mot · GK02Sf224 · 1996-10-07 00:00:00 — Generell välfärd bättre änselektiva bidragAlla människor ska vara delaktiga i välfärdssamhället ochkänna trygghet och säkerhet i fall av ohälsa och arbetslöshet.Sverige har ett väl utbyggt välfärdssystem, ett av de främsta ivärlden men välfärden fördelas inte rättvist. Det är mångamänniskor, som står utanför samhällets skyddsnät.Välfärdspolitiken skall omfatta hela befolkningen. Den skall vara rättvisoch hållbar över tiden. Generella fördelningssystem är det effektivaste sättetatt eliminera orättvisor.Välfärdspolitiken skall undvika selektiva bidrag. Riktade eller selektivabidrag har svårt att nå dem som är i verkligt behov av hjälp. Ettbidragssystem, som bygger på behovsprövade bidrag, minskar människorspersonliga integritet och blir onödigt byråkratiskt. Selektiva bidrag riskeraratt undergräva förtroendet för välfärdsstaten.Arbetslösheten är den största orättvisan. Det är en stor skillnad ilivsvillkor mellan dem som har arbete och de som inte har arbete.Livsvillkoren är mycket skiftande också för dem, som står tillarbetsmarknadens förfogande.Samhällsekonomin och samhällsutvecklingen kräver, att vi skapar envälfärd, som ger alla grundtrygghet. förslag till grundtrygghetbygger på principen, att alla ska tillhöra det generella trygghetssystemet. Vårtförslag om en arbetslivsförsäkring är en helhetslösning, som ärlättöverskådlig för den enskilde och som blir effektivare och enklare,eftersom det är en försäkring istället för flera olika överlappande system.Dagens trygghetssystemDe arbetslivsrelaterade trygghetsförsäkringarna har medtiden blivit ett lapptäcke av olika försäkringar, medvarierande regler och ersättningsformer. Flera utredningarhar tillsatts och förändringar har beslutats men enligt vårmening saknas den totala övergripande översynen avtrygghetssystemen. Flera regelförändringar har varitnödvändiga p.g.a. den kärva ekonomiska situationen menockså för att reglerna i försäkringarna har fått orimligaeffekter bl.a. i form av överkompensation. Det gäller t.ex.sjukförsäkringen, som i vissa fall gav högre kompensationvid frånvaro än vid närvaro på arbetet. Det var ettåttiotalsproblem, som är åtgärdat. kvarstårproblemen med att trygghetssystemen har skiftande regleroch inte är tillräckligt överskådliga.Arbetslösheten har bidragit till att allt fler människor står utanför dengenerella välfärden. Dagens socialförsäkringar är avsedda att ge ekonomisktrygghet till alla men istället har beroendet av behovsprövade socialbidragökat.Ersättning baserad på inkomstbortfall som huvudprincip i den statligavälfärdspolitiken, medför att staten ger olika mycket trygghet; mest till demsom redan har mest och inget till dem som inte kunnat eller hunnit kvalificerasig. När trygghetssystemen utgår från den enskildes anställningsförhållanden,leder det till att grupper, som inte lyckats ta sig in på arbetsmarknaden, ocksåhamnar utanför den generella tryggheten. Att på detta sätt utestänga storagrupper från den generella tryggheten är djupt orättvist.Centerpartiet vill förena trygghet och frihet. Välfärden ska ge allamedborgare trygghet och personligt ansvar för sina liv och handlingar.Grundtrygghet innebär att statens roll begränsas till att finansieragrundläggande behov. Sedan dessa behov tillgodosetts, måste människorspersonligt präglade behov och önskemål ges utrymme.Det finns en bred politisk överenskommelse om ett nytt pensionssystem.Det nya ålderspensionssystemet innebär, att man sammanför folkpension,pensionstillskott och ATP till en gemensam ålderspension med en höggrundpension. Det är viktigt att