mot · GJ02A49 · 1996-06-10 00:00:00 — Den förnyelse vårt land måste genomgå för att jobben verkligenskall bli fler är dessutom av ett sådant slag att den direkt strider motgrundläggande socialdemokratiska föreställningar. Ingen klarar att leda ettland av nödtvång, mot sin inre övertygelse. Det vi här sagt gäller inte minstSocialdemokraternas brist på förståelse för företagandets villkor och kultur.Socialdemokraternas svårigheter förstärks av partiets historiskt närarelationer till flera fackliga organisationer. De nödvändiga och angelägnaförändringarna står därmed inte bara i strid med partiets historiska idéer utanockså med Socialdemokraternas mera omedelbara partiintressen.Härtill kommer dessvärre regeringens beklagansvärda besked om att denavser inleda en avveckling av kärnkraften. Hur någon regering med denarbetslöshet lider av ens kan överväga att också göraströmtillförseln dyrare är för oss obegripligt.Utgångspunkter för enpolitik för riktiga jobbSveriges moderna arbetsmarknadshistoria är berättelsen omhur den offentliga verksamheten tillåtits expandera påtillväxtens och företagandets bekostnad. Följande uppgifterillustrerar hur tillkomsten av nya jobb de senaste 25 årenuteslutande skett inom den skattefinansierade delen avekonomin.TabellKälla: SCB, FinansdepartementetDen offentliga sektorns starka tillväxt förklarar nästan heltden till synes fördelaktiga sysselsättningsutveckling Sverigei en internationell jämförelse länge kunnat uppvisa. Iföljande diagram har antagandet gjorts att den offentligasektorn i istället skulle ha utvecklats på samma sättsom EU-genomsnittet. Det visar sig då attarbetslöshetsutvecklingen i skulle ha fåttett förlopp som liknat utvecklingen i det övriga Europa.DiagramDen svenska politiken har emellertid nu kommit till vägsände. En fördröjd sysselsättningskris slår igenom med fullkraft. Ingenting talar heller för att den gamla expansioneninom den offentliga sektorn någonsin skall kunnaåterintroduceras. Den offentliga verksamheten har passeratsitt maximum.Statliga och kommunala bedömningar av den egna verksamhetens behov avfler medarbetare pekar hän mot rationaliseringar. Kommun- ochlandstingsförbundens bedömningar av minskatpersonalbehov framgår av följande tabell.TabellKälla: , LandstingsförbundetAtt den offentliga verksamheten inte anser sig behöva likamånga medarbetare som tidigare behöver inte vara uttryckför minskade ambitioner utan kan tvärtom också tyda på attockså den offentliga sektorn kan utveckla sin effektivitet.Från skattebetalarnas synvinkel finns det alla skäl attvälkomna en utveckling där angelägna behov kan tillgodosestill lägre kostnader. I en växande och dynamisk ekonomi kanmedarbetare därigenom frigöras för andra uppgifter.Det vi här har redovisat innebär emellertid att de nya arbeten som behövsom arbetslösheten skall kunna pressas tillbaka måste komma i företagen. Detkräver i sin tur en företagsexpansion som sannolikt är kraftigare än vadSverige klarat sedan industrialismens genombrott.Ett räkneexempel illustrerar storleksordningen av den utmaning vårt landstår inför.En rimlig utgångspunkt för en politik för fler riktiga jobb äratt den nuvarande arbetslösheten på åtminstoneskall halveras. Det innebär att 500 000 nya jobb netto måstetillkomma, utöver de arbeten som ersätter arbeten som avolika anledningar försvinner, sannolikt minst 250 000.Om dagens företag kan expandera motsvarande hälften av de 750 000 nyajobben, skulle 375 000 arbetstillfällen behöva tillkomma i nya företag. Detinnebär mer än 100 000 nya företag med vardera tre medarbetare somlångsiktigt överlever.Exemplet understryker att arbetslöshetsproblem inte kommer attkunna lösas med detaljförändringar, utbildningsinsatser eller AMS-program.Inte heller kan hoppet sättas till en allmänt högre tillväxt. Snarare handlardetom ett mer grundläggande skifte som med utgångspunkt i den nyaarbetsmarknad vi tidigare diskuterat främjar varje människas växt ochskaparförmåga. Företagandet måste nu sättas främst på dagordningen.Det företagande som måste växa är av alla slag. Tjänsteföretagen behöverbli fler, men också industrin. Ingenting säger att den förhållandevis lillaindustrisektor har behöver vara för alltid given. Redan om deföretag som finns kan stimuleras att växa sig större innebär detta ettviktigt bidrag till bekämpandet av arbetslösheten.