mot · GK02Kr207 · 1996-10-07 00:00:00 — SammanfattningKultur har ett värde i sig. Det är fel att med skattemedelförsöka styra människornas deltagande i kulturlivet.Kulturutbudets innehåll och den enskildes val bör varautslagsgivande. Moderata samlingspartiet förordar enkulturpolitik som möjliggör ett rikt kulturutbud med högkvalitet.Med ökade internationella kontakter får den svenska kulturen och detsvenska kulturarvet en särskild betydelse som grund för vår identitet. Menkulturen är inte statisk; nya impulser tillförs och invanda mönster omprövas.Alla skall kunna utöva sin kultur så länge den inte står i strid medgrundläggande värderingar i vårt samhälle.Regeringens förslag till mål för kulturpolitiken avvisas, liksom förslagettill bibliotekslag. Vidare avvisas förslaget att flytta ,och från till Göteborg.Fria media är en förutsättning i ett modernt demokratiskt samhälle.Sveriges Radios och dominans på alla programområdenmåste brytas. Den licensfinansierade verksamheten bör koncentreras till enTV-kanal och två radiokanaler vilka bör få en central roll i det svenskakulturlivet. Public service bör vara ett kvalitetsalternativ som genom djupoch bredd svarar för ett varierat kulturutbud, en seriös nyhetsförmedling ochen saklig debatt.Grunden för ett framtida kulturintresse och engagemang läggs tidigt.Förskolans, skolans och lärarutbildningens betydelse framhålls.Det statliga ansvaret på kulturområdet bör renodlas. Huvuddelen avkulturutgifterna betalas av de enskilda människorna själva.Kulturverksamheten är ändå i allt för stor utsträckning beroende av offentligfinansiering. Vad gäller övriga medel bör kulturen vila på mångafinansieringskällor.Vår syn på kultur ochkulturpolitikModerata samlingspartiet vill föra en kulturpolitik som ledertill kulturell mångfald och rika möjligheter att välja i ettkulturutbud av hög kvalitet. Kulturpolitikens uppgift är attfrämja en sådan utveckling, inte att styra människornas val.Kultur ger glädje, samhörighet och identitet. Kulturens former ärmångfasetterade och låter sig ej fångas i en enkel beskrivning.Kulturupplevelserna medverkar till att vi bildar oss olika uppfattningar ochbidrar till viktiga delar av vår identitet. Enskilda människor, grupper ochnationer binds samman i kulturella likheter. framträder olikhetersom bör förstås och respekteras.Kultur i vid mening kan vara ett värderande eller normativt begrepp.Andlig odling och förkovran är för flertalet något i grunden positivt ellereftersträvansvärt. Ur kulturpolitisk synvinkel behövs en avgränsning ochKulturutredningen (SOU 1995:84) valde ett beskrivande kulturbegreppgenom att med kultur avse konstarterna, medierna, bildningssträvanden ochkulturarven. Kulturverksamhet är dock inte avgränsad till det kulturpolitiskaområdet. Inom t.ex. utbildning, forskning och samhällsplanering görsinsatser som bidrar till utveckling av kulturarv och kulturklimat.Kulturen har ett värde i sig, ett värde i relation till enskilda mottagare somkommer till uttryck genom den enskildes val av aktivitet . Att medskattemedel söka styra medborgarnas val till olika former avkulturverksamhet är att underskatta den enskilda människans val ochvärderingar. Det är i stället kulturutbudets innehåll och kvalitet som bör fåvara utslagsgivande.Kulturutövning är en aktivitet som ger personliga upplevelser. Antingen viläser en bok, lyssnar på en skiva eller går på en konsert är det den personligaupplevelsen som är det centrala. Detta gäller även den som väljer atttillsammans med andra dansa, studera eller spela ett instrument. Åtskilligt avdet vi gör på vår fritid kan hänföras till kultursfären.Kulturens former har kanske aldrig varit så rikhaltiga som . Aldrig harså många kunnat ta del av eller medverka i ett så omfattande kulturutbud.Skälen härtill är främst utvecklingen inom medierna, den ökadeinternationaliseringen och samspelet dem emellan. Fria media är en av detöppna samhällets viktigaste förutsättningar. Den ökade friheten i etern - motsocialdemokraternas