mot · GK02N4 · 1996-10-11 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:20 redogörelse för statligt ägande anser av flera skäl att en rimlig del avnäringslivet med fördel kan vara statsägt. De statligaföretagens andel av den totala sysselsättningen i näringslivetpå kan knappast anses vara för stor. Den statligaföretagssektorn kan tjäna ett antal viktiga ändamål därönskemålet att erhålla en rimlig avkastning på avskattebetalarna satsat kapital bara är ett.De statliga företagen kan indelas i fyra grupper:a. ,b. av typen tekniska monopol,c. Företag som arbetar med vådliga substanser där ökad omsättning intekan vara målet,d. Företag som inte kan komma till stånd på normala kommersiella villkorpå grund av att risktagandet är stort, vinstförväntningarna små, långsiktig-heten är ovanligt stor, men där samhällsintresset motiverar att ett företagstartas.Under senare år har ett renodlat marknadstänkande kommitatt dominera teorin kring företagandet. Vinstmaximering - ihuvudsak kortsiktigt - blir då företagens enda mål. Dennafilosofi kan även för privatföretag vara förödande.Börsanalytiker och ekonomiska journalister betonar allt förofta det spektakulära, kortsiktiga och personcentrerade.Företagsledningarna frestas att alltför mycket inrikta sig påkortsiktig vinst och kvartalsrapporterna blir det centralaintresset. och företagsledningar söker sesina företags verksamhet i ett långsiktigt perspektiv där manväger in sociala mål, miljöaspekter, teknikutveckling ochmycket annat beroende på verksamhetens specifikaegenskaper.Det vore rimligt att staten som ägare hade en uttalad företagspolicy för varoch en av de fyra grupperna ovan. Det är egentligen oförsynt att inte staten,när den är ensamägare eller störste ägare, tar sitt ansvar gentemot företagetgenom att ha en generell företagspolicy för var och en av grupperna. Statenskall vara ett föredöme när det gäller relationerna till företagetsintressenter:ägare, anställda, leverantörer och kunder men också ett föredöme när detgäller miljö- och resursfrågor i vid bemärkelse. Det gäller exempelvisinförandet av miljörevision.Tyvärr vet vi ganska lite om hur staten utövar sitt ägande. I den mån någradirektiv finns så kan man befara att de i stort sett går ut på vinstmaximering.Enligt mening bör statens generella företagspolicy vara offentligoch godkännas av . Detta borde vara ett rimligt krav från både deanställdas och ägarnas - de svenska medborgarnas - sida.Motivet för staten att driva företag i den konkurrensutsatta sektorn måsterimligen vara att staten som ägare skall vara ett föredöme för andra företag.Att enbart inrikta företaget på vinstmaximering tar bort alla motiv för attstaten skall äga sådana företag, som då heller borde säljas till ägare sombättre än staten kan leva upp till ett totalansvar som ägare.Tekniska monopolNär det gäller monopolföretag av typen tekniska monopolhar staten försummat sitt ansvar,bland annat genom att ej tillräckligt övervaka verksamhetenså att monopolen verkligen tjänar det allmänna bästa. Etttypexempel är TV-kabelföretagen, där utbyggnaden avkabelnäten skett utan att konsumentskyddet beaktats. Inompost, telefon, kommunikation finns stora områden därkonkurrens är en ren chimär. Staten bör här göra en kritiskgenomgång av tekniska monopol. En mycket stor del avPostens och Telias verksamhet är fortfarande rena monopoldär ingen konkurrens i praktiken vare sig förekommer ellerär praktiskt genomförbar. Monopol bör enligt vår uppfattningdrivas som affärsverk offentlig insyn och kontroll.När den tekniska utvecklingen leder till att vissa delar av verksamheten ärkonkurrensutsatt och andra är av monopolkaraktär bör företagen delas så attden konkurrensutsatta verksamheten läggs i ett företag och monopol-verksamheten i ett annat.Demokratisk kontrollFör att garantera den demokratiska kontrollen avmonopolföretag bör staten inrätta demokratiskt valdataxekommissioner som har att granska och fastställa priseroch kostnader inom monopolverksamheterna.När det gäller tillverkning och saluförande av substanser som ärhälsovådliga eller där konsumtionen bör hållas måttlig, såsom tobak, alkoholoch läkemedel, bör konsumtionshöjande konkurrens förhindras, dvs dessaverksamheter bör vara statliga monopol i affärsverksform, eftersom vinst-maximering uppenbart är i konflikt med företagets syfte som uppenbarligenborde vara att minimera konsumtionen av företagets produkter.AnsvarDen fjärde gruppen av företag har historiskt visat sig varaförenade med stora problem. Aktiebolaget varett exempel på detta. Av det skälet är behovet av en klartuttalad företagspolicy uppenbar. Rymdbolaget är ett annatexempel på företag i denna kategori som ju dessutomnaturligen blir monopolbetonat.På detta området har staten försummat sitt ansvar. Sålundahade beslutet 1980 motiverat startandet av ettantal företag inom områdena förnybar energi och energieffektivisering, somhade haft färdiga produkter som kunnat fasas in vid den reaktoravvecklingsom borde ha påbörjats sedan.Policy för enskilda företagDet räcker emellertid inte med generella policydeklarationer.För varje företag måste huvudägaren staten se till att detfinns en klar företagspolicy, och det bör ankomma påregeringen att utarbeta dessa grundade på de generellapolicies som godkänt. Denna skyldighet börföreskrivas i lag. Redan innan så sker bör regeringen startadetta arbete.Enligt uppfattning är bristerna i statens sätt att ta ägaransvarså stora att frågan om statlig ägarpolicy bör bli föremål för en parlamentariskutredning. Det bör dock inte förhindra att ansvariga departement redan nubörjar aktivt arbeta med dessa frågor. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär redovisning av ägarpolicyn för statligtägda företag i enlighet med vad som anförts i motionen.