ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02L213 · 1996-10-07 00:00:00 — De flesta kommuner har helägda aktiebolag. I deras styrelsersitter olika företrädare för de politiska partierna i kommunen.Till skillnad från privata bolag ser styrelseledamöterna oftasttill sina egna partiers åsikter hur verksamheten skall drivas.Enligt aktiebolagslagen förutses styrelseledamöterna attalltid se till bolagets bästa.Det finns väsentliga rollskillnader mellan privatägda och offentligt ägdaaktiebolag. Det kan leda till styrproblem som inte borde få uppstå.Den grundläggande skillnaden är denna:Det privatägda bolagets huvuduppgift är att tjäna pengar åt ägarna ochmedlet för detta är verksamheten.Det offentligt ägda bolagets huvuduppgift är verksamheten och medlet fördetta är pengar.Bolagsstämmorna som väljer bolagsstyrelse skiljer sig också åt. På en"normal" bolagsstämma deltar ägarna själva eller i vissa fall derasbefullmäktigade ombud. På en stämma i ett offentligt bolag representerasägarna alltid av ombud.När styrelsen utsetts är det helt klart för ledamoten i det privata bolaget attdet är aktieägarnas investerade pengar man ska förmera. Det bästa för bolagetgäller således i alla lägen.I det offentligt ägda bolaget utses oftast ledamöterna på bolagsstämman irelation till respektive partis mandat i den politiska församlingen som ägerbolaget. Som politiskt förtroendevald upplever varje styrelseledamot sig iförsta hand ansvarig inför sitt parti och för den politik partiet gått till valpå.Bolagets intressen kommer därmed ofta i andra hand.Styrelsearbetet i de offentligt ägda bolagen blir därför ofta ett debattforum.Det är inte helt ovanligt att ledningsarbetet i verksamheter och bolag somkommit till under politisk strid, tvärt emot avsikten, ger felaktiga signalertillnyttjare och kunder därför att motståndarna till verksamheten placerats istyrelsen för sagda företag.Det finns många skäl till varför viss offentlig verksamhet bäst drivs i bolag.Däremot är dagens aktiebolagslag, eller dess tolkning och tillämpning intefullt ut anpassade för offentliga bolag. Det är angeläget att tillsätta enutredning för att se över hur aktiebolagslagen och kanske ävenkommunallagen kan anpassas rörande offentliga bolag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att utreda reglerna som berör kommunala bolag.
mot · GK02L214 · 1996-10-07 00:00:00 — Redovisning av bidrag till företag Visa mottagna bidrag iårsredovisningenStora bidrag ges i bidrag till företag . I TV 2:sReportrarna visades ett inslag som beskrev hurenskilda bidragstagare, ensamma mammor, etc. i detaljkontrolleras för hyresbidrag som lönsammastorföretag får mångmiljonbelopp utan redovisning. Endastett börsnoterat företag tog upp hur mycket de fick i bidrag avskattemedel i sin årsredovisning.Självklart är det viktigt med en kontroll från samhällets sida över hurutbetalda bidrag används. Ett annat sätt att stärka insynen kan också vara attbolagen tvingas redovisa mottagna bidrag i sin årsredovisning. Det skullekunna ske genom en paragraf i aktiebolagslagen med ungefär följandelydelse:Aktiebolag som uppbär subvention eller bidrag från skattemedel via stat ellerkommun eller på annat sätt skall i sin årsredovisning ange det belopp sommottagits. Om företaget erhållit bidrag från EU eller någon av EU finansieradverksamhet skall detta anges separat.En sådan redovisning kan bidra till en ökad öppenhet ochockså till att eventuellt fusk med eller missbruk avbidragsmedel försvåras.Jag föreslår att av regeringen begär förslag till en sådan ändring iaktiebolagslagen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändring avaktiebolagslagen i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02L3 · 1996-10-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:22 