mot · GK02K413 · 1996-10-07 00:00:00 — Se här är det en som förskingratoch här är det en som dränkt sej.Och här är det en som slingratsej undan lagen och hängt sej.Och här är det senaste mordet:Mördarens kniv är funnen!Den var litet rostig i bladetoch hittades nere i brunnen.Och kniven är fotograferadoch mördaren och fiskalen.Fiskalen är djupt chockeradoch mördaren troligtvis galen.Och mördarens mor hon gråter- det kunde man nästan tänka:en mördare är hennes ende sonOch hon är änka.Dikten av viktigt inslag i vår demokrati är det så kallademeddelarskyddet. Det består av två delar, dels friheten frånåtal och straff för den som lämnar ett meddelande förpublicering, dels rätt till anonymitet för sådan meddelare.Till skydd för anonymiteten stadgas i svensk grundlag attpersoner som bl.a. är med om tillkomsten eller utgivningenav en tryckt skrift inte får röja vem som kan ha lämnatmeddelande med stöd av meddelarfriheten. Undantag görsendast i mycket speciella fall, bl.a. då domstol finner det varaav synnerlig vikt att uppgiften om identiteten lämnas vidförhör. Myndighet får enligt huvudregeln i grundlagen inteefterforska vem som lämnat meddelande med stöd avmeddelarfriheten.Vid sidan om den unika svenska offentlighetsprincipen är meddelar-skyddet ett värdefullt sätt att stärka den insyn och informationsfrihet sombehövs i en livskraftig demokrati. Straffrihet för meddelare betyder givetvisinte att offentliga tjänstemän skulle vara skyldiga att lämna upplysningar tillmedier om känsliga och sekretessbelagda förhållanden. Innebörden av dengrundlagsfästa meddelarfriheten är i stället att det allmänna - med tanke pådet demokratiska värde som informationsfriheten har - överlåter åt denenskilde att utan risk för repressalier själv bedöma om det är önskvärt ellerförsvarligt att lämna ut vissa uppgifter till massmedier. I de allra flesta fallkan man räkna med att en person med tillgång till känsligt material beaktarde skyddsintressen som en tystnadspliktsregel värnar om, liksom att hanockså försöker bedöma hur informationsmottagaren kommer att hantera deuppgifter han lämnar ut. Meddelarskyddet har stärkts i olika omgångar, ochdå har statsmakterna utgått ifrån att man i stort sett kan lita påmassmediernas och uppgiftslämnarnas omdöme och ansvarskänsla. Deskador som kan uppstå när personer bryter sin tystnadsplikt och lämnaruppgifter till medierna har bedömts vara av mindre betydelse än de fördelarsom ligger i att informationsfriheten kan förstärkas. Meddelarskyddet är avstort värde för att underlätta öppenhet, insyn och information som behövs förden undersökande, granskande och opinionsbildande verksamheten i ettdemokratiskt samhälle.Man skall dock inte blunda för att det kan finnas situationer dåmeddelarskyddet inte bidrar till att stärka demokratin utan i stället medverkartill att försvaga den. ifrågasatte i sitt betänkandeSOU 1993:62 om rätten till anonymitet överhuvudtaget kunde anses omfattarätt att anonymt ta emot ersättning. Det kunde enligt kommittén diskuterasom inte anonymitetsskyddet endast avsåg möjligheten att anonymt publiceraen artikel, lämna ett meddelande till en journalist etc.Om en tidning erbjuder en person stora penningsummor för att avslöjasekretessbelagda uppgifter som han annars inte hade tänkt lämna ut, rör detsig närmast om ett slags korruption som är raka motsatsen till ettförstärkande av demokratin. Meddelarskyddet skall vara en säkerhetsventilsom ger en uppgiftslämnare rätt att avslöja missförhållanden utan att vare sigriskera straff eller negativa reaktioner från chefer och arbetskamrater. Attlämna ut sekretessbelagda uppgifter enbart för att man vill tjäna pengar ärdäremot att missbruka sin tjänsteställning omoraliskt och förtjänar i sig ingetgrundlagsskydd.Vi vet inte i vilken utsträckning det förekommer att massmedier köperinformation av personer med tillgång till sekretessbelagda