ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02So247 · 1996-10-07 00:00:00 — har frågan om legitimation försvenskutbildade kiropraktorer utretts och diskuterats. Förnärvarande bereds frågan i en behörighetsutredning. Vissautlandsutbildade kiropraktorer erhöll legitimation år 1989.1992 tillsattes ett s.k. vetråd för att granska naprapatutbildningen och densvenska kiropraktikerutbildningen. 1994 erhöll naprapaterna legitimation.Den svenska utbildningen av kiropraktorer sker vid i . Denna högskoleutbildning, som är fyraårig,motsvarar 160 poäng. Skolan är intimt knuten till ochKarolinska institutet vad gäller lärare, bibliotek och forskningsprojekt.För att kontinuerligt kvalitetssäkra kiropraktorernas kunskaper harkiropraktorhögskolan och ett flertal vidareutbild-ningar varje år.Vetrådets rapport redovisar att den svenska utbildningen håller högkvalité. Även om vid en jämförelse med omvärlden ligger Sverigeutbildningsmässigt på en hög nivå vad beträffar utbildning av kiropraktorer.Den förnyelse och den förändring som sker i hälso- och sjukvårdenkräver människor och personal, som mycket arbetar på eget yrkesansvar.Kiropraktoerna tillhör denna grupp.Kiropraktorerna spelar en viktig roll i vården. Deras insatser har storbetydelse för många människors liv och hälsa. Arbetet kräver storsjälvständighet. Stor kunskap och kompetens fordras vid såväl bedömningsom behandling av patienter.Legitimationen, vilken ses som en "kvalitetsstämpel" av såväl allmänhetsom samhälle och övrig sjukvård, skulle garantera yrkeskompetensen i kiro-praktikerkåren, som den skulle vara en garanti för vårdsökande.Med hänvisning till ovanstående och då det måste bedömas, att befintligtutredningsmaterial nu är tillräckligt för frågans lösning, bör behörighets-kommittén eller annan det angår, få tilläggsdirektiv som innebär att fråganom legitimation för kiropraktorer nu behandlas med förtur. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om legitimation av kiropraktorer.
mot · GK02So249 · 1996-10-07 00:00:00 — Reumatologisk kompetens i hälso- och sjukvården Bristen på reumatologer och annan reumatologiskt utbildadpersonal ger sig allt mer till känna inom hälso- ochsjukvården.Prioriteringsutredningen har t.ex. uppmärksammat att reumatikerna får förlitet av vårdens resurser och att de ofta får stå tillbaka för patienter medlindrigare sjukdomar.UtbildningsbehovVi anser att de reumatiska sjukdomarna och framförallt dereumatikersjuka måste uppmärksammas mera inom hälso-och sjukvården och att den styvmoderliga behandlingendelvis beror på bristande kompetens om de reumatiskasjukdomarna hos läkare och vårdpersonal.Utbildning om de reumatiska sjukdomarna utgör f.n. en mycket liten del ide olika vårdutbildningarna. Detta trots att de reumatiska sjukdomarna är enav de stora folksjukdomarna. Vi anser att ämnet reumatologi måste få störreutrymme i grundutbildningen för blivande läkare och paramedicinare. Det ärockså nödvändigt att den personal som redan finns i vården får nödvändigfortbildning i reumatikervård.Det finns kompetens att hämta inte minst hos , somsedan mitten av så gott som anordnat utbildningsdagaravseende reumatiska sjukdomar för personal inom såväl sluten som öppenvård och även vid vårdhögskolor.ForskningDet råder obalans inom reumatologin även när det gällerforskning och kunskapsutveckling. Forskningen berör allaaspekter inom reumatologin, t.ex. sjukdomarnas förekomstoch utbredning, deras orsaker och sjukdomsframkallandemekanismer.Lika central är forskningen kring de sociala och psykologiska konsekvensersjukdomarna medför. Vårdforskningen är t.ex. ett stort forskningsområde somlänge släpat efter. Det finns bland paramedicinare mycket få forskare som kompetens som krävs för vetenskapligt förankrade projekt ochutvecklingsarbete. Det är angeläget att denna gren av reumaforskningenvidareutvecklas.Vi anser att det behövs en ökad satsning på reumatologisk forskning, flerforskartjänster och fler professurer i reumatologi. Det behövs också ökadeförutsättningar för forskning för reumatologer och paramedicinsk personal. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ökad utbildning och fortbildning i reumatologi förläkare och vårdpersonal,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ökad forskning inom reumatologi såväl för läkare somför paramedicinare.
