mot · GK02So261 · 1996-10-07 00:00:00 — Det skulle innebära etterfarenhetsutbyte som skulle vara kompetenshöjande för alla parter.Vårdcentralerna kan organiseras i olika driftsformer som utförs av olikautövare i offentlig, kooperativ eller privat regi, genom att utövarna/ägarnatecknar kontrakt med huvudmannen. Systemet kan då utvecklas så att varjeenhet får ett större kostnadsansvar.Trygghet - helhetssynDe förebyggande insatserna är nyckelbegrepp iCenterpartiets syn på hälso- och sjukvården. Denförebyggande hälsovården skall ges högre prioritet ochbedrivas i bred samverkan med andra myndigheter ochorganisationer. I vår modell, som presenterats ovan, blir deförebyggande insatserna en viktig uppgift för den lokalavården. De kan tillsammans med sjukhusvården med sinspecialistkompetens utveckla det förebyggande arbetet.Om vårdinsatserna kommer närmare och det finns ett uttalat helhetsansvarför patienterna ökar möjligheterna att upptäcka tidiga problem. Ettsjukdomssymtom kan tyda på ett mer grundläggande problem förorsakat avalkoholkonsumtion, stress eller missförhållande i den psykosociala miljön.Det skall vara vårdcentralen som har ansvaret för det kontinuerligafolkhälsoarbetet. Om vårdcentralen har ett uppföljningsansvar och det finnsett samarbete mellan socialtjänst, hemtjänst och sjukvård kommer man ävenatt beakta sociala bakgrundsfaktorer. Det innebär att helhetssynen stärks.Ökade satsningar bör göras på förebyggande vård. Det är angeläget medtanke på de ökade sjukvårdsbehoven. Antalet äldre ökar. Därmed ökar ocksåantalet cancerfall och patienter med hjärtsjukdomar. Det går att förebyggasjukdomar och förbättra vården bl.a. genom ökad information om betydelsenav bra kostvanor och ett minskat alkohol- och tobaksmissbruk.Framtidens hälso- och sjukvård kommer i ökad utsträckning att handla omatt få människor att ändra beteenden. Ett långsiktigt arbete bör ske genominformation, egenvårdsupplysning, motivera till motion m.m. Med enförstärkt lokal vårdorganisation med ett helhetsperspektiv förbättras dessainsatser.Centerpartiet anser att med en utvecklad närsjukvård är det möjligt att ihögre grad bryta sektoriseringen inom vården. Det kommer att vara möjligtatt samordna olika insatser vilket leder till ökad effektivitet.Trygghet - närheten till vårdCenterpartiet vill stärka den lokala nivån i vården.Decentraliserat ansvar till den lokala nivån skapar trygghet.Människor vet vart de skall söka sig och ett förtroendefulltsamarbete kan inledas.Utvecklingen har varit att rikssjukvård blivit regionsjukvård,regionsjukvård har blivit länssjukvård, som i sin tur blivit länsdelssjukvårdo.s.v. anser att denna utveckling varit positiv. Den har dockinneburit att alla typer av medicinsk behandling kan utföras vid de flestaenheter, men det är inte kostnadseffektivt. Det har inneburit att dyrainvesteringar gjorts vid flera sjukvårdsenheter trots att befolkningsunderlagetinte varit tillräckligt stort. Det finns möjligheter att bättre samverkakring stora åtaganden som t.ex. dyr utrustning. Decentralisering skall inteinnebära att alla insatser kan göras överallt. För att bedriva enkostnadseffektiv akutsjukvård måste ytterligare rationaliseringar accepteras.Det gäller i högsta grad dyr utrustning där patientunderlaget saknas.En förstärkt lokal vårdorganisation leder till att närheten till vården ökar.Läkaren vid vårdcentralen remitterar vidare på samma sätt som , menavgör själv till vilken enhet i landet patienten skall remitteras till. Läkarenkan också nyttja möjligheten till specialistkompetens med hjälp avtelemedicin.Den nya tekniken kommer att ge nya möjligheter att decentralisera denspecialiserade vården och utveckla kompetensen vid vårdcentralerna.Telemedicin kommer till exempel innebära att det blir möjligt att undersökaen patient med en specialistläkare närvarande