mot · GK02Ju912 · 1996-10-07 00:00:00 — Kärnproblemet inom rättsväsendet är att det är obalansmellan resursbehov och resurstillgång. Problemet kan intelösas genom tillförande av extra resurser eftersom sådanavarken finns eller kommer att finnas . Därförmåste i stället jämvikt åstadkommas genom reformation avrättsväsendets verksamhet och organisation.Rättslig reformationUtgångspunkten för all reformation är en organisatoriskförändring, som i sin tur grundar sig på en systematiskgenomgång av hela verksamhetsområdet, följd av eningående analys av respektive arbetsuppgift. Först därefterkan man genomföra verkliga förändringar.Det handlar framför allt om att förenkla arbetsuppgifter och rutiner samtatt renodla yrkesrollen. Dessutom måste den s.k. kompetenspunkten fast-ställas så att varje arbetsuppgift noga anpassas till personalens kompetens.Den organisatoriska reformationen kan innebära förändringar på fleraskilda sätt. Renodling innebär att arbetsuppgifter överförs från rättsligamyndigheter till andra samhälleliga myndigheter eller flyttas mellan rättsligamyndigheter. Så kan ske horisontellt mellan myndigheter på samma nivå ochvertikalt mellan myndigheter på olika nivå. Vidare avses med reformation enförändring inom den aktuella myndigheten genom främst ansvarsfördelningoch delegering, allt inom kompetenskraven.En reformation av rättsväsendet får inte minska utan snarare ökalekmannainflytandet. Allmänhetens rättsliga förtroende måste främjas ochdär utgör lekmannainflytandet något av en garantifunktion.Personalpolitiken inom rättsväsendet behöver förändras så till den grad attreformationen kan uppfattas som en revolution. En särskilt viktig fråga är attskapa en öppen juristkarriär mellan de olika rättsliga sektorerna.Till syvende og sidst sätter kraven på rättssäkerhet upp gränser förreformationens omfattning. Det är och förblir en självklarhet att rättssäker-heten inte får äventyras.Bred genomgångHela det centrala rättsväsendet behöver reformeras. Detgäller främst domstolsväsendet men även de övrigasektorerna eftersom det här uppenbarligen handlar om ensammanhängande helhet.Domstolsväsendet är verkligen i behov av ytterligare förändring. Härföreligger stora och växande problem med arbetsläget och personalpolitiken.En renodling inom domstolsväsendet kan ske genom överföring av vissagöromål till annan myndighet. Enklare ärenden såsom vissa strafföre-lägganden kan överföras till åklagarsidan. Vidare bör hela domstolsorgani-sationen bli föremål för översyn, därvid en sammanslagning avallmänna domstolar och förvaltningsdomstolar aktualiseras.Även inom åklagarväsendet krävs renodling. Så kan ske genom över-förande av lämpliga ärenden till annan myndighet. Den interna renodlingenkan främst ske genom nya summariska rättsliga förfaranden. Detta kan dåföranleda att åklagare överlämnar alla arbetsuppgifter till polis i alla mål sominte absolut kräver åklagarkompetens. Genom en intern omorganisering kanman införa en diskretionär åklagarprövning och utvidgad behörighetbeträffande strafföreläggande. Dessutom måste arbetsuppgifter delegerasfrån åklagare till kanslipersonal samt kanslierna tillföras ökat teknikstöd.Sedan måste renodlingsprocessen fullföljas ned på polisplanet. I korthethandlar det om en radikal utrensning av icke-polisiära arbetsuppgifter, enrejäl utvidgning av polisens behörighet beträffande ordningsföreläggande,strafföreläggande, förundersökning och processföring, en omfattande dele-gering till administrativ personal samt satsning på brottsförebyggandeverksamhet. Därutöver krävs stimulering av medborgarmedverkan vidbrottsbekämpningen och aktivering av kommunerna, då särskilt genomsocialtjänsten.På kronofogdesidan leder en renodling till att man måste vara beredd att taöver bl.a. konkursärenden från domstolen och då genom en friståendeobeståndsmyndighet.Behovet av förbättringsåtgärder är som synes mycket stort inom detcentrala rättsväsendet. Reformationen omfattar de flesta sektorer och fårkonsekvenser på såväl verksamhet, organisation som personalpolitik. I dettasammanhang måste också tillgripas depenalisering och avkriminalisering.Samlat greppDelreformer är en dålig väg som lätt leder till endastbegränsade förbättringar och som även medför risk försinsemellan motstridiga dellösningar. Ett illustrativt exempelkan anföras. Frågan om nya summariska rättsliga förfarandenär av central betydelse för en framgångsrik reformation.Lösningen är uppenbarligen av sektorsövergripande karaktäroch berör polis, åklagare, domare och kronofogdeoch ytterst även ombudsmannainstitutionen somkontrollorgan. är ombudsmannaorganisationen splittradoch bör effektiviseras genom att samlas under ett tak menmed lokalt förankrad verksamhet.Då rättsväsendets problem inte kan lösas i separata steg, blir slutsatsen attdet först bör tillsättas en parlamentarisk utredning för att fastläggariktlinjerna för utformningen av det framtida rättsväsendet. Därefter fårrespektive sektor utredas inom de riktlinjer fastslagit. Härigenomgaranteras bästa möjliga slutresultat av en total reformation avrättsväsendet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om effektiviserat rättsväsende.