mot · GK02So252 · 1996-10-07 00:00:00 — I proposition 1994/95:195 Primärvård, privata vårdgivarem.m. föreslog regeringen att remisstvång skulle införas förprivata specialister. I propositionen skrev dock regeringenuttryckligen att den inte ansåg att t.ex. remiss till gynekologoch ett par andra specialister var nödvändiga.Moderata samlingspartiet yrkade avslag på hela propositionen, alltså ävenom kravet på remisstvång. Detta av flera skäl.Ett remisstvång i privatvården är synnerligen illa genomtänkt och kankomma att användas i syfte att ytterligare reducera den privata vårdensomfattning.. I detta hänseende finns en avgörande skillnad mellan privat ochoffentlig vård.Skillnaden består i de små kostnadsdifferenserna i privatvården mellan ettbesök hos allmänmedicinare och ett besök hos annan specialist.Remisstvånget innebär bara att kostnader för den privata vårdenkommer att öka.I den offentliga vården är kostnadsskillnaden mellan ett besök hos enallmänmedicinare och en specialist mycket stor, varför det i denna vårdsektorkan finnas ett behov av att styra patienterna i första hand till den lägrevårdnivån.Privatvården präglas av stor kontinuitet. Till skillnad från den offentligavården är långvariga relationer uppbyggda mellan patienter, sjukgymnasteroch läkare. Ett remisstvång i privatvården medför därför slutet på dessarelationer. Patienter med kroniska problem eller långa sjukdomstillstånd harofta större behov av att få träffa samma läkare eller sjukgymnast.Remisstvånget innebär i denna del att man för dessa människor avbryter enväl fungerande och förtroendefull vårdrelation.Det har visat sig att de farhågor som vi moderater hade blivit besannade.Men än allvarligare är att flera landsting, bl.a. det i , struntar i attsåväl regering som riksdag har sagt att remisstvång inte bör användas vidt.ex. gynekologbesök.Detta är djupt otillfredsställande och visar att regeringen bör återkommamed förslag som tydliggör att remisstvång inte skall användas vid besök tillprivata specialister. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om slopande av remisstvångettill privatspecialister i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02So255 · 1996-10-07 00:00:00 — Psykologisk utredning och behandling Psykisk ohälsa hör till ett av vårt lands största hälsoproblem.Enligt beräknas förekomsten avpsykiska problem till 140 per 1 000 invånare, 155 förkvinnor och 120 för män.Psykisk ohälsa inrymmer många olika ohälsoproblem som fordrar olikabehandlingsmetoder. De inrymmer både psykologiska metoder och läke-medelsbehandling.Dagens psykiatri har inte tillräckliga resurser för att ge hjälp och stöd tilldepatienter som vänder sig dit eller som remitteras från t.ex. primärvården.Erforderlig psykologisk behandling kan på de flesta platser inte erbjudas itillräcklig omfattning inom den offentliga vården. finns resurser atttillgå inom den privata sfären men genom det finansieringssystem vi har idagkan dessa inte utnyttjas till fullo. Resultatet blir att patienterna får gåsjukskrivna onödigt länge till men både för dem och samhället.De patienter som behöver psykologisk utredning och behandling bordekunna få den på lika villkor i såväl offentlig som privat vård. Så är intefallet.Generellt sett ersätts privat psykologisk behandling endast om den utförsav privatpraktiserande läkare som är ansluten till . Däremotersätts inte behandling hos leg. psykolog, leg. psykoterapeut ochpsykoanalytiker vilka är specialister på psykologisk behandling, om den inteutförs direkt inom den öppna eller slutna psykiatriska vården.För den enskilda människan ter sig detta obegripligt.Jag anser mot bakgrund av ovanstående att det behövs en förändring närdet gäller allmän ersättning för psykologisk utredning och behandling utfördav yrkesgrupper, som har legitimation och är specialiserade inom dettaområde. Detta bör ges regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ersättning för psykologisk utredning och behandling.
