mot · GK02Jo759 · 1996-10-07 00:00:00 — InledningUtgångspunkterEtt milleniumskifte står för dörren. Med nuvarande livsstilhos stora delar av jordens befolkning är det inte sannolikt attnågra människor kommer att få uppleva detta symboliskaskeende igen. Det avgörs av vilken hänsyn mänsklighetenväljer att ta till de grundläggande ekologiska sambanden påvår planet under de kommande åren.Människan har en rätt att bruka naturen, men inte att förbruka den. När vinyttjar naturresurserna måste därför detta alltid ske med hänsyn till naturensegna gränser. Vi behöver således backa ut från den ekologiskaåtervändsgränd som nuvarande levnadsmönster har lett oss in i. Det gäller attsnarast möjligt återgå till en för framtiden hållbar utveckling.Det vilar ett kollektivt ansvar för denna utmaning på jordens allamänniskor, men tyngdpunkten i ansvaret ligger hos oss i den industrialise-rade världen. Detta kollektiva ansvar kan och måste brytas ner till ettpersonligt ansvar för den egna livsstilens miljöpåverkan. Att säkra miljöninför framtiden innebär att vi reellt ökar friheten för kommande generationeröver hela världen. För oss liberaler innebär detta att vi skall försöka att levapå räntan av det naturen har att ge och inte på kapitalet.Tillståndet i världenDet är lätt att slå an en pessimistisk grundsyn när det gällermiljöproblemen. matas vi med information omlokala miljökatastrofer i världen som det publicerasnya rapporter om tilltagande globala problem somklimatförändringar. Då är det lätt att ryckas med närdomedagsprofeterna varnar för att de livsnödvändigaekosystemen riskerar att bryta samman och att vi tvärt måstelägga ner all industriell och resursförbrukande aktivitet.Det är ofta skillnaderna i synen på verkligheten som ligger till grund förstora åsiktsskillnader i vilka åtgärder som vi omgående måste vidta för attsäkra miljön. Vi liberaler har en positiv och teknikvänlig syn på verkligheten.Det är genom tekniska framsteg vi har kunnat upptäcka miljöhot och minskaderas inskränkning av friheten . Denna positiva inställninginnebär dock inte att vi aningslöst menar att det går att tänja på naturensspelregler hur långt som helst. Men vi förnekar inte heller naturens partiellaförmåga att läka sig själv. Alla hot kan dock inte avvärjas genom forskningeller genom rätt ekonomiska och institutionella arrangemang.Naturen och dess förmåga att leverera råvaror och upplevelser utgöroberoende av verklighetssyn grunden för vårt samhälle och för civilisationeni stort. Naturlagarna har alltid sista ordet och måste därför tidigt gestolkningsföreträde vid intressekonflikter med miljöfarlig verksamhet. Det ärett uttryck för en försiktighetsprincip som måste prägla all mänsklig relationtill naturen. Vår bedömning är att måste vidtaga åtgärder påflera plan för att inte fortsätta att agera utan hänsyn till naturens lagar. Viskall i denna motion redogöra för några nödvändiga åtgärder.Vi liberaler är redo för utmaningenAv de nio kanske främsta miljömålen som har satts upp avriksdagen uppfylls endast ett. Den senaste rapporten frånNaturvårdsverket (MIL 95/4472) utgör således en dysterläsning. Den pekar på hur lätt det är att i eller vidinternationella konferenser lova bot och bättring, men hursvårt det är i praktiken att leva upp till de stoltaförklaringarna när det väl kommer till konkreta åtgärder. Detenda som är säkert är att nuvarande politik inte svarat motvad regeringen lovat: "Miljöpolitikens mål är att skyddamänniskors hälsa, att bevara den biologiska mångfalden, attfrämja en långsiktig hushållning med naturresurserna samtatt värna natur- och kulturlandskapen." 