mot · GK02Jo304 · 1996-10-07 00:00:00 — Ett långsiktigt bärkraftigt skogsbruk InnehållInledningSkogen har många olika värden: livsrum för växter och djur, ekologiskstabilisator, producent av virke och energi, producent av svamp och bär,kunskapsbärare, kulturbärare och miljö för friluftsliv. Vi måste ta hänsyntill alla dessa värden vid vårt nyttjande av skogen.Den rådande skogspolitiken i länderna i barrskogsbältet har prioriteratskogens virkesproducerande funktion alldeles för högt, bl.a. för att försörjamassaindustrin med råvara. Skövlingen av ur- och naturskog fortsätter ioförminskad takt på det norra halvklotet. De vidsträckta sibiriska skogarnaavverkas nu av framför allt utländska bolag från Nordostasien och Europa.Även i minskar den ursprungliga skogen i förfärande takt. Härhemma i har vi sett ett s.k. modernt skogsbruk under längre tidän man gjort på andra håll. Här sker nu ofta avverkning för andra eller tredjegången på samma område. Den ursprungliga skogen finns därför kvar imycket begränsade arealer. Kanske är av den svenskaproduktiva skogsmarken att beteckna som ur- eller naturskog. I de övrigaskandinaviska länderna är situationen ännu sämre. Det största relativt orördaskogsområdet i , tillika ett av de största i , återfinnslängs den svenska fjällkedjan. I övrigt har vi endast kvar små, spriddaområden av naturskogskaraktär.Ett annat problem, av näringspolitisk natur, är att skogsbruket i hög gradinriktas på massaindustrins behov. Men skogsbruk är en mycket långsiktignäring, och en alltför ensidig inriktning kan leda till framtidaekonomiska problem. Det är naturligtvis omöjligt att veta vilkenskogsbrukspolitik som kommer att ses som förnuftigast om 50 eller 100år. Men det gör det än mer viktigt att inriktningen inte är så ensidig t.ex. närdet gäller val av trädslag. Det är möjligt att det svenska skogsbruketskonkurrensfördelar kommer att ligga mer på produktion av kvalitetstimmertill sågverken än på råvara till massaindustrin. Konkurrensen kan komma atthårdna betydligt från skogsbruk i delar av världen där tillväxten är betydligthögre än i . I dessa områden saknas däremot förutsättningar för attproducera sågtimmer av samma kvalitet som i Sverige.Energiförsörjningen måste baseras på förnybara och miljövänligaenergikällor. Energiförbrukningen kan minskas radikalt genom sparande ocheffektivisering, men en ökad användning av biobränslen är ändå nödvändig.Detta kan leda till ökade påfrestningar för skogsekosystemen, vilket måstemötas med försiktighet i ökningen av uttaget av skogsbränslen och lämpligastyrmedel i skogspolitiken. En ändrad energipolitik kan därför också påverkaden framtida skogsbrukspolitikens inriktning.Målsättning för skogspolitikenMiljömålet skall överordnas produktionsmåletDen nya skogsvårdslagen som trädde i kraft har ett miljömålsom är jämställt med produktionsmålet. Det här kan ses som en seger förnaturen men har endast i mycket liten utsträckning realiserats i praktiskaförändringar.För är det helt klart att miljömålet skall överordnasproduktionsmålet. Naturen bör sätta ramarna för skogsbruket, också på kortsikt. Mänskliga ingrepp i naturen får aldrig leda till utarmning av denbiologiska mångfalden eller försämring av den långsiktiga produktions-förmågan. Hänsyn till bl.a. friluftsliv och kulturminnesvård bör också sessom naturliga begränsningar av skogsutnyttjandet.Detta innebär att skogsbrukets uppdrag bör definieras som att bedriva ettekonomiskt lönsamt skogsbruk inom ramen för de förutsättningar somkraven att bevara den biologiska mångfalden och de grundläggandeekologiska processerna sätter.Medel i skogspolitikenEtt miljömål som överordnats produktionsmålet måste ocksåkompletteras med styrmedel tillräckliga för att ge både måluppfyllelseoch ekonomisk lönsamhet. Nedan går vi igenom några delar av de medeli skogspolitiken som mest akut påkallar förändringsåtgärder frånriksdagens sida.SkogsbruksmetoderFlera skogsbruksmetoder som används hör inte hemma i ettnaturvårdsanpassat skogsbruk. Extrema