ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02L712 · 1996-10-07 00:00:00 — Bakgrund-förtroendet förmiljömärkningen hotasAllt fler människor engagerar sig i miljöarbetet.Engagemanget ytttrar sig bland annat i att man somkonsument försöker handla så miljövänligt som möjligt.Även människor som inte alltid fördjupat sig i miljöfrågorvill nu dra sitt strå till miljöstacken.Det innebär att miljösystem, information och tidsåtgång måste anpassas såatt många kan och vill ta del av miljöarbetet. Exempelvis måstemiljömärkning av produkter vara standardiserade, enkla, fullständiga ochlättbegripliga.Tyvärr finns det tendenser i andra riktningar. Exempelvis behöver inte enbilförsäljare ange hur mycket bränsle en bil drar. Informationen är oftaofullständig. Debatten handlar om att ursprungsmärka kött -ursprungsmärkning för de flesta livsmedel borde vara en självklarhet. Enmiljömedveten kund måste ofta lägga ner tid och kraft för att få tillgångtill fullständig information. Detta är inte tillfredsställande. Situationen ärlikartad för de flesta produkter och varor.Om källsortering av avfall ska fungera måste också miljömärkning ochinformation om hur varor och förpackningar ska källsorteras eller återvinnasvara god. finns nästan ingen information till konsumenterna om detta,trots att sorteringsbördan hamnat på konsumenterna och att källsorterings-systemen ska vara i drift i alla kommuner . Riskenfinns att systemen havererar på ett tidigt stadium.En annan allvarlig, allt vanligare tendens är att företag och affärer heltokontrollerat och i mer eller mindre luddiga former hävdar att derasprodukter är miljövänliga. Det senaste exemplet är bilbranschen som ireklamen påstår att man är miljöaktivist om man köper ny bil. Utvecklingenidag raserar förtroendet för miljömärkningen.Vänsterpartiets förslag tillåtgärder- Regeringen bör återkomma med förslag om hur miljömärkningenska bli fullständig, begriplig och standardiserad.-- Den statliga upphandlingen måste utgöra ett gott exempel och skyndsamtbli miljöanpassad. Kommuner och landsting är i full gång - varför ärstaten ofta sist?-- Regeringen bör återkomma med förslag om hur det ska ske en sanering avmiljöargumenten i marknadsföring, etc.-- Inför miljövarudeklarationer för kemiska produkter.-- Anslå medel till ett grönt informationskontor som ska ge allmänheten rådom hur man handlar miljövänligt. Kontoret bör ha ett 020-nummer. Detnya miljömålet i konsumentpolitiken kräver detta. Ideella organisationerkan inte ensamma stå för detta.-- 10F-- P-HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om hur miljömärkningenskyndsamt skall bli fullständig, begriplig och standardiserad,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den statliga upphandlingen skall vara miljöanpassad,13. att hos regeringen begär förslag om hur det kan ske ensanering av miljöargumenten i marknadsföring,4. att hos regeringen begär förslag om miljövarudeklarationerför kemiska produkter,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inrätta ett grönt informationskontor som informerar om hurkonsumenten kan handla miljövänligt.
