mot · GK02Bo407 · 1996-10-07 00:00:00 — ändrades bestämmelserna om förfarande vidtvångsförsäljning (offentlig auktion) så att det i huvudsakmotsvarar de bestämmelser som gäller vid exekutivförsäljning. Försäljningen (tvångsförsäljning enligtbostadsrättslagen) sköts numera av kronofogdemyndigheten(tidigare en god man som på begäran av föreningen utsågs avtingsrätten).Syftet med tvångsförsäljning (tidigare offentlig auktion) enligtbostadsrättslagen är bl.a. att, sedan nyttjanderätt till bostadsrättenförverkats,upplösa rättsförhållandet mellan föreningen och bostadsrättsinnehavaren.Övriga situationer då tvångsförsäljning kan bli aktuell är då en bostadsrättinnehas av ett dödsbo eller av någon som har förvärvat bostadsrätten genomuniversalfång och innehavet skall upplösas (6 kap. 1 och 2 §§ bostadsrätts-lagen) eller om en juridisk person som är panthavare har utövat bostadsrättenutan att vara medlem efter att ha förvärvat bostadsrätten vid exekutivförsäljning eller vid tvångsförsäljning enligt 8 kap. och innehavet skallupplösas (6 kap. 1 § bostadsrättslagen).Orsakerna till förändringen var flera: De båda försäljningsformerna (tvångsförsäljning och exekutivförsäljning) skulle blir mer anpassade till varandra eftersom båda skullehandhas av samma organ, kronofogdemyndigheten (prop. 1995/96:17 s.35 f.). Förfarandet med offentlig auktion var förhållandevis dyrt och medkronofogdemyndigheten som försäljningsorgan skulle förfarandet blibilligare (prop. 1995/96:17 s. 35). Försäljningen genom god man kunde endast angripas på köprättsliggrund medan en försäljning som handläggs hos kronofogdemyndighetenkan överklagas av bostadsrättshavaren eller annan sakägare ochvederbörande kan få rättelse om något fel begåtts (Ds 1994:7 s. 34). Med kronofogdemyndigheten som försäljningsorgan skulle det varanaturligt att låta bestämmelserna om exekutiv försäljning generellt blitillämpad vid tvångsförsäljning enligt bostadsrättslagen (prop.1995/96:17 s. 35). Likheterna mellan de två förfarandena skulle bli ännu större dåföreningens fordran mot bostadsrättsinnehavaren förenades med legalpanträtt (prop. 1995/96:17 s. 35).Beträffande snabbheten i hanteringen uttryckte fleraremissinstanser en oro för att handläggningstiderna skulle blilängre om tvångsförsäljningen skulle handhas avkronofogdemyndigheten. En längre handläggningstid skulleminska värdet av en lägre försäljningskostnad.I utredningen som låg till grund för propositionen uttalades att enförutsättning för att uppgiften att sälja bostadsrätter vid förverkandefallskulle flyttas över till kronofogdemyndigheten var dock att handläggnings-tiderna inte skulle bli längre än de som förekom vid försäljning genom godman. Detta eftersom det var av väsentlig betydelse för berörda sakägare (Ds1994:7 s. 35).Enligt regeringens mening fanns det knappast någon anledning att befaraatt handläggningstiderna hos kronofogdemyndigheterna skulle bli längre ände som förekom vid försäljning genom god man (prop.1995/96:17 s. 35).Med anledning av ovanstående är det av största vikt att en utredning görshuruvida det har skett en förlängning av handläggningstiderna och vilkaeventuella åtgärder som bör vidtas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning om handläggningstiderna vid tvångsförsäljningenligt bostadsrättslagen.