mot · GK02Jo797 · 1996-10-07 00:00:00 — Fortfarandesaknas konkreta åtgärdsprogram och skyddsplaner beträffande rikkärr,sumpskogar, mader och slättsjöar.Den viktigaste frågan är ändå i vilken takt de skyddsvärda objekt somupptas i "Myrskyddsplan för " skall säkerställas. Naturvårdsverkethar, med den aktuella anslagstilldelningen i färskt minne, föreslagit att våraoskyddade myrar skall säkras med en femtondelav den totala skyddsarealen . anser att denna långsamhet ibevarandearbetet mer speglar regeringens nuvarande anslagspolitik pånaturvårdsområdet än de faktiska behoven. Exploateringen av våra myrarfortgår alltjämt i en skrämmande takt.Miljöpartiet föreslår att regeringen ges i uppdrag att kompletteraplaneringen av naturskyddet för våra våtmarker i enlighet med vad somnämnts ovan. Vidare föreslår vi att arbetet med att bevara de objekt somupptas i "Myrskyddsplan för " påskyndas och att tillräckliga medelför detta avsätts.Jämställ all utdikning av torvmossarOm någon vill dika ut en mosse för att öka skogens tillväxtpå mossen så prövas detta enligt naturvårdslagen. Sannolikges den sökande inte tillstånd. Om man vill dika ut en mosseför att utvinna energitorv ur mossen så prövas detta enligttorvlagen. Sannolikt möter åtminstone tillstånd för dikninginget hinder. Detta är en helt orimlig ordning, vilkendessutom strider mot det uttalande som finns i förarbetenatill torvlagen, om att lagen inte syftar till att försämranaturvårdens ställning.Regeringen tog 1993 beslut om förbud mot markavvattning inom vissaområden (18 d § i NVL och 19 h § i naturvårdsförordningen). Dessaområden inkluderar de våtmarker som vi åtagit oss att skydda genom attunderteckna Ramsarkonventionen. Men som naturvårdslagens 18 c och 18 d§§ är skrivna, så omfattar inte detta förbud mot markavvattningenergitorvbrytning. Det innebär alltså att inte ens de områden som vi genominternationellt åtagande förbundit oss till att skydda, ges skydd motförödande exploatering i nuvarande lagstiftning.I förslag till miljöbalk behandlas frågan om förbudmot markavvattning bl.a. i 11 kapitlets 13 och 14 §§. Förslaget är identisktmed den nuvarande naturvårdslagen i detta avseende.Miljöpartiet anser att alla våtmarker, oavsett vilken lag som är tillämplig,skall ha samma skydd. Detta innebär att vi föreslår att regeringen ges iuppdrag att göra sådana förändringar av naturvårdslagen och torvlagen attprövningen av energitorvärenden också sker enligt naturvårdslagen.Biologisk mångfald i vattenSverige är ett av världens sjörikaste länder, och skalan frånklara och näringsfattiga fjällsjöar till grunda och näringsrikaslättsjöar inrymmer en stor variation av livsmiljöer. I alltstörre utsträckning hotas den biologiska mångfalden i dessamiljöer av bl.a. giftiga ämnen, olja, näringshöjandeföroreningar, syrgasbrist, försurning och vattenregleringar.Höjning av halten av näringsämnen leder till igenväxningoch sänkt syrehalt. Arter med höga krav på syretillgångminskar drastiskt. Försurningen medför att arter utplånas delsp.g.a. det låga pH-värdet i sig, dels beroende på att giftigametaller löses ut.Också våra havsmiljöer uppvisar en fantastisk bredd, från de artrikaklippbottnarna utan sedimentbeläggning och skärgårdarnas strandzoner tillden sparsamma artsammansättningen i den fria vattenmassan. Liksom försjöar och vattendrag, är våra utsläpp av näringsämnen i havet ett förödandeproblem. Det leder till ändrade ljusförhållanden i känsliga havsmiljöer, vilketi sin tur gör att utbredningen av många alger förändras. Blåstången, somutgör artrikaste biotop, har exempelvis minskat kraftigt, särskiltpå djupare vatten. Motsatt öde har de ettåriga fintrådiga algerna mött, somgynnas av ökad näringstillgång. Också bottendjurssamhällen och fiskarpåverkas av näringsförhållanden och syretillgång. Laxsjukdomen M74,anrikningen i de däggdjuren av långlivade organiska kemikalier ochden återkommande massförekomsten av giftiga alger visar att den ekologiskabalansen är kraftigt