1995/96:25,sid 102. )Vi liberaler är övertygade om att miljöhoten går att bemästra. Men dåhandlar det om att, som det så väl uttrycks på engelska: Walk the talk! Vimåste således tillämpa en konsekvent politik där retoriken omsätts tillpolitiska beslut för att angripa huvudproblemen. Genom att t ex konsekventsätta den biologiska mångfalden och den genetiska variationen före detkortsiktiga exploateringsintresset så går det att nå uppsatta mål på dettaområde. När det vidare gäller den mer generella belastningen på miljön så ärdet centralt att staten med hjälp av miljöavgifter och andra ekonomiskastyrmedel sätter relevant pris på miljöförstöringen. Därmed användsmarknadsekonomin som det centrala medlet och vi uppfyller den grund-läggande principen att förorenaren betalar.Vi liberaler är på det klara med att miljöproblem inte kan isoleras frånandra problem som behöver åtgärdas. En hållbar utveckling hänger i prak-tiken ihop med en positiv ekonomisk utveckling. Den socialdemokratiskaekonomiska politiken med skattehöjningar på företagande motverkartillkomsten av nya jobb. De klarar inte heller att styra det huvudsakligaintresset från den traditionella exportindustrin till ett ökat nyföretagande itjänste- och högteknologisektorn. Man väljer därmed att försöka skapa nyajobb inom de sektorer som i praktiken har störst miljöpåverkan. Denekonomiska utvecklingen eller tillväxten måste inför det nya årtusendet skepå ett sådant sätt att naturresurserna utsätts för så lite påfrestning sommöjligt.Nationella, regionala ochglobala miljöutmaningarMiljöproblemen varierar kraftigt mellan olika länder ochregioner och den globala nivån. Den avgörande orsaken tillde globala miljöproblemen är den ojämna fördelningen avresurser. Miljöproblemen i de fattiga delarna av världen harså gott som alltid sitt ursprung i att fattigdomen tvingar framen rovdrift och en livsföring på marginalresurserna. Oftahotas människors direkta möjligheter till överlevnad, t exgenom bristen på rent vatten eller på odlingsbar mark.Fattigdomen är den enskilt viktigaste förklaringen till denkraftiga befolkningsökningen och därmed hotet om enöverbefolkad värld. I de rikare delarna av världen hängermiljöproblemen snarare ihop med det motsatta problemet -en omfattande överkonsumtion av naturresurserna. Här haren effektiv reningsteknik och ett effektivt jordbruk lyckatssäkra vår kortsiktiga överlevnad. Istället hotas våromedelbara livskvalitet och långsiktiga överlevnad genom tex försurade skogar och sjöar och en snabbt minskandebiologisk mångfald och genetisk variation. Gemensamt föralla miljöhot på vår jord är dock att de alltid beskär vår frihetoch minskar framtida generationers livschanser.Globala utmaningarHotet mot miljön har bytt karaktär. Från att ha främst ha variten fråga om synliga och omedelbara fabriksutsläpp mednationella eller högst regionala skador har miljöproblemenblivit både globala och diffusa. Det är nu de enskildaindividernas levnadsmönster i alla världens länder somsammantaget utgör de största globala hoten. De störstamiljöproblemen, som klimatförändringar och förtunningenav stratosfärens ozonskikt, är till stor del globala och kräverlösningar på en internationell nivå. En säkrad god livsmiljö idet globala perspektivet är en utmaning som delas av helajordens befolkning. Arbetet för en god livsmiljö utgör ettgrundläggande mål för alla kulturer och nationer. Detta målkan därför utgöra ett viktigt kitt för bättre världsgemenskap.Det globala samarbetet inom ramen för de internationellaorganisationerna, t ex inom ramen för FN och dess mångakonventioner, måste förstärkas. Det gäller att förvalta vår"gemensamma framtid" enligt Brundtland-kommissionensriktlinjer och att växla in på "en hållbar utveckling" somFN:s miljökonferens i lade fast.Klimatförändringar, ozonförtunning och suraregnHotet om omfattande klimatförändringar och ozonurtunningär två av de största hoten mot mänsklighetens överlevnad. Ettannat allvarligt internationellt miljöhot är de "sura regnen"till följd av svavel- och kväveutsläpp. Bara i orsakardessa utsläpp att tusentals vattendrag sakta men säkert tömspå allt liv genom försurning.Klimatkonventionen från om begränsning av koldi-oxidutsläppen måste i praktiken genomföras genom ett minskat beroende avfossila bränslen i hela världen. Det är dock viktigt att vi tar till oss att det påflera ställen i konventionen betonas att det