mot · GK02Kr514 · 1996-10-07 00:00:00 — I utredningen har vi återigen fåttbekräftat att samällets resurser fördelas mycket ojämt mellanflick- och pojkidrott. Där framgår även att det förekommerstörre skillnader inom flickgruppen än inom pojkgruppen,när det gäller deltagande i det organiserade fritidsutbudet.Trots att denna snedfördelning varit känd länge harsituationen inte förbättrats. De negativa konsekvenserna ärmånga. Vi har fått uppgifter om ungdomars viktökning. Det är oroandenär vi vet att allt för få idrottar och motionerar. Allra mestinaktivaär flickor i socialgrupp tre. Många av dessa flickor hamnar sedan i vård- ochomsorgsyrken där risken att de ska drabbas av förslitningsskador är stor. Detär man bygger upp kroppen så att man orkar möta livetspåfrestningar. Den största delen av resurserna inom fritidsområdet fördelasav kommunerna. Det handlar om ungefär tio miljarder. Många kommunertvingas till kraftiga nedskärningar, därför är det extra angeläget att manbesitter nödvändiga kunskaper om vad kommunens medborgare skulle viljaanvända sin fritid till och vilka konsekvenser nedskärningarna får urjämställdhetssynpunkt. Av kommunernas sammanlagda kostnader går 70 %till anläggningskostnader. Ishallarna är det klassiska exemplet på dyraanläggningar med ett mycket snett könsmässigt nyttjande.Det finns även andra aspekter av jämställdhet som fritidspolitiken måstebeakta om kvinnor ska ges reella möjligheter att utöva de fritidsaktiviteter deönskar. Lokaler måste utformas så att de är "säkra" och tillgängliga. Mångakvinnor upplever rädsla när de är på väg till idrottsanläggningen eller när detar en joggingrunda. Därför måste även jämställdhetsanalyser göras i detgängse planarbetet. Ovan nämnd utredning föreslår även att s. k. "tjejronder"motsvarande skyddsronder genomförs. Det förslaget stödjer vi.Det finns även anledning att lyfta den demokratiska aspekten av den ojäm-ställda idrotten. antog ett jämställdhets-program för idrotten. Målet var att kvinnor och män skulle vara represen-terade med inom rådgivande och beslutande organ och attandelen kvinnliga resp manliga tränare skulle stå i proportion till antaletutövare. Vi kan konstatera att man haft svårt att uppnå sina mål.Konsekvenserna av detta är dubbelt så allvarliga. Då de flickor som känneratt de osynliggörs i de beslutande församlingarna enligt utredaren dragit slutsatsen att deras uppfattning inte är viktig kan detta leda tillatt de tar med sig den erfarenheten ut i livet och drar sig för att engagera sig iföreningslivet över huvud taget. Därmed försämras det demokratiskaunderskott som redan råder.Här, precis som vi krävt på flera andra områden, behövs en könsfördeladstatistik för att vi ska uppnå en jämställd idrottspolitik. Detta i sin turmåsteleda till att resursfördelningen på samhällets olika nivåer utgår från attmedlen ska fördelas på ett jämställt sätt. Detta måste beaktas i den utredningsom regeringen avser att tillsätta. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommunernas roll för att uppnå jämställdhet inom idrotten,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det demokratiska underskottet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förutsättningarna för en jämställd fördelning av samhälletsresurser till idrotten.