mot · GK02Sf225 · 1996-10-07 00:00:00 — Att sedan dettalättare arbete inte existerar och inte heller är realistiskt med hänsyn tillpersonens ålder, utbildning och allmänna sociala situation, blir medrenodlingsfilosofin inget problem för dem som administrerar ohälsoför-säkringen. Men risken är stor att en sådan person helt tvingas leva på social-bidrag när man planerar en bortre parentes i arbetslöshets-försäkringen.Vi anser att inriktningen mot att renodla olika försäkringar är en teoretiskkonstruktion som har litet med verkligheten att göra. Den verkar mest hakommit till i en kameral strävan att kostnaderna skall kunna bokföras på rättkonto!Alla som arbetar med människor med mångfasetterade problem - dålighälsa, svårt att finna lämpligt arbete och ibland också sociala problem - vethur oerhört svårt det är att i praktiken sortera ut vad som är vad. Resultatetblir ofta att individen bollas på ett olyckligt sätt mellan försäkringskassa,sjukvård, arbetsförmedling och sociala myndigheter. I sämsta fall blirhon/han till "" som ingen vill veta av och som ingen försäkringär helt tillämplig på. Det är ofta både förödande för dem som kommer i klämoch ineffektivt och resurskrävande för myndigheterna.Ett alternativ till renodlingen kan vara att slå ihop försäkringarna motohälsa och arbetslöshet till en "arbetslivsförsäkring". Vi anser att det finnsstarka skäl som talar för en sådan sammanslagning, framför allt när det gällerde långvariga försäkringarna. Vi tror att mycket bollande mellan olikaförsäkringar kan undvikas på det sättet. Oavsett om försäkringarna slås ihopeller inte bör de så långt möjligt ha gemensamma regler ochersättningsnivåer och också administreras från ett och samma ställe.Kortvariga ersättningarMed kortvariga ersättningar menar vi de ersättningar somskall utgå på högst vidohälsa och arbetslöshet. Hit räknar vi även föräldraförsäk-ringen. Vissa mindre ersättningar som havandeskapspenning,smittskyddspenning, m.m. behandlar vi inte av tids- ochutrymmesskäl. De bör dock så långt möjligt följa sammaprinciper som de större ersättningssystemen.Försäkringarnas organisationSom komplement till nuvarande fackföreningsanknutna a-kassor skapas en neutral kassa som är obunden avintresseorganisationer.Sjuk- och föräldraförsäkringarna är renodlat statliga försäkringar somomfattar alla och administreras i ett gemensamt system. Arbetslöshets-försäkringen är däremot inte heltäckande. Den finansieras så gott som heltmed statsbidrag men administreras av 40 olika arbetslöshetskassor som harnära anknutning till de fackliga organisationerna. För dem som inte får del avarbetslöshetsförsäkringen, som ger ersättning enligt inkomstbortfalls-principen, finns också ett statligt kontant arbetsmarknadsstöd, KAS, som gerstöd på en låg grundnivå.Vi anser att rent principiella skäl talar för att även arbetslöshets-ersättningen borde vara en obligatorisk statlig försäkring som omfattar alla,på samma sätt som övriga försäkringar. Den nuvarande ordningen medfackföreningsanknutna a-kassor har dock en lång tradition och fungerar ihuvudsak väl. Det är därför inte någon prioriterad uppgift att ändra pånuvarande ordning.För dem som av olika skäl inte vill eller kan ansluta sig till en fackföre-ningsanknuten kassa bör det dock finnas ytterligare valfrihet. Därför bör somkomplement en neutral statsstödd arbetslöshetskassa skapas som stårobunden i förhållande till intresseorganisationer.Kvalifikationsregler och golvnivåerKvalifikationskraven till försäkringarna skall vara låga så attså många som möjligt blir delaktiga. Garantinivåerna bör blienhetliga och höjas till ca per månad.Samtidigt som det i debatten framförs som ett starkt argument förnuvarande försäkringar att de är generella, pågår i praktiken en utvecklingdär fler och fler utestängs. En orsak till det är den ökade arbetslösheten somgör att många inte klarar kvalifikationskraven till försäkringarna. Men kravenhar också skärpts både genom riksdagsbeslut och genom praxis ihandläggningen. Det är många grupper