mot · GK02L802 · 1996-10-07 00:00:00 — Rättsligt skydd av kommunvapen Kommuner, landsting, staten, militären, kommunalförbund,sammanslutningar av officiella organ m.fl. har förigenkänningstecken och av tradition ofta särskilda s.k.vapenmärken - igenkänningsmärken som återfinns på derasbilar, brevpapper, kuvert, logotyper, standarder, flaggor,byggnader m.m.Det torde vara allmänt accepterat och godkänt samt respekterat att dessaigenkänningsmärken av hävd och respekt tillhör dessa organisationer,institutioner och sammanslutningar.Dessa har återspeglat och tillhört vår svenska tradition samtåterges på bilder, porträtt, standarder och återfinns på museer, inrättningaroch används även , i likhet med dess ursprungliga syfte.Det tycks råda oklarheter om rättstillämpningen , samt stöd i vårlagstiftning, för att säkerställa de rätta innehavarnas skydd för att derasmärkeinte skall användas av andra intressen.Vid användning i kommersiellt syfte av andra än ägarna av märket kan manväcka åtal och förmodligen nå framgång i rätten.Det borde inte vara möjligt att ideella föreningar, privatpersoner och andrafick använda dessa utan bärarens/ägarens uppenbara medgivande.Både i kommersiellt syfte och i ovan uppräknande syfte bör lagstiftningenskärpas och införas.Här finns en gråzon som borde elimineras.Som exempel kan nämnas att politiska partier med det här förfaringssättetkan ta till sig exempelvis kommunvapnet och göra om det till en del ochsedan använda det i kampanjen kommunens väl-parti där kommun-medborgarna får svårt att skilja ut detta ifrån den rättmätiga ägaren avmärket.Likadant kan förväxlingar ske i kontakter med andra myndigheter ochorgan, inom såväl utom landet, och detta kan även inverka menligt vad detgäller räddningstjänst m.m.Märket kan användas på ett sätt som aldrig har varit meningen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpt lagstiftning när det gäller användning av vapen-märke/igenkänningsmärke i kommersiellt syfte utan innehavarensgodkännande.
mot · GK02L803 · 1996-10-07 00:00:00 — gjordes en utredning om behovet av ettsvenskt skydd för enklare tekniska uppfinningar, s.k.bruksmönsterskydd. Utredningen kom fram till att behovetav ett sådant skydd då inte fanns, men att utvecklingen inomEU kunde innebära att läget för ett svensktbruksmönsterskydd blev ett annat.Den ekonomiska utvecklingen inom EU och har gjort attbruksmönsterfrågan kommit i ett annat läge. Livscykeln för nya produkter harblivit kortare och kommer troligen att bli ännu kortare . Detblir allt svårare att bedöma det kommersiella värdet på en innovativ produkt.Samtidigt har uppfinningarna haft en tendens att innehållamindre tekniska framsteg trots stora kommersiella exploateringsmöjligheter.Företagen, främst de små, har behov av ett skydd för enklare tekniskauppfinningar som inte är tillgodosett. Patentsystemets långa handläggnings-tider, det komplicerade förfarandet och den kostnadskrävande hanteringenavskräcker småföretagare och enskilda uppfinnare från att ansöka om patent.Det viktigaste för de små företagen är att skyddet kan erhållas snabbt och låg kostnad. Detta gäller särskilt i de fall man är osäker på uppfinningenskommersiella gångbarhet.I 12 av EU:s 15 medlemsländer finns ett s.k. bruksmönsterskydd som ettkomplement till patentlagstiftningen. De gemensamma nämnarna för EU-ländernas lagstiftningar om bruksmönsterskydd är att det handlar om ettkompletterande skydd för tekniska uppfinningar som kan erhållas utanförhandsgranskning av uppfinningshöjd och nyhet. Det är bara ,och som helt saknar sådan lagstiftning.EU-kommissionen undersöker behovet av en EU-lagstiftning ellerharmonisering av medlemsstaternas regler angående bruksmönster. Ettdirektiv från EU skulle innebära att även tvingas införa ettbruksmönsterskydd.Mot denna bakgrund bör nu införa ett enkelt och billigt skydd förenklare tekniska uppfinningar av typen bruksmönsterskydd i rättslig harmonimed EU. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om införande av bruksmönsterskydd.
