mot · GJ02Fi78 · 1996-05-02 00:00:00 — I stället för en omfattande katalog av riktadeföretagsstöd är det angeläget att med generella åtgärder, somt.ex. minskad beskattning av företagande, goda möjlighetertill utbildning och avregleringar, skapa möjligheter förföretagen att utvecklas av egen kraft.Utgiftsområde 20: Allmän miljö- och naturvårdRegeringen är på väg att sänka de miljöpolitiskaambitionerna rejält när det gäller klimatpolitiken. Denenergipolitik regeringen för kan på intet sätt kombineras meden ansvarsfull klimatpolitik. Vi motsätter oss varje försök attsänka ambitionerna på detta område.Maktskiftet 1994 ledde till att det miljöpolitiska arbetet stannade upp. Ettexempel är förslaget till ny miljöbalk som drogs tillbaka. Därmed stoppadesäven viktiga skärpningar av miljöreglerna och nya inslag imiljölagstiftningen. Ett annat exempel är tendenserna till detaljreglering påflera områden samt misstron mot att enskilda människor och företag självakan finna lösningar på miljöproblemen. Regeringen har dåligtuppmärksammat att det bland företagen finns ett utbrett miljöintresseoch att allt fler företag använder miljöhänsyn som ett konkurrensmedel.Inte heller delar vi regeringens bedömning att sänkningar av anslagen förmiljöforskning kan kompenseras av medel från stiftelsen , eftersominriktningen på de olika forskningssatsningarna inte stämmer överens.Vi delar bedömningen i stort när det gäller utgiftsramen, men anser att depositiva miljöeffekterna blir större, om vissa medel används för attmedfinansiera EU:s miljöprogram för jordbruket inom utgiftsområde 23.Därigenom kan få tillbaka medel från EU som kan användas förangelägna miljösatsningar. Vi föreslår därför en något lägre utgiftsram änregeringen.Utgiftsområde 21: EnergiInriktningen av regeringens energipolitik är skadlig försysselsättning och tillväxt och kommer att leda till högakostnader för samhället, antingen via statsbudgeten eller påannat sätt.För oss moderater är det en självklar utgångspunkt att vi skall använda allade resurser som står till folkhushållets förfogande. Vi utgår från utslaget i1980 års folkomröstning, som innebär en begränsning av kärnkraften till tolvreaktorer. Vi avvisar bestämt varje tanke på en politiskt betingad förtidaavveckling av kärnkraften.Vår utgångspunkt är att staten inte skall detaljplanera energisystemetsutveckling. Därmed minskar behovet för staten att ta på sig stora kostnaderför investeringar i ny energiteknik. Däremot anser vi att staten har ett stortansvar när det gäller energiforskning. Vi delar bedömningen att kommandeenergipolitiska åtgärder bör vara statsfinansiellt neutrala och avvisar därförvarje tanke på avvecklingsskatt på kärnkraften.Utgiftsområde 22: KommunikationerStaten har ett givet ansvar för den del av infrastrukturen förkommunikationer som kräver gemensamma lösningar.Fullgörandet av detta ansvar skall dock baseras påsamhällsekonomiska överväganden. Varje trafikslag måstebära sina egna kostnader och klara sig utan statligasubventioner, och inget trafikslag skall beläggas med skattereller avgifter som inte motsvarar dess utnyttjande avinfrastrukturen eller påverkan på miljön. Inom och mellantrafikslagen skall det råda konkurrensneutralitet.Vi avser att återkomma med nya och tidigare lagda förslag om minskadesubventioner till verksamhet som t.ex. rederinäringen, postbefordran ochtelekommunikationer samt minskade anslag för utbyggnad av vissinfrastruktur.Utgiftsområde 23: Jord- och skogsbruk, fiskemed anslutande näringarLandsbygden och de näringar som är viktiga förlandsbygdens livskraft har på grund av regeringens politikfått vidkännas försämringar. Till stor del beror detta påskattehöjningar och återinförda regleringar, men också påregeringens beslut tillsammans med att inte fullt ututnyttja de möjligheter som finns i EU-avtalet.Sverige bör ha en högre ambition när det gäller utnyttjandet av EU:smiljöersättningar för jordbruket. Det skulle bland annat ge