som av olika skäl hamnar utanför deolika försäkringarna.Utanför a-kassanSpecifika krav på en viss tids förvärvsarbete direkt föreförsäkringstillfället finns framför allt iarbetslöshetsförsäkringen. Enligt tillämpade reglerkrävs i huvudsak fem månaders förvärvsarbete i vissomfattning för att få ersättning från a-kassan eller KAS.Riksdagen har dock beslutat att förlänga tiden till niomånader för a-kassan och för KAS ochsamtidigt införa vissa andra skärpta krav. Skärpningen harbeslutats bl.a. för att klara finansieringen av höjdaersättningsnivåer . Det är flera grupper som harsvårt att klara dessa och andra krav.Tillträdande. De som söker sig ut på arbetsmarknaden efter att ha studerat,varit hemma för vård av barn, väntat på uppehållstillstånd, m.m. Viktigagrupper här är t.ex. ungdomar och flyktingar.Periodvis arbetande. Personer med en upprepad rörlighet mellan tillfälligaarbeten och mellanliggande arbetslöshetsperioder. Deras försörjningsmönsterbenämns ibland som "permanent tillfällighet" och studier under senare årantyder att detta är relativt vanligt bland socialbidragstagare.Sociala problem. De som mer permanent saknar arbete och som av olikaskäl, t.ex. psykosociala svårigheter, inte får fotfäste på arbetsmarknaden. Denindividuella variationen är stor vad gäller den historia som skapat problemen.Oförsäkrade. Personer som uppfyller arbetslöshetsersättningens arbets-krav, men inte dess medlemsvillkor. D.v.s. de som inte är medlemmar i a-kassan. har detta varit vanligast vid kortvarig arbetslöshet, men mednuvarande utveckling på arbetsmarknaden blir det sannolikt vanligare ävenvid längre arbetslöshetsperioder.Utförsäkrade. De som uppburit a-kassa så länge att de utförsäkrats.Traditionellt sett en liten grupp som med dagens arbetslöshet och skärptakriterier för att bli ersättningsberättigad sannolikt kommer att bli alltmerviktig.Utanför sjukförsäkringenMellan ökade andelen personer som ärnollklassade i sjukförsäkringen från av den vuxnadelen av befolkningen till . Det innebär i runda tal900.000 människor. Det handlar bland annat om:- flyktingar och invandrare som har dåligt fäste på arbetsmarknaden, ochdärmed inte upparbetat några socialförsäkringsförmåner-- ungdomar, som av samma skäl som gruppen ovan saknar en hyfsadsjukpenningplacering-- hemarbetande-- unga mammor som blivit nollklassade eftersom de saknar inkomst närföräldraledigheten tar slut. (Det gäller att föräldrar är observanta påförsäkringskassans regelsystem; om man inte tar ut föräldrapenning 5dagar/vecka när barnet fyller , så nollklassas man i sjukförsäkringenoch får inte någon ersättning om man blir sjuk! Många är de föräldrar somtrott sig vara förståndiga när de försökt leva ekonomiskt och sparsamt föratt "töja ut" den dyrbara tiden hemma med sitt barn, och som upptäckt attde blivit nollklassade i stället. )-Utanför föräldraförsäkringenI princip ramlar även kategorin "tillträdande", vilken tidigarebeskrivits utanför föräldraförsäkringen. Föräldraförsäkringenhar dock något speciella inträdesvillkor. Det inkomstbortfallman ersätts för under föräldraledigheten baseras på deninkomst som anmälts till föreförlossningen. (Det gäller sålunda att vara snabb med attkonstatera en graviditet om man vill kunna förändra sinaekonomiska förutsättningar under föräldraledigheten...) Densom saknar anmäld inkomst ersätts i stället med garantinivån60 kronor per dag. Den nivån har inte uppgraderats på mångaår, och i de fall där den föräldralediga föräldern ärensamförsörjare innebär garantinivåplacering alltidsocialbidragsberoende. Ungdomar, flyktingar och studerandeutgör en stor del av den grupp som saknar annanföräldrapenning än garantinivån. En annan grupp är dehemarbetande, som dock ofta har en make/maka medförmåga att bidra till deras försörjning underföräldraledigheten. "...Ett socialförsäkringssystem är icke avsett att hjälpa de uppenbartasociala eller antisociala elementen, det är i stället avsett för den del avvårtfolk, som tillhör de goda medborgarnas kategori men som behöver