trots det differentierade ansvaretkrävs mer av industriländer som . måste först och främst taansvar för sina egna utsläpp för att med trovärdighet kunna agera på detinternationella planet. De mål som har uppsatts av innebär attsvenska koldioxidutsläpp skall minska procent . Fram är målet satt till att vi återgår till utsläpp på 1990årsnivå. För att uppnå detta måste åtgärder vidtas omgående. Det kräver att vibl a successivt höjer avgifter för koldioxidutsläpp tills vi har nått deuppsattamålen. Genom en skatteväxling inom energi- och transportsystemet går detatt göra fossil energi dyrare och förnybar energi billigare. börinternationellt verka för att beräkningen av hållbara utsläppsnivåer avkoldioxid och andra växthusgaser huvudsakligen bör ske efter en per capita-princip. Det innebär att skäliga utsläppsnivåer beräknas efter antalet invånarei varje land och inte efter något annat mått som t ex BNP. Det är denberäkning av utsläppsminskningar som bäst möjliggör för fattiga länder attlyfta sig ur den nuvarande fattigdomen.Arbetet inom ramen för Montrealprotokollet om avvecklingen av s kfreoner måste satsa mer på förbättrad återvinning av gamla produkter medfreoner, samt att ny teknik sprids även i de fattiga länderna. Det äroacceptabelt att lägre krav ställs på dessa länder enbart för att produkterbaserade på för miljön oskadliga kemikalier är patenterade av företag i länderna. Det krävs därför ökade insatser från de rika länderna att genombistånd inom ramen för Montrealprotokollet genom ett förpliktandefondsystem överföra främst ekonomiska resurser till de fattigare länderna.Luftutsläpp av svaveldioxider, kväveoxider och ammoniak är dengrundläggande orsaken till försurning av vattendrag. För att parera dessautsläpp och minska deras skadeverkningar satsas stora resurser på kalkningav bl a vattendrag för att inte de ekologiska systemen skall omintetgörasp.g.a. har delvis lyckats med att minska sina utsläppav främst svaveldioxid. Tyvärr har inte belastningen från utlandet minskat isamma omfattning. Det krävs vidare insatser för att minska användningen avsvavelhaltigt bränsle och, där så sker, att reningen förbättras. Sjöfarten utgören stor utsläppskälla av svaveldioxid och därför måste det inom ramen förden internationella sjöfartsorganisationen skapas ett system medmiljöklassning av sjöfarten för att minska svavelutsläppen.De internationella konventionernaDet är genom internationellt bindande överenskommelsersom miljön bäst kan säkras globalt. Nationer har nämligeninte endast gemensamma intressen som en god livsmiljö ochsäkerhet, utan man är ofta varandras konkurrenter i denglobala ekonomin och världshandeln. Därmed uppstår intesällan ett s k fångarnas dilemma, dvs att ingen stat ensamtvågar föra en offensiv nationell miljöpolitik p.g.a. rädsla attförlora konkurrenskraft i den industriella sektorn. Genomfolkrättsligt bindande avtal kan gemensamma steg tas, utanatt någon deltagande stat tappar i konkurrenskraft.Sverige är duktigt på att skriva på internationella konventioner påmiljöområdet, men tyvärr dåligt på att omsätta dessa till i gällanderätt. Detta utgör förutom ett dåligt miljömässigt ledarskap även brott motfolkrättsliga principer. Det svenska medlemskapet i EU innebär dock att deinternationella miljökonventioner som EU tillträtt kommer att få ett merdirekt genomslag i svensk miljölagstiftning. Detta är det självklart attvälkomna. Det är trots detta angeläget att en oberoende grupp av experter påinternationell rätt får till uppgift att granska hur lever upp till deinternationella miljökonventioner som regering och riksdag har tillträtt.BiståndGenom ekonomiskt bistånd och tekniköverföring från rikatill fattiga länder ökar möjligheterna för dessa att lyfta sig urfattigdomen och öka sin miljöhänsyn. Det är fattigdomen isig som främst leder till både kraftiga befolkningsökningaroch den allt hårdare belastningen på miljön i dessa länder.Det är därför viktigt att biståndet har en tydlig inriktning påhållbar utveckling. En