möjlighet till enstörre areal vallodling, med de positiva miljöeffekter som följer därav. Vianser också att bör undersöka möjligheten att använda EU:smiljöersättning för att återskapa våtmarker i vissa områden. Mot bakgrund avdetta anser vi att utgiftsramen bör ligga något högre än enligt regeringensbedömning.Sverige måste vara pådrivande när det gäller reformeringen av EU:sgemensamma jordbrukspolitik.Regeringens jordbrukspolitik har lidit nederlag under den senaste tiden.Förslaget till obligatorisk fiskevårdsavgift, s.k. metskatt, stoppades, ochregeringen försöker nu kompensera detta med ett anslag för fiskevård.Anslaget är dock för litet för att motsvara de behov som finns.Förutsättningarna att bilda fiskevårdsområden bör förbättras, även i områdendär fisket är fritt, och genom försäljning av fiskekort kan en varaktigfinansiering av fiskevården skapas. Därmed behöver inte statsbudgetenbelastas med utgifter för fiskevården.Regeringen har även lidit nederlag för sin linje inom rovdjurspolitiken ochfått vika sig för en enad opposition som krävt att medel skall anslås för attsystemet med ersättning för rovdjursrivna renar skall fungera.Utgiftsområde 24: NäringslivRegeringen saknar en tydlig strategi på det näringspolitiskaområdet. Det innebär att osäkerheten är stor om de framtidaspelreglerna för näringslivet. Regeringen planeraruppenbarligen att öka subventionerna till företagen samt ökainslaget av politisk styrning av näringslivet. Uttalandet iregeringsförklaringen om ökat företagsstöd ochstatsministerns senare uttalande om inrättande av en nystatlig investeringsbank pekar i denna riktning. Härtillkommer förslaget om en ny AP-fondstyrelse med uppgift attplacera pensionsmedel i aktier.Osäkerheten om den näringspolitiska inriktningen har tillsammans medbesluten om kraftigt höjda skatter för företagen lett till ett bristfälligtföretagarklimat i . Detta har i sin tur brutit den goda utveckling sområdde 1994 med sjunkande arbetslöshet, fler nya företag och färre konkurser.Resultatet har i stället blivit färre nya företag och ett ökande antalkonkurser,vilket förvandlat regeringens tal om småföretagens stora sysselsättnings-skapande betydelse till tomt prat.Regeringen har avbrutit arbetet inom två av näringspolitikens kanskeviktigaste områden: avregleringar och privatiseringar. Regeringen har därtillavgränsat frågan om konkurrensproblemen till enbart en fråga omlagstiftning. Därmed har regeringen angivit att det inte är tal om någrastrukturella åtgärder för ökad konkurrens, förbättrad riskkapitalförsörjningoch ökad produktivitet.Vi föreslår en radikalt annorlunda inriktning av näringspolitiken. De bredaaktieförsäljningarna i statliga företag måste återupptas, vilket även stärkerstatsfinanserna. Åtgärder för ökad konkurrens skall genomföras inom allaområden i ekonomin. Företagsstödet måste minska och avregleringarnaåterupptas och påskyndas.När det gäller själva utgiftsramen delar vi i stort regeringens bedömningar,men anser att ramen kan sänkas något genom lägre företagsstöd.Utgiftsområde 25: Allmänna bidrag tillkommunerEn avreglering av kommunsektorn inleddes underföregående mandatperiod, men trots detta finns ettkvarstående behov av fortsatta avregleringar, både för attstärka den lokala demokratin och för att skapa förutsättningarför kommunerna att effektivisera sin verksamhet. Därigenomminskar behovet av statsbidrag.Våra familjepolitiska förslag minskar belastningen på den kommunalaekonomin, vilket gör att statens kostnader kan begränsas.Vi har lagt förslag om och avser att återkomma med ytterligare förslag omavregleringar av kommunerna. Bl.a. föreslår vi ett avskaffande avbarnomsorgslagen och förändringar av socialtjänstlagen samt vissaansvarsförändringar mellan stat och kommunsektor. Våra förslag omsänkning av egenavgifterna och förändringar inom sjukförsäkringen medföratt kommunerna får ett större skatteunderlag samt minskade kostnader. Viföreslår att statsbidragen till kommunerna minskas i motsvarande mån.Utgiftsområde 26: Statsskuldräntor m.m.Statsskuldräntorna ingår inte i beräkningsunderlaget för detstatliga utgiftstaket. Våra ekonomiska ramar innebär dock enförstärkning av statsfinanserna i förhållande till regeringensförslag och därmed i motsvarande utsträckning minskaderäntekostnader.Utgiftsområde 27: Avgiften till EuropeiskagemenskapenVår bedömning av utgiftsbehovet överensstämmer medregeringens.Socialförsäkringssektorn vid sidan avstatsbudgetenI samband med änkepensionens avskaffande framhölls iprop. 