mot · GJ02K30 · 1996-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:160 Radio- och TV-lag Allmän avregleringEn politik för etermedierna måste förverkliga tre mål, somtillsammans bör vara riktningsgivande i ett demokratisktkultursamhälle: yttrande- och informationsfrihet, mångfaldoch kvalitet. Det råder ingen självklar harmoni dem emellan,snarare en spänning, som kan bli fruktbar. Det finns också ettsamband: mångfald är en förutsättning för yttrandefrihet ochkan bidra till kvalitet. Både yttrandefriheten och pluralismeni samhället gynnas av en fri etableringsrätt på radio- och TV-området, kombinerat med den garant för konkurrens ochsmala program som den fortsatta existensen av ettlicensfinansierat utgör.De senaste årens utveckling inom mediepolitiken har inneburit att frihetenökat. Det började med närradion. Sedan har vi fått satellit- och kabel-TV,reklamfinansierad marksänd TV och reklamradio. ''Radio-företagens'' monopol är definitivt brutet, vilket länge har varit ett viktigtmålför liberal mediepolitik.Regeringens förslag i propositionen innebär att ett antal radiorättsligaförfattningar sammanförs till en ny lag. Vi motsätter oss inte detta, men vivill understryka att den nya digitaltekniken kommer att innebära attfrekvensutrymmet kommer att kunna utnyttjas mer effektivt och att det närden införs därför är självklart att lagen måste ses över på så sätt attprincipenom etableringsfriheten vidgas. Det bör också finnas en beredskap för att i detsammanhanget se över behovet av detaljregleringar. Detta bör somsin mening ge regeringen till känna.Etermedierna ochgrundlagarnaTill de liberala framgångarna på medieområdet höryttrandefrihetsgrundlagen. Dess tillkomst säkrade att ett antalviktiga friheter inte kan tas ifrån oss genom ett enkeltriksdagsbeslut: rätten att sända och ta emot kabel-TV, rättenatt sända och ta emot satellit-TV och rätten att innehamottagningsutrustning, t ex parabolantenner.Men i åtminstone ett viktigt avseende var yttrandefrihetsgrundlagen enkompromiss. och liberalerna nådde inte ända fram ifrågan om att grundlagsfästa mångfalden i etern. Principerna för hurtillgängligt eterutrymme ska fördelas är inte reglerade i grundlag annat än ien mycket allmän formulering: ''Det allmänna skall eftersträva attradiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjligayttrandefrihet och informationsfrihet.'' (Ordet ''radiofrekvens'' inkluderarävenTV-kanaler.) Men eftersom socialdemokraterna hävdat attyttrande- och informationsfriheten bäst tillgodoses av public service-bolagen,finns ett latent hot mot de fristående radio- och TV-bolagen.Eterutrymmet är begränsat. Det är det som är själva utgångspunkten förbehovet av att lagreglera fördelningen. Den tekniska utvecklingen harvisserligen successivt vidgat utrymmet, och den utvecklingen kan förväntasfortsätta (nästa stora steg är som nämnts den digitala tekniken), men även vidett drastiskt ökat utbud av frekvenser kan konkurrerande önskemål tänkasföreligga om vissa attraktiva lägen på frekvensbandet etc.Det behövs alltså även i ett långsiktigt perspektiv regler om fördelning avfrekvensutrymme. Eftersom frekvensfördelning till stor del avgörs iinternationella förhandlingar har ett stort inflytande legat på myndighetsnivå.Vissa övergripande beslut har fattats av , andra ärenden haravgjorts av regeringen. Det finns naturligtvis inga självklara svar på fråganhur fördelningen ska ske i varje enskilt fall. Men eftersom fördelningen avfrekvenser kan vara livsviktig för den demokratiska debatten, bör vissaprinciper vara fastställda i grundlag.Fördelningen av reklamradiofrekvenser genom auktion är enligt Folk-partiet liberalernas mening ett genombrott för en viktig mediepolitiskprincip. Frekvenser som det allmänna inte har särskilda synpunkter på _ ochdärför förbehåller public service-kanaler _ bör i en öppen process fördelastill dem som tror sig kunna göra bäst program och följaktligen är beredda attbetala mest.På det hela taget framstår auktionsförfarandet som långt sundare än enpolitiserad process med politiker som smakdomare vid fördelningen avtillstånd.Enligt liberalernas mening bör yttrandefrihetsgrundlagenändras på följande sätt: när det gäller radio- och TV-sändningar riktade tillallmänheten via public service-bolagen (_ inklusivebolagets regionala sändningar, och Utbildningsradion)får staten träffa avtal med vissa programbolag på det sätt som sker.Därutöver får en radiofrekvens per kommun (möjligen något fler i de störstakommunerna) undantas för föreningslivets behov (närradio). Resten avfrekvensutrymmet måste utbjudas på marknaden och försäljas i någon formav auktions- eller anbudsförfarande.En ändring av yttrandefrihetsgrundlagen och berörd följdlagstiftning medden nu angivna innebörden bör komma till stånd. En parlamentariskutredning med uppgift att ge grundlagsskydd åt de fria radio- och bör därför åter tillsättas.Våld och pornografiFolkpartiet liberalerna har inget att invända mot att det iradio- och TV-lagen tas in en särskild bestämmelse somsyftar till att undvika att TV innehåller våldsskildringar avverklighetstrogen karaktär. är det nödvändigt attbestämmelsen förtydligas i flera avseenden.Sedan lång tid tillbaka finns det i de hittillsvarande avtalen mellanprogramföretagen och staten en skyldighet att beakta mediets genom-slagskraft vid sändningarna. I propositionen föreslås att detta tillståndskravska gälla sändningar även i framtiden.Bestämmelsen innebär att företagen har en skyldighet att ta