mot · GK02A234 · 1996-10-07 00:00:00 — Beslutet av erbjuda den som fyllt och är arbetslösmöjlighet till arbete i kommuner, landsting och stat är enviktig del i en strategi för att omvandla passivtarbetsmarknadsstöd till värdefulla arbetsuppgifter.Om försöket ska bli framgångsrikt krävs att den arbetsmarknad som öppnasför den äldre arbetskraften blir värdefull både för den enskilde och samhället.Den måste utgå från den erfarenhet arbetstagaren har och särskilt ta fasta påde fördelar den äldre arbetskraften har i mognad och tidigarearbetslivserfarenhet.En förutsättning för en framgångsrik försöksverksamhet är att arbetsupp-gifterna utformas så att de inte kommer i konflikt med fackliga intressen avatt ordinarie arbetsuppgifter avlönas enligt avtal.De förutsättningar vi angett ovan ställer krav på de offentliga arbetsgivarnaatt tillsammans med äldre arbetslösa finna uppgifter, som tillgodoser såvälviktiga samhällsintressen som den nödvändiga avgränsningen mot densamhälleliga basverksamheten. måste arbetsuppgifterna ha ettinnehåll, som är meningsfullt för den enskilde och kan ta tillvara olika typerav kompetens. En framgångsrik försöksverksamhet i storleksordningen40.000 årsarbeten kräver också en omfattande volym. Arbetsuppgifternamåste syfta till att öka välfärden och stärka möjligheterna till tillväxt ochsysselsättning i samhället på lång sikt.Vi vill nedan ange fyra arbetsområden, som kommunerna inte harfinansiellt utrymme att tillgodose och där det finns bred samstämmighet ombehovet.Barnvårdare/barnsamariterOm äldre arbetslösa ges möjlighet att tjänstgöra sombarnvårdare skulle ett värdefullt samhällsbehov kunnatillgodoses.Vi fyrtiotalister hade förmånen att anlita barnvårdare för tillsyn av vårasjuka barn i hemmet när barnen var små. Verksamheten var uppskattad avbarnen, stärkte främst kvinnornas ställning på arbetsmarknaden och innebaren inte oväsentlig minskning av statens utgifter för ersättning för tillfälligvård av barn. För många småbarnsfamiljer, särskilt ensamstående, med flera"öronbarn", kikhosteepidemier och samtidiga studier eller tuffa krav påjobbet var barnvårdarna ett värdefullt stöd. De var särskilt betydelsefulla försmåbarnsföräldrar, som hade en svag ställning på arbetsmarknaden.I takt med kraven på utbyggnad av den ordinarie barnomsorgen ochäldreomsorgen har flertalet kommuner tvingats avveckla verksamheten.Därigenom gick en värdefull samhällsservice förlorad somintressanta och meningsfulla sysselsättningstillfällen, som krävde klokskapoch erfarenhet men inte omfattande utbildning, försvann.Vi ser inte realistiska möjligheter till att kommunerna under de närmasteåren kommer att ha finansiellt utrymme att återinföra barnvårdarverksam-heten över ordinarie budget. Att återskapa barnvårdarverksamheten genomäldre arbetslösa i offentlig tjänst och knyta barnvårdarna till dag- ochfritids-hemsavdelningar skulle förena ett angeläget samhälleligt behov medmeningsfulla arbetsuppgifter. Det skulle också minska statens kostnader förersättning för tillfällig vård av barn. Knytningen till dag- och fritidshemskulle ge barnvårdarna arbetsgemenskap och barn och föräldrar den trygghet,som en barnvårdare som är känd av familjen innebär.Läxhjälp och vuxenstöd tillskolbarn och ungdomarArbetsmarknadsresurser bör avsättas för att stärka alla barnsoch ungdomars möjligheter att gå vidare till gymnasiet meden stabil grund från grundskolan.Ett generellt resursproblem kan inte ensamt förklara de stora problemmånga barn och ungdomar har att tillgodogöra sig den stabila grund avbaskunskaper och den studieteknik, som är ett villkor för att de ska kunnatillgodogöra sig den kunskap, som är ett villkor på framtidens arbetsmarknad.Många barn behöver ett massivt stöd med läxläsning och trygga vuxen-kontakter också utanför familjen, som stärker dem i skolarbetet. Det gällerinte minst många stökiga grabbar, som behöver äldre manliga förebilder. Förmånga yngre föräldrar finns också behovet av äldre förebilder, som kan stärkaderas självförtroende och möjligheter att vara ett stöd i barnens skolarbete.En omfattande satsning på läxhjälp och vuxenstöd åt skolbarn kommer intei konflikt med den ordinarie kommunala arbetsmarknaden och bidrarsamtidigt till att långsiktigt stärka tillväxten och varje ung människasmöjlighet att delta på framtidens arbetsmarknad.