mot · GJ02N26 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:141 Aktiv förvaltning av statens företagsägande beslutade på förslag från den borgerligaregeringen om en privatisering av vissa statligt ägda företag.Beslutet grundades på vissa riktlinjer om statens roll inäringspolitiken.Statens främsta näringspolitiska uppgift är att ange ramar och regelsystemför näringslivets verksamhet och bidra till att skapa betingelser för långsiktigtillväxt. Staten bör inte styra utvecklingen i enskilda företag eller branscher.Om staten uppträder som företagsägare och själv agerar på den marknadstaten har till uppgift att ange spelregler för, uppstår en uppenbar risk förosund konkurrens. En regering kan påverkas av motstridiga intressen, sommedför att konkurrensen mellan privata och statliga företag snedvrids.Risken för sådan sammanblandning försvagar spelreglernas trovärdighet ochlägger en hämsko på företagande och riskvillighet.Därmed kräver rättviseaspekten och värnandet av en god konkurrens attstaten står neutral mellan olika företag. Staten kan aldrig bli en företagsägarebland alla andra. Även om statliga företag drivs enligt normala företags-ekonomiska principer finns skillnader i ägarförutsättningar som gör statligtföretagsägande skadligt.Statligt företagsägande skadar konkurrensen genom att statliga företaggynnas tack vare sin kapitalstarka ägare. De kan i praktiken agera med denstatliga beskattningsrätten som eget kapital. Privata företag kan i jämförelsefå sämre kreditvillkor och tvingas se till att avkastningen också täckerkapitaluppbyggnaden. Men statligt företagsägande kan också leda till att destatliga företagen skadas därför att staten av erfarenhet är en reaktiv ägaresom har svårt att förutse och förebygga problem. Staten kan även - oavsettvad som fastställts som mål med det statliga ägandet - hamna i målkonfliktersom försvårar ett rationellt ägande.Privata företag agerar efter normala företagsekonomiska principer. Detinnebär att företaget arbetar under krav på effektivitet, strukturanpassningoch avkastning på ägarens kapital. Statligt ägda företag riskerar att bliredskap för andra krav än dessa, t.ex. politiska ambitioner. Företag som intekan agera efter normala företagsekonomiska principer utan tvingas följaandra krav får svårare att utvecklas och riskerar att hamna i underläge. Därförbör staten avstå från att äga företag som bedriver kommersiell verksamhet ikonkurrens med andra.Det har länge varit ett uttalat mål från statens sida att statliga företag skallförvaltas enligt normala företagsekonomiska principer. Den privatisering avstatliga företag som inleddes under den förra mandatperioden var därförlogisk.I den nu föreliggande propositionen föreslår den socialdemokratiskaregeringen att riktlinjerna för statens ägande i kommersiella företag skallvara krav på effektivitet, avkastning på det kapital företaget representerar ochstrukturanpassning. Skälen för att avveckla det statliga företagsägandet tordesnarast förstärkas i och med detta klargörande.Men trots detta föreslår regeringen att tidigarebemyndigande till regeringen att sprida ägandet i en rad ekonomiskt stabilakommersiella företag skall ersättas med ett betydligt snävare bemyndigandesom försvårar smidiga och för staten fördelaktiga ägandespridningar.Vi vill med anledning av detta upprepa vår bestämda åsikt att det saknasskäl för statligt ägande av kommersiella företag om syftet är att förvaltadessa företag enligt samma principer som privata företag.Det bemyndigande om ägandespridning som fattade beslut om1991 omfattade 35 företag. Bland dessa kan nämnas följande större företag: AB Aerotransport, av de 35 företagen har fått ett spritt ägande genombeslut av den borgerliga regeringen 1991-1994.Privatiseringarna gav statskassan intäkter på 23 miljarderkronor. Spridningen av ägandet gav också 500 000 nyaaktiesparare. Bland dessa var unga kvinnor, i synnerhet iNorrland, överrepresenterade. Av de nya aktieägarna har 88procent uppgivit att de avser ett långsiktigt ägande.Maktskiftet 1994 medförde en betydlig sänkning av ambitionen att spridaägande i samhället. Det bemyndigande som föreslås i propositionen äravsevärt mer begränsat vad gäller regeringens möjligheter att genomföraprivatiseringar. De stora företag som finns med i uppräkningen ovan finnsinte med i det nya bemyndigandet. Men även om ägandespridningar bliraktuella innebär det snävare bemyndigandet som föreslås att det blirbetydligt svårare för staten att avpassa utförsäljningarna i tiden.Enligt vår mening bör det nya bemyndigandet avvisas. I stället bör detbemyndigande om privatisering av statligt ägda företag som riksdagenbeslutade om 1991 gälla även fortsättningsvis. På grund av diverseomstruktureringar och företagsaffärer innehåller detbemyndigande som föreslås i propositionen några bolagsnamn som inteåterfinns bland de 35 företagen enligt riksdagsbeslut.Bemyndigandet bör därför kompletteras med dessa företag.Moderaterna har vidare i en motion till föreslagitytterligare några statliga företag som bör bli föremål för privatisering.Regeringen bör ges i uppdrag att förbereda dessa företag för privatiseringoch efter hand föreslå att bemyndiga regeringen att genomförautförsäljningar. Detta gäller bland annat , , , ,och konkurrensutsatta verksamhet.Det bemyndigande som beslutade om 1991 hade mycket klarariktlinjer för vad regeringen kunde verkställa. Bemyndigandet var begränsattill utförsäljningar helt eller delvis av statens aktier i 35 givna bolag. Närdetgällde andra beslut, t.ex. om kapitaltillskott, nyemissioner och konvertiblaskuldebrev var regeringen fortfarande tvungen att fråga . Därmedskiljer sig riksdagsbeslut avsevärt från det bemyndigande somföreslås i propositionen som innebär ett öppet mandat för regeringen att göravad man vill med bolagen. Ett enhälligt utskott sade så sent som förra åretnej till ett sådant öppet mandat. Enligt vår mening är ett öppet mandatstötande. De statliga företagen representerar en mycket stor förmögen-hetsmassa på sammanlagt . Viktiga policybeslutom förvaltningen av denna förmögenhetsmassa bör tas av , somrepresenterar ägaren staten, och inte av regeringen. bör därföråterigen avvisa regeringens förslag.När det gäller Apoteksbolaget är förslagen väl genomtänkta menotillräckliga. föreslog senast att staten skulle köpaut Apoteksbolagets pensionsstiftelses aktier i bör även den process som skall leda till en privatisering avApoteksbolaget inledas. Detta arbete bör ske i flera steg med tanke påApoteksbolagets nuvarande monopolställning. Ett av de steg som måste tasär en avmonopolisering av detaljhandeln med läkemedel. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förslaget i proposition 1995/96:141 tillbemyndigande för förvaltningen av statens företagsägande ikommersiella företag,2. att beslutar att bemyndigandet enligt beslut1991 om privatisering av vissa angivna bolag skall gälla ävenfortsättningsvis i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kompletteringar av bemyndigandet enligtriksdagens beslut .