skyddmot vissa speciella risker, så att dessa icke kasta dem ner bland den socialabottensatsen..."1928Miljöpartiets syn på arbetskravMiljöpartiet motsätter sig skärpta krav som kommer att ställaytterligare tiotusentals arbetslösa utan ersättning. Det är intemöjligt att i en motion av den här omfattningen i detalj gå inpå de arbetskrav vi anser bör ställas. Ett minimikrav anser vidock vara att beslutar om en återgång till krav somtillämpats . Skall någon ändring göras börden ske i motsatt riktning!Miljöpartiets syn på garantinivåerEftersom de kortvariga försäkringarna även av oss förutsättsvara inkomstkopplade måste det också finnas rimligagarantinivåer för dem som av olika skäl hade låga eller ingainkomster vid försäkringstillfället.Önskvärt vore givetvis om garantinivåerna kunde sättas så att det ärmöjligt att klara sig på dem och ingen skulle behöva söka socialbidrag.Eftersom socialbidragsnivåerna är mycket olika för olika individer är det intemöjligt. För att något förbättra läget bör dock garantinivåerna göras enhetligaoch höjas något. Vi föreslår en nivå som motsvarar ca /mån i bådearbetslöshetsersättningen (/dag, /vecka, vilket var miniminivåninnan ersättningen sänktes till ) och föräldraförsäkringen (180kr/dag, /vecka). För att färre skall bli beroende av socialbidragföreslår vi också att ett så kallat "försörjningstillägg" införs. Dettautvecklasmer senare i kapitlet.Höjningen av garantinivån i framför allt föräldraförsäkringen är ganskadyr. Som en delfinansiering föreslår vi att de tre extra månaderna pågarantinivå, /dag, som finns för alla i dagens försäkring, slopas.I sjukförsäkringen är det inte rimligt att ha någon garantinivå för mycketkorta sjukdomsfall, vilket skulle kunna leda till att man fick en högreersättning som sjuk än som frisk. Det måste dock finnas något skydd förmänniskor med inga eller låga inkomster som blir långvarigt sjuka, i väntanpå att grundskyddet träder in . En rimlig lösning kan vara att ha engarantinivå i sjukförsäkringen efter till exempel 6 månader på samma nivåsom i föräldra- och arbetslöshetsförsäkringarna, /mån.ErsättningsnivåerErsättningsnivån i de kortvariga försäkringarna bör vara 80procent på inkomstdelar upp till en brytpunkt på 4,2basbelopp, samt på den del av inkomsten somöverstiger brytpunkten.Från och med 1996 har infört en i stort sett enhetlig ersättnings-nivå på av inkomsten i de försäkringar som skall ge ersättning vidkortvariga inkomstbortfall. Det kan leda till att många tvingas söka social-bidrag vid en litet längre sjukskrivning eller arbetslöshet.Belastningen på kommunernas socialbidrag ökar också när ersättnings-nivån sänks för låginkomsttagare som bostadsbidragen och barnbi-dragen försämras. Kommunerna bedömer själva att olika statliga neddrag-ningar i de sociala trygghetssystemen kommer att leda till att socialbidrags-kostnaderna ökar med 1996. Eftersom de flestakommuner inte har några ekonomiska marginaler tvingas de dra in på annanverksamhet som skola, barn- och äldreomsorg i stället. Det leder också till attännu fler kommunanställda förlorar sina arbeten och verksamheter urholkas.Miljöpartiets alternativ: brutet takMiljöpartiet har två utgångspunkter som skäl till att utarbetaett nytt system: Den ena är att vi inte kan acceptera så lågaersättningsnivåer för låginkomsttagarna som blivit resultatetav regeringens politik. Den andra är att vårt alternativ inte fårkosta mer än vad som är ekonomiskt möjligt.Vår lösning är att ersättningsnivån i de kortvariga ersättningarna i social-försäkringarna inte längre skall vara proportionella mot inkomsterna. I ställetvill vi införa vad vi kallar ett brutet tak med en högre procentuell ersättningför de först intjänade inkomsterna upp till en viss nivå. Ovanför den nivånblir taket mindre brant med en lägre procentuell ersättning.Vi föreslår att brytpunkten där man övergår från det branta taket, från högtill lägre ersättningsnivå, sätts vid årsinkomster före skatt på 4,2 basbelopp.Det motsvarar 1996 ca i årsinkomst eller