trygghetssystemen bygger på stabilaspelregler och för pensionssystemet, som är det mest omfattande av alla, ärdet mycket viktigt med stabilitet.Pågående utredningarI presenterades ett delbetänkande av utredningenom ersättning vid arbetslöshet och omställning -Grundläggande drag i en ny arbetslöshetsförsäkring.Utredningen tecknar principerna för en ny allmän ochsammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Försäkringen föreslåsbestå av två delar; en obligatorisk del, som täcker allaförvärvsarbetande, vilka uppfyller ett bestämt arbetsvillkoroch där ersättningen är ett fast grundbelopp lika för alla.Försäkringen föreslås också innehålla en frivilligkompletterande inkomstbortfallsförsäkring. Utredningenöverväger en höjning av ersättningsnivåerna, både när detgäller grundbelopp och inkomstbortfallsersättning. Förslagetligger i linje med vårt förslag om en arbetslivsförsäkring.Sjuk- och arbetsskadekommittén presenterade sittslutbetänkande. Kommitténs uppdrag har varit att föreslå ett generellttrygghetssystem vid ohälsa, samt hur rehabiliteringsinsatserna skallorganiseras och hur de förebyggande insatserna skall stärkas. Kommitténföreslår ett nytt system för förtidspension och sjukbidrag, en s.k.månadsersättning. anser att förslaget om månadsersättningligger i linje med vårt förslag om arbetslivsförsäkring och kan införlivas ivårtförslag. För försäkring vid arbetsskada frångår kommittén principen om ettenhetligt system med likvärdiga ersättningar. anser atttrygghetssystemen bör vara enhetliga och lättöverskådliga, för att undvikaorättvisa och glidning i praxis. Kommittén föreslår också en kraftig höjningav förmånstaket i den allmänna sjukförsäkringen, vilken inte ligger i linjemed uppfattning.Flera av förslagen i utredningarna stämmer dock väl överens medCenterpartiets krav på trygghetssystemen men sammantaget bygger de vidarepå de gamla försäkringssystemen. Förslagen uppfyller inte vårt krav om ensammanhållen försäkring för sjukdom, arbetslöshet och handikapp.Trygghet utan ekonomiskskuldSaneringen av statsfinanserna är nödvändig för att bibehållavår välfärd. och fram till slutet avåttiotalet växte utgifterna för de svenskasocialförsäkringssystemen utan att motsvarande resursertillskapades. Transfereringarna har drivit uppbudgetunderskottet och ökat statsskulden till en nivå, somgjort oss alla fattigare. har ,först i regeringsställning därefter i konstruktivt samarbetemed den socialdemokratiska regeringen, medverkat till attsanera statens finanser. Detta är nödvändigt för att inteskjuta över de ekonomiska skulderna till kommandegenerationer.Centerpartiet har medverkat till flera förändringar i socialförsäkrings-systemen för att hejda ökningen av statsskulden och minska budgetunder-skottet. Det gäller bl.a. kvalifikationsvillkoren i arbetslöshetsersättningen.Detta har varit nödvändiga förändringar inom nuvarande system.De nuvarande systemen har lovat mer än vad de kan hålla. En beräknadökning av välståndet har intecknats i olika reformer de senaste årtiondena.Detta har skett genom att ta hög tillväxt för given. När denna tillväxtuteblivit, har obalanser uppstått. Kostnaderna för ATP-systemet och desamlade socialförsäkringarna har därför ökat i en snabbare takt äninkomsterna. Resultatet har blivit en växande statsskuld.Välfärd, som betalas med lån, blir osäker. Välfärd, som gör att ekonominvacklar, blir otrygg. För att nå verklig trygghet, då medborgarna kan lita påatt välfärden håller vad den lovar, måste välfärden utformas så att ekonominhåller långsiktigt. Konsekvensen av att statens finanser gårmed underskott, blir att