skogsbruksmetoder börförbjudas, och då med förbud utan dispensförfarande. Med extremaskogsbruksmetoder menar vi bl.a. mycket stora kalhyggen, stubbrytningoch hyggesplöjning.Stora kalhyggenKalhuggning som avverkningsmetod måste radikalt förändras. Storasammanhängande områden skall inte få kalhuggas. Hur stora hyggensom skall tillåtas måste anpassas till marktyp och läge, men bör normaltkunna begränsas till 1-5 ha. Skärpta krav på anpassning till terrängenmåste ställas och hyggen skall inte få läggas kant i kant så att densammanlagda hyggesarealen blir mycket stor. Naturvårdshänsyn i formav torrträd, äldre träd och trädgrupper som sparas vid avverkningen,måste givetvis tas.StubbrytningStubbrytning förekommer knappast skogsbruk. Det är dock svårtatt glömma stubbrytningsvåg som lokalt förvandladehyggen till månlandskap. Med grävmaskin bröt man upp samtligastubbar på ett hygge och utnyttjade sedan råvaran till bränsle. ansesinte metoden lönsam.Miljöpartiet anser att ett förbud mot eventuell framtida stubbrytning ärpåkallat med effekterna av stubbrytningar i färskt minne.Det som förefaller befängt var en realitet för sedan ochkan mycket väl bli det igen. Vi föreslår att regeringen skall ges till känna attett förbud mot stubbrytning bör införas.HyggesplöjningHyggesplöjning är förbjuden enligt 7 § skogsvårdsförordningen.Dispens från detta kan medges av i särskilda fall enl.9 § skogsvårdslagen.Miljöpartiet anser att hyggesplöjning är ett så pass kraftigt och permanentingrepp i ett skogsekosystem att det inte bör vara tillåtet under några somhelst omständigheter. Vi föreslår alltså att dispensmöjligheten förhyggesplöjning tas bort.Kemiska bekämpningsmedelVi anser generellt att all spridning av bekämpningsmedel i naturen skallförbjudas. har skogsnäringen kommit till insikt om problemen medbl.a. kemisk lövslybekämpning, och det har lett till att kemiskabekämpningsmedel inte används i någon större utsträckning iskogsbruket. Ett förbud mot spridning av bekämpningsmedel överskogsmark har funnits , men får enligt2 § lagen om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark medgeundantag, vilket de också frikostigt gjort. Mer verkningsfullt harkommunernas veto i frågan varit, samt förbudet mot spridning frånluften.Vi anser att det inte finns någon anledning att ha kvar möjligheten förskogsvårdsstyrelsen att ge dispens för besprutning med bekämpningsmedel iskogen. Vi föreslår därför att regeringen ges i uppdrag att föreslå ändringar ilagen om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark med dennainnebörd.Kemisk plantbehandlingUnder ett flertal år har skogsbruket utnyttjat kemisk behandling avskogsplantor i syfte att göra dem motståndskraftiga mot framför alltangrepp av snytbagge efter planteringen. De preparat som använts haralla varit baserade på ämnet permetrin, som visat sig gearbetsmiljöproblem och allvarliga effekter på vattendrag vid läckage.Permetrin mot skadeinsekter på barrträdsplantor är nu under avvecklingmed stöd av förordningen om bekämpningsmedel p.g.a. sin miljöfarlighet.Det skall vara slutligt avvecklat för bruk i skogen . Inomskogsnäringen har man i det närmast gett upp tanken på ett alternativtkemiskt preparat, utan satsar istället på utveckling av olika slags mekaniskasnytbaggeskydd.Miljöpartiets generella inställning är att kemiska bekämpningsmedel överhuvud taget inte är acceptabla i våra ekosystem. Snytbaggen kan undvikasutan spridning av gifter. Vi ser därför ingen anledning att fortsättningsvistillåta kemisk behandling av skogsplantor.Kvävegödsling och återföring av växtnäringsämnenSkogsgödsling med kväve hör inte hemma i ett naturvårdsanpassatskogsbruk. Kvävegödslingen leder till att uttaget ur skogen kan ökas påett sätt som marken inte kan bära och konkurrensförhållandenamellan olika växter förändras så att den biologiska mångfalden minskar.Faktum är att redan kvävedepositionen från våra bilavgaser sannolikt ärstörre än vad ett normalt skogsekosystem långsiktigt kan tåla.Miljöpartiet anser att produktionshöjande