störd i Östersjön.Utvidga skyddet av våraälvarÄlvsträckor och vattenområden som ärskyddade enligt 3 kap. 6 § naturresurslagen, är bara skyddademot vattenkraftsutbyggnad. Detta är ett mycket trubbigtskydd, speciellt med hänsyn till biologisk mångfald.Miljöpartiet anser att skyddet av våra älvar skall ta sin utgångspunkt i ensamlad syn på hela älvekosystemet. Skyddet bör alltså utvidgas till att gällaall exploatering av älvekosystemet, inte bara i själva älven, utan även i en vältilltagen skyddszon. Denna bör omfatta en lämplig del av avrinningsområdetsom leder ut i älven samt älvstränderna (en mycket viktig biotop förbiologisk mångfald). För markanvändning i denna skyddszon bör olikaspecificerade krav ställas, exempelvis försiktighet med kalhyggen,skyddszoner mot vattendrag vid avverkning, ingen dikning, restaurering avflottningsrensade biflöden etc.Vi föreslår att regeringen skall ges i uppdrag att utreda en utvidgning avnaturresurslagens skydd av vattenområden och älvsträckor som ärundantagna från vattenkraftsutbyggnad i enlighet med vad som ovan sagts.KalkningsverksamhetenSedan 1976 har vi kalkat sjöar och vattendrag i somen livsuppehållande åtgärd mot försurning, vilken främstorsakats av luftföroreningar. Kalkningen är framför allt ennödåtgärd som syftar till att bevara biologisk mångfald ochfungerande ekosystem i sjöar och vattendrag.Att inleda ett kalkningsprogram medför ett tungt ansvar att fullföljaprogrammet. Konsekvenserna av en avbruten kalkningsverksamhet ärnämligen att tillståndet efter att man avbrutit sannolikt blir värre än det varinnan man började att kalka.Mot bakgrund av detta har med stor oro följt alla de turerkring besparingar på kalkningsanslaget som regeringen stått för.Vi står fast vid att kalkningsverksamheten skall fortsätta på den nivå den göri dag och anslår också tillräckliga medel för detta i vårt budgetförslag påmiljöområdet. behovet av kalkningsverksamheten belyses vidare i särskildmotion.Marina reservatUnder senare år har ett antal naturreservat avsatts i rentmarin miljö, s.k. reservat, som syftar till att skyddalivet under havsytan, speciellt den biologiska mångfalden.Till de områden som fredats på detta sätt hörGullmarsfjorden och i , samt vattnenkring och i Västerbotten.Arbetet med inrättandet av reservat har pågått länge, men harhittills inte lett till tillräckliga bevarandeinsatser. Detta arbete måstefördjupas, konkretiseras och påskyndas. Den presenterade planen"reservat i " måste skyndsamt realiseras men ocksåkompletteras, speciellt beträffande skyddet av grunda kustområden medexempelvis mjukbottnar, ålgräsängar och musselbankar. Dessa områdenutsätts för en omfattande exploatering i form av fiske.Frågan är om de skyddsinstitut som finns i naturvårdslagen ärlämpliga med hänsyn till de reservatens speciella karaktär. Vi föreslåratt regeringen får i uppdrag att se över om de skyddsinstitut som finns inaturvårdslagen är tillräckliga och om så ej är fallet lägga fram ett förslagtillnytt skyddsinstitut.Handel med hotade arterEtt flertal djurarter från olika djurgrupper är hotade ellerakut utrotningshotade. Till största delen beror det påmiljöförstöring, jakt och förstörelse av biotoper. Ett mindreantal djurarter hotas dessutom även av en annan mänskligaktivitet, nämligen jakt på levande djur i syfte att hålla dem ifångenskap, antingen privat i hemmen i i-länder eller izoologiska trädgårdar eller för att stoppas upp och säljas somprydnader. Det gäller bl.a. vissa fågelarter, en delkräldjursarter och några däggdjursarter.Sveriges handel med hotade djur- och växtarter regleras bland annat avbemyndigandelagen om åtgärder beträffande djur och växter som tillhörskyddade arter (1994:1818) med tillhörande förordning (1994:2027), vilkainförlivar våra internationella åtaganden på området i svensk rätt.Den relativt nya förordningen (1994:2027) är en bra grund men den skullebehöva ändras och kompletteras, eftersom det återstår en hel del att åtgärda.Fortfarande