hänsyn tilltelevisionens särskilda genomslagskraft när det gäller programmens ämnenoch utformning samt tiden för sändning av programmen. Bestämmelsentillämpas av vid bedömning av våldsskildringar,sexuella framställningar, skildring av drogmissbruk m.m. Den är ocksåtillämplig på könsdiskriminerande och rasistiska inslag. Såväl den vanligaprogramverksamheten som annonser omfattas av regeln.Granskningsnämnden och tidigare försöker på ettnyanserat sätt i sina beslut belysa vilket ansvar de sändande företagen har.Inte bara inslagen granskas, utan nämnden tar också hänsyn till t.ex.programmets publik, programmets karaktär och i vilken utsträckningpubliken varnades i förväg.I tidigare propositioner på radio- och TV-området (t.ex. prop. 1977/78:91s. 192 ff. och prop. 1985/86:99 s. 28 ff.) finns uttalanden som riksdagenställt sig bakom. Dessa uttalanden har också de tillämpande myndigheternahaft som utgångspunkt när man prövat bestämmelsen i avtalen. Det finnsanledning att återigen understryka det som sades. TV har en skyldighet attinformera om det våld som förekommer i verkligheten. Naturligtvis bör enviss återhållsamhet ske vid sändningar som äger rum på tider då barn kanförutsättas se på programmen.Just denna avvägning är nödvändig att göra: våld förekommer iverkligheten och måste få skildras i nyhetssändningar i TV, men hänsynentill barn kräver en viss återhållsamhet.Folkpartiet liberalerna menar att den föreslagna bestämmelsen i radio- ochTV-lagen måste omfatta enbart sådan skildringar som är betydligt mervåldsamma än de som bestämmelsen i de hittillsvarande avtalen syftar på.Inte som regeringen anför i propositionen att bestämmelserna i vissa delarkompletterar varandra. Det vore oacceptabelt om ett nyhetsinslag som friatsav p.g.a. att programföretaget iakttagit sinaskyldigheter att beakta mediets genomslagskraft riskerade att kritiseras avJustitiekanslern med stöd av bestämmelserna i 6 kap. 2 § radio- och TV-lagen. Programföretagen får inte genom den nya bestämmelsen kännaosäkerhet om hur man skall göra avvägningarna vid sammansättningen avt.ex. nyhetsreportage.Vi motsätter oss alltså i och för sig inte en princip av innebörden att"program med ingående våldsskildringar av verklighetstrogen karaktär ellermed pornografiska bilder inte får sändas i televisionen under en sådan tidoch på sådant sätt att det finns en betydande risk att barn kan seprogrammen, om det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt" (6 kap. 2 §lagförslaget). Vi anser dock att det är nödvändigt att konstitutionsutskottetunder beredningen av propositionen gör uttalanden enligt vad som ovansagts. Utskottet bör också ta upp frågan om vilka sändningstider som inormalfallet avses. Vi menar också att det är angeläget att regeringen nogaföljer den praxis som utbildas av Justitiekanslerns förelägganden och deallmänna domstolarnas tillämpning av lagrummet. Detta bör regeringen gestill känna.Sändningar anpassade försyn- och hörselskadadeRegeringen föreslår i lagförslaget att tillstånd skall krävas försändningar som är särskilt anpassade för syn- ellerhörselskadade om de äger rum perdygn. Under remissbehandlingen har Taltidningsnämndenvarit kritisk till den av utredningen föreslagna tidsgränsen förtillståndsbefrielse eftersom en sådan kan innebära problemför de digitalt överförda RATS/RAPS-tidningarna (syntetiskttal och punktskrift). På grund av att det kan uppstå kö iöverföringssystemet och behovet av repetition avsändningarna är tidsramen nu bestämd . Motbakgrund av detta och då behovet av att bereda synskadadesamma möjligheter som seende att ta del av tidningarifrågasätter vi behovet av en tidsgräns för tillståndsbefrielse.Lokalradiolagen börinarbetasRegeringens lagförslag innebär att alla radiorättsligaförfattningar förs samman till en gemensam lag utomlokalradiolagen. Vi menar att de argument som regeringenframför på denna punkt inte motiverar att den nuvarandelokalradiolagen också inarbetas i den nya lagen. Regeringenbör därför återkomma till med ett lagförslag därlokalradiolagen också förts in. Detta bör geregeringen till känna.Nej till höjning avlicensavgifternaDen av regeringen föreslagna höjningen av TV-avgiften med48 kronor bör avslås. Av två skäl: dels får höjningen ettstarkt genomslag i konsumentprisindex, dels är det interimligt att licensbetalarna skall betala att regeringen tidigareförsvagat radiofonden. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en allmän avreglering av radio- och TV-lagenoch en översyn av denna med anledning av den nya digitala tekniken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning av yttrandefrihetsgrundlagensbestämmelser om fördelning av frekvensutrymmet i syfte att säkramångfalden i etern,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om uppföljning av den praxis som utbildas genomJustitiekanslerns förelägganden och de allmänna domstolarnastillämpning av lagrummet beträffande program med ingåendevåldsskildringar av verklighetstrogen karaktär eller med pornografiskabilder,4. att beslutar om sådan ändring i 2 kap. 1 § andrastycket i regeringens förslag till radio- och TV-lag att ingen tidsgränskrävs för tillstånd för sändningar som är särskilt anpassade för syn-eller hörselskadade,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett inarbetande av lokalradiolagen (1993:10) iden föreslagna radio- och TV-lagen,6. att avslår regeringens förslag till ändring i 7 § förstastycket lagen (1989:41) om TV-avgift innebärande en höjning av TV-avgiften.