mot · GJ02L24 · 1996-02-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:123 Produktsäkerhetslagen och offentlig verksamhet Produktsäkerhetslagen är tillämplig på varor ochtjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet och som äravsedda för eget bruk. I propositionen föreslås att även varorsom tillhandahålls för eget bruk i offentlig verksamhet skallomfattas av produktsäkerhetslagen, vilket delvis uppfyller ettsedan länge framfört krav från oss moderater. Regeringensförslag är dock enligt vår mening en ofullgången produkt.Offentliga tjänster är nämligen undantagna från lagförslagetsansvarsområde, vilket innebär nackdelar från såvälkonsument- som konkurrenssynpunkt.Tidigare invändningar motlagens begränsadetillämpningsområdeI samband med att förslaget om att införaproduktsäkerhetslagen (prop. 1988/89:23) var föremål förriksdagsbehandling begärdes i flera motioner (m, fp, c, vpk)att lagen borde utvidgas till att omfatta även varor ochtjänster från den offentliga sektorn.I sitt betänkande uttalade lagutskottet (bet. 1988/89:LU13) s. 9:Otvivelaktigt kommer det dock att finnas varor och tjänster som utnyttjas avenskilda människor men ändå faller utanför lagens tillämpningsområdedärför att de uteslutande används inom den service som det allmänna svararför. Det gäller t.ex. produkter som utnyttjas i den offentliga hälso- ochsjukvården, i skolor och på daghem och fritidshem. - - - Även om den nuföreslagna lagstiftningen kan komma att medföra att säkerhetsmedvetandethöjs också på det offentliga området framstår det enligt utskottets meningsom befogat att enskilda människor ges ett skydd mot förekomsten av farligavaror och tjänster som tillhandahålls dem i andra sammanhang än då deförvärvas av en näringsidkare för eget bruk.Enligt lagutskottet saknades emellertid underlag för attkunna bedöma hur en sådan utvidgning av lagenstillämpningsområde skulle utformas. I stället föreslogs attfrågan borde bli föremål för utredning. Riksdagenanslöt sig till utskottets uttalande och gav regeringen tillkänna vad utskottet hade anfört.Produktsäkerhetsutredningens ställningstaganden ochregeringens förslagFrågan om lagens tillämpningsområde har efterriksdagsbehandlingen /89 utretts i flera omgångar,senast av . I slutbetänkandetProduktsäkerheten i offentlig verksamhet (SOU 1994:150)framhöll utredningen bl.a. att offentliga tjänster i storutsträckning är specialreglerade och därmed sätterproduktsäkerhetslagen ur spel, vilket enligt utredningentalade mot en utvidgning av lagen.Regeringen hänvisar i propositionen till att inte i ettenda fall under de som ingripanden kunnat göras mot tjänster inäringsverksamhet har prövat en sådan fråga. På bl.a. denna grund drarregeringen slutsatsen att något egentligt behov inte föreligger av att utvidgalagen till att omfatta även offentliga tjänster. I motsats till regeringenkonstaterade dock i sitt ovan nämndabetänkande att produktsäkerhetslagens betydelse inte kan mätas med hänsyntill antalet myndighetsingripanden. Enligt utredningen har lagen sitt störstavärde genom den preventiva verkan som lagen utövar då den förutsätter attnäringsidkare svarar för att deras varor och tjänster är säkra.Från moderat håll har vi ända sedan produktsäkerhetslagens tillkomst 1989konsekvent hävdat att produktsäkerhetslagen bör omfatta även den offentligasektorns utbud av såväl varor som tjänster. Senast framfördes detta krav imotionen Konsumentpolitiken, 1994/95:L701 av m.fl. (m).Att regeringen avstår från att nu lägga förslag i denna riktning är enligt våruppfattning inget annat än tecken på beslutsoförmåga. Regeringens oförmågai detta avseende är desto mera anmärkningsvärd mot bakgrund av attregeringen själv är medveten om de nackdelar som ett utelämnande avoffentliga tjänster innebär för konsumenterna och från konkurrenssynpunkt. Ipropositionen (s. 11 f.) medger regeringen nämligen att det mot att lämnaoffentliga tjänster utanför lagregleringen kan invändas att det kan inträffa attlikartade tjänster blir underkastade olika slag av kontroll beroende på vemsom är huvudman i det särskilda fallet. Lagstiftningen blir därmed intekonkurrensneutral, ett problem som enligt regeringen förstärks genom attgränsdragningen mellan offentlig och privat verksamhet inte är oföränderlig.Enligt vår mening borde regeringen utifrån sitt eget resonemang och motbakgrund av tidigare ställningstagande dragit slutsatsen att deoffentliga tjänster som inte omfattas av myndighetsutövning eller annanspecialreglering bör vara underkastade samma kontroll och ansvarsreglersom motsvarande tjänster i enskild näringsverksamhet. Vi låter oss såledesinte nöja med regeringens vaga löfte att ta upp frågan på nytt om det iframtiden visar sig att det uppkommer behov av att utvidga lagen till attomfatta även offentliga tjänster (se s.11). Behovet av en konkurrensneutralproduktsäkerhetslagstiftning förelåg enligt vår uppfattning redan vid lagenstillkomst 1989 och samma behov gör sig gällande idag.Riksdagen bör anta lagförslaget men med tillägget att lagen skall omfattaockså tjänster som tillhandahålls i offentlig verksamhet. Regeringen bör få iuppdrag att återkomma till med förslag till sådanlagändring. Detta bör ge regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar anta lag om ändring i förslagetproduktsäkerhetslagen med tillägget att lagen skall omfatta äventjänster som tillhandahålls i offentlig verksamhet i enlighet med vadsom anförts i motionen.