mot · GK02T213 · 1996-10-07 00:00:00 — Där heter det att delar av de resurser staten får in på den ökadekoldioxidskatten ska slussas vidare till miljörelaterade åtgärder inomtransportsektorn.Minska bilberoendet i städernaKraftfulla satsningar på kollektivtrafik tillsammans medekonomiska styrmedel är nödvändiga i våra största städer.Köer är ett nederlag för marknadsekonomin och kostarsamhället stora summor. Kraftfulla satsningar påkollektivtrafik tillsammans med ekonomiska styrmedel börvara medel för att minska bilköer i storstäderna.Skatteväxling för miljönSkatteväxling innebär att skatten på miljöfarlig verksamhethöjs medan skatten på miljövänligare alternativ sänks. Inomtransportsektorn finns behov av att balansera om skatten såatt momsen på kollektivtrafik sänks och avskaffas.Biobränslen bör skattebefrias även vid låginblandning.En skatteväxling på trafikens område bör vidare innebära en successivhöjning av koldioxidskatten på drivmedel. Totalt sett måste styrmedlen påtrafikens område leda till kraftigt förbättrad bränsleeffektivitet i helafordonsparken, att alternativa bränsleslag gynnas och kollektivtrafikensandelar av trafikarbetet ökar på bekostnad av privatbilism. Höjningarna avskatten på resandet - främst bränslet - skall motsvaras av en sänkning avskatten på arbete. I avvaktan på att ska lägga sittslutbetänkande avstår från att för tillfället lägga någonhemställan på denna punkt.Gång- och cykelfrågorEn aktiv cykelpolitik bör främjas då cykeln uppfyller mångakrav på att vara ett bra transportmedel på kortarereseavstånd, och dessutom bidrar till att förbättra folkhälsan.I de städer som särskilt satsat på cykeln, exempelvis Örebrooch , ligger andelen cykeltransporter högre än iövriga städer. Det viktigaste för att öka cyklandet är satsningpå bra cykelstråk och god väghållning. Viktigt är också attgöra det enkelt att ta med cykeln på kollektivatransportmedel som tåg och buss. Bra cykelparkeringar,gärna med övervakning och tak, vid stationer etc kan varabra sätt att underlätta cyklandet. Försök med kommunalalånecyklar kan vara ytterligare ett sätt att stimulera dettaunderutnyttjade färdmedel. För att det inte ska sluta med attalla utställda cyklar blir stulna alternativt slaktade bör lånetav cykel vara kopplat till någon form av pant som ger ettincitament för ansvarsfullt handhavande, jämför med vissabutikers system för kundvagnar. Svenska städer kan lära av tex och Amsterdam.TrafiksäkerhetTrafiksäkerheten på vägarnaTrafiken skördar ungefär 600 dödsoffer . Till dettaska läggas ett stort antal skadade personer. För att ytterligaresänka olyckstalen gäller det att trafikantens kunskaper ocherfarenheter tas till vara och en ökad dialog mellanmyndigheter och trafikanter uppmuntras.Den nya trafiksäkerhetspolitiken som sätter trafikanten i centrum och däransvaret för trafiksäkerheten har lagts på är en god grund för enökad trafiksäkerhet. Enbart regler och förbud löser inte trafiksäkerhets-problemen. Att arbeta med attityder och få ökad förståelse för trafikens farorär ett viktigt instrument i det fortsatta trafiksäkerhetsarbetet.Det stora programmet för att bygga bort de mest trafikfarliga vägavsnittenmåste fullföljas. Enskilda åtgärder som kan nämnas är att i ökad takt ersättafarliga vägbelysningsstolpar med "krockvänliga", eftersträva åtskilda körrikt-ningar på våra större vägar samt måla "trafiksäkra" vägkantsmarkeringar medvibrationsljud längs med dessa.Kommunikationsdepartementet, och frivilligorganisationernainom trafiksäkerhetsarbetet arbetar efter den s k nollvisionen, d v s attinga trafikanter skall omkomma eller skadas allvarligt i trafiken.Kristdemokraterna ställer sig bakom denna vision. Varje trafikolycka medallvarliga konsekvenser är en stor tragedi, för den enskilde, för de anhörigaoch för samhället. På inget annat område där det råder samspel teknik-människa accepteras det att det dör ett hundratal människor p g a atttekniken fallerar. Nollvisionen är därför