mot · GK02Ub458 · 1996-10-07 00:00:00 — InledningDet senaste årtiondet har inneburit stora förändringar förskolan. Skälen till detta är flera: den snabba förändringen i skolans omvärld den snabba tekniska utvecklingen i arbetslivet förändrad arbetsorganisation den växande betydelsen av kunskap och kompetens, både för individenoch samhället ökad omsättningshastighet av kunskap och information - framför allttack vare den moderna informationsteknologin.Allt detta ställer krav på ny kunskap. Detta är grunden för individensbehov av ett livslångt lärande. Den kunskap som skolan förmedlar skall varagrunden för utveckling till en ledande industrination och är enförutsättning för social och ekonomisk välfärd och hög sysselsättning.Den internationella utvecklingen ställer hela det svenska utbildnings-väsendet inför nya utmaningar. Internationaliseringen och den europeiskaintegrationen måste prägla utbildningen. Nya krav ställs - inte minst när detgäller språk och det gemensamma europeiska kulturarvet.Skolan skall också ge kvalificerade kunskaper som bas för högre studier.Bara en kvalitetsskola kan ge eleverna förutsättningar att tillgodogöra sigavancerad akademisk utbildning.I detta perspektiv spelar lärarna en nyckelroll. Vårt mål är att skallha bästa skola. Det är en signal till kommuner, skolor, universitetoch högskolor om betydelsen av hög kvalitet i utbildningen. Det är också ensignal till lärare, föräldrar, elever och studenter om nödvändigheten att nåännu bättre studieresultat. Det är ett högt satt mål och har hårdkonkurrens från många andra länder.Lärarnas professionalismKnappast någon verksamhet är så långsiktig som skolans.Från det att en kunskap förvärvats av en lärare,vidarebefordras till en elev och till dess att den sista gångenanvänds i den f.d. elevens gärning har åtskilliga decennierförflutit. Det ställs speciellt höga krav på en öppen ochförutsättningslös belysning av frågan om vilken kunskap ochkompetens som krävs i framtidens samhälle och därmed avframtidens lärare.Lärarna har en avgörande betydelse för att skolan skall kunna utvecklaskvalitativt. Ansvaret för att välja innehåll och arbetssätt för att uppnå denationellt fastställda målen ankommer på lärarna. Detta ansvar gäller såvälde kunskapsmål som fastställs i kursplanerna för respektive ämne som deövergripande mål som läroplanen anger.De krav vi förväntar oss att framtiden ställer på skolan innebär behov avförändringar av undervisningen. Därmed berörs i hög grad lärarrollen.Lärarens huvuduppgift är att ge eleverna sådan undervisning att dessa till-ägnar sig goda kunskaper och färdigheter. Egna kunskaper är en nödvändig-het och förutsättning för att lära andra. Förutom gedigna teoretiska ochpraktiska kunskaper i sina ämnen måste emellertid läraren också ha förmågaatt stimulera och entusiasmera, att leda och vägleda och att samverka medhemmen, skolan och arbetslivet. Han/hon måste också ha förmåga att varaflexibel och utvecklingsbenägen i en föränderlig värld.Fler vägar till läraryrketDet är av stor vikt att ny kompetens kan tillföras skolangenom olika vägar till läraryrket. Skolan måste i dettahänseende bli mer öppen. Det gäller att skapa olika ingångartill läraryrket. Den s.k. Unckelutbildningen är ett exempel pådetta. Den innebär bl. a. att studenterna som ett alternativ sammanhållen lärarutbildning själva kan välja att läsa inämneskunskaperna, för att sedan läsa den praktisk-pedagogiska delen om 40 poäng. Men det behövs flerlösningar. Vi anser det vara bra att lärarna har olikautbildningsbakgrund. Det berikar arbetet i skolan och öppnardessutom läraryrket för fler.Skärpta antagningskravLäraren brukar betraktas som behörig att utöva läraryrketefter genomgången lärarutbildning. Övervakningen av ivilken utsträckning läraren håller måttet som yrkesutövare ärdålig. Det