utnyttjas i vissa sammanhang som transitland för exportav utrotningshotade arter. Aktuella exempel finns t.ex. i samband med exportav kräldjur till . Det har kommit klara signaler från EU-kommissionenom att är ett problem i detta avssende.I Nordiska ministerrådets miljörapport (1990:4) finns det ett antalrekommendationer till de nordiska länderna i fråga om handel med hotadearter. Bland dem finns några som fortfarande inte uppfyllts i Sverige:1. Införsel av arter som är fredade i ursprungslandet bör ej tillåtas.2. Kontrollen av försändelser med djur bör skärpas.3. Det måste finnas beredskap för att ta hand om sändningar med djur somej är lagliga eller som stoppas av något annat skäl.4. Handeln med hotade arter inom landet måste regleras; t.ex. ska innehavav hotade arter registreras. Detta fungerar utmärkt i t.ex. Tyskland.5. Konservatorer bör auktoriseras samt skall dessutom åläggas att bokförade djur de arbetar med. bör ges möjlighet till oanmäldakontroller.Regeringen bör få i uppdrag att arbeta in dessa rekommendationer ilagstiftningen.Ett sammanhängandestrandskyddDagens strandskydd är en papperstiger med anseende påbiologisk mångfald. När man utvidgadestrandskyddets syfte (15 § NVL) från att tidigare bara ha gälltfriluftsliv till att nu också gälla "att bevara goda livsvillkorpå land och i vatten för växt- och djurlivet", så blev det ingetannat än ett slag i luften. Trots att man uttryckligen kan läsa ipropositionen (prop. 1993/94:229) att skyddet för friluftslivrespektive växt- och djurlivet skall utgöra två från varandraskilda prövningsgrunder med samma tyngd, så är det alltjämtbara friluftslivssyftet som fått genomslag.Anledningen till detta är att det utvidgade strandskyddet aldrig följdes uppmed ändringar i 16 §, den paragraf som ger regler för vad som får göras ochinte göras i ett strandskyddsområde. I den paragrafen anges inte att det ävenär förbjudet att utföra anläggningar och anordningar för att skydda växt- ochdjurlivet. Härigenom kan också ifrågasättas om skyddet för växt och djurlivetinte heller är en självständig grund vid prövningen av uppförande avbyggnader m.m.Miljöpartiet anser att det är lika självklart som nödvändigt att syftet meden lag också följs upp i de kravregler som är kopplade till lagen. Det äranmärkningsvärt att en åtgärd inom ett strandskyddsområde inte kanförhindras enbart med hänsyn till växt- och djurlivet. Så länge detta inte ärmöjligt är det biologiska innehållet i strandskyddet blott ett till intetförpliktande syfte.I förslag till miljöbalk är detta problem åtgärdat.Miljöpartiet anser dock att lagändringen är av så pass enkel natur attriksdagen inte behöver invänta en proposition om miljöbalk för att rätta tilldetta problem. Vi föreslår därför att 16 § naturskyddslagen kompletteras avriksdagen så att den breddade grunden för strandskyddet (växt- och djurliv)uttrycks enligt följande:Förslag till lag om ändring inaturvårdslagen (1964:822)Härigenom föreskrivs att 16 § första stycket naturvårdslagen(1964:822) skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse16 § första stycketInom strandskyddsområde får ejhelt ny byggnad uppföras eller be-fintlig byggnad ändras för att till-godose ett väsentligen annat ända-mål än det, vartill byggnaden tidi-gare varit använd, och ej heller ut-föras grävnings- och andra förbere-delsearbeten för bebyggelse som nusagts. Ej heller får i annat fall inomstrandskyddsområde utföras an-läggning eller anordning, varigenommark tages i anspråk såsom tomteller allmänheten på annat sätthindras eller avhålles från att be-träda område där den eljest skulleägt att färdas fritt.Inom strandskyddsområde får ejhelt ny byggnad uppföras eller be-fintlig byggnad ändras för att tillgo-dose ett väsentligen annat ändamålän det, vartill byggnaden tidigarevarit använd, och ej heller utförasgrävnings- och andra förbere-delsearbeten för bebyggelse som nusagts. Ej heller får i annat fall inomstrandskyddsområde utföras anlägg-ning eller