Även om de mindre företagen sannolikt har en särskild expansions-möjlighet skall dessa inte sättas i motsats till de större. Storföretagenstillväxtär tvärtom ofta en förutsättning för att mindre och medelstora företag skallutvecklas.Avgörande är under alla omständigheter att en hård och korrekt konkurrensfrämjas. Det ger den konkurrenskraft som är de nya jobbens förutsättning.Den form varigenom människors intresse av att arbeta fått komma tilluttryck är i traditionellt anställningen. Företagandet har politisktintesetts som någon angelägen livsform. Att bli företagare har av flertaletmänniskor upplevts både som onaturligt och svårt. I en internationelljämförelse är också antalet företag och företagare i litet.Det kommer inte att vara möjligt att på allvar vända arbetslöshets-situationen med mindre än att företag och företagande görs till en minst likaangelägen form för arbete som anställningen. Anställningen kommer i sin turatt behöva bli mindre stationär, och mer variationsrik, till följd av den meraföränderliga arbetsmarknaden.Det är ur insikten om dessa förhållanden som en politik för fler jobb måsteformas. Den ställer varje enskild människas möjligheter att utvecklas icentrum och ser företagsamhet och föränderlighet som de avgörandeverktygen för att göra den personliga utvecklingen möjlig.När vi i det följande presenterar ett konkret och brett program för flerriktiga arbetstillfällen tas alltså sikte på två avgörande frågor, nämligen- villkoren för en betydande utveckling av företagandet, och- möjligheten för enskilda människor att anamma föränderligheten.Det är enligt vår mening av central betydelse att dessa bådafrågor överordnas allt annat i den politik regering ochriksdag kan komma att besluta om. De skall vara de villkormot vilka alla konkreta ställningstaganden bedöms.Den politik vi föreslår tillgodoser dessa krav. Den berör den ekonomiskapolitiken i stort, skattepolitiken, i synnerhet i förhållande till företagen,reglerna på arbetsmarknaden, utbildnings- och forskningspolitiken samtinsatserna för de arbetslösa.En utvecklingskraftigekonomiTillväxtfrämjande ekonomisk politikTillväxt och fler jobb kräver att ekonomin i stort fungerar väloch att de offentliga finanserna är i god ordning. Det skaparförutsättningar för låg inflation och låga räntor.I vår motion 1995/96:Fi78 med anledning av regeringens översiktligabudgetförslag presenterade vi en detaljerad politik för en rekonstruktion avden svenska ekonomin. Genom en god hushållning i förening med lägreskatter kan statsfinanserna varaktigt saneras som den enskildesrådighet över den egna tillvaron förstärks. Det ökar utrymmet fördet företagande nu behöver.En långsiktigt hög sysselsättning förutsätter en gynnsam makroekonomiskmiljö i form av god tillväxt, sunda offentliga finanser och låg inflation.Även socialdemokrater har tvingats börja inse att stora budgetunderskottoch en hög inflationstakt endast kan ge mycket kortsiktigt positiva effekterför sysselsättningen. På försämrar en sådan ekonomisk politikvillkoren för företagen genom högre räntor. Även den offentligaverksamheten skadas, eftersom en allt större del av dess utgifter kommer attgå till räntebetalningar. En snabb inflation försämrar dessutom ekonominsfunktionssätt genom att snedvrida investerings- och konsumtionsbesluten.Med avreglerade finansmarknader blir effekterna av stora budgetunderskottoch snabb inflation negativa även på kort sikt, eftersom långivarna mer ellermindre diskonterar de långsiktigt negativa effekterna genom attkräva högre räntor för sin utlåning. Att så är fallet har regeringen dyrt fåtterfara, i form av stigande