mot · GK02Ju907 · 1996-10-07 00:00:00 — Miljöbrott utgör en del av den ekonomiska brottsligheten. ISverige finns ingen nationell strategi för att bekämpadenna form av brottslighet. Med tanke på allt tal om Sverigesmiljömedvetenhet och önskan att i internationellasammanhang framstå som god förebild är frånvaron av ennationell plan mot miljöbrottslighet förvånansvärd.Både och har särskildamiljöpoliser. Även , och har sedan en längre tidsärskilda poliser för just denna form av brottslighet. I och Danmarkarbetar ett antal speciellt utbildade poliser på heltid med dessa frågor påriksnivå. Denna centralt placerade grupp kan vid behov biträda den lokalapolisen/åklagaren.Kritiker av den svenska organisationen menar att på svensk mark handlarkampen mot miljöbrott om initiativ på lokal nivå bland polis och åklagare.Någon nationell strategi och samordning finns emellertid inte, vilket krävs föratt på ett effektivt sätt kunna bekämpa miljöbrottsligheten både i ochöver nationsgränserna inom ramen för ett utvidgat europasamarbete.Vissa insatser har dock gjorts. kommer en rapport som utarbetatspå uppdrag av , och som redovisar en kartläggning av denillegala hanteringen av djur och växter (1996:6).Självfallet kan det finnas olika sätt att rent formellt organisera kampen motmiljöbrottsligheten. I en departementspromemoria (Ds 1996:1) skisseras ettförslag om en mindre grupp som skulle specialisera sig på grövre miljöbrott.Personer med erfarenhet av miljömål ifrågasätter behovet av en nymyndighetsstruktur. I stället tonar fram två andra frågeställningar ochutmaningar:För det första måste vi få bättre utbildade poliser och åklagare som kan blispecialister på miljömål.För det andra måste samarbetet och informationsutbytet bli tätare mellanberörda myndigheter d.v.s. polis, åklagare, kommuner och länsstyrelser.Kunskap och samarbete är grunden för framgång. Denna insikt måste varautgångspunkten då man bygger upp strategi och organisation för miljöbrotts-bekämpning.LagstiftningSom i all lagstiftning avspeglar sanktionernas omfattning,d.v.s. straffet, hur allvarligt samhället ser på denna form avbrottslighet. Inte minst i framstår lagstiftningen i olikaavseenden som betydligt strängare. Enligt vår uppfattningfinns det skäl att se över vår nuvarande lagstiftning ochstraffsatsernas nivå och rimlighet i ljuset av lagstiftningenhos våra nordiska grannar.ResurserEn växande miljöbrottslighet - oaktat den omfattar vår flora,fauna, våra fornminnen eller utsläpp och föroreningar -kräver att större resurser sätts in för att polis, åklagare ochdomstolar skall kunna förebygga, upptäcka och beivra dennatyp av brottslighet. Regeringens otillräckliga resurser tillrättsväsendet försvårar detta viktiga arbete.Sveriges goda rykte och trovärdighet inom miljöarbetet kommer attifrågasättas om vi inte ser till att tillskapa de resurser ochinstrumentsom krävs för en effektiv miljöbrottsbekämpning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av insatser för att utveckla en nationell strategi ochsamordning av miljöbrottsbekämpningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en översyn av gällande lagstiftning.