mot · GK02L804 · 1996-10-07 00:00:00 — Många vettiga uppfinningarskrinläggsDet är till stor del genom nya uppfinningar somteknikutvecklingen drivs framåt. Uppfinningsrikedom är enviktig delförklaring till som framgångsrikindustrination. Nya uppfinningar kan ge oss bättremöjligheter att klara framtidens utmaningar, exempelvismiljöproblemen.Många uppfinningar har svurna motståndare. Varje uppfinning, sominnebär ett nytt sätt att lösa problem på, kan uppfattas som ett hot av demsom livnär sig på att lösa problemen på dagens vis. Självfallet kanuppfinningarna också leda till en ny och bättre framtid för branschen, men såuppfattas det inte alltid.Två exempel på detta beteende är motor- och oljeindustrin. Båda dessabranscher har ofta reagerat negativt mot nya tekniska landvinningar sominnebär möjligheter att tillverka mer energieffektiva motorer ochmiljöanpassade drivmedel. Dessa mångmiljardbranscher har ofta valt vägenatt köpa in nya patent och uppfinningar för att sedan skrinlägga dem så att deinte behöver ställa om tillverkningen och affärsinriktningen.Vi anser att detta handlingssätt är kontraproduktivt, både för samhället somhelhet och bransch-/företagsspecifikt. Nya möjligheter att lösamiljöproblemen hamnar underst i en dammig låda, och möjligheter föroljebranschen att självmant ta ett större miljöansvar missas. I längden innebärdet att hårdare restriktioner än vad som annars hade varit nödvändigt måsteinföras från statligt håll, för att exempelvis begränsa bilismen. Detta ärallvarligare för branschen än den omställning av tillverkningsinriktning somett anammande av ny teknik hade inneburit.För uppfinnaren är det också ledsamt att se patent skrinläggas inte för att deidéerna var felaktiga eller omöjliga att praktiskt genomföra, utan på grund avkonservatism från branschen.Vi anser att patent som inte utnyttjas bör återgå till den ursprungligeuppfinnaren om det inte efter exempelvis lett fram till tydliga, mätbaraforskningsprojekt, samt om det efter t.ex. inte lett fram till enkommersiellt tillgänglig produkt. Givetvis är vad som är en rimlig löptid ihög grad branschspecifikt, varför de kan behöva justeras uppåt och nedåtberoende på bransch. Bästa möjliga väg att utifrån detta ge uppfinnaren bättrekontroll över sina uppfinningar, samt ge samhället bättre utdelning i form avtekniska landvinningar, bör utredas parlamentariskt. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en parlamentarisk utredning syftande till att återgeuppfinnaren patenträtten till outnyttjade uppfinningar efter ett visst antal år.
mot · GK02L805 · 1996-10-07 00:00:00 — Gång på gång upprepas hur viktigt det är för småföretagareatt nå ut på den internationella marknaden. Viktigt blir då attsmåföretagen har ett skydd för sina varumärken. Varumärketkan, på en marknad där konkurrensen är hård, vara tungan påvågen.Men EU-varumärken och internationella varumärken kostar pengar. Skallman anlita en patentbyrå så kostar ett EU-varumärke runt 20 000 kr.Internationella registreringar i olika länder brukar kosta från ochuppåt per land. För en fattig småföretagare som håller på att starta sinverksamhet kan ett belopp på avskräcka. Andra investeringar kananses initalt viktigare. Den prioritetstid man har från det ursprungligaansökningsdatumet gäller bara . kan man intelänge använda sin ursprungliga svenska ansökan för att få företräde framfören annan, likartad ansökan i utlandet.En kunnig anställd på som är väl förtrogenmed hur en patentansökan om EU-varumärke går till skulle mycket väl kunnage råd och hjälp till en småföretagare så att han eller hon själv kan fylla isinansökan och betala den ansökningsavgift på 975 ecu (c:a )somerfordras. Många som avstår från patentansökningar skulle då kunnasöka till en kostnad som är i storleksordningen lägre ännormalt. Verksamheten torde inte konkurrera med patentbyråerna eftersom deflesta skulle avstå från att söka via patentbyråer om inte rådgivningen fanns.Eftersom vi nu är medlemmar i och kan få företrädeframför svenskregistrerade varumärken är det rimligt att Patent- ochregistreringsverket kan ge samma service till dem som söker till EU som tilldem som söker svenskt patent. En annan viktig aspekt är vikten av kortahandläggningstider. Det kan vara viktigt att få ett förhandsbesked inom denovan nämnda om man skall våga ta steget och göra enEU-varumärkesansökan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rådgivning vid för att förbilligapatentansökningar utomlands.
