mot · GJ02Sk35 · 1996-04-30 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:152 Beskattning av förmån av utbildning och andra åtgärder vid personalavveckling, m.m. I propositionen föreslår regeringen att förmån av friutbildning och andra åtgärder i samband med uppsägningoch omplacering inte skall beskattas hos mottagaren.Förutsättningen för skattefriheten skall vara att utbildningeneller åtgärden bedöms vara av väsentlig betydelse för att denskattskyldige skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta.Förslaget omfattar inte förmån från fåmansföretag ellerfåmansägt handelsbolag om den anställde är företagsledareeller delägare i företaget eller närstående till sådan person.Genom detta förslag bygger regeringen ytterligare på de alltför mångadiskriminerande fåmansskatteregler som redan finns. Dessa särskildaskatteregler sätter småföretagare i ett sämre läge än ägare till större företag.Det nu aktuella förslaget till undantag är direkt diskriminerande och ettuttryck för misstroende mot fåmansföretagare. Undantaget är dessutomdiskriminerande för familjemedlemmar som arbetar i det lilla företaget.Särreglerna för fåmansföretag är ett hinder mot den satsning på ökatsmåföretagande och entreprenörskap som så väl behöver. Folkpartiethar i flera tidigare motioner krävt en översyn av skattereglerna förfåmansföretagen, i syfte att förenkla och underlätta för dessa. Det krävs endramatiskt annorlunda värdering av företagandet som livsstil för att Sverigeskall kunna få fram de hundratusentals nya jobb i den privata sektorn sombehövs för att massarbetslösheten skall besegras. Det krävs enkulturförändring där enskilda initiativ värderas på ett annat sätt ochdär man ser människan bakom småföretagaren, en människa av kött och blodsom gör en samhällsnyttig insats, inte en spekulant och småfifflare.I det avlämnade betänkandet SOU 1996:34 Aktiv arbetsmarknads-politik betonar vikten av kompetens-utveckling för uppsagda och att den skall kunna sättas in redan underuppsägningstiden. Detta för att undvika arbetslöshetsperioder och för atteffektivisera förmedlingsarbetet. Vi måste finna fler vägar att ge arbetsgivareincitament att kompetensutveckla sina anställda. Detta måste naturligtvisockså gälla för dem som arbetar i ett litet företag vare sig de ärföretagsledare, delägare eller närstående till sådana personer i fåmansföretageller fåmansägt handelsbolag eller närstående till fysisk person som drivernäringsverksamhet.Det finns ingen anledning att sätta fåmansföretagen i skamvrån. De haroftast inte heller finansiella resurser till att överutnyttja en möjlighet tillskattefri utbildning av anställda i krissituationer. Vi menar att förslaget omundantag skall avslås. Det är tillräckligt med det allmänna kravet attutbildningen eller åtgärden skall vara av väsentlig betydelse för att denskattskyldige skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta.I propositionen föreslås också att de rabatter eller andra förmåner somtransportföretag enligt internationell vedertagen praxis ger ut för visadkundtrohet vid utrikes flygresor inte skall vara undantagna från skatteplikt. Vimotsätter oss denna förändring. Givetvis skall normalregeln vara att utgivnaförmåner beskattas. Dessa rabatter är dock omöjliga för arbetsgivaren attkontrollera och lämna uppgifter på. Det är inte rimligt att ålägga företagen enuppgiftsskyldighet som de i normalfallet inte kan fullfölja och, där det skullegå, beskattningen inte alls står i proportion till arbetsinsatsen för att lämnauppgifterna. För att upprätthålla lojalitet och motivation för den i övrigt såomfattande kontroll- och uppgiftsskyldigheten för företagen är det ettminimikrav att det är praktiskt genomförbart. En uppgifts- ochskattskyldighet skulle dessutom snedvrida konkurrensen till nackdel försvenska flygbolag jämfört med utländska. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionens förslag till lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370) 32 § 3 h mom. andra stycket,2. att avslår propositionens förslag till lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370) 32 § 3 f mom. andra stycket.