Statliga stiftelser I propositionen föreslås att det i stiftelselagen (1994:1220)skall införas särskilda bestämmelser om ändring ellerupphävande av föreskrifter i stiftelseförordnanden förstiftelser som bildats av staten. Bakgrunden till detta förslagär att under förra mandatperioden bemyndigade riksdagenregeringen att med de tidigare löntagarfondsmedlen somkapital inrätta sammanlagt elva stiftelser. Vid utformandet avstiftelseförordnanden eftersträvades en ordning som skullesäkerställa att riksdag och regering inte har någon fortsattkontroll över stiftelsekapitalet. Med rätta blev detta beslutomdiskuterat då man därmed frånsade sig möjligheterna demokratisk insyn och kontroll. de grönaanser att man åter bör inrätta en viss insyn och påverkan idessa stiftelser. Däremot anser vi i motsats till regeringeninte att regeringen skall använda de demokratiska styrmedlenför att själv gå in och styra anslagen från dessa stiftelser.Redan i årets budgetproposition finns exempel på agerande iden riktningen.Miljöpartiet kräver att tydliga garantier skall ges, i samband med attstiftelseförordnanden ändras, för att stiftelsernas medelstilldelande verksam-het inte skall hanteras på ett sätt som avviker från tidigare accepterade reglerför hantering av forskningsanslag inom svensk forskningspolitisk tradition.Förändringar i svensk forskningspolitik skall ske genom beslut i och ej genom direkta ingripanden från regeringen i olika medels-beviljande myndigheter, råd, fonder och stiftelser.Vi anser att förändringar i stiftelseförordnande enligt förslaget är ett sättattfå med stiftelserna inom ramen för den helhet som den demokratiskt styrdaforskningspolitiska verksamheten i landet utgör. Vi anser dock att garantier-na för att stiftelserna verkligen får med andra jämförbara instanser likartadställning i den svenska forskningsorganisationen inte är tillräckliga enligtregeringens förslag och förutsätter att regeringen återkommer med ett full-lödigare förslag enligt de principer som ovan anförts. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1996/97:22,2. att beslutar att regeringen skyndsamt återkommer med en nyproposition i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02L302 · 1996-10-07 00:00:00 — Lagen om skuldsanering har varit i kraft sedan 1 juli 1994.Frågan om införandet av skuldsanering går tillbaka till mittenav 80-talet och ett antal kommittéer och utredningar hardiskuterat frågorna.Lagen utformades att gälla fysiska personer men har ändrats så att den nugäller även för vissa näringsidkare.Systemet för skuldsanering är uppbyggt i tre steg där det första steget ärhelt frivilligt och gäldenären själv har att försöka nå en uppgörelse med sinmotpart. I ett andra steg kan hjälp sökas hos kronofogdemyndigheten omupprättande av frivillig skuldsanering. Om uppgörelse inte kunnat träffas ifrivilligdelarna ska kronofogdemyndigheterna överlämna ärendet till tings-rätten som slutligen kan besluta om att tvångsmässig skuldsanering skagenomföras.Lagen har varit i kraft och antalet ansökningar hoskronofogdemyndigheterna är betydligt färre än väntat. Handläggningstiden ide olika stegen är betydligt längre än de tider man räknat med i propositionenoch hanteringen av skuldsaneringsärendena framstår som svårare och merkomplicerade än vad myndigheterna räknat med. De behov som lagen avsågatt lösa har man svårt att uppfylla. Lagen är administrativt krånglig atthantera som den är resurskrävande.De erfarenheter som hitintills har kunnat klarläggas visar att lagen intefungerar bra. En översyn av lagen med syfte att göra ärendehandläggningenenklare och mer kostnadseffektiv framstår som väl motiverad. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en översyn av skuldsaneringslagen.