vilja framtvingad under trycket av en kraftfull opinionoch av den tekniska utvecklingen - ger oss möjlighet att välja i ett ständigtväxande utbud. Denna utveckling kommer att fortsätta och måste leda tillförändringar av den svenska mediepolitiken. Informationstekniken utvecklasi ett tempo som innebär att lagstiftningen inte håller jämna steg.Informationsteknik ger möjligheter till kommunikation i ständigt nyakonstellationer. IT kan bredda demokratin. På kulturområdet ger ITdramatiska möjligheter att utveckla nya arbetsformer och ökatillgängligheten av kulturarvet.Ingen anser att bidragen till kulturen helt kan upphöra. Däremot måstekulturstödets inriktning och omfattning kunna diskuteras utan att detta sessom kulturfientligt. Statens insatser på kulturområdet bör styras motverksamheter som har nationellt intresse och som inte skulle komma tillstånd utan det statliga stödet. Kulturpolitiken står inför ett strategisktvägvalsom gäller inriktning och långsiktig ansvarsfördelning. Det statliga ansvaretbör avgränsas och tydliggöras.Samtidigt skall kulturen kunna vara en fri och obunden kraft. Mångakulturyttringar är viktiga - och annorlunda - former att utövayttrandefriheten. Det kan ge perspektiv och väcka debatt. Kulturstödet bördärför kanaliseras via många bidragsgivare för att garantera den pluralismsom bör vara en utvecklad nations kännemärke. Det måste slås fast att allkultur inte kan uppbära stöd.SocialdemokraternaskulturpolitikSocialdemokraterna ser kulturen som ett redskap att nåmänniskor och knyta dem till sig. Detta sker genom attkanalisera betydande delar av bidragen till ändamål somsocialdemokraterna vill gynna eller till organisationer somstår socialdemokratin nära. Genom stöd riktade till"eftersatta grupper" har man strävat efter att få fler attmedverka i ett kulturliv de själva inte valt. Betydanderesurser satsas på att få människor att läsa, gå på teatrar,konserter eller i studiecirklar. Att, som manföreslår en besparing på påfolkbildningen (en besparing som vi i och för sig tillstyrker),belasta detta anslag med som skallanvändas för utbildnings- och folkbildningsinsatser i defackliga organisationerna och vissa andra organisationer ären åtgärd som inger stora betänkligheter. I projekt somKultur i arbetslivet har fackliga företrädare med hjälp avgenerösa statsbidrag strävat efter att engagera sinamedlemmar i olika kulturaktiviteter. Åtskilligt i dennaverksamhet har varit av stort värde för deltagarna mensatsningarna har bara nått ett fåtal redan aktiva och till enrelativt hög kostnad. Emellertid bygger dessa verksamheterpå tanken att många människor inte förstår sitt eget bästautan måste hjälpas att komma i kontakt med en mer värdefullkulturform än de annars skulle ha valt.Det är karakteristiskt för socialdemokratisk politik att vilja ställa saker tillrätta genom att vidta "åtgärder" på olika områden i stället för att erbjuda denenskilde möjlighet att göra egna val för sig och de sina.Ofta ser socialdemokratin kulturpolitiken som ett redskap att nå andra mål.Det kan gälla att påverka attityder till sådant som jämställdhet, miljö- ellerfredsfrågor. Även om verksamheten i sig kan synas angelägen innebärriktade bidrag för vissa ändamål en styrning av verksamheter som bör varaobundna. En kultur som står fri i förhållande till politiska beslutsfattare ärenviktig del av ett demokratiskt samhälle. Kulturskaparna bör på eget initiativta upp de problem man vill belysa. Att regeringen nu återkommer med ettförslag om att kulturen skall motverka kommersialismens negativaverkningar är ett utslag av just denna felaktiga politik.Regeringens förslag till bibliotekslag som tidigare endast stötts avvänsterpartiet är ytterligare ett exempel på socialdemokraternas förkärlek föratt styra genom lagstiftning. Det aktuella förslaget är uddlöst och innebär intenågon form av kvalitetssäkring av biblioteksverksamheten. Ingen kommunhar för avsikt att avveckla folkbiblioteken som ofta är en naturlig lokalsamlingsplats för en varierad