etiskt försvarbar och nödvändig.Det kommunalatrafiksäkerhetsarbetetI det ekonomiskt kärva läget har många kommuner varittvungna att spara på vägunderhåll vilket ibland har gått utöver trafiksäkerheten. Det är ännu oklart i hur storutsträckning detta skett och vilka konsekvenser det fått. Föratt inte riskera ökningar av olyckstalen måste dettaskyndsamt klarläggas. En kartläggning över sambandetmellan trafiksäkerhetsåtgärder och olyckor bör genomföras ikommunerna.De oskyddade trafikanternas situation måstes särskilt uppmärksammas.Dessa är särskilt utsatta vid besparingar såsom minskad vägbelysning m m.Både cyklister och fotgängare är mycket utsatta i trafiken. Detta gäller isynnerhet i tätorter. Barn och äldre är de som allra mest har en begränsningav sitt rörelsemönster och som till följd av trafiken inte kan röra sig på detsätt de annars skulle ha önskat. För att öka säkerheten för gång- ochcykeltrafikanter i tätorter bör man separera gång och cykeltrafik frånvägtrafiken och bygga broar/tunnlar vid starkt trafikerade leder. För degående är sandning viktigt.Metoder som gör det ekonomiskt intressant att satsa på förebyggandetrafiksäkerhetsåtgärder ska uppmuntras.Vägnät och vägtransporterInvesteringarSverige har upplevt stora variationer i investeringarna i detsvenska vägnätet. låg investeringarnapå en absolut bottennivå jämfört med de flesta andravästeuropeiska länder. Investeringarna i järnvägen varobetydliga.Under fyrpartiregeringen fattades beslut om tredubblingar avinvesteringarna i infrastrukturen. Beslutet hade sin utgångspunkt i enlångsiktig bedömning av såväl den allmänna ekonomiska utvecklingen somstatsfinansernas utveckling i vårt land.Sedan den nuvarande regeringens tillträde har investeringarna i vägnätetminskat. Regeringen förutskickar också i budgetpropositionen att de kankomma att minskas ytterligare p g a ökat behov av drift- och underhålls-åtgärder.Minskningarna motiveras mot bakgrund av det ansträngda statsfinansiellaläget. Socialdemokraterna återgår därmed till sitt gamla kortsiktiga synsätt attinvesteringarna i trafikens infrastruktur är en restpost i statsbudgeten när manbestämt sig för de s k transfereringsutgifterna. Under lågkonjunkturåren1992-93 var det dock ett annat ljud i skällan. Då bedrev Socialdemokraternaen överbudspolitik av sällan skådat slag. När den förra regeringen lade ettförslag om att nästan skulle investeras av allmännamedel i infrastrukturen, föreslog Socialdemokraterna investeringar pånärmare . , i regeringsställning, föreslår regeringenminskade investeringsramar. Detta är inte hållbart i längden. Alla som berörsav infrastrukturinvesteringarna, myndigheter och industrin, är i behov av fastaspelregler.VägverketVägverket har ett samlat ansvar för att åstadkomma etteffektivt vägtransportsystem som uppfyller högt ställda kravpå trafiksäkerhet med hänsyn tagen till miljö och regionalbalans. Verket har under den aktuella redovisningsperiodengenomfört sitt uppdrag på ett målmedvetet och kraftfullt sätt,vilket tydligt avspeglas i måluppfyllelsen.Speciellt uppmuntrande är att trafiksäkerheten på våra vägar förbättrats,vilket medverkat till en reduktion på av antalet dödade sedan perioden1988-1992. ambitionshöjningar på trafiksäkerhetsområdet ärlovvärda. Trafiksäkerhetsprogrammet, där människan sätts i centrum och därtrafiksäkerhetsarbetet decentraliseras och förankras lokalt för att skapa etteffektivt medborgar- och trafikantinflytande, har fullastöd.Investeringarna enligt de s.k. storstadsöverenskommelserna i ,och har varit mycket omdiskuterade, speciellt gäller dettaStockholmsöverenskommelsen, det s k Dennispaketet. Främst är det den s.k.