mot · GK02So256 · 1996-10-07 00:00:00 — I proposition 1994/95:195 Primärvård, privata vårdgivarem.m. som i allt väsentligt också blev beslutredovisar regeringen som sin inställning att propositionensyftar till att stärka patientens ställning i hälso- ochsjukvården. Under 5 Överväganden och förslag redovisas attavsikten med förslagen är "ett ökat patientinflytande". Detsägs dessutom att patientens eget val skall vara avgörandenär flera behandlingsalternativ är möjliga.Effekterna av systemet bl.a. i innebar attpatientens rätt att välja sjukgymnast beskars. I tillämpas ettsystem fr. o. m. som innebär att familjeläkaren (primärvård-läkaren) har ett totalansvar för hela primärvården. Familjeläkaren fårindividersättning för varje patient, varav det är tänkt att skallgåtill rehabilitering. Det innebär att familjeläkaren betalar för en sjukgymnastgenom att kostnaden för en remitterad patient dras från individersättningen.Väljer läkaren att inte remittera till sjukgymnast behåller han således en delav ersättningen själv. Familjeläkaren har också möjlighet att via vårdavtaloch anställning lösa behovet av sjukgymnast. Valet av sjukgymnast har ipraktiken blivit familjeläkarens, inte patientens, eftersom familjeläkaren delskan neka behandling, dels kan anvisa annan sjukgymnast än den sompatienten normalt använder. Systemet är så utformat att det ligger ifamiljeläkarens ekonomiska intresse att styra patienten.Effekterna av systemet är bl. a. att antalet remisser till privatpraktiserandesjukgymnaster minskat och att patienter nekas välja sjukgymnast. Familje-läkarna har genom konstruktionen av systemet i Västmanlandmöjligheter att optimera sina ekonomiska resultat, genom att begränsapatientens val av sjukgymnast. Läkarna som yrkesgrupp har vunnit på andrayrkesgruppers bekostnad.Denna typ av begränsningar av patienternas valfrihet är enligt min meninginte i överensstämmelse med kraven om god vårdkvalité och konkurrens pålika villkor och står inte i överensstämmelse med uppfattning omvalfrihet i vården.Riksdagen skall därför ge regeringen i uppdrag att återkomma medlagförslag som innebär att denna typ av konkurrenshinder undanröjs och attpatienternas fria val säkerställs. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att konkurrenshinder skall undanröjasför att skapa valfrihet i vården i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02So258 · 1996-10-07 00:00:00 — är ett av regeringen tillsattorgan som har till uppgift att belysa medicinsk-etiska frågorur ett övergripande samhällsperspektiv. I rådet ingårordförande, 7 företrädare för de politiska partierna och 11sakkunniga.Rådet är ett rådgivande organ, främst gentemot regering och riksdag. Dettainnebär att rådet inte skall fungera som en etikens högsta domstol, utansnarare som en dialogplats, där olika värderingar görs synliga och bryts motvarandra.Mot den bakgrunden är det anmärkningsvärt att alla riksdagspartier, utomMiljöpartiet, är representerade i rådet. Här bör principen gälla att varjeriksdagsparti har sin representant och röst in i . Det ärför övrigt fler, inte färre, vi vill se med i det etiska samtalet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att även skall vara representerat i .
mot · GK02So263 · 1996-10-07 00:00:00 — gäller lagen (1987:375) om förbud mots.k. bastuklubbar och andra liknande verksamheter. Den s.k.bastuklubbslagen innebär ett förbud mot att anordna entillställning eller sammankomst till vilken allmänheten hartillträde, om den med hänsyn till utformning, inredning ellerbeskaffenhet i övrigt av den lokal eller plats där den skall ägarum och den verksamhet som förekommer eller är avsedd attförekomma eller annan omständighet är särskilt ägnad attunderlätta för besökare att ha sexuellt umgänge i lokaleneller på platsen med annan besökare (2 §).Lagen infördes efter en mycket laddad offentlig debatt där saunor förhomosexuella män i dagspressen utpekades som "smitthärdar" för hiv ellersom "aidsbordeller". Lagens portalparagraf slår fast att den tillkommit tillskydd "mot spridning hos människor av sjukdomar som anges i 1.3 bilagantill smittskyddslagen", där hiv-infektion ingår som en av sjukdomarna.Då lagen infördes framfördes från de organisationer och institutioner somarbetar med hivprevention bland män som har sex med män starka farhågorom att ett förbud mot bastuklubbar skulle motverka hivpreventionen. Genomatt sexuella kontakter förbjuds tvingas verksamheter gå under jorden ochhivpreventionen på plats försvåras. är ett av de få länder som harinfört ett förbud mot bastuklubbar. På andra håll i västvärlden harmotsvarande inrättningar ofta blivit platser för ett framgångsrikt preventions-och upplysningsarbete mot hiv.De domslut som avkunnats enligt bastuklubbslagen inger stark oro. 1993avgjordes ett mål där en innehavare av en videobiograf för homosexuella mänfälldes för brott mot lagen. En viktig del av bevisningen bestod i fyndet avkondomer i lokalen. Trots att samhället lägger ner miljontals kronorpå att uppmuntra till kondomanvändning kan alltså förekomster av kondomerpå en lokal användas som belastande bevis för lokalens innehavare. En sådanordning är ologisk och orimlig och utgör ett hinder mot en effektivhivprevention.Utvärderingen av smittskyddslagen kommer även att behandla bastuklubbs-lagen. Med hänsyn till den fortgående hivepidemin anser vi emellertid inte atten lagändring kan vänta. I avvaktan på behandling av de förslagsom framkommer ur utvärderingen av smittskyddslagen föreslår vi attbastuklubbslagen tills vidare inte skall gälla. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bastuklubbslagen.