fylligare beskrivning av biståndetsbetydelse för miljön redogörs för i liberalernaspartimotion om bistånd.Regionala utmaningarPå regional nivå är det ännu viktigare att finna gemensammalösningar på gemensamma miljöproblem, men också liteenklare då det oftast är lättare att komma överens med sinanärmaste grannar. För att klara konkurrenskraften trots enprogressiv miljöpolitik är det särskilt viktigt att undvikaregionala varianter på fångarnas dilemma.EU - kan bli världens bästa miljöorganisationEU är ett unikt samarbete mellan femton av ,men berör så gott som alla genom sina omfattande avtal medomgivningen. Det innebär att det finns en enorm politiskkraft samlad för att ta i de riktigt svåra ochgränsöverskridande miljöfrågorna. Det kräver dock att densvenska regeringen - särskilt under den pågåenderegeringskonferensen - driver på för att föra upp deavgörande miljöfrågorna på EU:s dagordning. Genom enskatteväxling på europeisk nivå skulle vi kunna undvikaregionalt snedvridande konkurrenseffekter. På EU-nivå bördärför möjligheterna att införa en europeisk koldioxidavgiftöka. Det innebär i praktiken att avgifter på miljöförstöringinte skall undantas från övriga miljöbeslut när det gällermöjligheten att fatta majoritetsbeslut. Detta är en centraluppgift om det skall vara möjligt att uppnå målen omminskade koldioxidutsläpp i vår del av världen. Denna avgiftskulle med fördel kunna växlas mot att skatten på t ex arbetesänks.Den s k substitutionsprincipen eller utbytesregeln måste bli standard äveninom EU:s miljölagstiftning. Det är en utbytesregel som redan återfinns i densvenska kemikalielagstiftningen och innebär att en skadlig kemikalie alltidskall ersättas av en mindre skadlig kemikalie om det är möjligt (se avsnitt2.3.1.3).EU-medlemskapet innebär möjligheter för att påverka den fortsattaintegrationen och avregleringen av energimarknaderna i vår del av världen.Energi skall omfattas av samma regelverk som andra varor och tjänster påden inre marknaden. Se vidare liberalernas motion om en liberalmiljöpolitik i Europa.ÖstersjönAndra regionala sammanslutningar bör också stärkas.Östersjön är en region av särskilt stor betydelse för Sverige.Situationen i länderna runt har skapat ''nygamla''förutsättningar för ett utvidgat Östersjösamarbete. Det är nuviktigt att miljöfrågorna får en framskjuten position iregeringens Östersjösamarbete. Östersjönfortsätter att nedsmutsas genom utsläpp och läckage till havetfrån samtliga länder. Detsamma gäller vårt gemensammaluftrum som tillförs de utsläpp som försurar våra skogar ochmarker. Samverkan med våra grannar bör bl a inriktas på attminska koldioxidutsläppen på effektivast möjliga sätt. Denextremt dåliga hushållningen med energi i Central- ochÖsteuropa gör att marginalkostnaden för att reducerautsläppen där ligger långt under vår kostnad här hemma förmotsvarande effekt. Den bästa insatsen vi kan göra på långsikt för att stärka regionen kring är att arbeta för attvåra grannländer så fort som möjligt skall kunna blimedlemmar i . På kort sikt krävs dock vissapunktinsatser, bl a ökade resurser för att minskaoljeutsläppen i . Det krävs framför allt en ökad ochsamordnad övervakning av sjöfarten i Östersjön.Svenska utmaningar Det är i som och regering har den störstamöjligheten att axla ett miljömässigt ledarskap. Det ärgenom att först sopa rent framför egen dörr som vi medtrovärdighet kan arbeta med miljöfrågorna på det regionalaoch globala planet. Det finns behov av att skärpa detmiljöpolitiska engagemanget på flera områden. Centralt är attarbetet utifrån konsekvent tillämpas på allapolitiska nivåer. Miljöarbetet kräver dock att ekonomiskaresurser avsätts för angelägna insatser. Att växla in Sverigepå en hållbar utveckling är inte gratis i sitt initialskede.Därför finns det all anledning att ifrågasätta de kraftfullabesparingar som regeringen vill genomföra på anslagen tillallmän miljö- och naturvård . Folkpartietvill därför anslå ytterligare 290 miljoner till utgiftsområde 20Allmän miljö- och