mot · GK02Kr606 · 1996-10-07 00:00:00 — Förutsättningen för att en gravt funktionshindrad person skallha möjlighet att delta i arbetslivet på lika villkor som andraär att han eller hon ges en anpassad förberedande elleryrkesinriktad utbildning.En sådan utbildning ställer krav bl.a. på individanpassade studieplaner, däreleven ges möjlighet att studera i ett tempo och med ett innehåll som ska göradet möjligt att nå uppsatta mål. Detta kan ibland innebära en förlängdstudietid i förhållande till normal studieplan. Flertalet unga människor medfunktionshinder har ingen eller en mycket bristfällig erfarenhet av vadarbetslivet innebär, och den yrkesinriktade utbildningen bör därför varvasmed praktik under studietiden.Erfarenheterna säger att många elever med funktionshinder, som oftakommer från en ganska isolerad tillvaro, har en lägre grad av självkännedomoch sämre självförtroende.För att stärka elevens möjligheter att tillgodogöra sig utbildning men ocksåatt våga ta steget till ett självständigt liv är det viktigt att man underutbildningstiden också kan erbjuda eleven både social och fysisk träning, atteleven ges möjligheter till en aktiv fritid och att eleven kommer i kontaktmed och kan umgås med andra.Utbildning på folkhögskola synes vara ett gott alternativ för enfunktionshindrad elev, där man kan erbjuda både individanpassade studier,träning, socialt innehållsrikt liv med en aktiv fritid innehållande både kulturoch friluftsliv. Det förutsätter också att eleven denne studerarhar ett bra boende som är anpassat till denne och där eleven kan nå en högregrad av självständighet.Ett antal folkhögskolor i landet kan erbjuda elever med funktions-hinder den anpassade studiegång som ovan beskrivits.På grund av problem med finansiering, framför allt vad avser den fysiskaanpassningen av bostad , förhindras många elever attpåbörja eller fortsätta en utbildning på folkhögskola som erbjuder utbildningav detta slag.Från att tidigare ha kunnat finansiera den fysiska anpassningen genom dets.k. särskilda bidraget måste skolorna förhandla med flera olika parter.Alltför ofta blir det segdragna förhandlingar och inte sällan blir det avslag pågrund av bristande resurser.På grund av osäkerhet och bristande självförtroende överklagar dessaelever inte gärna beslut om avslag, vilket innebär en återgång till en isoleradtillvaro och med höga kostnader för kommun m.fl. för assistenthjälp m.m.Det är otillfredsställande och inhumant att funktionshindrade på detta sättblir utsatta för lokalt godtycke och i många fall inte får den möjlighet somskulle kunna leda till ett mer självständigt liv och delaktighet på arbets-marknaden.För att ge funktionshindrade en reell tillgänglighet till utbildning och/ellerrehabilitering, på t.ex. en folkhögskola, måste samhället påta sig ett formelltansvar för att finansiera de merkostnader som fysisk anpassning av boendeoch träning innebär.Självklart måste skolan ha kontakter med hemorten, kommunen och andrainstanser för att genomföra planering och förberedelse förutbildningen men också för att planera för praktik och återkomst till hemortenefter genomgången utbildning. Däremot finns det behov av en samlad ochbättre lösning för en finansiering av de extrakostnader som etthandikappanpassat boende och omvårdnadsinsatser innebär. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om funktionshindrades reella möjligheter till utbildning och/ellerrehabilitering,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av finansieringsfrågorna för de extrakostnader som etthandikappat boende och omvårdnadsinsatser innebär.