anordning, varigenommark tages i anspråk såsom tomteller allmänheten på annat sätthindras eller avhålles från att be-träda område där den eljest skulleägt att färdas fritt. Förbud gälleräven att inom strandskyddsområdeutföra anläggning eller åtgärd somkan skada goda livsvillkor för växt-och djurlivet.En artskyddslagstiftningArtdatabanken i sammanställer listor över hotadeoch sällsynta växt- och djurarter. Dessa s.k. rödlistorfastställs sedan av och bildar underlag förstatistik om utvecklingen av biologisk mångfald.Att fastställer att vi för gott håller på att mista en viss arteller artgrupp föranleder inga omedelbara åtgärder. Faktum är att detinte leder till några som helst praktiska konsekvenser, trots att akuta insatserofta krävs för att förhindra utrotning. Det saknas med andra ord en processsom kopplar ihop själva registreringen av att utrotning av en art ellerartgrupp är på väg med omedelbara åtgärder som förhindrar denna utrotning.Miljöpartiet presenterar i det följande ett utkast till hur ett effektivtartskyddskulle kunna se ut. Förslaget finns närmare utvecklat i en separat motion tillriksmötet /97.Ett plansystem som kopplar ihopambitioner och praktiskt handlandeFör att integrera och samordna de insatser som redan idagutförs, anser vi att det är nödvändigt attartskyddslagstiftningen innehåller olika typer av plankrav.Planerna skall kopplas till varandra för att fungeratillsammans i ett enhetligt system. Planernas främstafunktion är att de kopplar ihop lagstiftarens mål och detpraktiska handlandet. Förslagsvis delas planeringen upp påföljande sätt: Handlingsprogram - övergripande riktlinjer från . Åtgärdsprogram - statligt artinriktat och konkret detaljerat program frånNaturvårdsverket. Naturvårdsplan - plan med rättsverkan som bl.a. utföråtgärdsprogrammet på nivå.ArtdatabankenVi har utgått från Artdatabanken, resultatet av ett samarbetemellan och ,som fungerar väl. Artdatabanken klassificerar olika arter iskilda hotkategorier, klass 0 - försvunna, klass 1 - akuthotade, klass 2 - sårbara, klass 3 - sällsynta, klass 4 -hänsynskrävande. Hotklassificeringen utgör en grund förprioritering av insatser.HandlingsprogramPå grundval av Artdatabankens uppgifter skall utforma ett handlingsprogram som beskriverhur arbetet med de hotade arterna skall bedrivas.NaturvårdsinventeringFör att få nödvändig kännedom om kommuns mark- ochnaturförhållanden åläggs varje primärkommun genom lagenatt utföra en naturvårdsinventering. Inventeringenskall göras så noggrant som möjligt och förankras väl blandkommunens invånare.ÅtgärdsprogramNär samtliga kommuner inventerats ochnaturvårdsinventeringarna godkänts av harStatens naturvårdsverk ett gott underlag för att upprättaartinriktade åtgärdsprogram. Åtgärdsprogram skall i förstahand upprättas för arter eller artgrupper i hotkategorierna 1och 2. Åtgärdsprogrammen är viktiga för att målsättningenmed återskapandet av livskraftiga populationer skallförverkligas. Tanken är att arter som upptagits på hotlistanskall kunna flyttas till en lägre hotkategori då derasförutsättningar för överlevnad har förbättrats.NaturvårdsplanFör att åtgärdsprogrammen skall få någon rättslig förankringföreslår vi att kommunen, då åtgärdsprogrammenfärdigställts, åläggs att upprätta en naturvårdsplan medledning av naturvårdsinventeringen och handlings- och åtgärdsprogram.Naturvårdsplanen skall bland annat förklara hur man tänktskydda områden vilka måste bevaras för att målet medSNV:s åtgärdsprogram för de hotade arterna skall kunnagenomföras. Kommunen kan gå längre än vad som direktföreskrivs i artskyddslagen för att skydda vissa områden.Man kan exempelvis bidra till aktiva bevarandeåtgärder ijordbruket genom att ersätta en markägare som åtar sigsådant arbete.Naturvårdsplanen skall fungera som beslutsunderlag då man fattar beslutrörande markanvändning i kommunen. Naturvårdsplanerna skall fastställasav kommunfullmäktige och får därefter rättskraft. Det innebär att beslut intefår fattas