mot · GK02Kr25 · 1996-10-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:3 Kulturpolitik Länsmuseerna har en nyckelroll i det regionala kulturlivet.De är basen för en stor del av den kulturverksamhet somutövas av organisationer och kommuner runt om i länen, ochde har en viktig funktion som samverkansparter inom fleraandra samhällsområden, som skola och fysisk planering ochnu i alltmer ökande grad också turismen.Samtidigt kämpar länsmuseerna med betydande ekonomiska svårigheter.Olika utredningar visar hur huvuddelen av intäkterna är bundna i fastakostnader och hur nästan inga länsmuseer inom ramen för tillgängligaresurser kan klara av alla de uppgifter de förutsätts utföra. Dessa problem harökat under senare års ekonomiska åtstramning.Därför är det olyckligt när kulturpropositionen föreslår indragning av delarav det nuvarande statsbidraget och omvandling till rörliga projektbidrag.Detta kan fungera för teater- och musikinstitutioner, men museerna skullemed sin mångfacetterade verksamhet och höga andel fasta kostnader drabbashårt. Den del av statsbidraget som skulle gå förlorad utgör vid mångalänsmuseer nästan alla fria medel som finns till förfogande för kostnader isamband med utställningar och annat publikarbete. Även om man skullekunna återfå pengar som rörliga bidrag för speciella, av regeringen ochKulturrådet bestämda ändamål, skulle museerna bli avsevärt försvagade.Till det som gör länsmuseernas situation annorlunda hör att de långt mer änandra svenska kulturinstitutioner uppfyller propositionens önskemål på sid.136 att vara förankrade i det omgivande samhället. Integrationen mellanlänsmuseerna och deras många samarbetspartner inom stat, kommun ochföreningsliv har gått så långt att en övervägande del av länsmuseernasverksamhet styrs av andras behov och önskemål. Utrymmet för egenplanering och initiativtagande är redan alltför litet.Kulturutredningen uppmärksammade detta förhållande och framhöll ocksåatt museernas behov av långsiktighet i planeringen gjorde att de inte kundejämställas med teatrar och musikinstitutioner.För att garantera fortsatt verksamhet bör länsmuseerna få behålla sinanuvarande statsbidrag, åtminstone tills erfarenheterna av de rörliga bidragentill övriga regionala kulturinstitutioner visat om vinsterna med indragningenalls kan stå i proportion till den skada som åstadkommits.Ytterligare ett viktigt skäl för att särbehandla länsmuseerna är, somKulturutredningen anger, deras uppgifter inom kulturminnesvården. Ingaandra kulturinstitutioner har något liknande åtagande kopplat tillstatsbidraget, och det gör att staten redan kraftfullt påverkar en stor del avverksamheten.Därför bör man också ytterligare bearbeta kulturpropositionens förslag omansvarsfördelningen inom kulturmiljövården (avsnitt 14.6.2). Här sägs attlänsmuseerna ska tillgodose länsstyrelsernas behov av biträde inför fattandeav beslut och att statsbidraget skall anpassas till i vilken utsträckning museetär villigt att påta sig och utföra dessa arbetsuppgifter.Som förslaget är skrivet tar det inte någon hänsyn till att länsmuseetsverksamhet inom kulturmiljöområdet riktar sig minst lika mycket tillkommuner och allmänhet som till staten. Dessutom kullkastar det den avRiksantikvarieämbetet hävdade principen att länsmuseer och länsstyrelser börbetraktas som två självständiga och jämbördiga parter i planeringen av detregionala arbetet.Mot bakgrund av senare års utveckling av kulturmiljövården vore detta enmycket olämplig utveckling. När den nuvarande bestämmelsen attlänsmuseerna skulle biträda länsstyrelserna infördes motiverades detmed att länsstyrelserna hade en enda tjänsteman inom verksamhetsområdet,LÄA, och att denne inte kunde klara sig utan direkt biträde av länsmuseet.Sedan dess har länsstyrelsernas personal för detta verksamhetsområde ökattill tre, fyra, fem eller flera handläggare, och behoven av länsmuseernasinsatser har alltmer förskjutits mot medverkan i kommunernas arbete,levandegörande och upplysningsverksamhet till allmänheten.Därför genomförde under 1994-1995 i två etapperen utredning och förhandling om lämplig ansvarsfördelning, som resulterade iden i propositionen omtalade rapporten (sid. 158). Länsstyrelser ochlänsmuseer medverkade aktivt i utredningsarbetet, som fick formen av enöverenskommelse mellan parterna. förslag innebär bör slopa kravet på biträde i handläggande arbete. I ställetbör länsstyrelse och länsmuseum i samverkan ha huvudansvaret för var sindel av verksamheten, för myndighetsutövning och vård,för kunskapsuppbyggnad och levandegörande. Med dennaarbetsfördelning får man redan inom nuvarande resurser en förstärkning avden regionala kulturminnesvården.För länsmuseernas verksamhet och för det regionala kulturmiljöarbetet i sinhelhet är det därför viktigt att ansvarsfördelningen blir annorlunda än somföreslås i propositionen. föreslås uttala att arbetsfördelningen börses över i enlighet med förslag, och attRiksantikvarieämbetet och får i uppdrag att på grundval avdetta utfärda gemensamma riktlinjer för ansvarsfördelningen mellanlänsmuseer och länsstyrelser. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att förslagen om att använda av bidraget tillregional kulturverksamhet till riktade insatser inte skall gälla länsmuseerna,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ansvarsfördelningen inom den regionala kulturmiljövården.