är sällan som lärare blir avstängda frånyrkesverksamhet med hänvisning till att de har visat brist påyrkesmässiga kvaliteter. Det finns lärare som undervisar iskolan och som inte passar för yrket. Orsaken till problemenkan variera. Skolan kan ha brustit i sitt fortbildningsansvar.Lärare kan ha getts arbetsuppgifter som han eller hon inte harutbildning för. Elevgrupperna kan vara ovanligtarbetskrävande eller personkemin mellan läraren ochelevgruppen kan fungera dåligt. Åtgärderna måste relaterastill den aktuella situationen. En rektor har ett mycket stortansvar gentemot såväl eleverna som lärare och annanpersonal att snabbt uppmärksamma problem och vidtaåtgärder. Vi är väl medvetna om de svårigheter detta innebär,men menar att alla skulle vinna på en öppen diskussioninriktad på att lösa samarbetsproblem och att skapa bästamöjliga förutsättningar för undervisningen.Det lokala ansvaret måste emellertid bygga på att statsmakterna, i detta falluniversitet och högskolor, tar sitt ansvar för att lärarutbildningen gerduktiga,kunniga och kompetenta lärare. Det är endast då som undervisning av godkvalitet kan tillhandahållas. Exempel finns på studenter som antagits till enlärarutbildning och fått fullfölja utbildningen, trots att de inte är lämpligaföryrket. Därför anser vi att lärarutbildningarna skall ha någon form avantagnings-, anlags- eller lämplighetstest vid antagning till lärarutbildning.Mer teknik ilärarutbildningenAlla lärare, även de som inte undervisar i tekniska ochnaturvetenskapliga ämnen, behöver en god tekniskallmänbildning. Denna består i att ha insikt om teknikensbetydelse och användbarhet i vardagslivet. Detta är viktigt,inte minst för att stimulera flickors intresse för teknik. Enökad verklighetsanknytning kan stimulera till nya arbetssätt iundervisningen. Därmed kan elevernas spontana intresse förämnesområdet tillvaratas och bibehållas. Detta är specielltviktigt för lärare på lägre stadier eftersom manredan i tidig ålder måste väcka barnens intresse för teknikoch naturvetenskap, om detta intresse skall kunnavidmakthållas genom utbildningen.Höjda kompetenskravLärarnas kompetens byggs upp av de i utbildningeningående komponenterna: ämnesstudier, pedagogik, metodikoch praktik. När det gäller lärarens och skolans huvuduppgiftär ämneskunskaperna avgörande. En lärare skall normaltkunna undervisa i flera ämnen i upp till sju årskurser.Därmed ställs läraren inför en lång rad beslut ifråga ominnehållet i undervisningen. Detta innehåll skall också kunnaanpassas till den enskilde eleven. Läraren måste ha mycketgedigna kunskaper, dels för att kunna ge en intressantundervisning, som stimulerar elevernas lärande, dels för attkunna hantera de frågor som uppkommer ur det storainformations- och kunskapsflöde som eleverna möter utanförskolan. För att läraren skall kunna göra sådana val avinnehåll och riktiga bedömningar av hur detta skallpresenteras är didaktiska kunskaper viktiga. Läraren måstekunna sätta in lärostoffet i ett sådant sammanhang atteleverna kan tillgodogöra sig detta. Läraren måste därvid hakunskaper om hur eleverna tänker och hur de begrepp somintroduceras i undervisningen står i relation till elevernasbegreppsbildning. Det är viktigt att läraren har kunskaper omvarför elever kan få svårigheter i skolan och uppmärksammarelever med särskilda behov.Lärare måste också ha kunskaper om den institution som skolan utgör ochett regelsystem, t. ex. skollag, läroplaner, kursplaner etc. som styr verksam-heten.För att stärka professionalismen måste lärarna tillerkännas en ökadsjälvständighet. Den fortgående decentraliseringen kräver en höggrad av förståelse för målen för verksamheten. Dessa krav måste bildautgångspunkten för professionaliseringen.Sambandet mellan professionen och utbildningen för denna måste varastarkt, vilket innebär