via videokonferens eller kunnaöverföra röntgenbilder till sjukhuset via nätet. Telemedicin innebär också attvårdcentralen kan konsultera en läkare i andra delar av världen och inte baravid det närmaste specialistsjukhuset.Den nya tekniken kommer att leda till att människor snabbare kan komma ikontakt med en specialistläkare och få sin diagnos fastställd. En satsning påtelemedicin är viktig för läkarfortbildningen och det bör även ingå som ennaturlig del i grundutbildningen.Antalet sjukhus kommer att vara färre då närvården utvecklasoch vi får en ökad andel hemsjukvård. Den finns vid många mindre sjukhusmed utvecklade specialiteter. Åre sjukhus har t.ex. en av de bästa enheterna ilandet på benfrakturer. anser att ett färre antal sjukhus intebehöver innebära att de minsta sjukhusen med väl utvecklade specialiteterläggs ned.Hemsjukvården har ökat . Det är för många människor trygghet om de har möjlighet att vårdas hemma, i sin hemvanda miljö.Det innebär också att anhöriga har möjlighet att vara nära patienten på heltannat sätt än om vården sker på ett sjukhus. Hemsjukvården har möjligheteratt utvecklas ytterligare, utan att säkerheten för patienten äventyras.Trygghet - arbete och kompetentpersonalArbetslösheten bland vård- och omsorgspersonal är ett stortoch mycket allvarligt problem. Många kvinnor och mäninom vård- och omsorgssektorn har drabbats avuppsägningar och förlorat sina arbeten. Den offentligasektorn har varit kvinnors dominerande arbetsgivare undermånga år och när kommuner och landsting tvingas tillnedskärningar drabbas kvinnor extra hårt. Det går också attutläsa i arbetslöshetsstatistiken. Den visar att fler kvinnor änmän är arbetslösa. Det finns flera orsaker till uppsägningarnainom vård och omsorg. En orsak är den ekonomiskasituationen i kommuner och landsting, andra orsaker ärminskad sjukfrånvaro och ökad effektivisering, t.ex. genomatt mer av vårdinsatserna utförs inom öppenvården. Det finns ingen enkel lösning på arbetslösheten bland vårdpersonal, utandet krävs insatser inom flera områden. Det viktigaste på lång sikt är att få densvenska ekonomin i balans och öka tillväxten. har medverkattill att sanera ekonomi, vilket förbättrar förutsättningarna för hälso-och sjukvårdssektorn. har medverkat till sysselsättningsåtgärdersom är viktiga för hälso- och sjukvården. En av insatserna är jobbgarantin förpersoner som är eller äldre som har medverkat till attinföra. Jobbgarantin kommer att bli ett betydelsefullt tillskott inom hälso- ochsjukvården, framförallt som extra omsorgsinsatser för långvarit sjukapatienter. Förslaget till ny arbetsrättslagstiftning innehåller flera viktigaförslag, ett av det mest betydelsefulla för vård- och omsorgspersonal är rättentill anställning om man vikarierat sammanlagt under en femårsperiod.Centerpartiet har också medverkat till en ökat satsning på högre utbildning.Omstruktureringarna inom den offentliga sektorn har gjort att dengenomsnittliga utbildningsnivån för personalen inom hälso- och sjukvårdenhar höjts . Andelen sjuksköterskor och läkare ökar medanövrig personal minskar i antal. Medelåldern för landstingsanställda fortsatte1995 att öka med och var då . Andelen under var då 3,4 %.1980 var under . Den höga medelåldern och låga andelen yngreanställda inom vården kommer att bli ett omfattande problem. Om tio,blir det stora pensionsavgångar när fyrtiotalisterna blir pensionärer.Många anställda inom hälso- och sjukvården tillhör denna generation. Detleder till två stora problem. Det ena är förstås akut personalbrist. Det andraoch kanske större problemet är att en stor andel personal med lång erfarenhetoch hög kompetens lämnar sjukvården . Det tar lång tidatt bygga upp en hög kompetens och det krävs lång praktisk erfarenhet, ochde snabba pensionsavgångarna kommer att bli ettproblem om vi inte förebygger