permånad. Under den gränsen skall ersättningsnivån i de kortvariga ersättningar-na vara . De som har inkomster över gränsen får ersättning förinkomstsbortfall som understiger brytpunkten 4,2 basbelopp och förden del av inkomsten som överstiger brytpunkten. Det är alltså inte så att attersättningen för hela inkomstbortfallet plötsligt övergår till att bara bli 40 %så fort man passerat brytpunkten. Exempelvis får den som tjänar 20.000kr/mån en ersättning på av hela inkomsten.Figur 2 visar hur dagersättningen i sjukförsäkringen varierar medinkomsten dels med en enhetlig ersättningsnivå på dels i vårmodell med brutet tak och ersättningsnivåerna 80/. Som jämförelsevisas också inkomsten per dag när man inte är sjukanmäld.Figur 2 Sjukpenningnivåer vid olika ersättningsalternativBrytpunkten, dvs den nivå där den brutna tak-kurvan böjer sig, ligger vid4,2 basbelopp. Det motsvarar 1996 eller152.000 kronor om året.Balanspunkten, dvs den nivå där kurvorna möts och ersättningarna blir likastora i de båda systemen, ligger vid ungefär 4,8 basbelopp. Det motsvarar1996 ca . Medianinkomsten för de sjukpenning-försäkrade beräknas 1996 ligga vid (12.700för kvinnor och 16.000 för män). av de försäkradeberäknas ha en inkomst under balanspunkten (av kvinnorna ! )och får därmed en högre ersättning med förslag. Den resterandedelen, av de försäkrade (av kvinnorna), fåren lägre ersättning.Planerad höjning 1998Vi har i vårt arbete undersökt ett antal möjliga kombinationerav ersättningsnivåer och brytpunkter i ett ersättningssystemmed brutet tak. Med nuvarande ekonomiska ramar försocialförsäkringssystemen är det inte möjligt att lova högreersättningsnivåer.I sammanhanget har vi också beaktat principbeslut att höjasamtliga ersättningsnivåer . Det kommer sammanlagt attkosta . Problemet med det löftet är denfinansiering regeringen föreslår. De flesta finansieringsförslagen leder tillattännu fler utestängs ur systemet, t ex genom högre kvalifikationskrav (ett avfinansieringsförslagen är också att göra väsentliga försämringar itandvårdsförsäkringen . Ännu har inte regeringen presenteratfullständiga finansieringsförslag).Miljöpartiet anser att de flesta av de finansieringsförslag som hittillspresenterats är oacceptabla, då de utgår från att en förbättrad ersättningsnivåäven för folk med goda inkomster skall finansieras med ökad utestängningfrån bland annat arbetslöshets- och tandvårdsförsäkringarna. Vi anser i ställetatt höjningen av ersättningsnivån till bör begränsas tilllåginkomsttagare medan medel- och höginkomsttagare får en lägreersättning. Det vi sparar på detta jämfört med regeringens förslag böranvändas till förbättringar för de grupper som har det allra sämst genomlägre kvalifikationskrav till försäkringarna, högre garantinivåer och ettförsörjningstillägg som gör att betydligt färre blir beroende av socialbidrag.Gemensamt övre takDet övre taket för ersättning bör vara detsamma i allaförsäkringar och ligga vid en inkomst på ca 6,5 basbelopp(/mån).I enlighet med vår målsättning att samordna och förenkla socialförsäk-ringssystemen föreslår vi ett enhetligt tak i samtliga försäkringar. Det börligga på en nivå som är kostnadsneutral, d.v.s. den ökade kostnaden i arbets-löshetsförsäkringen bekostas av sänkningen av taket i sjuk- och föräldra-försäkringarna. Med den ersättningsmodell vi föreslår sker det om detgemensamma taket läggs vid en inkomst på ungefär 6,5 basbelopp eller19.500 kronor . Vi anser att det är en lagom nivå som eninkomstkopplad statlig försäkring bör kunna sträcka sig till. Inkomst-kopplingen omfattar då av de sjukpenningsförsäkrade (93procent av kvinnorna, av männen).FörsörjningstilläggEtt försörjningstillägg till socialförsäkringarna bör införassom gör så få som möjligt beroende av socialbidrag.Socialbidragen har ändrat karaktärDe senaste årens försämringar av socialförsäkringssystemenhar lett till kraftigt stigande kostnader för socialbidrag, vilketbidragit till att ytterligare urholka kommunernas ekonomi. utredning som gjortkonstateras att