kvävegödsling av skogsmarkbör förbjudas.Näringsbalansen i många av våra skogar är rubbad beroende påluftburna föroreningar, felaktiga skogsbruksmetoder eller ett kraftigt uttag avbiomassa, t.ex. skogsbiobränsle. Omfattande försök och forskningsinsatserhar gjorts och görs för att med mänsklig hand återställa dessa obalanser. Detgäller bl.a. s.k. vitaliseringsgödsling, skogsmarkskalkning och askåterföringefter skogsbränsleuttag.Miljöpartiet följer resultaten av forsknings- och utvecklingsverksamhetenom bl.a. vitaliseringsgödsling, skogsmarkskalkning och askåterföring. Dessaåtgärders effekter på skogsekosystemen måste noga utvärderas och eneventuell storskalig användning bör inledningsvis begränsas till dess att delångsiktiga effekterna är kända. Försiktighetsprincipen bör alltså få företrädeframför andra hänsyn.Skador orsakade av "rotsnurr"har miljontals gran-, tall- ochcontortatallplantor odlats i papperskruka, s.k. paperpot. Avsikten var attkrukan skulle förenkla hanteringen och planteringen av plantan och attpapperskrukan skulle brytas ned i jorden så att rötterna kunde växa fritt.Problemet var bara att papperet inte förmultnade som det var tänkt.Rötterna växte i en spiral nedåt i krukan och fortsatte sedan att växa mernedåt än i sidled. Många av plantorna har vuxit upp till instabilaträd med allvarliga rotdeformationer. Dessa träd har visat sig vara merutsatta för svampangrepp, snötrycks- och stormskador. Även vissa andraplantodlingssystem än paperpot-systemet orsakade rotsnurr och dekonsekvenser som nämnts ovan.Det finns ingen heltäckande bild av de skador som orsakats av"rotsnurr". kräver att en total inventering av de skador somorsakats av rotsnurr. Detta utvecklas närmare i vår motion omåterbeskogning på höga höjder och stora kalhyggen till 1996/riksmöte.Skogsteknik - i naturen bör man köra vegetabiliskt !När man gör de stora ingrepp i ekosystemen som skogsbruk innebär,skall man givetvis använda bästa och skonsammaste teknik. Dagensskogsbruksteknik innebär att stora mängder diesel-, hydraul- ochsmörjoljor transporteras omkring på känslig skogsmark.Mineraliska hydraul- och smörjoljor - avvecklingsplanDet mekaniserade skogsbrukets användning av hydrauliska maskinermed stora oljevolymer är ett tilltagande miljöproblem. De modernamineraliska hydraul- och smörjoljornas sammansättning är särskiltskadliga för grundvattnet. Det är ett välkänt faktum att en enda utspillddroppe mineralolja kan förstöra hundratals liter vatten för mycket långtid. Även ur arbetsmiljösynpunkt är mineralolja farlig, både vidhudkontakt och vid inandning av oljedimma.Olika former av försöks- och utvecklingsverksamhet med nyavegetabiliska substitut till mineraloljor har skett och sker i såväl statlig somprivat regi . De vegetabiliska oljorna är nedbrytbara inaturen. Ur teknisk synpunkt är dessa substitut numera en fullgod ersättning.Dessutom är de ofta väsentligt bättre ur arbetsmiljösynpunkt.Miljöpartiet anser att detta utvecklingsarbete nu har kommit så långt att detär dags att hos regeringen begära en avvecklingsplan för mineraliskahydraul- och smörjoljor. Siktet bör vara inställt på att användningen avmineralolja till dessa ändamål upphör till sekelskiftet.Drivmedel till skogsmaskiner och motorsågar omställningsplanDiskussionen kring skogsbrukets drivmedel och deras miljöeffekter harhittills i huvudsak handlat om motorsågsbensinen. finns sedanslutet av en speciell, mindre hälsovådlig motorsågsbensinframtagen, s.k. alkylatbensin. Den har inneburit väsentligt bättrearbetsmiljö vid motorsågen genom att den innehåller mindre hälsofarligakomponenter än den vanliga motorbensinen som egentligen är avsedd förfyrtaktsmotorer i bilar. Även om skogsarbetet numera i allt högreutsträckning bedrivs med stora skogsmaskiner, så finns alltjämt ca110 000 privata skogsägare som bedriver självverksamhet på sinafastigheter. Till detta kommer också förbrukning inom kommunalparkförvaltning, och kraftbolagen. Denna storaanvändargrupp, i kombination med de långa