kulturverksamhet. Om man strikt följer den avriksdagen fastställda finansieringsprincipen skulle ett statligt övertagande avansvaret för verksamhetens omfattning också medföra att staten tar på sigkostnaderna. En sådan utveckling är icke önskvärd. Biblioteken bör även iframtiden vara ett lokalt ansvar och någon reglering vare sig av omfattningeller driftformer är icke nödvändig. Regeringens förslag bör avvisas.Ny tid - nya förutsättningarDen tydligaste förändring som inträtt som dehittillsvarande kulturpolitiska målen varit gällande - d.v.s.sedan 1974 - rör mediaområdet. Antalet radio- och TV-kanaler har ökat dramatiskt. Text- och bildproduktion kan numed teknikens hjälp behärskas av personer ochorganisationer utan jättelika resurser. Informationsteknikenmed sina möjligheter till kommunikation i nätverk gerenskilda människor möjligheter att direkt delta i och påverkadet som tidigare i praktiken var förbehållet ett fåtal. Dennautveckling kommer att fortsätta. När datorer med hjälp avtelenätet, den nya bredbandstekniken, Internet och TV-apparater med ännu bättre bild- och ljudåtergivning kopplassamman uppstår nya möjligheter för allt fler.Tidigare var konsert- eller teaterbesöket kanske den enda möjligheten att fåen rik och kvalitativ upplevelse av musik och skådespel. CD-spelare och CD-skivor kan numera göra det egna hemmet till en konsertlokal och genom TVförmedlas många goda opera- och teaterföreställningar. Ett stort antalhögklassiga operaföreställningar finns också tillgängliga på video.Tekniken har givit oss ökade möjligheter till en gränsöverskridandesamverkan. Men även på andra sätt ökar det internationella utbytet. I synnerhet ungdomar väljer att inte bara förlägga semesterresor tillandra länder. Fler ungdomar än tidigare studerar eller arbetar någon tid i ettannat land. Rörligheten har ökat över lag och det internationella samarbetet -inte minst inom EU - innebär att kunskapen om andra länder ochlevnadsförhållanden ökar stadigt. Uppfattningen om och den svenskamodellens förträfflighet prövas kritiskt mot andra upplevelser av länderssystem.Även invandringen bidrar till nya impulser och medför att invanda mönsterprövas. Alla skall kunna leva med sina traditioner och utöva sin kultur sålänge den inte står i strid med grundläggande värderingar i vårt samhälle. Påsikt sker en integration som kan vara fruktbar för alla parter.Internationellt kulturutbyte har alltid varit en naturlig del avkulturverksamheten. Genom kontakter med omvärlden tillförs nya intrycksamtidigt som den egna kulturens särdrag framstår med större tydlighet. Densvenska kulturen och det svenska kulturarvet får i kontakten med andrakulturer ett eget värde och en särskild betydelse som grunden för våridentitet. Genom medlemskap i och öppnasytterligare kanaler för internationellt kultursamarbete. Störst betydelse förkultursamarbetet inom EU har den fria rörligheten. måste därför medall kraft motverka de protektionistiska strömningar som med jämnamellanrum dyker upp i den europeiska kulturdebatten. Inom EU finns ingenambition att bedriva en gemensam kulturpolitik på europeisk nivå. EU:sinsatser syftar till att främja samarbete mellan medlemsstaterna samt stödjaderas insatser när det gäller att förbättra kunskaperna om de europeiskafolkens kultur och historia, att bevara kulturarvet, främja kulturutbyte ochstödja konstnärligt och litterärt skapande.EU:s stöd bedrivs i huvudsak på tre olika sätt. Det första gäller programinriktade på kulturstöd. Exempel på ett sådant program är satsningar påkultur och media. kommer till användning för att stödjaolika former av regionala kulturprojekt. En tredje form av kulturstödförekommer inom andra samarbetsområden än den renakulturverksamheten. Det kan t. ex. avse utbildningsfrågor.Stockholm - EuropaskulturhuvudstadStockholm har utsetts att vara kulturhuvudstad1998. Detta kommer att sätta inte bara utan helaSverige och den svenska kulturen i fokus detta år. Enligtmålsättningen skall en europeisk kulturhuvudstads