uppgifter. Vårtintryck är att de flesta massmedier sätter så stort värde på meddelarskyddetatt de är mycket noga med att använda det på ett ansvarsfullt sätt. Atttidningar betalar pengar till personer som ger dem tips om nyheter behöverinte vara fel. I de flesta fall handlar det inte om personer som lämnar utsekretessbelagda uppgifter.Pressens Tidning, som är de svenska tidningsutgivarnas organ, publiceradei en artikel av journalisten . Han skriver: "Brakriminalfall säljer. Därför blir jakten på polisnyheter gärna mycket intensiv.Mutor och till och med hot används för att få fram uppgifter. "Det finns exempel på att känsligt material publicerats från polisensförundersökningar - ibland innan de varit helt klara. Sådan publicitet kanallvarligt skada enskilda personer och försvåra den fortsatta utredningen ochförsvaga rättssäkerheten.I artikeln lämnas bl.a. uppgift om en chefsåklagare som direkt anklagar entidning för att i meddelarskyddets hägn ha mutat en polisman.Bo Strömstedt f.d. chefredaktör i , återges i artikeln medföljande kommentar:"liksom alla tidningar betalar för tips och nyheter, menmytologin om summors storlek och frekvensen av sådana situationer ärmycket vildvuxen. Detta kan jag säga med utomordentligt god insikt,eftersom alla frågor om utbetalningar av någon dignitet underställdes mig,ofta med resultatet att vi inte betalade något. "Ekonomisk ersättning som betalas till personer som lämnar utsekretessbelagt material har också betydelse från skattesynpunkt.Om någon utför en prestation åt någon annan och tar betalt för det ärersättningen normalt skattepliktig som inkomst av tjänst. Tar någon betalt fört.ex. ett tips till en tidning så skall uppgift om inkomsten således lämnas isjälvdeklaration. Vidare skall den som betalat ut ersättningen lämnakontrolluppgift till skattemyndigheten. Beloppen är socialavgiftsgrundandeom de överstiger och dessutom skall preliminärskatteavdrag göras.Enligt kan tidningarna inte lämna någon kontrolluppgifteftersom meddelaren är anonym. Skatteavdrag skall dock göras vid A-skatt.Avdraget kan inte tillgodoräknas den som uppbär arvodet. Troligtvis tar densom erhållit ett arvode anonymt aldrig upp detta i sin deklaration. Ingethinder föreligger för tidningarna att betala arbetsgivaravgifter eftersom dessainbetalas utan anknytning till personnummer eller namn. Enligt RSV:serfarenheter skulle man på ett enkelt sätt komma tillrätta med beskattnings-problemen genom att införa en särskild skatt på meddelararvoden.Enligt uppgift från till upplevsbeskattningen av meddelararvoden som ett problem. Utbetalningen tillmeddelaren ombesörjes av två tjänstemän hos som kvitterar utpengarna. drar inte av arvodet som en kostnad men betalarsocialavgifter.I EU arbetar hårt för att få genomslag för principen om allmännahandlingars offentlighet. Vi har också anledning att framhålla värdet avmeddelarfrihet och meddelarskydd, även om det verkar varasvårt att i EU få gehör för något som är så främmande för de flestamedlemsländer.För att inte få onödiga bakslag i detta långsiktiga opinionsarbete är detviktigt att meddelarskyddet inte kan angripas utifrån med argument om attden i vissa fall motarbetar demokratin genom att uppmuntra till korruptionoch skattebedrägeri. Det bör observeras att det i EU-kretsen finns länder somtidigare har plågats av en utbredd tradition av mutor och korruption, ochdessa länder är mycket angelägna att inte ge korruptionen chans attkomma tillbaka.Frågan om meddelarskyddets gränser och dess precisa utformning hardiskuterats mycket under . Vi anser emellertid attmeddelarskyddet inte i längden kan rättfärdigas i de fall där stora summorbetalas ut som ersättning för sekretessbelagda uppgifter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att ånyo överväga hur meddelarskyddet kan utformasså att det blir ett ännu starkare stöd för den demokratiska utvecklingen iSverige.