och goda erfarenheterna avdet miljövänligare bränslet, motiverar att en slutlig utfasning av detgamla, miljöskadliga motorsågsbränslet nu är möjlig och rimlig.I takt med skogsbrukets mekanisering har allt större volymer dieselolja iskogsmaskiner blivit ett växande hot mot biotoperna och grundvattnet. I alternativt bränsle i form av exempelvis rapsolja, etanol ellerinblandningar av dessa i dieselolja. Vi anser att dieselolja ingår i hotbildenmot skogsmarken på samma sätt som de mineraliska hydraul- ochsmörjoljorna. Det bör kartläggas hur dieseloljan inverkar på skogsekosystemoch grundvatten vid läckage och spill samt utreder hur och i vilken takt somdieseloljan kan ersättas av vegetabiliska substitut.Miljöpartiet föreslår en avvecklingsplan för omställning av skogsbruketsdrivmedel till miljövänlig motorsågsbensin och vegetabiliska drivmedel fördieselmotorer. Vi föreslår att regeringen ges i uppdrag att ta fram en sådanavvecklingsplan i vilket ingår att också utreda dieseloljans miljöeffekter viddirektutsläpp.Ransoneringsreglerna och lägsta ålder vidföryngringsavverkningDen nya skogsvårdslagen som trädde i kraft innehöllväsentligt mildrade regler om högsta tillåtna areal förföryngringsavverkning (de s.k. ransoneringsreglerna) och lägsta ålder vidföryngringsavverkning. Denna försvagning av skogslagstiftningen harmedfört att ett stort antal skogsfastigheter blivit föremål för omfattandekalavverkningar.Högsta tillåtna areal för föryngringsavverkningReglerna begränsade slutavverkning på brukningsenheter somkunde producera mer än virke . Dettamotsvarar en fastighetsstorlek om i genomsnitt ca 30 ha skogsmark isödra och ca 50 ha i norra delen av landet. På sådanabrukningsenheter fick man inte avverka om det skulle leda till attfastigheten skulle bestå av mer än hälften kalmark och ungskog (yngre än20 år) efter avverkningen. För större brukningsenheter fanns merkomplicerade regler, vilka ytterligare begränsadeavverkningsmöjligheterna.Nuvarande regler för mindre brukningsenheter fungerar på samma sätt somde tidigare, men med den väsentliga skillnaden att dagens regler endast gällerbrukningsenheter som är större än 100 ha skogsmark (istället förmotsvarande 30 resp 50 ha, se ovan). Man kan alltså säga att lagstiftningenblivit mer än så "slapp" i och dubbelt så "slapp" inorra delen av landet i detta avseende.Effekterna av detta har inte låtit vänta på sig. Vi har fått en ny kategoriskogsägare, "skogsklippare" (i dubbel bemärkelse). Dessa klippare utnyttjarden liberala lagstiftningen till att stycka upp en nyförvärvad skogsfastighetsom var större än 100 ha till flera småfastigheter, som sedan kalhöggs. Dettauppmärksammades av i vår förra skogsmotion(1994/95:Jo303) och rättades också till genom en förändring iskogsvårdsförordningen, dock först fr.o.m. . Men en radytterligare problem kvarstår:- befarar i en utvärdering av ransoneringsreglerna attåterväxten kan bli lidande efter större avverkningar (se vidare rubrikensäkerhet för återväxtåtgärder, nedan).- Vidare visar utvärdering att skogsfastighetsmarknadenperverterats p.g.a. försvagningen av lagstiftningen på detta område. Enskogsfastighets pris påverkas i hög grad av den kortsiktiga avkastningman kan förvänta sig från fastigheten. Liberala avverkningsregler innebäratt skogsfastighetspriserna far i höjden, vilket också har skett överallt ilandet. En av de tråkigaste effekterna av detta är att den samvetsgranneskogsfastighetsspekulanten som inte vill kalavverka maximalt, antingenmåste ha mycket god ekonomi, eller helt enkelt avstå från köpet. Det ärmed andra ord "skogsklipparna" som vinner med dagens låt-gå-politik.- Som en följd av att försäljningspriserna stiger kraftigt, stiger ocksåtaxeringsvärdena på skogsfastigheterna, vilket orsakar högreförmögenhetsbeskattning m.m.