programvisa upp speciella aspekter av stadens, regionens och landetskultur.Såväl staten som staden har ett ansvar för att det bästa av svensk kultur ialla dess former lyfts fram under . Ambitionen skallvara att ge såväl en historisk bakgrund som en fyllig presentation av denaktuella och nyskapande kulturen.Stockholm har i sina kulturella institutioner, sin arkitektur och sinabyggnadsminnen och verksamheter rika möjligheter att presentera ett varieratoch intressant utbud. bör alla möjligheter tillvaratas för attredovisa det som är specifikt svenskt även från andra delar av landet. Deoffentliga anslagen till projektet måste utformas så att de blir till gagn förensamverkan mellan huvudstaden och resten av landet även efterkulturhuvudstadsåret. bör bli ytterligare en väg attbygga broar mellan kulturutövare och publik i hela Sverige.Den uppmärksamhet som får inom kulturområdet bör samtidigtutnyttjas för att i vidaste mening presentera och marknadsföra svensktkunnande och svenska produkter. Utan ett utvecklat samarbete kringarrangemangen med företrädare för svenskt näringsliv finns det risk för attdessa positiva effekter inte får fullt genomslag. Det är väsentligt atttillämpningen av skattereglerna för kultursponsring blir sådan att denunderlättar detta samarbete.Mål för kulturpolitikenDe nationella mål som gällt för svensk kulturpolitik sedan1974 har - trots att de lades fast av en enig riksdag -kritiserats för att de ser kulturen som ett redskap för andrasyften än den rena kulturverksamheten. Enligt målskulle kulturpolitiken bidra till decentralisering och särskiltutformas med hänsyn till eftersatta gruppers behov. Denstarkaste kritiken har gällt formuleringen "kulturpolitikenskall motverka kommersialismens negativa verkningar inomkulturområdet". De mål som direkt hade bäring på kulturensom sådan gällde stöd för konstnärlig och kulturell förnyelse,kulturarvet samt internationellt utbyte.De kulturpolitiska målen har, med sin hittillsvarande utformning, haftbetydelse för programskrivning inom den offentliga sektorn. Däremot harmålen sällan använts som utgångspunkt för prioriteringar eller vid beslut omreformer inom kultursektorn.För den kulturutredning som - efter beställning - tillsattes 1993var huvuduppgiften att utvärdera de kulturpolitiska målen, deras effektersamt mot bakgrund härav föreslå förändrade mål i syfte att främja en positivutveckling av kulturlivet och kulturen.Utredningen fann att under de som förflutit har enomfattande utbyggnad av framför allt regionala kulturinstitutioner ägt rum.Kulturvanorna är i stort sett stabila. De kulturpolitiska målen hade endast iliten grad varit vägledande vid beslut och prioriteringar inom kulturområdet.Andra studier - av t.ex. , expertgruppen för studier i offentlig ekonomi -visade att produktiviteten gått ned mycket starkt inom vissaområden.Kulturutredningen stannade för att föreslå en modernisering av denationella målen för kulturpolitiken. förordade utredningen attdessa mål skulle kompletteras med sektorsmål och verksamhetsmål.Sektorsmålen skulle gälla teater, musik, litteratur, bildkonst, arkitektur etc.Den föreslagna ordningen skulle innebära att man genom en samsyn mellannationellt mål, sektorsmål och verksamhetsmål skulle skapa tydligarestyrsignaler men också förutsättningar att utvärdera verksamheten. Målenskulle därmed vara ett instrument vid beslut och prioritering.Regeringen föreslår i den nu framlagda kulturpropositionen följande målför kulturpolitiken: att värna yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för alla attanvända den att verka för allas möjlighet till kulturupplevelser och eget skapande att motverka kommersialismens negativa verkningar och främja kulturellmångfald, konstnärlig fönyelse och kvalitet att bevara och bruka kulturarvet att främja internationellt kulturutbyte och möten mellan olika kulturerinom landet.Regeringens förslag innebär förändringar i förhållande tillkulturutredningens förslag. Bl.a. återkommer den såkritiserade