som strider mot naturvårdsplanen.Organisatoriska frågorm.m.I den årliga miljöredovisningen borde finnas en översyn avde mest hotade biotoperna och arterna. Likaså bordetillståndet för de hotade arterna redovisas. Sådanaredovisningar skulle ge viktig information om vad somhänder i naturen och fungera som indikatorer åt vilket hållutvecklingen går. Minskar antalet individer inom de hotadearterna visar det att miljöpolitiken inte ger önskat resultatoch att åtgärder krävs. Ökar antalet individer inom de hotadearterna vet vi att utvecklingen går åt rätt håll.I skrivelsen bör också redovisas vilka inventeringsbehov som föreliggerför att öka kunskapen. Det nu så akuta behovet av inventering av de storarovdjuren och kungsörn är ett sådant exempel. Dessa inventeringar är enförutsättning för att det nya ersättningssystemet för rovdjursrivna renar skallkunna sättas i verket i enlighet med tidigare riksdagsbeslut.Många frågor rörande bevarande av biologisk mångfald är olyckligtdelade mellan och . För attundanröja detta anser vi att jaktfrågorna, som i allra högsta grad handlar ombevarande av biologisk mångfald, skall flyttas till Miljödepartementet.Eftersom frågorna handläggs av faller det sig naturligt ävenav det skälet. Vad beträffar inventeringar, vilka behövs som underlag förbedömningar och beslut om åtgärder, ersättningssystem och jakt m.m., böransvaret helt ligga på och medel avsättas för ändamålet.FinansieringBåde markägarens och naturvårdens intressen har stärkts ilagstiftningen . Motsättningen mellanexploateringsintresset och bevarandeintresset har blivittydligare. Att äganderätten och ersättningsrätten ärgrundlagsfästa innebär emellertid att miljömålet åtminstone iteorin alltid underordnas markägarens rättigheter att självfritt förfoga över sin egendom (ofta synonymt medproduktionsmålet). Möjligheterna att tillvarata naturvårdensintressen begränsas av de ersättningsregler som är koppladetill de olika naturvårdsinstituten. Det innebär i praktiken attden biologiska mångfalden hotas om inte statliga medel kantillhandahållas för kompensation för intrång i pågåendemarkanvändning.Anslaget till skydd av urskogarI motion om budgeten på utgiftsområde 20 för1997 föreslår vi ytterligare , totalt 918miljoner kronor för att säkerställa skydd av av denproduktiva skogsmarken nedanför skogsodlingsgränsen,framför allt urskog. Vi anser att anslaget bör hållas på dennanivå under så pass att femprocentsmålet uppnås.Skydd av naturområden, Natura 2000Regeringen har lämnat förslag till vilka områden som skallvara bidrag till det sammanhängande nätverket avskyddade områden i , Natura 2000. Detta har skett ienlighet med art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet. Iregeringens skrivelse 1994/95:167 anges inför detta arbete att"Nationalparker och naturreservat måste ses i sitt ekologiskasammanhang och får inte bli en isolerad företeelse. "När nu regeringen lämnat förslag till kommissionen om vilka områden ilandet, som skall ingå i Natura , kan vi konstatera att det inte blivitnågot sammanhängande ekologiskt nätverk. Av de av länsstyrelsernaföreslagna 2 817 områdena blev endast 563 områden kvar. har 75områden för fågelskydd samt ytterligare 77 naturområden lagts till. Av dessatotalt 715 områden var de flesta redan skyddade. godkändevid en första granskning 1 273 områden och ansåg att det antalet varnödvändigt för att uppfylla art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet.Regeringens motiv för att inte fler områden kom med, uppges vara attområdesförslagen inte hunnit förankras hos berörda markägare ochmyndigheter.Miljöpartiet de gröna anser det mycket angeläget att fler områden får detskydd som är nödvändigt. saknar till exempel av de våtmarkersom klassats som riksintresse rättsligt skydd. Vi föreslår att hosregeringen begär komplettering av bidrag till Natura 2000 medytterligare områden för att fullt ut följa direktiven vad avser skydd av hotadearter och biotoper.För att kunna fullfölja