mot · GK02L303 · 1996-10-07 00:00:00 — LönegarantilagenDen tidigare lönegarantilagen från SFS 1970:641 ändradesden , SFS 1992:497, från att tidigare ha varitmaximerat till 12 basbelopp cirka 412 000:- till ettmaximibelopp av 100 000:-.Motiven till att man sänkte det så kallade "taket" var att man från dendåvarande regeringens sida ansåg att arbetstagarna på ett otillbörligt sätt fickut pengarna från lönegarantin och att man ville stävja detta förfarande.Den 1 juli 1994 ändrades återigen lönegarantilagen på två viktiga punkter:Den första punkten var att en karens infördes för arbetstagarna,innebärande att den som före konkursbeslut har beviljatsersättning genom garantin för en fordran som uppstått i huvudsakligen sammaverksamhet, inte har rätt till garantiersättning. Denna punkt har sedermeraändrats så att man nu har möjlighet att normalt få ersättning.Den andra punkten var att den tid för vilken lönefordringarna omfattas avförmånsrätten, och därmed täcks av lönegarantin, begränsas till de sex senasteanställningsmånaderna och inte får avse lönefordringar som har förfallit tillbetalning tidigare än konkursansökan har gjorts tilltingsrätten.Vidare har ändringar skett när det gäller förmånsrätten för semesterlön ochsemesterersättning som är intjänad före konkursansökningen, så att det endastomfattar vad som står inne för det löpande och det föregående intjänandeåret.De tidigare reglerna var att förmånsrätten omfattande lönefordringar för ett årföre konkursansökningen, och för sex månaders uppsägningstid samt attsemesterlön och semesterersättningen omfattade innevarande som tvåföregående intjänandeår.Dessa förändringar har inneburit att människor som arbetar i småföretaghar drabbats hårdare än de som arbetar i stora företag. Vid arbete i småföretaguppstår ofta en annan relation mellan arbetstagare och arbetsgivare, vilketinnebär att den anställde avvaktar med att ställa krav och därmed går misteom lön under uppsägningstidens hela längd, eftersom är för korttid. Detta finns det ett stort antal exempel på i . Utifrån detta anserjag att en översyn av lönegarantilagen bör ske, bl.a. med syftet att förbättrasituationen för de arbetstagare som jobbar i småföretag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av lönegarantilagen.
mot · GK02L304 · 1996-10-07 00:00:00 — Enligt 2 kap. 1 och 2 §§ lagen (1974:371) om rättegången iarbetstvister avgörs alla tvister om kollektivavtal och andratvister rörande förhållandet mellan arbetsgivare ocharbetstagare, s.k. arbetstvister, i sista instans avarbetsdomstolen.Tvister som rör arbetstagares rätt till statlig lönegaranti i konkurs avgörs isista instans av hovrätten eller i vissa fall av högsta domstolen.Lönegarantimålen innehåller dock regelmässigt en eller flera kvalificeradearbetsrättsliga frågeställningar av samma slag som i alla andra sammanhangavgörs av arbetsdomstolen.I syfte att främja en enhetlig och konsekvent rättstillämpning inomarbetsrättsområdet, bör även lönegarantitvister, sedan de avgjorts av tingsrätt,i sista instansen prövas av arbetsdomstolen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sista instans i lönegarantimål.