nuvarande generationer skjuter över sina skulder påkommande generationer. Det innebär att de, som ännu inte fått ta del avvälfärden, får betala skulden. I det perspektivet är det nödvändigt att förändraförmånerna. Om detta ska kunna ske, måste de som är i störst behov avtrygghet i vårt samhälle skyddas. Den svåra kombinationen, att minskaförmånerna och värna dem med störst behov, kan uppnås genom ettgrundtrygghetssystem.Principer för CenterpartietsgrundtrygghetsmodellDen generella välfärden ska omfatta alla. Centerpartietavvisar både ett samhälle som ensidigt bygger påbehovsprövade bidrag och ett som ensidigt bygger påinkomstskydd för den som kvalificerat sig genom att ha haftarbete. Inget av dessa system uppfyller de krav, somCenterpartiet ställer på en välfärd som ska omfatta alla ochsom behandlar alla lika. För att målsättningen om generellvälfärd ska uppnås, måste socialförsäkringarna förändras.Centerpartiet anser, att socialförsäkringarna skall utgå frångrundtrygghetstanken. Detta innebär en övergång från systemet med att manenbart kvalificerar sig genom gjorda prestationer till principen om atttryggheten ska grundas på att man är samhällsmedborgare. Enbartinkomstrelaterade trygghetsförsäkringar innebär att man kvalificerar siggenom prestation, medan de som inte kommer in på arbetsmarknadenutestängs från den generella välfärden och hänvisas till socialbidragstagande.Detta utanförskap är oacceptabelt. I detta utanförskap hamnar bl.a. deungdomar, som är på väg in i vuxenlivet men som ej fått chansen att etablerasig i arbetslivet. Det handlar också om kvinnor eller män, som ärensamförsörjande för sig och sina barn.Principen om grundtrygghet och medborgarskap i trygghetssystemen kanoch ska förenas med en ekonomisk politik som skapar arbeten. Därigenomskapas ekonomisk trygghet och personlig värdighet och färre medborgarebehöver utnyttja de statliga trygghetssystemen.Principen om medborgarskap innebär inte kravlöshet. grund-trygghet stärker arbetslinjen. Den, som efter upprepade erbjudanden inte ärberedd att ta anvisat arbete, ska kunna utförsäkras. Den, som däremot utanegen förskyllan står utanför arbetsmarknaden, är sjuk eller på annat sätt ärtillfälligt eller långvarigt oförmögen att försörja sig, ska omfattas av detgenerella systemet.Statens, parternas ochindividens rollUtöver den obligatoriska delen i trygghetssystemet kan olikatrygghetsbehov tillgodoses genom avtal mellanarbetsmarknadens parter. Det gäller försäkringar förytterligare inkomstskydd vid sjukdom och arbetslöshet, förextra kompensation vid arbetsskada eller andraförsäkringsförmåner. Vid sidan om den obligatoriska trygg-heten och kollektivavtalsförsäkringarna kan medborgarnaockså teckna individuella försäkringar för att minimerainkomstförlusterna vid frånvaro. Ersättningsnivåerna får intemotverka viljan till arbete.Denna mångfald ger förutsättningar att uppnå en välfärd, som förenarkraven på trygghet med behoven av frihet.Inslag av inkomstskyddInkomstskydd i en obligatorisk försäkring innebär trygghetför hushållen i den meningen, att man kan upprätthålla sinkonsumtionsnivå, trots frånvaron av arbete. Den, som harhög lön, har ibland också höga fasta kostnader och är därförsårbar i sin situation utan ersättning enligtinkomstskyddsprincipen. Det nya trygghetssystemet bördärför tillhandahålla obligatoriskt inkomstskydd upp tillnormala löntagarinkomster, även om systemen förändrasunderifrån genom att en grundpenning införs.Arbetsmarknadens parter har en viktig roll när det gäller att avtalsvägenskapa inkomstskydd ovanför det obligatoriska skyddet.Centerpartiets förslag