att det måste skapas bättre förutsättningar för en dialogmellan lärarutbildarna och skolan.En sådan dialog skulle underlättas om tjänsterna på lärarhögskolorna vartidsbegränsade och därmed omsättningen av lärarutbildare större.I samband med den förnyelse av lärarutbildningen som pågår saknar vikopplingen till verkligheten i skolorna. Därför bör också möjligheten av attinrätta försöksskolor vid lärarhögskolorna utredas. Sådana försöksskolorborde kunna stimulera den pedagogiska utvecklingen och förnyelsen pålärarhögskolorna och underlätta överförandet av de nya erfarenheterna tilllärarkandidaterna. skulle de bli föredömen för övriga skolor ilandet.Nya pedagogiska metoder och didaktiska försök skulle kunna prövas i litenskala och noggrant utvärderas innan de överförs till det övriga skolväsendet.Med de påpekanden och förslag om mer forskaranknytning till lärar-utbildningen som regeringen gör skulle försöksskolor kunna skapa broarmellan utbildning, forskning och klassrum. Vi menar att konkret samverkanav detta slag är mer verkningsfull än mer teoretiska samverkansfora, t.ex. deresurscentrum som regeringen talar om i budgetpropositionen.KarriärmöjligheterLärarens personliga karriärmöjligheter inom skolområdet äri dag mycket begränsade. innebär en karriärför läraren inom skolväsendet oftast att läraren måste lämnaundervisningen. I syfte att stödja den framtida utvecklingenav skolan är det väsentligt att lärarna kan erbjudasmöjligheter till utveckling och karriär med bibehållande avundervisningsuppgifterna. Det är möjligt att erbjuda lärare ettvidgat pedagogiskt ansvar för t. ex. ett stadium, eninstitution, ett ämne eller en ämnesgrupp eller förfortbildning. och högskolor byggs på fleraplatser upp didaktiskt inriktad forskarutbildning, vilken kanvara en lämplig grund för mer avancerade pedagogiskaledningsuppgifter.En annan viktig möjlighet att avancera utgår från en fördjupning av deegna ämneskunskaperna genom doktorander eller licentiatstudier. Det kräveremellertid att kommunerna efterfrågar fler lektorer.Fortbildning av lärareSedan den 1 januari 1991 har kommunerna det fullaarbetsgivaransvaret för lärarna. Det innebär bl.a attkommunerna ansvarar för att i skolan anställd personal fårlämplig fortbildning. Skyldigheten att se till att fortbildninganordnas för den personal som har hand om utbildningen ärinskriven i skollagen. De av staten angivna målen för skolanskall styra kommunernas beslut även när det gällerlärarfortbildning. Staten ansvarar, genom , för attdet finns tillgång till fortbildning av hög kvalitet i alla delarav landet.Målet att åstadkomma bästa skola innebär bl.a. att lärarnasämneskunskaper måste vara gedigna. Det är därför angeläget att fortbild-ningsresurserna i stor utsträckning används för ämnesfördjupning inomramen för samarbetet med högskolan.Utgångspunkten för all lärarfortbildning bör vara de faktiska behov avförbättringar som den enskilde läraren har. I det sammanhanget börunderstrykas att den specialpedagogiska kompetensen beträffande läs- ochskrivsvårigheter är ett mycket viktigt fortbildningsområde.Den erfarenhet och kunskap vi har av fortbildningen när staten hade detövergripande ansvaret är att det gjordes prioriteringar av olika ämnes-områden. Om skolan hade problem inom något område så var fortbildningvägen att lösa problemet.Den svenska skolan har ca 150 000 lärare och ett stort antal ämnen.Sammantaget finns det i skolan närmast ett oändligt antal problemområden.Behovet av ökade ämneskunskaper borde föreligga i varje ämne i skolan.Enligt vår mening har inte fortbildningen utvecklats i den riktning som ärönskvärd. Det har inte skett några förändringar eller avgörande förbättringarsedan kommunerna övertog huvudansvaret för fortbildningen.Fortbildningsanordnarna, kommunerna och staten måste ställa