mot · GK02So264 · 1996-10-07 00:00:00 — Vi är liberaler och för oss betyder en humanistiskmänniskosyn att människan aldrig får betraktas ellerbehandlas som ett medel. Människan är alltid ett mål i sig.Det innebär att hon aldrig får användas levande eller död i tex forskning utan eget samtycke därtill. Alla människor ärmed avseende på människovärdet lika. Vi utgår ifrån att allamänniskor både vill och kan delta i den etiska dialogen ochatt individer kan välja mellan olika alternativ på basis avegna etiska överväganden.Vi har fortfarande vår grundinställning kvar, d v s att det var olyckligt attinföra nya regler för donation av organ. Utifrån denna vår grundsyn reagerarvi starkt negativt på hur har skött informationen om de nyareglerna för donationer av organ och uppsamlandet av samtycke för registret.SamtyckeVi anser att all transplantationsverksamhet måste bygga påden enskilde donatorns uttryckliga samtycke. Finns intesamtycke skall organ inte användas. Det är viktigt för oss attfå säga att en människa aldrig får ses som en organbank -varken död eller levande. Trots att den döde i rättsligtjuridisk mening inte är rättskapabel är det viktigt att slå fastatt han eller hon även efter döden har kvar rätten till sinkropp på samma sätt som ett ekonomiskt testamente skyddasav lag. I dagens sjukvård är informerat samtycke ensjälvklarhet och hälso- och sjukvårdslagen genomsyras avden andan. Vi delar uppfattningen att donation av organ ären handling i enlighet med den etiska godhetsprincipen. Menden skall vara medveten och frivillig.Därför är det viktigt att människor under sin livstid tar ställning ochmeddelar sina anhöriga eller på annat sätt gör sin vilja känd. Det underlättasav en verksamhet med donationskort.Vi tror att människor, om donationskort finns lätt tillgängliga, är bereddaatt meddela sina anhöriga och/eller skriva ett donationskort för plånboken.Ett kort i plånboken är en bättre väg att visa hur man vill att ens kropp skallbehandlas efter döden än ett register som finns på Socialstyrelsen.RegisterVi avvisar fortfarande ett register för dem som vill eller intevill vara . Mycket missförstånd har uppstått utifrånde kort som skickades till alla vuxna medborgare i landet avSocialstyrelsen.Vi önskar en redogörelse för hur registret är byggt, hur det uppdateras ochhur ansvaret för registerhållningen fördelas. Vi önskar även en redovisningav om de ekonomiska ramarna håller. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att all transplantationsverksamhet skall bygga på aktivt samtyckefrån donatorn,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att när donatorns vilja är okänd får organtransplantation ej ske,3. att av regeringen begär en uppföljning avdonationsregisterverksamheten i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02So267 · 1996-10-07 00:00:00 — Det har kommit många nya dentala material.I ljuset av modern forskning har det visat sig att en del av detsom tidigare undervisats om på odontologiska fakultetervärlden över inte håller. Till exempel är allergier motkompositer ett större problem bland tandvårdspersonal änvad som tidigare framgått.De nya typer av plaster som ska ersätta amalgamet i tandfyllningar kan fåsvåra följder för tandvårdspersonalen. I härdplaster ingår kemikalier som kanvara mycket aggressiva på känsliga personer. På har ett stortantal fall av mer eller mindre svåra allergiska reaktioner hos tandvårds-personalen blivit kända. Risken för att en patient som får en kompositfyllningska bli allergisk bedöms som mycket liten.Besvären visar sig i form av nästäppa, ögonklåda, trötthet, men framförallthandeksem och självsprickor, som kan omöjliggöra fortsatt arbete inom yrket.Inom industrin finns stränga föreskrifter för hantering av härdplaster av dentyp som tandvården använder, men riskerna för tandvårdens personal hartidigare ansetts närmast obefintliga.Riksdagen har beslutat att amalgamet ska försvinna 1998. När amalgametförsvinner från tandvården är det synnerligen angeläget att tandvårds-personalen har tillägnat sig kunskap om de nya fyllnadsmaterialen och derashantering. Det borde ju redan ha skett. Därför bör skyndsamt större insatsergöras för att vidareutbilda all tandvårdspersonal.Det pågår, får man förmoda, forskning om dentala material. Med de nyaerfarenheterna i åtanke är mera forskning omkring dentala material nöd-vändig.Regeringen bör ge i uppdrag att där så behövs initiera ellerforcera dental forskning bland annat om fyllnadsmaterial som inte krymper,om allergiska och toxiska risker för både patienter och personal samt ommaterial för skyddshandskar som ger bättre skydd.Dentala material bör innehållsdeklareras. Det måste öppet redovisas vadsom ingår i materialen. Det är nödvändigt, och borde vara självklart, för attpersonalen i möjligaste mån ska kunna undvika att utsätta sig för exponering. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behov av forskning om tandvårdsmaterial,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning av tandvårdspersonal i nya tandvårdsmaterial ochskyddsutrustning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behov av forskning om tandvårdsmaterial och biverkningar,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att innehållsdeklarera tandvårdsmaterial.