tillarbetslivsförsäkringCenterpartiet förordar en kraftig renodling av de socialatrygghetssystemen. Vi ersätter dagens system med ihuvudsak tre, vilka omfattar en arbetslivsförsäkring vidsjukdom, arbetslöshet och funktionshinder, ett familjestöd iform av barnkonto samt ett nytt pensionssystem.Denna motion behandlar arbetslivsförsäkringen. Våra förslag påfamiljepolitikens område behandlas i en särskild motion. stårbakom den pensionsreform, som beslutat om. Det nya pensions-systemet har betydande inslag av grundtrygghet, där varitpådrivande för att åstadkomma detta. Det är angeläget att långsiktiga beslutfattas med brett politiskt stöd. anser att det är viktigt attpensionsreformen fullföljs.Trygghet vid sjukdom,arbetslöshet och handikappDe olika statliga försäkringar, som ersätter inkomstbortfallunder den yrkesverksamma delen av våra liv, skasammanföras i en obligatorisk arbetslivsförsäkring.Försäkringen ska i princip omfatta hela arbetskraften, d.v.s.samtliga medborgare i landet, som står till arbetsmarknadensförfogande från och upp till normal pensionsålder, 65år. Vi anser att den undre gränsen skall vara densamma sommyndighetsåldern. Kommunernas sysselsättningsansvar förungdomar upp till bör bibehållas. Ungdomar bör iförsta hand genomgå utbildning, vilket många gör ochandelen kommer dessutom att öka. Arbetslivsförsäkringenskall vara ett yttersta skyddsnät för dem, som ärhänvisade till socialbidrag. Människor, som vill arbeta mentillfälligt eller långvarigt p.g.a. sjukdom eller funktionshinderär oförmögna att göra detta, ska också ingå i den generellatryggheten. Kravet för att omfattas av försäkringen ska varaambitionen att arbeta, d.v.s. stå till arbetsmarknadensförfogande och aktivt söka arbete. Likaså ställs krav pådeltagande i rehabilitering och aktivering i syfte att återgå tillegen försörjning. Dessa krav innebär att enbehörighetsprövning sker, så att endast de som uppfyllerdessa krav ingår.Arbetslivsförsäkringen ersätter och samordnar därmed den nuvarandeersättningen vid sjukdom, arbetsskada, arbetslöshet, förtidspension, tillfälligföräldrapenning och lönegaranti vid konkurser. Detta innebär en avsevärdförenkling jämfört med dagens olika system och skiftande ersättningsnivåer.Systemet blir därmed enklare och lättare att överblicka för den enskilde.Möjlighet att växla mellan systemen för att erhålla förmånligaste ersättningelimineras också. Med ett samordnat system underlättas rehabiliterings-insatserna. Målsättningen skall vara att alltid göra det möjligt för människoratt komma tillbaka till arbete. Dessa insatser underlättas med ett samordnatsystem.Ersättning från försäkringen ger ekonomisk grundtrygghet och visstinkomstskydd för den, som ofrivilligt tvingas att avstå från arbete.Ersättningsnivåerna ska bestämmas så att det alltid finns incitament, somuppmuntrar till förvärvsarbete eller rehabilitering och aktivering som siktarpå förvärvsarbete. Ersättning från försäkringen ska således aldrig uppgå tillnormal lön.Arbetslivsförsäkringen ska innehålla dels en grundpenning, dels eninkomstrelaterad arbetslivspenning. Det bör dessutom finnas starkastimulanser för att återgå till arbete t.ex. genom aktiveringstillägg. Utöverdessa delar ska det finnas möjlighet till privata lösningar genom avtals- ellerprivata försäkringar.GrundpenningenI arbetslivsförsäkringen ska en lägsta ersättningsnivå, grund-penning, garanteras. Det betyder att personer, som ärhänvisade till behovsprövade socialbidrag, förs över till ochingår i den generella tryggheten. Förutsättningen för atterhålla grundpenning är att man är beredd att ta anvisatarbete, både