adekvatafortbildningsresurser till förfogande för den enskilde läraren samt blibetydligt aktivare när det gäller att prioritera var fortbildningsinsatser skallgöras. Det gäller också att anpassa verksamheten till de lokala behoven ochdet förutsätter dialog mellan anordnare, kommun, skola och lärare.Fortbildningen skall ingå som en del av den utvecklingsstrategi som fastställsför den enskilda skolan.Områden som är viktiga enligt vår uppfattning är: att lärarna får ämnesteoretisk och pedagogisk kompetensutveckling gymnasielärare i yrkesämnen måste ges uppdatering av sina kunskapergenom såväl ämnesteori som yrkespraktik den tekniska "allmänbildningen" på de lägre stadierna bör öka för attbl. a. åstadkomma en positiv attitydförändring när det gäller NO-ämnen.Fortbildning och kompetensutveckling skall också ha ekonomiskaincitament för läraren och ingå i en karriärstege.Individuell fortbildnings-och uppdateringsplanDet finns stora brister i den fortbildning som ges . Denär för generell och för kortsiktig. Fortbildningentillfredsställer inte det behov som skolan, läraren och elevenställer. För att lösa problemet måste man se till att det finnsen individuell fortbildnings- och uppdateringsplan för varjelärare. Rektorn har ansvaret för att se till att lärarna på skolanhar den kompetens som behövs för undervisningen. Vi anseratt rektorn efter utvecklingssamtal skall upprätta enindividuell utvecklingsplan för varje lärare, en plan somredovisar inom vilka områden läraren bör få fortbildning.De behovsanalyser som görs skall fungera som beslutsunderlag förgenomförande av fortbildning. Därmed kan de resurser som erbjuds svaramot lokala behov. I det sammanhanget är det angeläget att påpeka att lärarenmycket väl kan sköta en del av sin fortbildning genom självstudier.LärarcertifikatDet är nödvändigt att varje lärare genom fortbildning följerutvecklingen inom sina ämnen. Den individuellautvecklingsplanen innebär en rättighet och en skyldighet försåväl skolledningen som läraren. För att få systemet attfungera och för att höja läraryrkets status bör ett system medlärarcertifikat inrättas.Ett lärarcertifikat skall innehålla flera delar. En del skall innehållaexamensbevis från föreskriven högskoleutbildning. En annan del skall visagenomgången fortbildning och eventuell yrkespraktik. På grundval av sådantunderlag kan beslut om utfärdande av certifikat fattas. Beslutet, som skallvara möjligt att överklaga, kan fattas av rektor eller en fristående nämnd.Lärarcertifikatet bör tidsbegränsas, förslagsvis till , och medföra enskyldighet för skolan att se till att läraren får fort- ochvidareutbildning enligt den individuella utvecklingsplan som uppgjorts. Påsamma sätt är det en skyldighet för läraren att skaffa sig den fortbildning ochuppdatering som höjer vederbörandes kompetens. Med införande avlärarcertifikat skapas ett system för kontinuerlig kvalitetskontroll ochkompetenshöjning som läraryrkets status höjs.Regeringen bör få i uppdrag att närmare utreda och återkomma tillriksdagen med förslag om innehåll och förutsättningar för ett införande avlärarcertifikat.Fler alternativakarriärvägarI dagens skola är de enda karriärvägarna för lärare att bliskolledare eller möjligtvis skolchef. Det är angeläget att detskapas fler karriärvägar för de olika lärarkategorierna. Detgäller att se till att framstående lärare är kvar i sinlärargärning. Det kan ske genom att den duktige pedagogenleder det pedagogiska utvecklingsarbetet på skolan och ävenpå andra skolor. Andra områden som bör utvecklas ärmetodarbete och läromedelsutveckling samt eventuellt ocksådistansundervisning. Öppnar man för fler ingångar tillläraryrket, som vi förordat tidigare i motionen, kommerskolan att tillföras lärare med bredare och djuparekompetenser än . En sådan utveckling kommer också attunderlätta alternativa