mot · GK02L901 · 1996-10-07 00:00:00 — Det råder en stark folklig uppslutning kring tanken på att alltrafik skall utövas i nyktert tillstånd. Nykterhet är angelägetför trafiken på land, i luften, på spår men också i sjötrafik.Dagens trafik på sjön präglas av stora och små båtar i ofta högahastigheter, en del så snabba att de mäter sig med farten i biltrafik på land.Därför krävs både goda köregenskaper men framförallt nykterhet också isjötrafiken.Frågan om promillegränser vid sjöfylleri har övervägts allt . infördes en uttrycklig bestämmelse i sjölagen i detta ämne. Dessabestämmelser gällde sedan i stort fram till då de nuvarandebestämmelserna om onykterhet till sjöss infördes. Några promillegränser hardock inte införts i lagen.Det var därför glädjande när Väg- och sjöfyllerikommittén i sittslutbetänkande (SOU 1992:131) i total enighet föreslog att en promillegränspå vid grovt sjöfylleri skulle införas. Men när sedan regeringenskrev proposition i ämnet (prop. 1993/94:44) saknades förslagen påsjöfylleriområdet. Regeringen hänvisade till att () först skulle utvärdera de bestämmelser om sjöfylleri som infördes 1juli 1991 innan man var beredd att föreslå en promillegräns. Den linjen blevsedan också beslut.BRÅ:s rapport har kommit och den visar att det är fullt möjligt attinföra en promillegräns till sjöss. Trots detta har regeringen ej reagerat ochlagt fram något lagförslag. Det är därför angeläget att snabbt få enpromilleregel även i sjötrafiken. Regeringen bör därför ges i uppdrag attskyndsamt förelägga förslag i denna fråga.Snarare än vi tror så står vi inför en ny båtsäsong som vi vet kommer attinnebära att människor skadas och dör pga sjöfylleri. Regeringen bör införkommande båtsäsong uppdra till berörd myndighet att bedriva eninformationskampanj om sjöfylleriet och dess konsekvenser. Trafiksäkerhet isjötrafiken kräver även den en aktiv information. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om promillegräns vid sjöfylleri,2. att hos regeringen begär att ett lagförslag om promillegränstill sjöss föreläggs ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en informationskampanj om sjöfylleri införkommande båtsäsong.
mot · GK02L902 · 1996-10-07 00:00:00 — Alltfler ärenden som hänförs till kategorin "frågor rörandeförvärv i god tro" handläggs inom det svenska rättsväsendet.Stulna kapitalvaror av allehanda slag återfinns men kan pågrund av det höga beviskrav som vårt rättsväsen ställer intealltid styrka det ursprungliga ägarförhållandet.En inköpt vara vars ursprung det inte funnits anledning att ifrågasätta, mensom visar sig vara stöldgods, kan med dagens tillämpning av reglerna kringköp i god tro, inte på ett enkelt sätt återvinnas av den ursprunglige ägaren.I har ett antal entreprenadmaskiner i miljonklassen stulits ochefter en räcka av transaktioner kunnat spåras på marknaden. Det begränsadeantal av sådana maskiner som finns på marknaden har underlättatidentifieringen av de stulna maskinerna.När ursprunglig ägare gjort anspråk på sin egendom, visar det sig ofta attsenaste "innehavaren" har inköpt maskinen till ett fördelaktigt pris, men i godtro.En juridisk process inleds då för att fastställa vem som är ägare tillmaskinen. Utgången av processen är inte given även om alla inblandade äröverens om att just den maskin tvisten handlar om är helt identisk med densom stals från den förste ägaren.Människor som upplevt vad som ovan beskrivits känner sig kränkta ochutlämnade och utan stöd från lagstiftaren. Förlusten av varan, produktions-bortfall genom att en vital länk i produktionskedjan stulits, kontakter medpolis och försäkringsbolag är några av de konkreta svårigheter som drabbarden bestulne. Att dessutom, när maskinen (varan) är återfunnen, behövaifrågasättas som den rättmätige ägaren känns naturligtvis som att lagenskyddar brottslingen i stället för omvänt. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en översyn av reglerna om godtroköpi syfte att stärka ursprungsägarens ställning i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GK02L904 · 1996-10-07 00:00:00 — har man kunnat konstatera attonykterheten till sjöss - främst bland förare av fritidsbåtar -ökat starkt. Sjöpolisen förfogar över otillräckliga resurseroch dess möjligheter att ingripa blir därmed starktbegränsade.På - för att ta ett exempel - finns endast tre polisbåtar längs enkuststräcka på över - från norra till norska gränsen. Varjesommar finns flera tusen fritidsbåtar ute på sjön i dessa farvatten.Det är helt omöjligt för sjöpolisen att med så begränsade resurser utöva eneffektiv tillsyn, än mindre att ingripa då så erfordras. Till bedömningen höratt sjöpolisen också har ett stort antal andra uppgifter som måste utföras.Ser man på lagstiftningen kan man konstatera att vare sig polis elleråklagare har tillräckliga medel till sitt förfogande för att effektivt beivrasjöfylleriet. Den tillgängliga lagstiftningen är luddig.På land får polisen göra kontroller praktiskt taget när som helst. Någonmisstanke om onykterhet krävs egentligen inte. Till sjöss däremot förbjuderlagen inte uttryckligen att man är onykter när man framför en båt. Det ärtillräckligt att man inte utgör fara för egen eller andras säkerhet. Någonpromillegräns finns i realiteten inte till sjöss, även om det kan bli straffbart attframföra båt om överskrids. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att se över sjöpolisens resurser i områden med omfattandefritidsbåtstrafik,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att se över lagstiftningen för att beivra sjöfylleriet.
mot · GK02L905 · 1996-10-07 00:00:00 — Banker och finansinstitut strävar efter så god säkerhet sommöjligt för sina lån och det innebär att när en person söker ettlån kräver banken om denne är sammanboende att båda stårför lånet eller att någon tecknar borgen. I de fall dålåntagaren inte kan betala har banken rätt att kräva helabeloppet av den andre. Det finns möjligheter att begränsaborgensåtagande men ofta är det svårt att överblickakonsekvenserna för både låntagare och borgensman.Vi har i motion 1994/95: L403 med några exempel pekat på hur utsatt denenskilde är när det gäller tecknande av lån. har i sitt betänkande1995/96:LU18 behandlat de här frågorna och menar att dessa problem intekan lösas som vi motionärer då önskade. Utskottet menade att vid ändradeförhållanden finns möjligheten att ta upp förhandlingar med långivaren föratt separera lånen. Det är just detta som visat sig vara ett problem dålångivaren inte är villig att omförhandla lån. Vidare menar utskottet attlåntagare och långivare redan inledningsvis kan komma överens om vad somska gälla om förhållanden förändras och en preventiv åtgärd kan vara attteckna en livförsäkring som täcker betalningsansvaret vid dödsfall. Det finnsbrister i lagstiftningen som försätter dem som ingår ett solidarisktbetalningsansvar och den som tar på sig ett borgensansvar i ohållbarasituationer, som i många fall slutar i tragedier.Det visar sig ofta att det saknas kunskaper om vad åtagandet innebär.Därför måste inte bara långivaren trygga sin verksamhet utan det krävs enutökad trygghet för dem som ställer upp med garanti. Det behövs en översynav gällande regler och en utökad reglering av informationsskyldigheten frånlångivarens sida. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av regler för solidariskt ansvariga för lån och förborgensmän, för att öka deras trygghet.