- Uppluckringen av lagstiftningen har också medfört att antalet storahyggen ökat anmärkningsvärt. Stora hyggen motverkar variationen iskogslandskapet, vilket har drastiska konsekvenser för den biologiskamångfalden. Spridningen och nyetableringen försvåras för mångaorganismer. Dessa organismer är ofta de som är mest hotade.Utöver detta inverkar stora hyggen allvarligt på lokalklimatet, hydrologinoch näringsläckaget till vattendrag.Lägsta ålder vid föryngringsavverkningReglerna innebar att en skog inte fick avverkas förrän denuppnått en sådan ålder att den var mogen . I föreskrifterpreciserades kravet för olika trädslag, olika bördig mark och olika delarav landet.Skogspolitiska kommittén ansåg att det inte behövdes några regler förlägsta ålder vid föryngringsavverkning. Men det gjorde regeringen, så manhöftade till en liberalisering genom att i genomsnitt sänka de dittills gällandeåldersgränserna . behöver skogen alltså bara vara "3/4-mogen" för att kunna avverkas. Det innebär exempelvis att man kanavverka en normal norrbottensskog vid ca (tidigare ålder) respektive en normal svealandsskog vid (tidigare ca ).Detta är knappast en ansvarig skogspolitik, och med facit i hand kan vikonstatera att den fått mycket allvarliga följder. De konsekvenser som haruppstått p.g.a. uppluckringen av reglerna för lägsta ålder vidföryngringsavverkning kan inte klart särskiljas från konsekvenserna avförsvagningen av ransoneringsreglerna. Också liberaliseringen av jord-förvärvs- och fastighetsbildningslagstiftningarna har spelat in. Sammantagethar denna liberaliseringspolitik, förutom det som nämnts ovan, också lett tillföljande:- Våra skogar skövlas i en skrämmande takt. Enligt Skogsstyrelsenutvärdering har av de mindre brukningsenheter som avverkatsunder 1994-95 överavverkats. Skövlingen på de större bruknings-enheterna uppgår till av alla avverkade fastigheter.- Uppluckringen utnyttjas ! Skogsvårdsstyrelserna i ochNorrbottens län har jämfört hur åldern på de anmälda slutavverkningarnasjunkit efter uppluckringen av skogsvårdslagen. /95 hade30 % av den anmälda arealen i en ålder som var lägre ände lägsta åldrarna för slutavverkning som gällde . Motsvarandesiffra för var 25 %.- Trädens ålder är en central faktor som påverkar de biologiskamångfalden i skogsekosystemet på en mängd sätt. Det är i den mognaskogen eller gammelskogen som den biologiska mångfalden är somstörst. Med hänsyn till den biologiska mångfalden måste vi avsevärt höjamedelåldern på våra skogar, inte som fortlöpande och drastiskt sänkaden. Detta utvecklas närmare i vår motion om biologisk mångfald tillriksmötet /97.Miljöpartiet föreslår omedelbara förändringarMiljöpartiet anser att den fortgående utvecklingen inom skogbruketavseende biologisk mångfald, överavverkningar och bristandeåterväxtåtgärder till följd av "skogsklippares" framfart är stötande. Denstår i strid med den allmänna uppfattningen om ett ansvarigt ochnaturvårdsanpassat skogsbruk. Att denna utveckling till stor del skettmed stöd av gällande lagstiftning är beklagligt. Det måste omedelbarträttas till. De problem som liberaliseringen av ransoneringsreglerna ochreglerna för lägsta ålder vid föryngringsavverkning orsakat är akuta ochbehöver därför åtgärdas . En förändring kan inte vänta till denallmänna utvärderingen av skogspolitiken som skall vara klar år 1998.Vi anser att lagstiftningen om högsta tillåtna areal för föryngrings-avverkning och lägsta ålder vid föryngringsavverkning måsteförändras så att "skogsklipparnas" framfart stoppas. Målsättningen bör varaatt utforma ett regelsystem med särskild hänsyn till biologisk mångfald ochbehovet av kontinuitet i skogsekosystemen. En nödvändig utgångspunkt idetta sammanhang är att en skog inte bara mognar ur produktionssynpunkt,utan också med avseende på biologisk mångfald. Detta innebär att begreppetlägsta ålder vid föryngringsavverkning inte enbart bör bestämmas utifrån närskogen slutat växa (se vidare not 2), som är fallet, utan att begreppetockså måste bestämmas med hänsyn till när den biologiska mångfalden ärsom störst.Vidare anser vi att begreppet "brukningsenhet" bör omdefinieras till attgälla en skogsägares samlade innehav i en församling. Det innebär attframför allt ransoneringsreglerna