karriärvägar för lärare.Lektorer och forskningI gymnasieskolan finns det ett tusental lektorer. Under desenaste åren har det skett en kraftig minskning av antalet.Trenden är också nedåtgående.Nära 30 procent av lektorerna är eller äldre. Mindreän är yngre än . Andelenforskarutbildade av dem som innehar en tjänst som lektor harinte förändrats nämnvärt . De forskarutbildadelärarna utgör av dem som innehar en tjänstsom lektor. En bidragande orsak till den negativa trenden äratt många lektorer från gymnasieskolan har sökt sig tillhögskolan. En annan orsak är att många kommuner iallmänhet inte varit benägna att utlysa eller tillsätta vakantalektorstjänster. Skälen till detta är dels att man saknatsökande, dels att man får övertalighetsproblem påadjunktsidan.Den här utvecklingen är inte acceptabel. Det är viktigt att det finnsforskarutbildade lärare i skolan. Den forskaranknytning för ämnet som flerlektorer innebär ökar givetvis kvaliteten i undervisningen. Ett annat viktigtskäl är att vi skapar fler karriärvägar för lärare i skolan. Kommuner som villstimulera forskning eller tillgodogöra sig forskarerfarenhet vid universiteteller lokala högskolor kan medelst en genomtänkt rekryteringspolitik verkaför det.Jämnare könsfördelning påalla stadierAndelen manliga lärare minskar. Utvecklingen går dessutomfort. Enligt SCB var av samtliga lärare i grund-och gymnasieskolan kvinnor. Den könsmässigasnedrekryteringen är ännu större i lärarutbildningen. Av demsom antogs till lärarutbildningen med fördjupning i ämnenamatematik och naturorienterande ämnen för årskurserna 1-7har varit kvinnor. Av dem somantogs till fördjupning i svenska och samhällsorienterandeämnen är andelen kvinnor ännu högre, nämligen 83 procent.Totalt utgjorde den kvinnliga andelen antagna omkring 80procent.Om ingenting görs kommer vi att ha en i detnärmaste enkönad lärarkår. Denna utveckling innebär negativa konsekvenserför skolan och dess elever. Eleverna behöver både kvinnliga och manligaförebilder i skolan. Därför måste läraryrket och därmed lärarutbildningen blimer attraktiva för manliga studenter.Rekryteringen till lärarutbildning är givetvis av central betydelse, men vivill också peka på vikten av fler ingångar till läraryrket och en ökad insiktom manligt respektive kvinnligt i lärarutbildningen och vid lärarhögskolornaMånga lärare saknar fortfarande kunskaper om de skillnader som finnsmellan pojkar och flickor vad gäller språket, förhållandet till teknik, socialtm.m. Kunskaper är nödvändiga för att åstadkomma en riktigt bra utbildningför eleverna. Därtill behövs medvetenheten vid lärarutbildningarna för attockså studerande av underrepresenterat kön skall ges maximalt utbyte avundervisningen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om olika vägar till läraryrket,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpta antagningskrav för läraryrket,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av undervisning om och i teknik inomlärarutbildningen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättande av försöksskolor,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lärarfortbildning,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om individuell fortbildnings- och utvecklingsplan,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fler karriärvägar,8. att hos regeringen begär förslag rörande lärarcertifikat ienlighet med vad som anförts i motionen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämnare könsfördelning,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utbildning om manligt och kvinnligt ilärarutbildningen,11. att hos regeringen begär en redovisning av åtgärder för att fåfler lektorer i skolan i enlighet med vad som anförts i motionen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning/översyn av lärarutbildningen.