intentionerna med Natura 2000 i , föreslår viatt ytterligare 200 miljoner anslås till detta ändamål. Dessa 200 miljonerkronor utgör en del av de ytterligare vi föreslår tillanslaget A 4 Investeringar på miljöområdet i vår partimotion ommiljöpolitiken till /97.NaturvårdsavtalMiljöpartiet anser att det som har framhållits somnaturvårdsavtalens största förtjänst, att de skulle vara billiga iförhållande till vad ett permanent områdesskydd skulle kosta,är en chimär. Varje åtgärd för att trygga biologisk mångfaldmåste med nödvändighet vara långsiktig. Naturvårdsavtalenär i detta perspektiv mycket kortsiktiga. De är dessutom intevaraktiga. Följaktligen förhåller det sig tvärt emot vad somhävdats; naturvårdsavtal är osedvanligt dyra i relation tillderas nytta.Miljöpartiet anser att naturvårdsavtalen tills vidare bör få finnas kvar, menatt instrumentet bör omprövas då resultatet av förhandlingarna ommiljömärkning av skogsbruk föreligger. Om de pågående förhandlingarnaom certifiering av skogsbruk resulterar i ett långtgående avtal - som vältillvaratar naturskyddsintresset - så kan detta göra naturvårdsavtalenöverflödiga.Det föreligger oklarheter om naturvårdsavtalens giltighet då marken somavtalet omfattar säljs. Vi föreslår att regeringen ges i uppdrag att snarastutreda naturvårdsavtalens juridiska status i detta avseende.Naturvårdsavtalen behandlas utförligare i vår skogspolitiska motion tillriksmötet /97.NaturvårdsavgiftMiljöpartiet anser att tanken på en naturvårdsavgift på virkesom tas ut ur skogsbruket för industriell produktion ärprincipiellt riktig. Vi avvisar däremot de idéer som går ut påatt avgiften skall baseras på skogsfastighetenstaxeringsvärde. Vårt förslag är att ett införande avnaturvårdsavgift bör utredas med sikte på att introducera ensådan avgift fr.o.m. 1998.Naturvårdsavgiften behandlas utförligare i vår skogspolitiska motion tillriksmötet /97.Nya metoder för att förbättra skyddet avskogsmarkMiljöpartiet anser att biologisk mångfald bör betraktas somen del av samhällets infrastruktur. Uppoffringar i sambandmed reservatsavsättningar och liknande kan jämföras medlångsiktiga investeringar inom andra samhällsområden. Devärden som bevaras genom att naturområden skyddas är iprincip jämförbara med den avkastning sådana investeringarförutsätts ge. Vi menar därför att investeringar i olika formerav områdesskydd bör ses i sammanhang med andrainfrastrukturinvesteringar och prioriteras med utgångspunktfrån sin långsiktiga betydelse.Hittills har inriktningen på skyddet av skogsmark med stöd avnaturvårdslagen varit huvudsakligen finansiering över statsbudgeten.Miljöpartiet anser att även andra finansieringsformer måste diskuteras ochövervägas.Miljöpartiet föreslår att regeringen ges i uppdrag att inventera ytterligaremöjligheter att finansiera ett stärkt skydd av den produktiva skogsmarken ienlighet med vad som ovan nämnts.Denna fråga behandlas mer utförligt i vår skogspolitiska motion tillriksmötet /97. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fortsatt internationellt arbete för att bevara biologisk mångfald,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att påskynda arbetet med konkreta riktlinjer för denbiologiska mångfalden och att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag till riktlinjer för hur stora arealer och vilken typ avskog som skall skyddas ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ett ekologiskt lantbruk ökar den biologiska mångfalden,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av kontinuerlig bevarandeodling av kulturväxter,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att jordbrukets miljöersättningar kompletteras så att ersättningkan utgå även till odling av äldre genetiskt värdefulla kulturväxter och ogräs,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om våra traditionella köksväxtsorter,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att komplettera planeringen av naturskyddet för våra våtmarker,8.