räntor, varje gång den svävat på målet angåendesaneringspolitiken.Att regeringen bedriver en politik vars överskuggande mål sägs vara attsanera statsfinanserna borde mot denna bakgrund vara positivt för denlångsiktiga sysselsättningen. Det räcker emellertid inte. För att undvika att enstörre skuldbörda byggs upp och för att få ned de långa räntorna bordeskuldsaneringen ske snabbare. Den strategi för att sanera statsfinanserna somregeringen valt, inbegripande mycket betydande skattehöjningar på arbeteoch företagande, medför dessutom att tillväxten kvävs. Utan tillväxtförsämras både statsfinanserna och sysselsättningen. Sedan slutet av förraåret viker följaktligen tillväxten som arbetslösheten stiger.I syfte att sanera statsfinanserna har regeringen sedan den tillträdde beslutathöja skatterna med sammanlagt . Därtill harkommunalskatterna höjts med . Merparten avskattehöjningarna har lagts på arbete och företagande.Hushållens efterfrågan stagnerar, både p.g.a. arbetslösheten och därför attskatterna tar merparten av lönen. Även minskade bidrag, som intekompenseras med lägre skatter, försämrar hushållens ekonomi på kort sikt.Skuldsanering, minskning av de offentliga utgifterna och skattesänkningarmåste gå hand i hand, om politiken, ekonomiskt och mänskligt, skall kunnabli framgångsrik.Vi har mot denna bakgrund, i vår partimotion med anledning avregeringens ekonomiska vårproposition, föreslagit successivautgiftsminskningar som uppgår till mer än vadregeringen föreslagit, för . Dessa möjliggör skattesänkningar pånärmare för hushåll och företag, sombudgetsaldot blir bättre än regeringens . Särskildaföretagsstöd bör utvecklas till förmån för lägre skatter generellt på arbete ochföretagande.Den ekonomiska politik vi har presenterat har flera viktiga fördelar. Genomatt tyngdpunkten läggs på besparingar leder den till en sundare ekonomiskstruktur. Skattesänkningarna stimulerar tillväxt och företagsexpansion.Det lägre skattetryck vi föreslår ger också enskilda människor en störrerådighet över den egna vardagen. Det gör det bl.a. möjligt att undvika denfattigdomsfälla som kombinationen av minskade offentliga tjänster och högreskatter försätter ett växande antal människor i.Att riksdagsmajoriteten ställt sig bakom målsättning attinflationen skall begränsas till (+/-) ärpositivtför trovärdigheten i låginflationspolitiken. Enligt måsteemellertid också göra mer oberoende än den är , ochdetta redan under EMU:s andra fas, där vi nu befinner oss. En oberoenderiksbank skulle omöjliggöra försök från regering och riksdag att kortsiktigtförsöka öka sysselsättningen genom en expansiv politik. Därmed skulle denförbättra trovärdigheten i låginflationspolitiken och möjliggöra en snabbarenedgång i de långa räntorna. Det skulle gynnsamt påverka företagens ochhushållens investeringar och därmed även sysselsättningen.Vi föreslår att nu beslutar om en inriktning av denekonomiska politiken som överensstämmer med vad vi redovisat ovan.De övergripande målen skall vara att skapa förutsättningar för snabbtillväxt, nya jobb och en god reallöneutveckling (1).En dynamisk lönebildningEn väsentlig del av en dynamisk ekonomi är en lönebildningsom speglar de verkliga förhållandena på arbetsmarknaden.Sverige fungerar dåligt i detta hänseende.Lönebildningen är, som så mycket annat på den svenskaarbetsmarknaden, hårt kollektiviserad. En sådan ordningkunde möjligen försvaras så länge industrisamhällets relativastorskalighet och enhetlighet dominerade arbetslivet. Så ärdet emellertid inte längre.Den kollektiva lönebildningen har lett till flera egenartade och skadligaeffekter:- Löneökningarna har ofta legat över vad produktionen faktiskt förmått attleverera. eller senare slutar en sådan ordning i kris. Dagens bristandekonkurrenskraft och färre jobb är utslag härav.- Olika verksamheter ges en värdering som blir allt mer svår att försvara.Den låga värderingen av läraryrket är ett exempel på detta. De negativakonsekvenserna förstärks dessutom av att många viktiga verksamheter,bl.a. skolan, drivs i monopolform.