Öster- respektive Västerleden och förslaget till biltullar som varit, och är,mycket omtvistade. De så kallade Dennispartierna (s, m och fp i Stockholmsstad och län) har sedan de slöt överenskommelsen haft uppenbara svårigheteratt ena sig om hur de ska gå vidare. anser att aktörerna iregionen måste komma till ett enigt och långsiktigt hållbart beslut om hur deska lösa de regionala transportbehoven på ett kostnadseffektivt ochmiljömässigt hållbart sätt. I de frågor som direkt berör riksdagenskompetensområde - förslaget om biltullar och frågan om det så kallade tredjespåret återkommer vi i särskild ordning när frågan kommer på riksdagensbord i form av särskilda propositioner. Vad gäller frågan om statligalånegarantier för storstadsöverenskommelserna tillstyrker Kristdemokraternaregeringens förslag. De innehåller inget av de kontroversiella delar som äromdiskuterade och det är viktigt att processen inte avstannar i avvaktan på attalla stridsfrågor ska avgöras.Utvecklingen på telematikområdet kommer med all sannolikhet att på ettpåtagligt sätt förändra situationen inom hela vägtrafikområdet under denärmaste åren. har naturligtvis ett stort ansvar som operativmyndighet i denna utveckling. Det är dock ytterligt angeläget att regeringentar ett samlat grepp över informationsteknikens användning i det svenskatransportsystemet. Transportinformatikdelegationens arbete är mot dennabakgrund strategiskt mycket viktigt för att vi ska få full utväxling av insattaresurser.Mycket tyder nämligen på att de samhällsekonomiska vinsterna ärpåtagliga vid investeringar i olika typer av transportinformatik, resultaten iden svenska utvärderingen som gjorts inom det s k (TestSite Oriented Scenario Assessment) visar att informationsteknikenstillämpning inom trafikområdet kan få mycket stora positiva effekter -särskilt om och kommunerna vågar fatta framsynta beslut.I har man exempelvis jämfört kostnaden för utbyggdtrafikstyrning med kostnaden för vägbyggande. Det visar sig att 1 %genomsnittlig restidsvinst kostar i vägbyggen, men barafemtedelen om investeringen istället görs i trafikstyrning. Det som gerrestidsvinster är framför allt avancerade trafiksignaler, motorvägsstyrning ochbättre störningsplanering. På trafiksäkerhetsområdet bedöms den störstaeffekten erhållas vid införande av system med obligatorisk dynamiskhastighetsanpassning.Antalet personskador skulle enligt denna bedömning minska med mer änhälften. Transportinformatiken kan också bidra till miljöförbättringar. Denstörsta effekten erhålles vid införande av automatiska betalsystem.Förbättringen ligger i storleksordningen 15-25 %.Det är alltså alldeles uppenbart att trafikinformatiken innebär att politikerframöver kommer att ha helt nya och betydligt mer effektiva instrument i sinhand för att nå de trafikpolitiska målen vad gäller framkomlighet,trafiksäkerhet och miljö. För att få kraft i utvecklingen måste dock stat ochkommun se möjligheterna och med offensiva beslut ta den nya tekniken i sintjänst.Kristdemokraterna ser positivt på regeringens effektiva hantering avuppbyggandet av en nationell digital vägdatabas. De största samhälls-vinsterna genom effektiv användning av trafikinformatik finns i storstäderna.Mycket talar därför för att man då måste inrätta nya och mer effektivaorganisatoriska enheter för att hantera den nya tekniken. Inrättande av enspeciell organisation för vägtrafikledning, som är demokratiskt förankrad,synes därför vara en nödvändighet.Effektiviseringen inom transportsektorn måste drivas vidare. Ökatkonkurrenstryck genom fortsatt avreglering av olika sektorer är engrundförutsättning för detta. Byggandet samt drift och underhåll av detsvenska vägnätet kan bli ännu mycket mer kostnadseffektivt. Bolagiseringenav är därför viktig, eftersom den renodlarVägverkets roll som ansvarig väghållare och myndighet. Sammanläggningenav gamla med visar att strukturellt riktigareformer kan ge stora och positiva effekter, i detta senare fall förtrafiksäkerhetsarbetet. Regeringens motstånd mot att bolagisera är negativtför produktivitetsutvecklingen inom vägsektorn, vilket i slutändan innebärhögre kostnader.Vägverket har för övrigt självt visat att konkurrensutsättningen från 1992sparar . Det innebär i praktiken att vifår mer och bättre