mot · GK02L305 · 1996-10-07 00:00:00 — Maximibeloppet för statlig lönegaranti är 100 000 kr.Detta innebär att många löntagare går miste om denuppsägningslön man har rätt till enligt lagen omanställningsskydd. Detta tak innebär även att vissayrkesgrupper, äldre arbetskraft samt anställda hos oseriösaarbetsgivare drabbas hårdare än andra.Vid en konkurs har de anställda oftast fordringar på innestående lön ochsemesterersättning. Dessutom är de berättigade till lön under uppsägnings-tiden upp . Många löntagare får ej full kompensation. Deäldre drabbas hårdast då de har längst uppsägningstider. I normalfallet har enlöntagare vid en konkurs minst en måndadslön innestående samtsemesterersättning. En genomsnittlig LO-lön är ca per månadinklusive semesterersättning. När konkursen inträffar har således denanställde en innestående lönefordran på mellan 15 000 och 38 000 krberoende på när konkursen inträffar. Därtill kommer lön underuppsägningstiden med 6 x 15 500 kr= . En normalinkomsttagareenlig LO passerar således lönegarantitaket.En byggnadsarbetare kan vid konkurstillfället ha inneståendeackordsöverskott och semesterersättning och två veckors lön på tillsammans50 . Detta vid en timförtjänst av inklusive semester-ersättning. De återstående upp till lönegarantitaket räcker till drygttre månaders lön.Tjänstemän som vid en konkurs oftast har två månadslöner samtsemesterersättning innestående når på ännu lönebidragstaket.Oftast är det dessutom förenat med stora svårigheter att få en arbetsgivareförsatt i konkurs. Konkurslagens regler gör att det oftast är förenat med storasvårigheter för arbetstagare med innestående löner att inom rimlig tid få enarbetsgivare försatt i konkurs. Under detta förfarande ökar hela tidenlönefordringarna. Lönegarantitaket innebär, för dem som är anställda hosdessa arbetsgivare, att de kommer att drabbas hårdast. Även om dessaarbetstagare är en minoritet av dem som får ersättning från den statligalönegarantin, är det ändå otillräckligt att en redan utsatt grupp inte skall fåden trygghet en lagstadgad uppsägningslön innebär.Den gällande gränsen för statlig lönegaranti måste därför höjas till en nivådär ovan nämnda exempel inryms. Denna gräns bör höjas när ekonomin såtillåter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att höja maximibeloppet för statlig lönegaranti.
mot · GK02L307 · 1996-10-07 00:00:00 — Löntagarnas ställning vid konkurser Den statliga lönegarantin infördes 1970.Lönegarantisystemet skall skydda arbetstagare i det utsattaläget då arbetsgivaren drabbas av konkurs. Regleringen harsåledes stark karaktär av social skyddslagstiftning.Denna skyddskaraktär är emellertid inte ny. lag, HB 17kap. tillförsäkrades "betjänter och tjänstehjon" samt "annan arbetares dag-penning eller avlöning" en god förmånsrätt vid konkurs. Detta skedde medhänsyn till arbetstagares utsatta ställning. Lönegarantireglerna har införts ochförändrats i etapper. Med hänvisning till det skydd lönegarantin ger deanställda har de successivt placerats i en sämre förmånsrättsordning vidkonkurs. Den nuvarande placeringen medför att ersättning regelmässigt inteutgår för lön, eftersom exempelvis såväl förlagsinteckningar som skatterligger före i förmånsrättsordningen.Den 1 juli 1994 förändrades lönegarantilagen, semesterlagen och 12 §förmånsrättslagen. Dessa försämringar i kombination med tidigare försäm-ringar i förmånsrättsordningen som skett med hänvisning till det förbättradesociala skyddet som lånegarantilagen inneburit har fått för den enskildearbetstagaren oacceptabla konsekvenser.Dels kan arbetstagaren inte komma i åtnjutande av utdelning frånkonkursegendomen, dels har lönegarantireglerna gjorts så snäva att inte ensarbetstagarens insatser för produktivt arbete förekonkursen och kommer att kunna avlönas för arbets-tagare med längre uppsägningstid än 3 månader. Från att ha tillhört den mestgynnade kategorin i arbetsgivarens konkurs, har arbetstagarnas ställning blivitsådan att de inte ens får ersättning för produktivt arbete som gynnar övrigaborgenärer. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning om vad i motionenanförts om löntagarnas utsatta ställning vid konkurser.