socialbidragets funktion ändrats från attfrämst vara ett skyddsnät för människor med sociala problemtill att vara en yttersta utpost när andra försörjningskällor intefungerar som förväntat; arbetsmarknad, socialförsäkring ochfamiljestöd. För av bidragshushållen harsocialbidraget numera den senare funktionen. Två tredjedelarav dessa hushåll har haft relativt korta behov av bistånd.Lösningen på det här problemet är naturligtvis i första hand arbete till demsom inte har, i andra hand att de generella systemen tar hand om fler. Miljö-partiet strävar efter att de allmänna och icke behovsprövade socialförsäk-ringarna ska bli så heltäckande som möjligt. Det är ändå, av både kostnads-och organisatoriska skäl omöjligt att helt undvika att människor under vissaomständigheter faller utanför de generella systemen. I de fallen måste även ifortsättningen socialbidragen vara det yttersta skyddsnätet.Det förekommer dock ofta att de generella systemen ger en viss ersättning,som inte är tillräcklig för att försörja sig på och individen måste ändå sökakompletterande socialbidrag. Vi har i vårt förslag strävat efter att minskakvalifikationskraven till de generella systemen och att höja garantinivåerna. Imånga fall kommer de här höjda garantinivåerna att göra att människorslipper ifrån att bli beroende av socialbidrag. Det gäller särskilt personerutaneller med få barn och som har låga bostadskostnader, därför att de ärsamboende eller bor kvar hemma hos föräldrarna. Men det är svårt att sättagarantinivåerna så högt att de också täcker socialbidragsnivån för människor,som inte får stöd av eller delar sina kostnader med någon annan och somkanske också har barn att försörja.Inför försörjningstilläggVi föreslår att det i de här fallen skall kunna utgå ett"försörjningstillägg". Försörjningstillägget kan ses som enform av förenklat socialbidrag för människor utan egentligasociala problem, där det enda problemet är att den generellaersättningen från socialförsäkringarna är så låg att han ellerhon hamnar under socialbidragsnivån. Detta gäller blandannat gruppen ensamförsörjare med barn, för vilka andelenbidrag är så hög som av den totala nettoinkomsten.Detta gör dem mycket sårbara för nivåsänkningar. Dethandlar om människor som ständigt lever på marginalen trotsatt de kanske förvärvsarbetar eller studerar.Kriteriet för att få försörjningstillägg bör vara att sökanden uppfyller degenerella krav som ställs på människor som söker socialbidrag.Man skall t.ex. stå till arbetsmarknadens förfogande minst pervecka. Därefter jämförs inkomsten mot socialbidragsnormen för personenshela hushåll. En gemensam riksnorm bör användas, med ungefär sammauppbyggnad som nuvarande rekommenderade norm.Försörjningstillägget utgår sedan som skillnaden mellan och densökandes inkomster.Ett försörjningstillägg leder till en avlastning för , så att denäntligen får möjlighet att arbeta med det som borde vara dess huvuduppgift,nämligen förebyggande socialt arbete. I ett senare kapitel ger vi förslag tillhur försörjningstillägget skall kunna administreras och finansieras i ensammanslagen lokal organisation.Grundskydd vid långvarigohälsa och arbetslöshetEfter en omställningstid skall, enligt vårt förslag,kortvariga försäkringar baserade påinkomstbortfallsprincipen ersättas av mer långvarigaförsäkringslösningar, som bör baseras pågrundskyddsprincipen.Försäkringens organisationEn gemensam försäkring vid långvarig ohälsa ocharbetslöshet bör inrättas.Försäkringen vid långvarig ohälsa kallas sjukbidrag eller förtids-pension och är en del av det allmänna pensionssystemet. Förtidspensionenhar tidigare också i viss mån fungerat som en arbetslöshetsförsäkring framförallt för äldre pensioner som har haft svårt att få arbete och som dessutom kanha lättare medicinska problem. I övrigt finns ingen särskild försäkring förlångvarigt arbetslösa, men a-kassan har i realiteten ändå kunnat fungera somen sådan försäkring genom varvning med arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Det finns nu planer