- Lönestegen ligger för många yrkesområden platt på marken.Ingångslönerna, också för dem som saknar erfarenhet, är höga. Det ledertill att många utestängs från arbete, vilket inte minst för ungdomar kan fåbetydande och negativa långsiktiga konsekvenser. Dessutom får de somfaktiskt har arbete otillräckliga incitament till förkovran och ytterligarearbetsinsatser. Egna extra ansträngningar möts inte med motsvarandebelöningar.Om en samhällsekonomi i god ordning är en förstaförutsättning för att de riktiga jobben skall bli fler, är en merändamålsenlig lönebildning en andra. Enligt vår mening kanen sådan lönebildning inte åstadkommas med mindre än attenskilda människors personliga kapacitet, kompetens,utvecklingsvilja och arbetsinsats görs till lönesättningensutgångspunkt. Lönebildningen är ytterst en angelägenhet förarbetsgivare och medarbetare. Ju mera lokal lönebildningenär, desto större är förutsättningarna att nå ett resultat somöverensstämmer med ambitionerna att få till stånd fler jobb. En större lönevariation skapar utrymme för fler arbeten. Variationenfrämjar emellertid också rörlighet. En mer dynamisk lönebildning blir därmedockså en viktig del av en arbetsmarknad där tryggheten skapas genom denenskildes förändringsförmåga, snarare än genom en falsk föreställning omskyddet via kollektiva rättigheter. Regeringen har inlett samtal med arbetsmarknadens parter omvillkoren för lönebildningen. Vi är starkt tveksamma till denna typ avmaktutövning. Enligt vår mening bör emellertid regeringen i de samtalsom nu likväl inletts, om de alls skall kunna få någon mening, efterhöravilka legala eller skattemässiga förändringar som skulle kunnaunderlätta en ökad löneflexibilitet, sänkta ingångströsklar och merdynamiska lönekarriärer (2).Rörlighet för fler arbetenEn mer individuell arbetsmarknad är också en mer rörlig ochanpassningsbar arbetsmarknad. Vi är för vår del övertygadeom att det är i denna riktning bör utvecklas.Goda exempel finns som illustrerar vad som krävs av förändringar iarbetsmarknadens struktur för att nya jobb skall skapas. Låt oss i dettasammanhang särskilt peka på och Nya Zeeland.Den amerikanska arbetsmarknaden är avsevärt mindre reglerad än densvenska eller den europeiska. Inte minst lönevariationerna är större.Arbetslösheten i uppgår till . Bara under desenaste tre åren har 8 500 000 nya arbetstillfällen tillkommit.Vid den konferens redovisades att de jobb som tillkommer i är av allaslag. Tvärtemot den gängse föreställningen ligger flertalet av de nya arbetenapå kvalificerad nivå.Av betydande intresse är dessutom att rörligheten på den amerikanskaarbetsmarknaden också stimulerat goda lönekarriärer. Enligt en studie gjord iMichigan visar det sig att av dem som fanns bland de 20procenten lägst betalda 1975 var kvar där 1991. Nästan en tredjedel av deallra fattigaste hade nått upp till de översta 20 procenten.En sammanfattning av de tre senaste årens amerikanska utveckling ser utsom följer:- 8,5 miljoner nya sysselsatta har tillkommit från januari 1993 till februari1996- av de nysysselsatta har fått arbete i höginkomstyrken- Merparten av de nya jobben betalas högre än denamerikanska genomsnittslönen- av de nya jobben är i arbetsledande funktion eller ispecialistyrken- Genomsnittsarbetstiden är för de nya jobbenberoende på att endast få är deltidsarbeten- av jobben är skapade i den privata sektorn- Den snabbaste sysselsättningsökningen sker i medelstora amerikanskabolag med i genomsnitt 500 anställda.Viktiga slutsatser som kan dras från de amerikanskaerfarenheterna är att en mer avreglerad arbetsmarknadfrämjar tillkomsten av fler arbetstillfällen. På en sådanarbetsmarknad finns också förutsättningar för den socialarörlighet som både främjar utvecklingskraften och enskildamänniskors personliga välstånd.Erfarenheterna från är av speciellt intresse därför att NyaZeeland och länge hyllade samma välfärdsideal. stod det emellertid klart att inte