naturvård.Stärk miljöskyddetTillståndsprövningenAll verksamhet som innebär risk för miljöskador måsteomfattas av tillståndsprövning. I miljöskyddslagstiftningenfinns det allvarliga brister när det gäller tillståndsgivningen.Tillstånd för pågående verksamheter måste kunna omprövas i störreomfattning . Tillstånd har inte sällan givits på beslutsunderlag som,jämfört med dagens kunskaper, är bristfälliga. Tillstånd för miljöfarligverksamhet bör i princip alltid begränsas till i taget. Därefter skall enomprövning kunna ske och ytterligare försiktigtshetsåtgärder kunna krävasför ett förnyat tillstånd.Vidare måste utrymmet för avvägningar mellan andra allmänna intressenoch miljöskyddet göras mindre. Det gäller t ex i miljöskyddslagen 5 § 2 st:"Omfattningen av åligganden [...] bedöms med utgångspunkt i vad som ärtekniskt möjligt vid verksamheten av det slag som är i fråga och medbeaktande av såväl allmänna som enskilda intressen." Med hög arbetslöshettenderar toleransnivån för miljöskadlig verksamhet att höjas.Utrymmet för avvägningar mot annat än säkerhetspolitiska synpunktermåste därför göras mindre. Erfarenheterna av nuvarande lagstiftning är attdet vid tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet alltför ofta finnsmotstående allmänna intressen, t ex ett visst antal arbetstillfällen. Dennamotsättning kommer alltid att finnas, men måste främst avgöras påmiljömässiga grunder. Dagens situation leder till att det vid varjetillståndsgivning sker små eftergifter som leder till stora miljöskador.Det är därför viktigt att det vid tillskapandet av en ny miljöbalk, som enligtplanerna kommer att inbegripa den nuvarande miljöskyddslagen, tas ettverkligt grepp kring nuvarande problem med tillståndsprövningen och dessavvägningsmoment för miljöfarlig verksamhet. Markägaransvaret för miljöskadorEtt viktigt försiktighetsmått i miljöskyddslagstiftningen ärdet s k markägaransvaret som återfinns i 5 § imiljöskyddslagen. Det innebär att ansvaret för markskadorinte upphör bara för att en viss verksamhet gör det. Dettaansvar är i det närmaste självklart med en miljölagstiftningsom både nationellt och internationellt bygger på principenom att förorenaren betalar. Svenska myndigheter har sedanmiljöskyddslagen tillkom 1969 tillämpat denna princip ochdet har inneburit att de som förstört marken också har fåttvara med och betala saneringen efter enskälighetsbedömning. Principen förtydligades vid enlagändring 1989.Nyligen har regeringsrätten i det s k funnit att det överhuvud taget inte är möjligt att i efterhand rikta saneringskrav mot företagsom upphört eller överlåtit sin verksamhet före , dvs vidtidpunkten för det senaste förtydligandet av markägaransvaret.Detta, enligt många bedömare, bristfälliga prejudikat har redan fåtteffekter ute hos länsstyrelserna, som kan ställa verksamhets-utövare till svars för deras miljöförstöring. Det är därför nödvändigt attregeringen återkommer till med förslag på hur det tidigarerättslaget med ansvar för verksamheter faktiskt kan återställas.Problemet med markskador från äldre miljöfarlig verksamhet är dockomfattande oavsett bakslaget i . Det finns stora markområdensom är i behov av sanering från föroreningar, men där skadorna skett före1969 eller det inte är möjligt att finna något rättsligt ansvarig juridiskperson.Denna sanering är nödvändig för att ekosystemen och den biologiskamångfalden skall kunna återställas i dessa skadade områden. Folkpartietliberalerna vill därför anslå ytterligare till sanering avförorenad mark där det inte finns någon annan betalningsansvarig.Mindre av skadliga kemikalierSpridningen av miljöfarliga kemikalier och metaller i vårmiljö måste minska. Det finns cirka 10 miljonerkemiska föreningar registrerade i världen. Det tillkommerdessutom cirka 1 000 nya ämnen medantillkomsten av produkter med föreningar av ämnen är ännustörre. Vetenskapen har endast grepp om miljö- ochhälsoriskerna för av de kändakemikalierna. Det är således omöjligt att överblickaeffekterna av dagens