mot · GK02L906 · 1996-10-07 00:00:00 — Lag om finansiell leasing Finansiell leasing är ett finansieringsalternativ för mindreoch medelstora företag som inte utnyttjas till sin fullapotential. Detta beror till stor del på att reglerna kring leasingstyrs av praxis och ensidigt utformade avtal mellanleasinggivare och leasingtagare.Leasing har efter de erfarenheter som gjordes inom den finansiella sektorn ibörjan delvis fått ett skamfilat rykte. Detta är olyckligt men harsin grund i att avtalen lämnat närmast obegränsat uttrymme förleasinggivaren att höja avgifterna. Vid tvist om innehållet i leasingavtalet hardet visat sig att det inte är samma sak att harätt som att få rätt. Det är oftast svårt för de mindre företagen attkontrolleraom leasinggivaren kräver för mycket. När företaget får ett meddelande om attleasinggivaren sänkt räntan är det i praktiken omöjligt att kontrollera om ensänkning är tillräckligt stor. Inte sällan hänvisar avtalen till kostnaden fördenupplåning som leasinggivaren i sin tur har. Hur denna upplåning ser ut är,vilket lätt inses, närmast omöjligt för företaget att själv kontrollera.Många företagare avstår p.g.a. höga processkostnader och bevisproblemfrån att driva en rättslig process om ett belopp som uppgår till mellan 30 000och . Processkostnaderna och osäkerheterna kring utgångengör att mycket få mindre företag tar en tvist i domstol. I stället förlikasparterna, i bästa fall. Det är sannolikt att anta att antingen många företaginteupptäcker den felaktiga höjningen alternativt p.g.a. problemen avstår från attdriva saken.För några år sedan presenterade leasingutredningen ett förslag till lag omfinansiell leasing av lös egendom i betänkandet SOU 1994:120. Ilagförslaget presenteras balanserade lösningar på de problem som är vanligtförekommande i leasingavtal. Bland annat föreslås att avgiften skall kopplastill en officiellt publicerad referensränta vilket omöjliggör okontrollerbarasmyghöjningar av avgiften. Det är också den avtalskonstruktion som störreföretag med egna finanschefer väljer. Andra delar i lagförslaget gäller rättenatt innehålla avgiften när egendomen inte fungerar såsom avsett. Vidarelämnas förslag till beräkning av skadestånd i de fall avtalet upphör i förtidoch vad som skall ske med egendomen vid konkurs.Lagförslaget vilar tillsvidare på . Någon åtgärd harhittills inte vidtagits.Införs en leasinglagstiftning skulle detta ha positiva effekter på mindreföretags möjligheter att finansiera en expansion av företaget. I stället för attanvända egna knappa vinster eller lånekapital som erhålls mot knappasäkerheter skulle företagen, om de visste att det fanns en balanseradlagreglering kring leasingformen, i större utsträckning välja att finansiera enexpansion genom att leasa egendom.Leasingutredningens förslag till lag om finansiell leasing av lös egendombör mot denna bakgrund bli föremål för lagstiftning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till lag om finansiell leasingav lös egendom i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02N1 · 1996-10-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:5 Forskning och samhälle Under , både vad gäller utveckling ochteknik men också hur mycket den betytt och i framtidenkommer att betyda för del.Sveriges deltagande i det europeiska rymdsamarbetet sedan starten 1964har inneburit att vi har en stark rymdforskning, företag med avanceradrymdteknik inom vissa områden och en betydande rymdverksamhet.Det har medfört att det är ca 400 personer, enbart i , som äranställda inom rymd- och miljöforskningsverksamheten. Med den satsningpå ett som görs kommer antalet personersom får arbete inom den sektorn att öka betydligt.Satsningen på rymd- och miljöforskning är en satsning för framtiden. Detär också något som är av ett internationellt betydande intresse. Miljö-övervakning och miljöforskning är viktig framtidsfråga världen över.Därför är det av vikt att även i fortsättningen bedriver nationellforskning och deltar aktivt i internationellt samarbete. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rymdforskning.