detta. Redan nu varnas det för enbegynnande sjuksköterskebrist och om inte nyutexaminerade sjuksköterskorbereds plats inom sjukvården kommer denna kompetens att försvinna. ISverige är sjuksköterskorna specialiserade på ett helt annat sätt än vad som ärvanligt i andra länder. Denna specialistkompetens tar att utveckla.I företag inom det privata näringslivet finns trainee-utbildning för att byggaupp kompetens inför framtida anställningar. Detta system bör även införas ihälso- och sjukvårdssektorn för att förebygga den kommandekompetensbristen. Regeringen bör tillsätta en utredning med inriktning attforma förutsättningar för trainee-program inom hälso- och sjukvården.Innehållet i läkarutbildningen bör utgå från en helhetssyn på människan.Läkarvetenskapen förändras ständigt med nya medicinska rön och bättrebehandlingsmetoder. Den basala delen i yrkesrollen - läkarens kontakt medpatienten - har inte förändrats. Läkarens möjligheter att läsa patientensmedicinska status underlättas om omkringliggande faktorer är kända. Därförär det viktigt att läkaren kan möta patienten med empati. Detta bör främst skeinom primärvården. anser att rekrytering till utbildningen ochdess innehåll måste präglas av en helhetssyn på människan och lägga stor viktvid studentens förmåga att ta till sig andra människors situation.Trygghet - förebyggande insatserPrimärvårdens förebyggande arbete är främst individinriktat.Det är och bör vara naturligt att läkaren i samband medkonsultationer tar upp frågor om livsstil för att förhindra attsjukdom återkommer eller förvärras. Det finns förallmänläkaren många naturliga tillfällen och anledningar attdiskutera rökning, alkohol, kostvanor och motion med sinapatienter. Distriktssköterskan kan ofta följa upp dessa frågorpå olika sätt med särskilda rökavvänjningsgrupper,bantargrupper etc. Sjukgymnasternas arbete är också delvisinriktat på att förebygga återfall av de skador som patientensökt för.Etablerad förebyggande verksamhet inom primärvården ärmödra- och barnhälsovård. De regelbundna kontrollernasyftar till att upptäcka eventuella sjukdomar eller skador.Inte minst olycksfallsprofylaxen hos barn har varitframgångsrik. Vaccinationsprogrammen vid barnhälsovårds-centralerna når de allra flesta barn och har varitutomordentligt framgångsrika. Polio har inte förekommit påmånga år, stelkramp och difteri är sällsynta sjukdomar,liksom mässling och röda hund. Detta förebyggande arbeteinom mödra- och barnhälsovården måste ges fortsattutrymme inom primärvården.Föräldrautbildning ger föräldrar stöd och kunskap som bidrar till att skapatrygghet i föräldrarollen och därigenom goda uppväxtvillkor för barnen. Denallmänna föräldrautbildning som beslöt om 1979 knöts tillbarnavårdscentralerna och avsåg framförallt utbildning kring tiden för barnetsfödelse och första levnadsår. Enligt 1994:4 "Barnsvillkor i förändringstider" erbjöds denna verksamhet i föräldragrupper vid 63procent av landets barnavårdscentraler. Lägst var andelen i städerna.Erfarenheterna från dem som deltar i föräldragrupperna är mycket positiva,inte minst tack vare möjligheterna till utbyte av erfarenheter och att knytasociala kontakter. Verksamheten bör vidgas till att omfatta allabarnavårdscentraler.Föräldrautbildningen skulle kunna vara ett mycket större stöd i den svåraföräldrarollen än vad som är fallet. Termen föräldrautbildning leder förmånga tankarna fel då det inte skall handla om utbildning i traditionellmening. Minst lika viktigt är att i grupp få stöd och råd, att få delaerfarenheter och knyta kontakter. Genom att beskriva verksamheten på ettannat sätt än som utbildning borde ännu fler föräldrar kunna motiveras attdelta. Föräldrautbildning bör vara en rättighet för alla vuxna. Den borde startatidigt och pågå under barnens hela uppväxt. Den måste breddas till att ocksåinnefatta