mot · GK02Bo507 · 1996-10-07 00:00:00 — Samordnad planering för en bättre miljö och ekonomisk utveckling I denna motion lämnas förslag som syftar till att ökasamordningen mellan fysisk och ekonomisk planering och attdärvid öka engagemanget i planfrågor både nationellt ochinternationellt. Medborgarnas insyn, inflytande och an-svarstagande direkt och via de folkvalda organen måste ökaoch de sociala aspekterna måste bättre än vävassamman med de ekonomiska, sysselsättningsmässiga,kulturella och miljömässiga. Detta gäller på alla nivåer isamhället där planering sker.Fysisk planering behandlar frågor om hur mark och vatten skall användas.Kommunöversikterna är exempel på en översiktlig fysisk planering. Normaltförknippas fysisk planering mest med detaljplaner för bostäder, arbetsplatserm.m. Ekonomisk planering behandlar frågor om sysselsättning och använd-ningen av ekonomiska resurser. Ett sådant exempel är investeringsplaner förkommunikationer. Ett annat exempel är planering för regional utveckling(regionalpolitik). Regional utvecklingsplanering är kanske den ekonomiskaplanering som är svagast kopplad till den fysiska planeringen. Här är samord-ningsbehovet mycket stort.De båda formerna av planering har av tradition i haft ett begränsatutbyte av information och samordning. De som t.ex. sysslar med regional ut-veckling respektive fysisk planering har var för sig behandlat sina frågor.Ansvaret ligger på olika nivåer. Centralt är planeringsformerna knutna tillolika departement och olika centrala verk. På länsnivå och nivåfinns kanske de allvarligaste organisatoriska hindren. Den fysiska planeringenär i huvudsak knuten till kommunerna medan staten genom länsstyrelsernahar huvudansvaret för genomförandet av regionalpolitiken. Länsstyrelsernahar också ett visst inflytande på investeringar i vägar och andrakommunikationer. Det dominerande inflytandet här har sektorsorganen. Vihar alltså både skilda huvudmän och skilda nivåer, samt en i hög gradsektoriserad beslutsprocess.En orsak till att det varit så svårt att åstadkomma ensamordning kan vara att den fysiska planeringen, som utgår från hushållningmed mark och vatten, i så hög grad har förknippats med främst restriktioner.En onödig klåfingrighet från byggnadsnämnderna mot denenskilde i byggärenden har förstärkt intrycket av förbud och hinder. Denekonomiska planeringen däremot förknippas med sysselsättning ochekonomisk utveckling. De som är verksamma med denna planering kandärför ha känt sig "hotade" av den fysiska planeringens ramar och mål. Det ärnu hög tid att bryta dessa föreställningar och rätta till de missförstånd sområder.Det demokratiska inflytandet över viktiga framtidsfrågor är otillräckligtsärskilt på länsnivån, men även på nationell och internationell nivå. Fleraexempel på detta kommer att anges senare i denna motion. Givetvis är det flerfaktorer än brister i samordning och organisation som bidragit till ett ökatdemokratiskt underskott. Den snabba utvecklingen på olika områden ochinternationaliseringen ökar komplexiteten; enkelhet och överskådlighetförloras. Demokratins , den lokala nivåns engagemang, urholkas.För vårt land mycket viktiga framtidsfrågor med hänsyn till miljö, ekonomiskutveckling och sysselsättning avgörs i ökad utsträckning i slutna rum, av destora maktaktörerna, såsom t.ex. stora industri- och tjänsteföretag, bank- ochförsäkringsföretag, samt tjänstemän inom offentlig förvaltning. När det gällerSveriges deltagande i EUs planeringsarbete är även satt påundantag.Ett sammanfattande begrepp som börjat användas mer och mer som enföljd av EU:s planeringsarbete är rumslig utveckling (spatial planning). Detär önskvärt att ett samlat begrepp införs i vår svenska planering för att ökaförståelsen för vad som avses