1987/88:171 betydelsen av att Pensionsberedningensförslag arbetats fram under parlamentarisk enighet, eftersomdet gällde ett så centralt område somefterlevandepensioneringen.Propositionen - liksom tidigare beredningen samt i princip allaremissinstanser - anförde att det var motiverat att tyngdpunkten i denreformerade efterlevandepensioneringen skulle läggas på barnpensionen. Detansågs angeläget att barnpensionen kunde ges en sådan utformning att denkunde lämna en tillfredsställande kompensation för de ekonomiskakonsekvenser som kan uppstå för barnet till följd av en förälders eller bådaföräldrarnas bortgång. En viss förstärkning av barnpensionen gjordes därför.Att halvera barnpensionen på det sätt som regeringen nu föreslår är ettbrott mot tidigare överenskommelser mellan riksdagspartierna. Det ärdessutom att betrakta som en konfiskation av inbetalade pensionsmedel. Viifrågasätter lagligheten i ett förslag som innebär retroaktiv lagstiftning.Regeringens förslag om besparingar på barnpensionen bör avslås.Vi har under utgiftsområde 11 angivit att vi avser att återkomma med våraförslag om förändringar inom pensionssystemet. Dessa avser inte förändradevillkor för dagens ålderspensionärer utan att förskjuta tidpunkten förpensioneringen framåt i tiden. Förslagen är utformade så att en minskning avutgifterna även skall redovisas under detta område.Effekter av den moderatapolitiken på siktEffekter på ochgenomsnittshushållet av en högretillväxtEn omläggning av politiken på det sätt vi föreslår skulle efterhand få positiva effekter för tillväxten, sysselsättningen ochde offentliga finanserna. Vi har dock inte räknat oss någrasådana effekter till godo vid utformningen av det moderatabudgetalternativet, eftersom det är svårt att avgöra hur långtid det skulle kunna ta innan de uppstår och hur omfattandede blir. I det här avsnittet visas dock med några enklaräkneexempel hur betydelsefulla sådana dynamiska effekterkan vara.Regeringens högtillväxtalternativ i propositionen ger ytterligare enillustration av vikten av en väl fungerande arbetsmarknad och lönebildningför sysselsättningen, tillväxten och de offentliga finanserna. Vår uppfattningär dock att högtillväxtalternativet inte kan realiseras med regeringens politik.Det är också genom en tillräckligt snabb tillväxt och en minskning avantalet personer som till följd av exempelvis arbetslöshet är beroende avoffentliga bidrag för sin försörjning som skatteuttaget kan föras ned tilleuropeisk nivå.En högre tillväxt kommer förr eller senare de enskilda hushållen till godo,bl.a. i form av fler arbeten, ökade reallöner eller lägre skatter. Det är därförintressant att se hur mycket BNP ökar per hushåll med enhögre tillväxttakt.Om tillväxten skulle bli högre , skulle BNP-nivån bli högrei penningvärde än i regeringens basalternativ . Det är11.500 kronor mer per hushåll eller per invånareunder hela femårsperioden.Tabell 8.1. Långsiktig effekt av en högre tillväxtEffekter på de offentliga finansernaav lägre skatter och mindrearbetslöshetVarje arbetslös person som anställs i den privata sektornmedför ca i ökadeskatteintäkter och minskade offentliga utgifter. Med moderatpolitik skulle denna intäkt per ny anställd minska, eftersomvi föreslår lägre skatter på arbete och lägre ersättning perarbetslös. Å andra sidan är vi övertygade om att dessaförändringar skulle leda till att fler fick nya arbeten.Låt oss anta att den offentliga besparingen för varje nytt arbete blir150.000 kronor med moderat politik men att 20.000 fler arbetslösa fåranställning i den privata sektorn jämfört med vid regeringens politik.Sammanlagt skulle då 100.000 fler arbetslösa vara anställda i den privatasektorn jämfört med i regeringens alternativ, som denoffentliga sektorns finanser skulle ha förbättrats med 15 miljarder kronor.Dessa skulle kunna användas för att sänka skatten med3.750 kronor per hushåll.