psykologi. Jämställdhetsaspekterna borde i högre grad tas till vara.De särskilda pappagrupperna måste fortsätta och utvidgas.I och har forskning beskrivits om föräldra-skapets betydelse för barnets utveckling. Brister i föräldraskapet har visat sigvara en viktig orsak till att barn och unga utvecklar våldsbeteende. Att hjälpaföräldrar att skapa bättre relationer kan hejda utvecklingen mot ökatungdomsvåld. Föräldrautbildning har i forskningsprojekt i Englandframgångsrikt använts även vid behandling av föräldrar med problem. Meto-den bör prövas i behandlingsarbete i Sverige.Trygghet - en god folkhälsaI stort sett alla samhällsområden innefattar viktigahälsodimensioner, och beslut inom de flestasamhällsområden har hälsokonsekvenser. Folkhälso-aspekterna utgör därför viktiga delar inte bara inom hälso-och sjukvårdssektorn. Där ingår även utbildning, socialtjänst,socialförsäkring, arbetsmarknad och samhällsplanering. Detär därför fel att avgränsa folkhälsofrågorna till enbart ettområde för hälso- och sjukvården. För att nå resultat måstearbete bedrivas i samma anda som Agenda 21-arbetet drivspå nivå. Dessa frågor måste dessutom förankras iövergripande målsättningar och strategier, annars riskerar deatt prioriteras bort till förmån för mera påtagliga"kärnuppgifter". Hälso- och sjukvårdssektorn spelar enjämförelsevis begränsad roll i utvecklingen avfolkhälsoarbetet men är trots detta en viktig aktör på denhälsopolitiska arenan. anser att kommunernaårligen bör göra en folkhälsorapport över hälsosituationenbland innevånarna i kommunen. Det skulle underlättabedömningar för kommande politiska beslut för en bättrefolkhälsa.Hälsan och framstegen för att förbättra hälsa hos befolkningen kanbeskrivas och mätas på många olika sätt. Begrepp som dödlighet, medellivs-längd, sjuklighet, funktionsnedsättning och nedsatt hälsotillstånd kan utgöraen beskrivningsmodell. Helhetsbilden när det gäller folkhälsan bygger på attge en så allsidig bild som möjligt och inte beskriva folkhälsan enbart frånexempelvis dödlighetstermer. I folkhälsobegreppet bör livslängd, friskt liv,rikt liv samt jämlikhet i hälsa vägas in. Hälsa är därmed inte enbart ett mål isig utan också ett medel och en grundläggande förutsättning för befolk-ningens och den enskildes möjligheter till vitalitet och självbestämmande.Man ska kunna bemästra sin tillvaro även vid långvarig sjukdom eller nedsatthälsotillstånd. Sociala och ekonomiska villkor, arbetsmiljö och levnadsvanorhar sannolikt störst betydelse för utvecklingen av människors hälsa ochohälsa. Ansatserna för att angripa folkhälsoproblem spänner således över helasamhällsområdet. Det är hälso- och sjukvårdens roll att förmedla dekunskaper om folkhälsan som avläses i de sjukdomsfall, som man möter ivården och genom ett aktivt deltagande i folkhälsoarbetet lokalt.HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hälso- och sjukvården,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökade sociala skillnader,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hälsoarbete i samverkan,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hälso- och sjukvårdens ekonomi,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om prioriteringar i vården,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vård på lika villkor,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vägledare genom vårdkedjan,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om helhetssyn i vården,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om närhet till vård,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om personalsituationen i vården,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om trainee-program inom vården,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om läkarutbildningen,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förebyggande insatser.