på att göra om den här ordningen radikalt. Förtids-pensionen skall brytas ut ur pensionssystemet och i stället bli en del av en nysammanslagen ohälsoförsäkring. Sjuk- och arbetsskadekommittén föreslår attskyddet vid långvarig ohälsa skall utgå som en månadsersättning, som ärlägre än sjukpenningen vid kortvarig sjukdom. skall försäkringenrenodlas till att bara omfatta rent medicinska kriterier. Man skall inte tanågraarbetsmarknadspolitiska hänsyn. med det här förslaget har riks-dagen fattat principbeslut om att sätta en bortre parentes så att a-kasseersätt-ning inte skall utgå än cirka 3 år.Helhetssyn i stället för renodlingDen planerade renodlingen av ohälsoförsäkringen ochinförandet av en bortre parentes i a-kassan kommertillsammans, enligt vår mening, att leda till en ytterligarekraftig utslagning av människor med blandade medicinskaproblem, en svag ställning på arbetsmarknaden och kanskeockså sociala problem. En sådan renodling är en teoretiskkonstruktion som inte fungerar i praktiken!Vi anser i stället att det bör införas en ny gemensam statlig försäkring, somskall träda in vid långvarig ohälsa och/eller arbetslöshet. Det kan ske efterförslagsvis , när de kortvariga sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarnaupphör. I stället för på renodling skall den nya försäkringen bygga påhelhetssyn, där det är människans totala situation som granskas. Densammanslagna försäkringen skall kombineras med att också administrationenslås samman. Det utvecklar vi mer i nästa kapitel.En gemensam försäkring och en gemensam administration har flerafördelar. Den är mer human mot den försäkrade som slipper slussas runtmellan ett flertal olika myndigheter och försäkringsformer. Den kan ocksåleda till en betydande effektivisering och kostnadsbesparing.KvalifikationskravMänniskans hela situation skall beaktas. Målet skall vara attden försäkrades arbetsförmåga utvecklas och tas till vara påett rimligt sätt, och om det inte är möjligt skall försäkringenge ett grundskydd som det går att leva av.Att dela upp människan i en del som har svag hälsa, en annan med svagställning på arbetsmarknaden och en tredje med sociala problem fungerarinte i praktiken och är dessutom inhumant. I stället föreslår vi attkvalifikationen till den gemensamma långvariga försäkringen baseras på ensamlad bedömning av den försäkrades hela situation.För den som har ohälsoproblem skall givetvis den medicinska bedömning-en väga tungt. Men den kan inte bli allena utslagsgivande. Man måste ocksåbeakta personens ålder, psykiska hälsa och möjlighet att få arbete med denrestarbetsförmåga han/hon har. Eventuella sociala problem måste ocksåvägas in.Prövningen skall vara aktiv och syfta till att i första hand finna lösningarsom gör att den försäkrade kan finna ett lämpligt arbete på hel- eller deltid.Härvid prövas alla de möjligheter som traditionellt används som utbildning,kompetensutveckling, rehabilitering, arbetsprövning och olika slag avarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det finns goda möjligheter att en sådanprövning kan göras både effektivare och mer humant med den sammanslagnaorganisation vi föreslår. Försäkringen skall kunna fungera som en ersättningunder den tid åtgärderna pågår.Den som har en större eller mindre arbetsförmåga kvar skall stå tillarbetsmarknadens förfogande och också vara beredd att ställa upp på rimligaåtgärder för att komma tillbaka i arbete.ErsättningsnivåerErsättningen skall vara ett grundskydd, lika för alla, påungefär samma nivå som dagens förtidspension för enlåginkomsttagare.Dagens pensionssystemDe nuvarande systemen för förtidspensioner ochålderspensioner är uppbyggda på samma sätt, men det finnsvissa skillnader i ersättningsnivåerna. Som en gemensamintroduktion även till senare kapitel om ålderspensioner visashuvuddragen i figur 3.Figur 3 Förtids- och ålderspensioner för ensamståendeHeldragna linjer = ålderspension Streckade linjer =förtidspensionI botten i det nuvarande pensionssystemet ligger enfolkpension lika för alla.