Äldre, erfarna människor har särskilda förutsättningar för att tillgodosebarnens behov av trygghet och möjlighet att bygga upp god studieteknik ochintresse för läxläsning.Avlastning och stöd tillanhörigvårdareSamhället kan erbjuda ett mycket begränsat stöd till detusentals äldre och föräldrar, som vårdar sjuka åldringar ochbarn i hemmet. Här finns ett omfattande behov av avlastningoch stöd till anhörigvårdarna, som inte kan mötas mednuvarande kommunala resurser. Normalt begränsaskommunernas insatser för avlastning till äldre till någonförmiddag , medan behovet är betydligt större omden anhörige ska orka med sin viktiga insats.Även om gränsdragningsproblemet mot kommunernas traditionellaverksamhet kan vara svårare att dra än i de tre andra exempel vi tagit upp imotionen är angelägenheten av verksamheten så stor att det finns anledningför kommunerna att tillsammans med de fackliga organisationerna finnaformer för att använda arbetsmarknadsmedel också här.Genom att anlita den äldre arbetskraften för avlastning till anhörigvårdareskulle kommunerna också ges möjlighet att skapa den kontinuitet i kontaktenmellan anhörigvårdaren och den, som ansvarar för avlastningen, som är viktigför ett förtroendefullt samarbete.Satsning på att bygga uppen turismens"infrastruktur"De medel samhället satsar på arbetsmarknadsåtgärder bör,där så är möjligt, bidra till att stärka såväl den enskildesställning på arbetsmarknaden som vårt lands möjlighet attlångsiktigt trygga jobb och tillväxt.Turismen tillhör de näringar, som torde ha möjlighet att erbjuda flersysselsättningstillfällen. En viktig förutsättning är dock att rustaruppsin "infrastruktur" för turism och synliggör de kvaliteter i vårt land, som kanöka inhemskt och internationellt intresse för som turistland.En stor del av ansvaret vilar på svenskt näringsliv, men också samhälletmåste som i andra länder ta ansvar för att landets historia, kulturellasevärdheter och natur synliggörs och görs tillgänglig för besökare. Det kangöras mycket för att en besökare känner sig mer välkommen i svenska städeroch samhällen . Det behövs mer av insatser för att visa upp intressantabyggnader och synliggöra kulturhistoria och intressanta historiskapersonligheter. Vid en internationell jämförelse är många beskrivningar avintressanta platser och goda vandrings- och cykelleder ibland torftigare iSverige än i andra länder. Vi har fortfarande för liten erfarenhet av atterbjudat ex bra bilpaket tillsammans med näringslivet i svenska län. Exemplen kansäkert mångfaldigas.Gemensamt för dem är att det krävs omfattande arbetsinsatser för attsynliggöra det har att erbjuda och att kommunerna har mycketbegränsade resurser för att bygga upp en rejäl turistisk "infrastruktur". Denäldre arbetskraften med sin goda lokalkännedom bidrar ofta ideellt till attstärka den egna kommunens attraktivitet. Om den erfarenhet många äldrearbetslösa har från vitt skilda arbetsfält som administration, byggnadsarbete,gruvarbete, restauranter och affärer m.m. togs till vara i arbetet skullespännande team kunna bildas med inriktning på att stärka respektivekommuns och läns turism.Det är inte vår avsikt att ska föreskriva för kommunerna och defackliga organisationerna vilka konkreta arbetsuppgifter, som ska utvecklasinom ramen för det s.k. 55-plusförsöket. Vi har dock sett ett värde i att i enriksdagsmotion ange några tänkbara vägar att tillvarata den resurs den äldrearbetskraften utgör med respekt för såväl den enskilde som den kommunalaarbetsmarknaden.55-plus - en av fleraarbetsmarknadsåtgärder förden äldre arbetskraftenEn viktig förutsättning för en framgångsrikförsöksverksamhet är att det s.k. 55-plusförsöket intebegränsas till att vara den enda arbetsmarknadspolitiskaåtgärden för den äldre arbetskraften. I med storaomställningar på arbetsmarknaden måste var och en ha rättatt känna tilltro till att han eller hon både har rätt tillfortbildning och möjlighet att byta jobb också på arbetsmarknaden. När den enskildetillsammans med arbetsförmedlingen bedömer attvidareutbildning eller andra arbetsmarknadspolitiska åtgärderger möjlighet till en anställning på den ordinariearbetsmarknaden måste detta vara huvudalternativet för denäldre arbetskraften såväl som för yngre arbetslösa. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att det s.k. 55-plusförsöket utvecklas så att viktigasamhällsuppgifter kan fullgöras, den enskilde ges meningsfullaarbetsuppgifter och respekten för den offentliga arbetsmarknadenupprätthålls,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att försöksverksamheten skall utgöra ett komplement till och inteen ersättning för andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder för den äldrearbetskraften.