skulle kunna fortsätta påden inslagna vägen.På initiativ av en socialdemokratisk regering inleddes istället ettavregleringsarbete som i sin inriktning i stor utsträckning sammanfaller medvad vi förordar för . Inte minst arbetsmarknaden gjordes enklare medpositiva effekter på arbetslösheten som följd.Nya är emellertid intressant inte bara på grund av den fördapolitikens innehåll utan också för det sätt på vilket förändringarnagenomfördes. Den målmedvetenhet med vilken de nyzeeländskasocialdemokraterna grep sig an reformverket kontrasterar starkt och positivtmot den tvekan och den håglöshet som präglar de svenska partikamraterna.Utvecklingen såväl i som i avviker kraftigt och positivtfrån de mycket betydande arbetslöshetsproblem som hela brottasmed. Även om skillnader förvisso finns mellan olika delar av vår världsdel ärändå huvudintrycket att större delen av har problem som är likartadede svenska. 20 miljoner arbetslösa i EU-länderna talar också sitt tydligaspråk.De exempel vi här har beskrivit pekar också på behovet av en politik somfrämjar en social rörlighet. Att människor kan utveckla sin förmåga ochdärmed avancera till nya utmaningar är betydelsefullt för vitaliteten iekonomin, men också för den enskildes personliga utveckling och välstånd istort.Det är enligt vår mening avgörande att drar nytta av godainternationella exempel i kampen mot arbetslösheten. Vi förordar attinitiativ tas till grundläggande studier av goda exempel från andraländer för att vidga beslutsunderlaget som en del av en nödvändigliberalisering av den svenska arbetsmarknaden (3). Resultaten avstudierna bör successivt redovisas för under de kommande tvååren.Politik för fler och växandeföretagFöretagande en huvuduppgiftFör att jobben skall bli fler måste, som vi redan understrukit,också företagen bli fler och dessutom större. Någon annan väg för att bekämpaarbetslösheten finns inte. Att utveckla företagandet i Sverigemåste därför bli politikens huvuduppgift för lång tidframöver. Att en sådan uppgift kan fullföljas på ettframgångsrikt sätt är avgörande inte bara för attarbetslösheten skall kunna pressas tillbaka utan också förutvecklingen av välståndet och den sociala rättfärdigheten.Uppgiften att främja företagandet är komplex och kräver därför insatseröver en rad områden. Vissa av resultaten kommer dessutom först . Det kräver långsiktighet i den politiska inriktningen.Sveriges rekordhöga skattetryck är ett av den svenska ekonominsgrundläggande strukturella problem. Den privata sektorn hålls därigenomnere, företagandet och tillväxten hämmas. Den kraftiga beskattningen avarbete och kapital, till vilket också måste räknas kunskapen, humankapitalet,försämrar förutsättningarna för att kunna nedbringa massarbetslösheten.Skattesystemet måste tillåta framgångsrika företagare att bli rika på sittarbeteoch skapande.Skattepolitiken skall enligt vår mening ha en inriktning som stimulerararbete, ökad kunskap, företagande och kapitalbildning. Det ger nya jobb.Våra viktigaste skattekrav följer tre huvudlinjer och utgår från övertygelsenom behovet av en grundläggande förnyelse av den svenska ekonomin.1. Skatten på arbete och kunskap sänks:2.- Med genom lägre egenavgifter, lägre löneskatt ochlägre kommunalskatt- Med åtminstone genom bättre förmånsrelatering avsocialavgifterna- Genom skattereduktion för vissa hushållstjänster- Genom att marginalskattereformen återställs så att marginalskatten blir ca50 procent3. Skatten på kapitalbildning sänks:4.- Genom slopad dubbelbeskattning av det egna, riskbärande kapitalet iföretagen- Genom kraftigt lindrade spärregler för de mindre, snabbväxande företagen- Genom ett fungerande riskkapitalavdrag5. Skatten på företagande sänks:6.