skulle tillämpas på det man upplever somen naturlig enhet i skogs- och natursammanhang. Stora skogsägare skulle pådetta sätt tvingas att tänka mer småskaligt när man planerar sinaavverkningar.Miljöpartiet föreslår att regeringen ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med förslag till ändring i skogsvårdslagen om högsta tillåtna arealför föryngringsavverkning samt lägsta ålder vid föryngringsavverkning somrättar till de ovan beskrivna problemen. Vidare föreslår vi att regeringen ges iuppdrag att snabbutreda en begränsning av definitionen av begreppet"brukningsenhet".Säkerhet för återväxtåtgärderSkogsvårdsstyrelserna har möjlighet enl. 36 § skogsvårdslagen att krävaekonomisk säkerhet för fullgörande av återväxtåtgärder efter en storavverkning. Om inte säkerheten ställs får avverkning på fastighetenförbjudas. De nya "skogsklipparnas" framfart har föranlettskogsvårdsmyndigheten att allt oftare tillgripa kravet på ekonomisksäkerhet för att trygga återväxtåtgärderna.När en avverkning anmäls till har denna att ta uppfrågan om krav på säkerhet. Om krav på säkerhet ställs och skogsägaren dåifrågasätter kravet och inte ställer säkerhet är det vanligt attanmälningstiden,, löper ut innan hinner meddela förbud motavverkning. Inget hindrar då att avverkningen sker utan att säkerhet ställts,och ärendet om säkerhet måste fullföljas efter avverkningen, vilket sällan ärmeningsfullt.Miljöpartiet anser att 36 § skogsvårdslagen uppenbarligen är verkningslösom inte skogsägaren är samarbetsvillig. Frågan är av sådan vikt, motbakgrund av den spekulationsvåg som drabbat skogsbruket (se ovan), att deninte kan anstå till den allmänna utvärderingen av skogspolitiken. Vi föreslårdärför att regeringen ges i uppdrag att snabbutreda frågan för attåterkomma med ett ändringsförslag under 1997.SkogsbilvägarBidragen bort - permanentEndast en tiondel av den svenska skogsmarken ligger mer än enkilometer från någon väg. har redan ett av världens mestutbyggda bilvägnät, inklusive skogvägarna.Nätet av skogsbilvägar är en starkt bidragande orsak till attskogslandskapet fragmenteras, vilket i sin tur bidrar till utslagningen av artersom är beroende av stora orörda områden. Man bygger skogsbilvägar för attöppna upp och exploatera tidigare orörda eller mindre intensivt brukadeskogar. Vi har som bekant ytterligt få oexploaterade och lågexploateradeskogar kvar.Detta står i bjärt kontrast mot de av fastlagda miljömålen (prop.1990/91:90, bet. JoU 30, prot. 125, rskr. 338):- Den biologiska mångfalden och den genetiska variationen skallsäkerställas. Växt- och djurlivsamhällen bevaras så att i landet naturligtförekommande växt- och djurarter ges förutsättningar att forleva undernaturliga betingelser och i livskraftiga bestånd. Förekommande arter ihavs- och vattenområden skall kunna bevaras i livkraftiga, balanseradepopulationer.- Nyttjandet av marken och vattnet skall ske på ett sätt som möjliggör atten rik variation av naturtyper, biotoper och arter kan bibehållas och attnaturligt förekommande arter kan bevaras i livskraftiga bestånd.Miljöpartiet anser mot bakgrund av ovanstående att det är helt omotiveratatt staten stimulerar exploatering av de sista oöppnade skogsområdena.Varken omsorger om sysselsättningen, eller ännu mindre omvirkesförsörjningen, kan motivera ytterligare förödande bilvägsingreppmed statligt stöd. Det handlar om våra sista ur- och naturskogsrester.Tidigare har stora anslagsbelopp till skogsbilvägar avsatts såväl avarbetsmarknadspolitiska som skogspolitiska skäl. är budgetpolitikenstramare, varför bidragen till skogsbilvägar dragits in. Detta har inneburit attskogsvägbyggandet avtagit drastiskt. Det är ofta inte lönsamt att bygga vägutan statliga bidrag.Miljöpartiet föreslår att ger regeringen till känna att statligaanslag till skogsbilvägsbyggande inte är förenliga med de miljömål somriksdagen satt upp för att bl.a. bevara biologiska mångfald.Miljöprövning av vägbyggnadsprojektI dag görs en s.k. båtnadsprövning av ett skogsvägprojekt, dvs.