År 2000 skulle den öppna arbetslösheten vara lägre än iregeringens basalternativ, d.v.s. i stället för , vilketskulle innebära att målet att halvera den öppna arbetslösheten uppnås. Detgör det däremot inte med regeringens politik enligt dess egna kalkyler. Föratt halvera den totala arbetslösheten som uppgår till ungefär en miljonmänniskor, inklusive förtidspensionerade av arbetsmarknadsskäl samt desom skulle vilja arbeta men som av en eller annan anledning inte ens ingår iarbetskraften, skulle det dock krävas en mycket snabbare ökning avsysselsättningen.Tabell 8.2. Effekter på de offentliga finanserna av ökadsysselsättning Effekter av lägre räntor på deoffentliga finanserna ochinvesteringarnaEtt ökat förtroende för finanspolitiken genom störreutgiftsminskningar, större skattesänkningar och ett bättrebudgetsaldo, samt för penningpolitiken genom enlagstiftning om en mer oberoende riksbank och iförlängningen ett svenskt deltagande i EMU:s tredje fas,skulle medföra att räntemarginalen gentemot kundeminska och vid ett EMU-deltagande helt försvinna.Givet att ungefär två tredjedelar av den offentliga skulden är placerad isvenska kronor och att en tredjedel av kronskulden omsätts skulle deoffentliga ränteutgifterna minska med och med5-9 miljarder kronor , om räntemarginalen halveras respektiveelimineras helt och hållet.Tabell 8.3. Effekter på de offentliga ränteutgifterna vidökat förtroende (miljarder kronor löpande priser)Förutom att de offentliga ränteutgifterna skulle minska viden lägre räntenivå skulle naturligtvis företagens ochhushållens kostnader för nya investeringar minska. Vid ennedgång i räntenivån från skulle företagenskostnader för nya investeringar minska ochvid en nedgång i räntenivån till , som skullekunna uppnås om deltar i den europeiskavalutaunionen, skulle investeringskostnaderna minska . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar godkänna allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om riktlinjer för budgetpolitiken,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om budgetprocessen och utgiftstaket,4. att beslutar fastställa utgiftstaket för staten inklusivesocialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten för till670 miljarder kronor, för till och för år1999 till i enlighet med vad som anförts imotionen,5. att beslutar godkänna den preliminära beräkningen församtliga utgiftsområden i enlighet med vad som anförts i motionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skattepolitikens inriktning,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en oberoende riksbank,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avreglering av kommunsektorn,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om konkurrensutsättning av den kommunalaverksamheten,10. att hos regeringen begär förslag om ettgrundlagsenligt statsbidragssystem för kommunerna från den 1 januari1997 i enlighet med vad som anförts i motionen,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om krav på budgetbalans i kommuner och landstingfrån 1997,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om betydelsen av goda villkor för företagande,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om arbetsmarknadspolitiken,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ökad konkurrens,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbildningspolitiken och införande av nationellskolpeng,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energipolitiken.