formuleringen "att motverka kommersialismensnegativa verkningar". ses kulturen som ettredskap för att nå andra mål. En positiv markering är attregeringen inte drar sig för att i sammanhanget bruka ordet"kvalitet".Vi vill för vår del framhålla att kulturen har ett värde i sig. Detta värde ärhögst individuellt och relateras till den egna upplevelsen. Att kultur gerglädje och mening i livet är för många ett fullgott skäl för att själva viljadelta i eller stödja kulturverksamheter av skilda slag. Många anser attkulturen har ett "optionsvärde" - man vill kunna gå på teater eller biblioteketnågon gång och därför skall dessa verksamheter finnas.Kvalitetsaspekten bör lyftas fram och vara ett levande kriterium vidpolitiska beslut på ett principiellt plan men politiker får inte styrainnehållet ikulturverksamheten. Det är rimligt att skapa kvalitetsgrupper och andrasystem vid t.ex. bidragsgivning. Så sker vid beslut om stipendiereller vid de auditioner som föregår en teateruppsättning. Att värna omkvalitet i kultursammanhang innebär också att på alla sätt motverkakorporativa tendenser och vänskapskorruption i beslutsfattandet.Yttrandefriheten är grundlagsfäst och om dess oförytterliga värde råderinga delade meningar. Men att utlova att kulturpolitiken skall ge alla reellamöjligheter att använda yttrandefriheten kan få långtgående konsekvenser.Vi kan inte acceptera att ett av de nationella kulturpolitiska målen skallgälla att motverka kommersialismens negativa verkningar. Redan ordetkommersialism är så som det brukas i detta sammanhang ett värdeord, ettvärdeord som dessutom ofta är felanvänt. Man måste skilja på kommersiellt(d.v.s. så bra att det betalar sig självt på en öppen marknad) ochkommersialiserat (d.v.s. enbart tillkommet för att tjäna pengar). Gör man intedet framstår kultur som en med naturlig nödvändighet "olönsam" verksamhetsom i alla lägen måste ha bidrag. Det skapar ett dåligt anseende åt kulturen.Normal affärsverksamhet är i sig varken ond eller god. Den förutsätter enköpare och en säljare. Om inte båda är nöjda blir det ingen affär. Närregeringen säger sig vilja motverka kommersialismens negativa verkningarunderkänner den de facto enskilda människors val. Om regeringen ärbekymrad över en torftighet i kulturutbudet skall de långsiktiga insatsernagöras inom utbildningen. Utan en genuin efterfrågan sker ingen varaktigförändring.Det är, enligt vår mening, illavarslande att regeringen väljer att lägga ettförslag till nationella kulturpolitiska mål som inte alla kan sluta upp bakom.Den nationella kulturen är en gemensam angelägenhet och regeringen bordeinse att det har ett betydande värde för kulturverksamheten att den fortsattadebatten inte förs i ständig konfrontation. Regeringens förslag tillkulturpolitiska mål bör avvisas. Regeringen bör återkomma med förslag somkan antas av en enig riksdag.Fria mediaI det öppna samhället är fria media en självklarhet. De är enförutsättning för yttrandefrihet, informationsfrihet ochkulturell mångfald. Fria media medverkar till höjd kvalitetoch ökad dynamik i utveckling och debatt. Att publikengenom eget val ställer krav på utbudet borde vara ettutvecklat samhälles kännemärke. I har det längefunnits en medveten strävan att bevara ochSveriges Televisions monopol i etern. beslutade socialdemokratiska partikongressen att reklami radio och TV allt framgent skulle förbjudas och att denenda tillåtna finansieringen skulle vara licensmedel ochstatsbidrag. Först när den tekniska utvecklingen öppnademöjligheter som stod utanför politisk kontroll förelågförutsättningar för nya fristående radio- och TV-kanaler. ISverige finns nu ett omfattande utbud i såväl svenska somutländska TV-kanaler. Antalet lokalradiostationer har ökatdramatiskt. Det är rimligt att anta att mycket av dennaverksamhet ännu befinner sig i en inledande fas. Mångaradio- och kommer att söka sig fram efter nyavägar.Mot bakgrund av den nya situationen är det helt uppenbart att delicensfinansierade radio- och TV-kanalernas antal och