underhåll till lägre kostnad. Detta innebär i sin tur atttransportsystemet fungerar bättre och effektivare. Tillväxten och välfärds-utvecklingen får en skjuts åt rätt håll.Det är självklart att beställarkompetens måste utvecklas så attde grundläggande trafikpolitiska målen inte äventyras. Detta sker dockeffektivast om ägaren regeringen är tydlig. Otydlighet skapar tveksamhet ochfördröjer därmed en nödvändig process. För att förbättrad produktivitet skalluppnås, måste man också ha kraft att fatta de nödvändiga strukturellabesluten. Regeringens ideologiska tvehågsenhet och valhänta sätt att hanteradenna fråga fördröjer alltså i sig en positiv utveckling.Kristdemokraterna anser att regeringens hanterande av bolagiseringsfråganär beklagligt. Regeringen har styrts av ideologiska skäl och agerat mot bättrevetande. En bolagisering av skulle leda tillstora effektivitetsförbättringar, vilket ger vinster för såväl staten som deenskilda trafikanterna. Argumentet att organisationen inte är mogen att bli etteget bolag kan inte vara giltigt. Med den inställningen skulle inte mycketförändringsarbete och nödvändig utveckling komma till stånd.Kristdemokraterna har i en flerpartimotion under förra budgetperiodenframfört sina synpunkter angående bolagisering av . Dessa ståndpunkter vidhåller vi, för en ytterligare utveckling avfrågan hänvisas till den separata motionen.Inom anslaget A 1, administrationskostnader, lägger vi ettallmänt besparingsbeting på som bör uppnås genom eneffektivisering av verksamheten.Drift och underhållDriften och underhållet av det svenska vägnätet har undermånga år försummats. Under de två tre har enförbättring dock skett, dels genom en effektivare användningav befintliga medel, dels genom att extraanslag tillförtsVägverket. Målsättningen måste vara att det svenskavägkapitalet upprätthålls, åtminstone på dagens nivå. Dettaär i enlighet med ett ansvarigt förvaltarskap.Kristdemokraterna beklagar dock att en bolagisering avVägverkets produktionsdivision inte har kommit till stånd.Om så hade skett skulle vi, enligt Kristdemokraternasbedömning, haft en effektivstruktur för drift- och underhållsverksamheten. Först då kanman alltså bedöma vilka medel som krävs för att principenom ett ansvarigt underhåll av det svenska vägnätetlångsiktigt ska kunna upprätthållas.JärnvägenInvesteringarNu genomförs en snabb upprustning av järnvägsnätet iSverige. Investeringsvolymen ligger på en nivå som vi intehaft då det nuvarande järnvägsnätetbyggdes upp. Då hade järnvägsbyggandet en dramatiskbetydelse för hela det svenska transportsystemet. I och medbilens intåg som transportmedel har investeringarna ijärnvägen dock legat på en låg nivå under i stort sett heladetta sekel. Detta har i praktiken inneburit att järnvägensuccessivt tappat i konkurrenskraft gentemot övrigatransportslag. Det beslut som tog 1993 är alltså etthistoriskt sett mycket betydelsefullt beslut. Genom engenomarbetad plan för investeringarna och en höginvesteringstakt kommer järnvägen i att återerövra ställningen som ett avde främsta transportmedlen för såväl personer som för gods.De omfattande investeringarna i järnvägen är grundförutsättningen för attjärnvägen ska få tillbaka sin konkurrenskraft. Men det räcker inte.Effektiviseringen av järnvägstrafiken, som på allvar tog sin början i och med1988 års trafikpolitiska beslut, måste fortsätta. Den ökade konkurrens-utsättningen och omstruktureringen av verksamheter inom järnvägssektornmåste drivas vidare med full kraft för att järnvägen i det långa perspektivetska kunna bli framgångsrik i konkurrensen med andra transportslag. Enavreglering av den modell som förra regeringen presenterade bör genomföras.Med tanke på järnvägens fördelar på miljö- och trafiksäkerhetsområdet är detett samhällsekonomiskt värde att alltmer av framförallt de långväga och tungagodstransporterna flyttas över från andra transportslag till järnvägen. Dekapacitetsproblem som kännetecknar den inomeuropeiska