kemikaliesamhälle. Farliga kemikaliersprids i näringskedjorna och genom deras ackumulationhotas den biologiska mångfalden med hela mänskligheten isista ledet. I boken redogör författarnaför kemikaliesamhällets risker vad gäller bl a människornasförmåga till fortplantning.Ett stort mått av försiktighet krävs, eftersom det som med dagenskunskaper framstår som relativt ofarligt kan framstå som ytterstskadligt. Kemikalie- och metalläckaget skall begränsas genom ett omfattandeproducentansvar och strikta regler för destruktion av miljöfarligt avfall.För att minimera tillförseln av skadliga ämnen i miljön finns det i svenskkemikalielagstiftning en s k substitutionsprincip eller utbytesregel. Deninnebär att var och en som hanterar en kemisk produkt själv måste bedömaom hon kan minska risken för miljöskador genom att använda en annanprodukt eller på ett annat sätt minska miljörisken. En brist i lagstiftningen ärdock att den gör skillnad på tillämpning av utbytesregeln mellan kemiskaprodukter och varor som behandlats med en kemisk produkt. Utbytesregelnbör därför full ut omfatta även varor som behandlats med kemiska produkter.Naturvård och naturresurserNaturens skönhet utgör en viktigt dimension på livskvalitet.Tillgången på naturupplevelser utgör således ett viktig måttav frihet för medborgarna. För att säkra naturvärdena krävsinsatser över hela det miljöpolitiska fältet, eftersom samtligamiljöhot i slutändan alltid går ut över naturens skönhet.Under detta avsnitt vill vi peka på några områden där det ärsärskilt tydligt att det krävs en bättre och mer liberal politik.De areella näringarnaDet är särskilt viktigt att de näringar som har en storinverkan på naturen omfattas av ett regelverk som stimuleraren hållbar utveckling. Ett övergripande mål för dessanäringar är att säkra den biologiska mångfalden ochminimera inverkan på miljön i övrigt. En god grundläggandemiljöhänsyn i de areella näringarna är tillsammans medområdesskydd i praktiken helt avgörande för hur väl uppsattanaturvårdsmål skall nås. Behoven av områdesskydd är direktberoende av hur väl miljöanpassningen i de areellanäringarna lyckas.Utvecklingen av det konventionella jordbruket mot en mer hållbarproduktion av livsmedel är viktig. Miljöersättningsprogrammet är ett braredskap för att upprätthålla en miljöinriktning på jordbruket. Att uppehållaen hög ambitionsnivå för jordbrukets miljöarbete måste tydligt framgå avsektorsansvaret. På detta område görs ett betydande arbete inomnäringen. Vi liberaler stödjer detta arbete, men det behöver dockintensifieras. Mot bakgrund av de höga ambitioner som finns för miljöarbetetinom jordbruket är det viktigt att miljöersättningsprogrammet utvecklasvidare. Det är av stor vikt att bevarandet av odlingslandskapet och denbiologiska mångfalden sätts i centrum. Jordbrukslandskapet och landsbygdenär en stor nationell tillgång ur miljö-, företagar- och turistsynpunkt.Vissa former av skogsbruk med dess brukningsmetoder utgör ett hot motden biologiska mångfalden i skogen. Genom den nuvarande skogsvårdslagenoch genom ökade kunskaper hos skogsbrukarna har viktiga framsteg gjorts. Iskogen återfinns unika biotoper och ekosystem som utgör grunden för mångaarters överlevnad. Dessa förutsättningar måste återspeglas i avverknings- ochreproduktionsreglerna för att den biologiska mångfalden skall bevaras.Skyddsskog, svårföryngrad skog och fjällnära skog har ett specielltbevarande intresse.Tillgången på fisk i sjöar och hav är avgörande för balansen i dessa storaekosystem. Därför måste fisketillgången skyddas mot överutnyttjande genominternationella överenskommelser. I våra motioner om de areella näringarnarespektive den biologiska mångfalden utvecklar vi vår syn på de areellanäringarna.OmrådesskyddenDär inte vardagshänsynen inom de areella näringarna räckertill är olika former av områdesskydd nödvändigt för attbevara större ekosystem och unika biotoper. För dettaändamål måste dock avsättas tillräckligt med resurser förmarkinlösen och intrångsersättningar.