mot · GK02L308 · 1996-10-07 00:00:00 — Svenskarnas rättsuppfattning är att en hotellgäst ska betalasitt rum och dess kringservice. Men tyvärr finns det kryphål isvensk lagstiftning. En person flyttade helt sonika in på etthotell . I början betalade gästen hotellrummetmen upphörde han. Hotellgästen är nu skyldighotellägaren . Hotellgästen vägrar flytta frånhotellet. Hotellgästen kräver telefonservice eftersom han påsitt visitkort har skrivit hotellets telefonnummer för attaffärskontakterna ska kunna nå honom. Hotellägaren haringen rätt att slänga ut hotellgästen trots utebliven betalning.Polisen har inga befogenheter, kronofogdemyndighetenskvarnar mal sakta och de sociala myndigheterna vill inte ta ifallet. Hotellägaren har anlitat två advokater för att lösaproblemet. Hotellgästen har blivit upprörd över atthotellägaren vill "slänga" ut honom och har därför satt i gångmed att skriva brev till olika myndigheter och påtalaeventuella fel på hotellet. Exempelvis har ,, stadsmuseum, skatteförvaltningen,, polisen, hyresgästföreningen ochhyresnämnden fått brev. Hotellgästen kräver besittningsrättoch därmed sänkt hyra eftersom han har bott så länge påhotellet. säger att det inte går att varafolkbokförd på ett hotell. Hotellägaren får inte byta dörrlåspå gästens rum för då blir det egenmäktigt förfarande. Somdet är skyddas hotellgästen medan småföretagaren ochtillika hotellägaren får stå för alla kostnader. Kostnaden sombestår i arvode till advokaten och förlorad arbetstid för attbesvara och ta emot alla myndigheter som i en strid strömkommer till hotellet.För att inte fler hotell ska drabbas av liknande historier bör lagen ändras såatt hotellgästen kan kastas ut om inte betalning sker. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att reglerna bör ses över för att förenkla möjligheterna att avhysahotellgäster.
mot · GK02L309 · 1996-10-07 00:00:00 — En ny lag om företagsrekonstruktion trädde i kraft 1september 1996. Lagen syftar till att underlättarekonstruktion av företag i ekonomisk kris och därigenomundvika att livskraftiga företag går i konkurs.Lagen har flera brister. En är att lagen inte är utformad för att passa deflesta företag, nämligen de mindre företagen. Rekonstruktionsförfarandet tarlång tid och är kostsamt för både gäldenärsföretaget och borgenärerna. Dettaunderstryks av den utredning vars betänkande ligger till grund för lagen,. De uppskattar att förfarandet kommer att tillämpascirka och företrädesvis röra stora och medelstora företag.För att underlätta rekonstruktion av mindre företag krävs ett alternativtsystem. Ett sådant system kan utformas t.ex. med utgångspunkt från denmodell som finns i och som innebär att gäldenären tillsammansmed domstolen kan förbereda och genomföra en rekonstruktionsplan.Tidsåtgången minskar därmed och kostnaderna blir lägre.En annan brist i den nya lagstiftningen är att den inte är tillräckligteffektiv,ens för de större företagen. Anledningen till det är uppbyggnaden av annanlagstiftning framför allt förmånsrättslagen i vilken bestäms vilka borgenärersom ska ha en prioriterad ställning om gäldenärsföretaget går i konkurs.Eftersom borgenärer med prioriterad ställning i konkurs förväntas få fullbetalning innan en rekonstruktion kan bli aktuell är utsikterna förrekonstruktion i de flesta fall små. Gäldenärsföretaget saknar ofta möjlighetatt erbjuda full betalning. Incitamenten för de prioriterade borgenärerna attacceptera ett lägre bud är inte tillräckligt starka och en konkurs framstårdärför som ett för dem bättre alternativ. Ett effektivt rekonstruktionssystemförutsätter därför att förmånsrättslagen ändras. Antalet förmånsrätter börstarkt begränsas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om alternativ form för rekonstruktion av mindre företag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ändring av lagen gällande förmånsrätt vid konkurs.