flygverksamhetenoch delar av vägtransporterna talar också för att järnvägen kommer att öka ibetydelse när det gäller persontransporter i och på den europeiskakontinenten. Förutsättningen för att insatserna ska få bestående värde är dockatt järnvägssektorn fungerar efter de marknadsekonomiskaprinciperna.BanverketI och med trafikpolitiska beslut och avskiljandet avtrafikverksamheten från infrastrukturhållandet har Banverketidag, som central förvaltningsmyndighet, ett stort ochstrategiskt viktigt ansvar för järnvägens utveckling i vårtland. För att verket ska kunna fylla denna funktion är detalldeles nödvändigt att genomgår samma positivaförändringsprocess som skett inom på senare år.All produktionsverksamhet bör successivt skiljas ut frånBanverket och möjligt läggas under annanhuvudman. kan en privatisering vara förnuftig.Problemet är att mycket av den produktion, exempelvis driftoch underhåll av järnvägsnätet, som sköts av Banverketinte kan skötas av någon annan aktör på marknaden. Dettaberor helt enkelt på att denna verksamhet sedan urminnestider varit monopoliserad och därmed har en fungerandemarknad inte kunnat växa fram. Mot denna bakgrund är detbeklagligt att regeringen valt att utreda omstruktureringen avdenna sektor som en intern organisationsfråga för Banverket.Det rimliga hade naturligtvis varit att regeringen tillsatt enfristående utredning. Med det upplägg som regeringen valt ärdet bedömning att kraften iomstruktureringarna inte kommer bli av det slaget som ärnödvändigt.Kristdemokraterna anser att regeringen skall tillsätta en från Banverketfristående utredare för att särskilt se över möjligheterna att särskiljaproduktionsverksamheten från och en privatisering avdensamma. Detta bör ske omgående.Inom anslaget A 7, sektorsuppgifter, lägger vi ett allmäntbesparingsbeting på som bör uppnås genom en effektiviseringav verksamheten.Drift och underhållDrift- och underhållsverksamheten inom järnvägssektornmåste, som framgått av tidigare skrivningar, effektiviserashögst avsevärt. Skattebetalarna svarar via statsbudgeten för75-80 % av kostnaderna för drift och underhåll, medan desom utnyttjar järnvägen svarar för . Effektiviseringär således nödvändig såväl ur ett statsfinansiellt perspektivsom ett konkurrenskraftsperspektiv. Det är rimligt att de somutnyttjar järnvägen svarar för en större andel avdrift- och underhållskostnaderna. Statens andel bör alltsåminska. behöver järnvägen sänka sina priser iförhållande till övriga transportslag för att varakonkurrenskraftig. Därför måste kostnader för drift ochunderhåll sänkas. Det effektivaste sättet är attegenregiverksamheten när det gäller drift och underhållavvecklas och istället handlas upp av på enfungerande marknad bestående av ett flertal stora och småaktörer. Jämförelser som gjorts av oberoende utredare mellankostnader för banunderhåll i och i visar attpotentialen till effektiviseringar på är betydande.SjöfartenInledningSjötransporterna är energimässigt mycket effektiva omgodsflödena är tillräckligt stora. För att göra sjötransporternaattraktivare för sådant gods som transporteras pålandsväg, krävs att hanteringskostnaderna i hamnarnaminskas. Ett steg i den riktningen är den samordning avhamnverksamheterna i som skett med bättreutnyttjande av personal och utrustning. Motsvarandemöjligheter bör också finnas i och i många regionerlängs vår kust. Dessa möjligheter bör tas tillvara, i förstahand genom ett samarbete mellan berörda kommuner ochhamnbolag.Sjöfartens miljöpåverkanSjöfarten står för en betydande andel av trafikens utsläpp avsvaveldioxid och en stor och ökande andel av kväveoxiderna.Det finns tekniska möjligheter att minska dessa utsläpp.