mot · GK02N423 · 1996-10-07 00:00:00 — Upphävande av 6 § kärntekniklagen (1984:3) Genom riksdagsbeslut infördes i kärntekniklagen enbestämmelse (6 §) som stadgar att "Ingen får utarbetakonstruktionsritningar, beräkna kostnader, beställa utrustningeller vidta andra sådana förberedande åtgärder i syfte attinom landet uppföra en kärnkraftsreaktor." För brott motbestämmelsen - som i dagligt tal kommit att få benämningen"tankeförbudet" eller "hjärntvättsparagrafen" - stadgasfängelse med ett straffvärde motsvarande det som gäller förvållande till annans död.Av lagens förarbeten framgår att den dåvarande regeringens syfte var att"ytterligare klargöra att de energipolitiska riktlinjerna ligger fast." Tanke-förbudsparagrafen var således en politisk markering av intentionen attkärnkraften skall avvecklas. Till sitt materiella innehåll varoch är bestämmelsen emellertid meningslös, eftersom det redan av kärntek-niklagens 5 a § framgår att "tillstånd att uppföra en kärnkraftsreaktor fårinte meddelas".Tankeförbudet har kritiserats från principiella utgångspunkter allt sedandet tillkom. Förbudet har uppfattats som oförenligt med de principer omyttrande- och tankefrihet som bör ligga till grund för all svensk lagstiftningoch det har ansetts helt artfrämmande att i lagtext göra allmänna, politiska?markeringar´. Den som skulle vilja visa hur ny kraftproduktion, baserad påkärnteknik, skulle kunna tillföras det svenska kraftsystemet kan inte göradetta utan att hotas av fängelse. Det kan t.o.m. ifrågasättas om det över-huvudtaget är möjligt att - utan lagbrott - presentera genomarbetade ochkostnadsberäknade alternativ till prövning i den energipolitiska debatten.Tankeförbudet har en hämmande effekt på den akademiska friheten. Frånforskarhåll har också hävdats att lagen får skadliga effekter bl.a. genom attförsvåra forskning kring hur man kan utvinna ytterligare energi ur kärnavfall,en forskning som med framgång pågår i bl.a. . Så sent som hösten 1995gjorde 102 svenska professorer och andra framstående forskare från så gottsom samtliga landets universitet och högskolor ett upprop till regeringen omavskaffande av tankeförbudet.I remissvaren på betänkande Omställning av energi-systemet (SOU 1995:139) uppmärksammades tankeförbudsparagrafen såvälav den statliga tillsynsmyndigheten () som avStatens råd för kärnavfallsfrågor (KASAM).Statens strålskyddsinstitut påpekade i sitt remissvar att fortsatt forskningpå kärnenergiområdet kan leda till väsentligt förbättrad säkerhet och miljö-vänlighet. KASAM ansåg att tankeförbudsparagrafen bör slopas, även omden i sin nuvarande form inte direkt riktar sig mot forskning på avfalls-hanteringsområdet. KASAM anförde i sitt remissvar att detta... har betydelse inte minst för att ge bättre förutsättningar för forskning omnya principiella lösningar inom kärnenergiområdet. Ur KASAMs perspektivär det av särskilt intresse med forskning kring effektivare utnyttjande avkärnbränslet, minimering av avfallsmängder, transmutation av befintligtkärnavfall m.m. Kvalificerade svenska kärntekniker och forskare skall intebehöva stå bredvid och passivt betrakta denna utveckling, som kan leda tillresultat av stort intresse även för vårt land. Stimulerande arbetsuppgifter ochekonomiska förutsättningar är nödvändiga för att attrahera goda forskare tillkärnkraftsområdet. Detta behövs inte minst då avveckling av kärnkraftverkenoch ett säkert omhändertagande av avfallet blir aktuellt.Förslag om slopande av tankeförbudsparagrafen har tidigarebehandlats av vid ett flertal tillfällen. Enbidragande orsak till att förslagen har avvisats torde vara attfrågan ansetts kopplad till den vidare energipolitiskafrågeställningen om kärnkraftens framtid i vårt land. Någotsådant samband föreligger emellertid inte, vilket bl.a.framgår av att i instämt iatt tankeförbudet utgör "en inskränkning av medborgerligafri- och rättigheter som inte står i rimlig proportion tillmotiven". Även den förre ordföranden ikonstitutionsutskottet och mångårige centerriksdagsmannenBertil Fiskesjö är mycket kritisk mottankeförbudsparagrafen och medger att den inte självklart ärförenlig med yttrande- och tryckfrihetslagarna (GP ).Också den statliga utredning som senast såg över kärntekniklagen ansåg isitt betänkande Översyn av lagstiftningen på kärnenergiområdet (SOU1991:95) att tankeförbudsparagrafen borde slopas. Utredningen konstateradeatt paragrafen inte är motiverad av säkerhetsskäl och därför inte hör hemma ien utpräglad säkerhetslag som kärntekniklagen.Den omständigheten att principiell kritik mot tankeförbudet numeraframförs helt oberoende av inställningen till kärnkraftens utnyttjande iSverige borde möjliggöra att en omprövning, utan ovidkommande hänsyns-taganden, nu äntligen kommer till stånd. Behovet härav understryks av denkritik som riktats mot förbudet av statens egna utredningar och expertorganpå kärnenergiområdet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar upphäva 6 § kärntekniklagen (1984:3) i enlighetmed vad som anförts i motionen.