och kanske också för att komma ifrån begreppsom är fastlåsta i gamla positioner. Det kan dock inte uteslutas att justbegreppet "rumslig" planering kan vara olämpligt med hänsyn till denannorlunda betydelse det kan ha hos allmänheten. I brist på ett eventuelltannat och bättre begrepp används ändå "rumslig" i denna motion, särskilt närarbetet inom EU behandlas.Situationen med den bristande samordningen av olika planeringsaktiviteteroch den bristande demokratiska förankringen blir särskilt tydlig, när Sverigenu öppnar sig mot . ligger efter EU-länderna när det gällerrumslig utveckling. Det är av ett vitalt ekonomiskt och miljömässigt intresseför att aktivt delta i EU-arbetet, och det förutsätter att enmotsvarandeoch demokratiskt förankrad planering sker i vårt land. Möjligheterna ökardärmed att kunna ta del av pengar ur bl.a. och attåstadkomma en ekonomisk utveckling med en regional utveckling som ärförenlig med nationella sociala och miljömässiga mål.Hållbar utvecklingKopplingen till de nationella miljömålen, som syftar till enhållbar utveckling, skall prägla alla delar av samhälletsverksamhet. Det gäller även satsningar på t.ex.transportsystem och utveckling av näringslivet. Fysisk ochekonomisk planering bör alltså lyda under samma miljömåloch restriktioner. De nationella miljömålen, beslutade avriksdag och regering, finns numera förtecknade i årligarapporter från . Instrumenten för uppfölj-ning förfinas. Av förslaget till miljöbalk framgår att det är enangelägenhet för var och en att inom sin verksamhet ochsamhällssektor verka för att balkens mål förverkligas. Kravpå miljökonsekvensbeskrivningar har införts liksomekonomiska styrmedel. Sanktionerna mot dem somåsidosätter miljökraven skall skärpas.Det finns alltså ingen rimlig anledning att av miljöskäl hålla planeringsfor-merna isär. eller senare under genomförandet av en ekonomisk aktivitet,som kan medföra en påtaglig miljöpåverkan, kommer denna i alla fall attprövas. Det måste vara bättre att olika avvägningar görs på ett tidigt stadium.Den fysiska planeringen kan då också utvecklas till ett mer verkningsfulltmedel i utvecklingen av näringsliv, kommunikationer och regionerna.Utan medborgarnas lokala kunskap och engagemang riskerar planerings-systemen att haverera. Det finns ett sammanhang mellan stadsdelens ellerbyns utveckling och den övergripande planeringen ända upp på det internatio-nella planet. Arbetet måste vävas ihop. Det får inte vara fråga om någrastrikta hierarkier med en centralistisk utgångspunkt. Perspektivet skall utgåfrån den lokala nivån. Detta bör ges regeringen till känna.Nedan följer en kort beskrivning av planeringsarbetet på internationell,nationell, länsnivå, och lokal nivå. Där lyfts fram viktigaaktiviteter för att belysa behoven av samordning och demokratisk förankringsamt för att peka på behov av ökade insatser från regeringens sida.Pågående internationelltplaneringsarbeteDet internationella arbetet med ekonomisk planering kopplattill mark- och planfrågor är omfattande. Sverigesengagemang knyts framförallt till FN-organens arbete samttill arbetet inom EU, med tonvikt på våra närområden.Sambandet mellan fysisk planering, miljö och ekonomisk planering marke-rades inte minst vid i om miljö och utveckling.De flesta länder har presenterat en nationell handlingsplan för att omsättaRio-konferensens resultat i konkreta åtgärder. Varje kommun har enligt ett ansvar att utarbeta en lokal för sin del av jorden.Men arbetet sträcker sig längre. Varje sektor, t.ex. trafik, jordbruk ochindustri, skall ansvara för sin miljöpåverkan. strategi för detfortsattaarbetet beskrivs i den förra regeringens proposition "Med sikte på hållbarutveckling; Genomförande av besluten vid om miljö ochutveckling - UNCED" (199