mot · GK02So270 · 1996-10-07 00:00:00 — Mellan 150 000 och 200 000 människor i vårt land harfibromyalgi. Flertalet av dessa är kvinnor. De dominerandesymptomen vid fibromyalgi kommer från muskulaturen ochutgörs av värk/smärta, stelhet och ökad trötthet. Kunskapenom sjukdomen är relativt liten hos såväl medicinsk personalsom försäkringskassorna. Enligt Reumatikerförbundetsstudie betalar ersättning för gruppen fibromyalgisjuka. Sammastudie visar att de drabbade får vänta på rättdiagnos. finns inget etablerat vårdprogram för personersom drabbats av fibromyalgi. Utredningen om bemötande avkvinnor och män inom hälso- och sjukvården har i uppdragatt också se över kunskapsläget när det gäller fibromyalgi. Vikan således konstatera att det finns mycket stora brister närdet gäller kunskaper och det saknas konsensus om lämpligabehandlingsprogram mot fibromyalgi.Fibromyalgi förorsakar stora samhällsekonomiska kostnader och mycketlidande för den enskilde. Det är viktigt att mekanismerna bakom dettasmärtsyndrom blir klarlagda så att metoder för såväl förebyggande insatsersom effektiv behandling kan utvecklas.Det är därför angeläget att resurser avsätts för forskning om fibromyalgi.Vänsterpartiet föreslår i sin budgetmotion avseende utgiftsområde 14 att 5miljoner kronor avsätts för detta ändamål. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fibromyalgi.
mot · GK02So271 · 1996-10-07 00:00:00 — Nuvarande regering införde regler somsäger att läkare som fyllt inte får arbeta som praktikereller som vikarie i privatpraktik som erhåller ersättning frånden offentliga sjukvårdsförsäkringen. Landstingen som harövertagit betalningsansvaret för vård hos privatpraktiker hartillämpat denna regel strängt. Vårdavtal mellan landsting ochprivatpraktiserande läkare som är ingås endast iundantagsfall och läkare som är får som regel inteheller utnyttjas som vikarie i praktik, som omfattas avvårdavtal. Vidare får läkare som är inte avyttra sinpraktik.De nu berörda reglerna utgör en flagrant åldersdiskriminering mot en högtkvalificerad yrkesgrupp med långa studier och gedigna och omfattandekunskaper. Inga sakskäl av professionell art motiverar att 65-åriga läkareavstängs från sitt yrkesarbete. Orsaken till de här bestämmelserna ärsannolikt att regeringen har velat begränsa det redan begränsade privatautbudet av sjukvård.Endast i ett annat västerländskt land har motsvarande diskrimineranderegler föreslagits, nämligen . Att märka är att för närvarandestyrs genom dekret, dvs hela den demokratiska processen har satts i ettundantagstillstånd som korruption inom poliskåren och grovaolagligheter har avslöjats bland toppolitiker.Att den här typen av diskriminering kan föreslås i ett land meddemokratisk kris är förklarligt om än inte acceptabelt. Att man i Sverigestiftar den här typen av diskriminerande lagar och dessutom tycks vägra attompröva dem bådar illa inte minst för det demokratiska klimatet i vårt land. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att 65-årsgränsen för läkares rätt att bedrivaprivatpraktik inom sjukförsäkringens ram avskaffas i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att 65-årsgränsen för läkare icke får användas som skäl för atticke ingå vårdavtal med privatpraktiserande läkare,3.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att 65-årsgränsen för läkare icke gäller som hinder vid vikariathos privatpraktiker med vårdavtal eller ersättning från sjukförsäkringen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att 65-årsgränsen för läkare inte skall utgöra ett hinder vidförsäljning av praktik.