- Genom återgång till tidigare regler för betalning av moms- Genom att energiskattehöjningarna undanröjs.En sådan sammanhållen skattestrategi är enligt vår meningnödvändig. Punktinsatser är långsiktigt inte tillräckliga. Enför vår del viktig utgångspunkt är vetskapen att det inte gåratt stimulera produktionen om produktionsresultatensamtidigt socialiseras.Enklare att bli företagare och attanställaDet måste bli enklare att bli företagare. Det måste också blienklare för vanliga hushåll att anställa någon direkt för attutföra vissa tjänster.Visserligen förbättrades och förenklades regelsystemet för företagare underden förra mandatperioden. Inte minst på skatteområdet upplevs det emellertidfortfarande som krångligt att starta ett företag.Det bör därför bli möjligt att på en enkel blankett - motsvarandeflyttningsanmälan - via posten anmäla att man avser att starta ett företag.Skattemyndigheten bör därefter sända tillbaka all nödvändig information samtskattsedel och eventuellt registreringsbevis för moms. bör tydliginformation lämnas om vart man kan vända sig för att få den ytterligare hjälpsom kan behövas.Ett hushåll som väljer att själv tillfälligt anställa någon för att utföra ettarbete istället för att anlita ett företag kan också uppleva kraven frånframförallt skattemyndigheterna som så krångliga att man avstår. Särskilt i ettsystem med skattereduktion för vissa tjänster, ett förslag som vi återkommertill, är det viktigt att det tas fram en enkel blankett för att yrka reduktionensamtidigt som skattemyndigheterna får alla relevanta uppgifter.Vi föreslår att ovanstående förenklingar genomförs för den som villstarta företag och för hushåll som anställer från (4).Kapitalbildning och investeringarEn avgörande förutsättning för tillräckligt stora investeringari nya jobb är att villkoren för kapitalbildning är goda. Genommarginalskattereformen 1991 förbättrades situationenavsevärt jämfört med tidigare genom den proportionellabeskattning av kapitalinkomster som då infördes. Beslutet1991 om att slopa förmögenhetsskatten på arbetande kapitaloch beslutet om att den skulle slopas i sin helhet 1995verkade i samma riktning. eliminerades denprogressiva beräkningen av skatteuttaget.Vi har tidigare berört behovet av en omläggning av den ekonomiskapolitiken, bl.a. i syfte att pressa ner räntorna. I ett läge med rimligarerealräntor bör dagens nivå på den proportionella beskattningen avkapitalinkomster sänkas. För att stimulera en god miljö för kapitalbildningmåste också förmögenhetsskatten elimineras, liksom också de olikafastighetsskatterna.Lika viktigt som det är att skapa goda villkor för kapitalbildning i bredbemärkelse är det att skapa förutsättningar för en tillfredsställandeförsörjningmed riskkapital. De problem som många företag, framför allt mindre ochmedelstora, upplever på detta område betingas till stor del avdiskriminerande skatteregler.Skattekostnaderna för företagens lånade kapital är , medanskattekostnaden för att skaffa eget kapital för aktiebolag är cirka 50 procent.Samtidigt är just det egna, riskbärande kapitalet i bolagen grunden för att överhuvudtaget kunna få tillgång till komplettering i form av lånat kapital. Denborgerliga regeringens reformer på detta område har fått ligga kvar förhandelsbolag och enskild firma, där skatten är . De flestaexpanderande företag väljer emellertid aktiebolagsformen. Den höga skattenför just dessa företag slår därför dubbelt värre. Beskattningen av det egna ochdet lånade kapitalet bör givetvis vara neutral - i vart fall får inte detriskbärande kapitalet diskrimineras.Mot denna bakgrund bör den nuvarande dubbla beskattningen avriskkapital - hos såväl företaget som ägaren - slopas från den 1 januari1997 (5).Med tanke på den internationella situationen är det enligt vår bedömningofrånkomligt att detta sker genom lindring hos ägarna. Det kan antingen skepå samma sätt som under den borgerliga regeringen, dvs. genom skattefrihet,eftersom bolaget redan erlagt full skatt för utdelningen, eller genom enavräkning av den skatt bolaget har erlagt mot den skatt som annars belöper påägarens utdelningsinkomst. Motsvarande regler måste också införas förkvarhållna vinster.Situationen är särskilt allvarlig för små växande aktiebolag som ägs avnågra få personer.