mot · GK02So236 · 1996-10-07 00:00:00 — InledningHögkostnadsskyddet för avgifter för öppen vård och förläkemedel regleras i lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader m.m. och har funnits sedan 1981.Beträffande den öppna vården gäller högkostnadsskyddetavgifter vid läkarbesök och sjukvårdande behandling inomlandstingen samt vid besök hos privatpraktiserande läkareoch sjukgymnast med ersättning enligt ovannämnda lagar. Isamband med avregleringen av patientavgifterna i den öppnavården infördes ett högsta beloppstak för patienternasegenavgifter. Efter höjningen kanegenkostnadstaket i högkostnadsskyddet höjas från1 till per tolvmånadersperiod. Ellermed andra ord, det enskilda kan bestämmahögkostnadstaket till en nivå mellan lägst ochhögst 2 200 kronor.Dagens problemHögkostnadsskyddet har visat sig behäftat med fleraproblem.Ett problem till följd av högkostnadsskyddets utformning - i kombinationmed de avgiftshöjningar som skett - är att fler personer slår i taket efter enrelativt och därmed uppstår avgiftsfrihet, vilken i sin tur kan ledatillen ökad sjukvårdskonsumtion. Studier som har gjorts i bl.a. länslandsting tyder på att besöksfrekvensen ökar med dåpatienterna erhåller frikort, och att detta leder till ökade vårdkostnader,vilket knappast endast beror på att människor verkligen har ett ökat behov av vård. "Frikortsbesökens" andel av alla besök varierar över landet runt dessagenomsnittsvärden. har de högsta värdena. Den slutsats som drasav studien, är att den nuvarande utformningen av högkostnadsskyddet ledertill en "icke medicinskt motiverad" ökning av sjukvårdskonsumtionen näravgiftsfrihet inträder.Ett annat problem som uppkommer om man vill lämna dagens högkost-nadsskydd som i samma skydd täcker såväl läkarbesök, som annan sjuk-vårdande behandling och läkemedel, är hur kostnaderna fördelas mellanbesök, behandling och läkemedel.Det finns två begränsade studier som ligger somkan ge visst underlag för bedömning. Studierna redovisar vad patienternasom erhållit frikort betalat i egenavgifter fram till den tidpunkt då de uppnåttfrikort. Enligt dessa studier avsåg respektive avavgifterna öppenvård och resten läkemedel. Den förstnämnda uppgiftenavser ett riksomfattande stickprov ; den andra uppgiften ett stickprov iGöteborg /92.Läkmedlens andel av kostnaderna vid sjukdom har ökat kraftigt. Mellan1990 och 1994 steg läkemedelskostnadernas andel av den totala hälso- ochsjukvårdskostnaden från och den tendensen har hållit i sig,vilket analyseras närmare i motion 1996/97:So6. För att ge en bättre kontrollav verksamhetens kostnader bör separata högkostnadsskydd införas. Vi delardärför regeringens bedömning i proposition 1996/97:27 att högkostnadsskyd-det borde delas upp mellan läkemedelskostnader å den ena sidan och öppen-vården å den andra.Men, eftersom vi i motion 1996/97:So6 av m.fl. (m)avvisar hela regeringens förslag i proposition 1996/97:27 Om läkemedels-förmåner och läkemedelsförsörjning m.m., föreslår vi också en annankonstruktion på högkostnadsskyddet för sjukvård, som innebär en kostnads-kontroll som det skyddar dem som har mest behov av sjukvårdutan att skapa en överkonsumtion av sjukvård. I motion 1996/97:So6 före-slås ett särskilt högkostnadsskydd för läkemedel. Detta högkostnadsskyddhar i princip samma konstruktion som vårt förslag avseende högkostnads-skydd för sjukvård enligt nedan.Ett bättre högkostnadsskydd försjukvårdenVi förordar därför ett system som innebär att den enskildesjälv får välja vilken typ av högkostnadsskydd som ärönskvärt.Det ena alternativet innebär att ingen skall behöva betala mer än 700kronor per läkarbesök/behandling. Oavsett om kostnaden är högre betalarpatienten maximalt per gång. Den här modellen kan vara attraktivför människor som inte tror sig ha sjukvårdskostnader som överstiger1 per år.Den andra modellen, som vi tror att de allra flesta kommer att välja, inne-bär att man betalar eller . Eftersomen enskild individ aldrig kan veta om de egna sjukvårdskostnaderna kommeratt överstiga tror vi att benägenheten att ansluta sig tillsystemetär relativt stor.Försäkringen innebär att den enskilde inte betalar mer än en administrativavgift på per läkarbesök. I övrigt är vården kostnadsfri för denenskilde. I likhet med vad vi föreslår i motion 1996/97m1011 gäller enförälders inbetalning på för sjukvård dennes samtligabarn upp till 18 år.Inbetalningen av försäkringen kan antingen ske med hela beloppet på engång eller delas upp i månatliga betalningar. För äldre kan ett avdrag görasautomatiskt på pensionen med i månaden.I ett första steg bör landstingen ha ansvaret för avgiften. Det kan i ettsenare skede diskuteras om systemet borde vara nationellt.Vi har inte räknat på vad vårt förslag skulle innebära i minskade kostnaderjämfört med det nu gällande högkostnadsskyddet. Om man inbegriper attförsäkringen kan komma att omfattas av en betydlig andel av inte minstbarnfamiljerna och äldre personer kan ökade intäkter drastiskt minska deoffentliga kostnaderna i den öppna vården.Det ankommer på utskottet att utforma erforderlig lagtext.HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om ett nytt högkostnadsskyddför sjukvårdskostnader i enlighet med vad som anförts i motionen.