Åtgärderna är också kostnadseffektiva jämfört med deåtgärder som genomförs i vägtrafiken. Det är därför av storvikt att åtgärderna genomförs i största möjliga omfattning,trots den tröghet som finns i de internationella sammanhangsom reglerar sjöfartens utsläpp.Sverige bör vara ett föregångsland när det gäller miljövänliga fartyg, främstgenom att krav på låga utsläpp av svavel- och kväveoxider genomförs förfärjetrafiken. skall i internationella organ som FNs maritimaorganisation och i EU vara pådrivande för strängare säkerhets- ochmiljökrav för sjöfarten.Sjöfartens säkerhetSäkerhetsfrågorna inom sjöfarten har fått speciell aktualitetpå senare tid i och med ett antal allvarliga sjöfartsolyckor ivårt närområde. har varit pådrivandei dessa frågor i internationella sammanhang. Trots detta harvi alltså drabbats av mycket allvarliga olyckor. Färjetrafikenmellan och länder på den östliga sidan av Östersjönsamt mellan och /är mycketomfattande, t.o.m. så omfattande att trafiken är världsledandenär det gäller omfattning och intensitet.Kristdemokraterna anser att arbetet i olika internationella organ, främst EUoch IMO, måste intensifieras för att nå de sjösäkerhetsmål som är rimliga attsätta upp med tanke på omfattningen av persontrafiken över ,och . Det är därför vår uppfattning att den sjösäkerhets-kommitté som regeringen fattat beslut om måste leda fram till sjösäker-hetsåtgärder för denna trafik som är mer långtgående än vad som är möjligtatt uppnå i de olika internationella sammanhangen. Detta förutsätter bilateralaavtal med berörda länder. Förutsättningarna torde nu finnas att få till ståndsådana avtal.SjöfartsverketSjöfartsverket är ett verk som drivits medkompetens och skicklighet. Ekonomin är god ochverksamheten drivs på ett effektivt sätt. Sannolikt beror dettatill viss del på att verket i huvudsak finansierar sinverksamhet med medel ifrån sjöfartssektorn. Det betyder attverket lever nära den marknad man är satt att serva, vilketgör att lyhördheten är stor.Transportstöd för GotlandStaten har ett stort ansvar för transportförsörjningen till ochfrån . Sedan det tidigare avtalet träffades omfärjetrafik har vi fått en dramatiskt förändrad situation iländerna på andra sidan . Det betyder för Gotlandsdel att ön från att tidigare ha varit något av en ändstationösterut nu ligger mitt i ett innanhav där transportaktiviteternahela tiden ökar. När strategin för transportförsörjningen tilloch från ska läggas fast, är det mot denna bakgrundviktigt att utgångspunkten är ett framtidsinriktat ochdynamiskt betraktelsesätt. konstaterar attett nytt avtal nu har uppnåtts med en nygammal operatör tilloförändrad kostnad för staten.LuftfartenInledningOm järnvägen med snabbtåg är optimalt när det gällerpersonresor på avstånd , så är flyget detnaturliga alternativet för snabba resor på längre sträckorsåväl nationellt som internationellt. När ursprunget till SASbildades var utgångspunkten att företaget skulle säkerställainterkontinental flygtrafik framförallt för en allt merexportinriktad svensk industri. Denna flygverksamhet harsedan dess varit en av förutsättningarna för förmågaatt bygga upp en kraftfull exportindustri. är ettav de mest exportberoende länderna i världen, och det äralltså denna industri som är fundamentet till vårt välstånd.En väl fungerande luftfart är emellertid också en förutsättning för enframgångsrik regionalpolitik. Flyget kommer att spela en allt större roll närdet gäller transportförsörjningen till och från , framförallt när detgäller persontransporter. Regeringens anslag till driftbidrag till kommunalaflygplatser i skogslänen är för lågt och räcker inte till för att täcka denödvändiga behoven. anvisar därför ytterligare 15miljoner kr till detta ändamål.Sverige var först i med att avreglera den inrikes flygmarknaden. Desom hävdade att flygverksamhet i de trafiksvaga delarna av landet skulleupphöra har fått fel. Endast en linje, den mellan och , harstaten tvingats garantera. Resultatet av detta är naturligtvis att flygsektorntvingats höja sin produktivitet och därmed ökat sin konkurrenskraft inte minstinternationellt. När avregleringen nu med ökad kraft genomförs i ochglobalt är denna förbättrade konkurrenskraft en tillgång för deSverigebaserade flygbolagen.