mot · GK02L310 · 1996-10-07 00:00:00 — Mellan 10 000 och 15 000 företag går i konkurs iSverige. Siffran är lägre än menligger fortfarande högt över vad som var normalt i början ochmitten . En grupp som drabbas hårt av det storaantalet konkurser är leverantörerna. Det är ofta mindreföretag med låg soliditet och följaktligen små möjligheter attklara kreditförluster. Någon utdelning till dessa kan sällanpåräknas.Leverantörerna drabbas dessutom hårt av det svaga sakrättsliga skyddet föräganderättsförbehåll, d.v.s. möjligheten att under vissa förutsättningar krävatillbaka levererade varor om betalning uteblir. Enligt nuvarande regler gällerinte förbehållet om köparen har tillåtelse att förfoga över de levereradevarorna efter köpet. Något faktiskt förfogande krävs alltså inte. Vid en jäm-förelse med andra länder framstår skyddet i som svagt.Ett starkare skydd skulle innebära att leverantören får s.k. separationsrätt ien konkurs och därigenom möjlighet att ta tillbaka sina varor. Med ett sådantsystem skulle mycket vinnas. För det första drabbas inte leverantören av denkreditförlust som konkursen annars innebär. För det andra kan den kapital-förlust som en försäljning i konkurs innebär undvikas. Det följer av att leve-rantören får tillbaka sina varor och på nytt kan bjuda ut dem till marknads-mässigt pris, i stället för att konkursförvaltaren säljer dem till pris som imånga fall ligger långt under marknadsvärdet. Slutligen kan planerade kon-kurser, s.k. bekvämlighetskonkurser, stoppas då gäldenären hindras från attfylla på sitt varulager konkurs. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om separationsrätt i konkurs.
mot · GK02L311 · 1996-10-07 00:00:00 — För många nystartade företag är dagens konkurslagar ett stortproblem och även äldre mindre företag är mycket känsligaför kundförluster.Varför skall levarantörer stå sist i händelse av utdelnig vid en konkurs?Varför skall statens fordringar vara prioriterade i detta hänseende? Det finnsinget logiskt skäl till detta. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att leverantörsfordringar ges bättre rätt vid konkurser genom att deerhåller utdelning före skattefordringar.
mot · GK02L314 · 1996-10-07 00:00:00 — Fastighet utan ägare vid avslutad konkurs Fastighet utan ägare vidavslutad konkursI samband med att ett aktiebolag begärs i konkurs kan detinträffa att en fastighet kommer att sakna ägare. Efter det atttingsrätten fastställt utdelningsförslag är en konkurs avslutad.Ett aktiebolag är upplöst i och med att en konkurs haravslutats utan överskott. Patent- och registreringsverketavregistrerar bolaget. Fastighet som inte kunde realiseraseller delas ut återgår till konkursgäldenären efter konkursensavslutande. Fastigheten ägs då av en juridisk person som inteexisterar.Byggnader ska enligt underhållas på visst sätt, bl a skabyggnads yttre hållas i vårdat skick. Om inte så sker kan en kommun medstöd av ålägga ägare att vidta rättelse.Föreläggandet får förenas med vite.Mot vem ska då kommunen rikta föreläggande, enligt ,om fastigheten ägs av en juridisk person som inte existerar?Det faktum att fastigheter vid en konkurs har ett negativt värde före-kommer. Det kommer troligtvis att bli allt vanligare då minskning av fastig-hetsunderhållet kan vara ett sätt att spara i tider som företag har bekymmer.Därmed kommer säkert också fler fastigheter vid konkurser att återgå tillkonkursgäldenären efter konkursens avslutande, fastigheter som såledeskommer att ägas av juridiska personer som inte existerar. Det kan inte vararimligt att kommunerna i ett hårt ansträngt läge kommer att tvingas tillkostbara åtgärder för dessa fastigheter, enbart för att akut trygga människorssäkerhet och hälsa. Det kan på dessa "övergivna" fastigheter finnas exempel-vis skorstenar/väggar som rasar, personer som utan tillstånd bedriver olikatyper av verksamhet eller utövar fritidsaktiviteter till vilka det kan varasvårtatt finna lokaler.Vi motionärer menar att det råder en oklarhet i lagstiftningen och att fråganlämpligen bör utredas och föranleda överväganden om åtgärder för att kommatillrätta med problemet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fastigheter vid konkurs.