bort det svenska undantaget.