utbud måste förändrasoch public service-uppdraget ges en ny innebörd. ochSveriges Televisions dominans på alla programområden - kultur,underhållning, nyheter och samhällsdebatt - måste brytas.Public service-kanalerna bör erbjuda de program som publiken annars inteskulle få tillgång till. En koncentration av den med licensmedel finansieradeverksamheten till en TV-kanal och två radiokanaler skulle ge dessa en centralroll i det svenska kulturlivet. Public service bör vara ettkvalitetsalternativ som genom djup och bredd i sin verksamhet svarar för ettvarierat kulturutbud, en seriös nyhetsförmedling och en saklig debatt. Ensådan, med offentliga medel finansierad, verksamhet leder också tillutrymme för de fristående radio- och TV-kanalerna att utvecklas.Public service-verksamheten har betydande förutsättningar att vara enledande institution inom det svenska kulturlivet. och SverigesTelevision förfogar över resurser som är större än statens anslag tillkulturinstitutionerna. Dessa resurser bör i högre grad än nu koncentreras tillskapande och produktion. Företagen bör i sin programverksamhet vända sigtill hela svenska folket med en riktning mot kvalitet och fördjupning. De börslå vakt om det svenska språket och skapa nya och ökade ambitioner vadgäller svensk produktion och kulturellt skapande. Det gäller i hög grad ävenbarn-och ungdomsprogram. Samhällsdebatt och långsiktiga perspektiv börprägla den allmänna samhällsbevakningen. Public service-företagen ges meddenna inriktning en tydlig identitet i den nya mediamiljön.Arbetet med att ge public service-kanalerna en ny inriktning bör inledasutan dröjsmål. En TV-kanal och två nationella radiokanaler privatiseras.Staten måste förhålla sig neutral till public service-verksamhet och andraprogramverksamheter. Public service-verksamheten bör ges förutsättningarför en central roll i kulturlivet. Inga onödiga hinder bör uppställas för denfortsatta tekniska utvecklingen.TV 4 betalar en koncessionsavgift på . Detta kravpå leverans av intäkter till statskassan förenas från statens sida med vissakrav på verksamheten. Avtalet går ut och omförhandlas . Kritik harriktats mot både programutbud och omfattningen av programproduktionförlagd utanför . har kanalen lockat många tittare.Det är, enligt vår mening, inte rimligt att de fristående radio- och TV-kanalerna skall avkrävas koncessionsavgifter i den omfattning som sker idag.Om de i stället fick använda sina inkomster till programproduktion skulleprogrammens kvalitet kunna öka till gagn för ett rikare kulturutbud.Barn och ungdomUnder den tid som förflutit har kulturvanorna istort förblivit stabila. Det starkaste sambandet mellan ettmångsidigt kulturintresse och olika bakgrundsvariabler hosden enskilde står att finna i utbildningsnivån. kannoteras att fler ungdomar än någonsin numera ägnar enväsentlig del av sin tid åt musik antingen som lyssnare ellerutövare. Här läggs för många grunden till ett genuint intresseoch efterfrågan av kultur.Att låta barn och ungdomar få rika tillfällen att komma i kontakt medkultur är en investering för framtiden. Den första överföringen avkulturmönster och kunskap sker i familjen. Vi utvecklar i vår motion omfamiljepolitiken hur vi vill öka föräldrarnas möjlighet att vara tillsammansoch välja barnomsorg för sina barn.De flesta barn får en tidig kontakt med förskolan. Det är angeläget attförskolan utvecklar arbetsformer som leder till en god inlärning. Viktigadelar av det svenska kulturarvet i form av sånger, lekar, danser och sagorutgör naturliga inslag i förskolans verksamhet. Moderata samlingspartietanser att en viktig uppgift för förskolan är att genom konsekventa förebilderge barn erfarenheter och vanor som lägger grunden för framtida utbildningoch kulturintresse.Skolan är, eller borde vara, den kanske viktigaste kulturförmedlandeinstitutionen. Det är angeläget att framhålla att hela skolans verksamhet ärkulturförmedling. Kultur är ingenting som bedrivs i form av särskilda projekteller med särskilda medel.