tillsvidareanställningar och tillfälliga vikariat.Grundpenningen ska täcka individens grundläggande behov av mat, boendeoch kläder men inte vara så hög att den motverkar viljan till eget arbete ochförsörjning. Grundpenningen ska inte indexuppräknas utan justeras i takt meddet utrymme som finns inom arbetslivsförsäkringsfonden.Arbetslivsförsäkringsfonden (ALFF) är vårt förslag till en sammanhållenfond för försäkringen, se nedan.Grundpenningen är ett fördelningspolitiskt inslag i arbetslivsförsäkringensom saknar försäkringstekniskt inslag. Detta inslag finansieras genom attinkomsttagare får betala proportionerlig avgift även för den del av lönen, somöverstiger taket i försäkringen. Det blir en omfördelning från personer medhögre inkomst till dem med låg eller ingen inkomst.InkomstrelateradarbetslivspenningGrundpenningen utgör golvet i den nyaarbetslivsförsäkringen, som i verklig mening är generell.Ovanpå denna grundpenning ska försäkringen erbjuda ettvisst försäkringsskydd vid inkomstbortfall. Deninkomstrelaterade ersättningen ska vara lägre än lönen,eftersom incitamenten att arbeta inte får försvagas. Deninkomstrelaterade arbetslivspenningen bör ersätta 80 procentav inkomsten.Centerpartiet anser att arbetslivsförsäkringen bör försäkra motinkomstbortfall upp till en normal löntagarinkomst. Inkomstskydd ovanfördenna nivå får täckas utanför den generella tryggheten.Personliga lösningarUtöver den generella och obligatoriska försäkringen skamedborgarna kunna teckna kompletterande försäkringar.Detta kan ske enskilt eller genom avtal mellanarbetsmarknadens parter för att trygga en högre materiellstandard för inkomsttagare över normala löner.Utvidgad trygghetMänniskor med funktionshinder och handikapp är oftaberedda och villiga att arbeta men deras möjligheter att göradet är begränsade. Denna ofrivilliga avsaknad av egenförsörjning måste självfallet berättiga till delaktighet i dengenerella välfärden. Därför måste handikappade erhålla enhögre nivå för grundpenningen. Denna särskildagrundpenning ersätter därmed nuvarande förtidspension fördessa grupper. Även om försörjningen är ordnad genomarbetslivsförsäkringen, ska ambitionen vara att habilitera ochrehabilitera funktionshindrade.Det är synnerligen angeläget att ta tillvara funktionshindrade människorsarbetsförmåga. Även om arbetsprestationen är sänkt, finns det arbetsuppgiftersom kan avlönas som deltidsarbete. Viss arbetslön medför att den särskildagrundpenningen reduceras men på ett sådant sätt att arbete alltid lönar sig.Rehabilitering ochaktiveringDe personer, som hamnar utanför den reguljäraarbetsmarknaden av arbetsmarknadsskäl eller på grund avförslitningsskador etc., ska ingå i arbetslivsförsäkringen medkrav på rehabilitering och omprövning. Syftet är att återföraså många som möjligt till det normala arbetslivet. De, somhaft inkomst, behåller i vanlig ordning arbetslivspenningenoch övriga grundpenningen. Det är viktigt både för individenoch samhället att på detta sätt stärka arbetslinjen.På detta sätt återförs den allt större grupp, som förtidspensioneras, tillden gemensamma försäkringen. Deras situation omprövas regelbundet istället för att de betraktas som permanent avförda från den vanligaarbetsmarknaden. Genom att får ett sammanhållet ansvarför rehabilitering,ökar effektiviteten och uppsikten så att alla med dessaproblem blir aktiverade och kontinuerligt följs upp. Det är av stor vikt, attåtgärder snabbt sätts in för att rehabilitera och aktivera individen eftersjukdom och frånvaro från arbetslivet. Ju i passivitet desto störreblir risken för att individen inte återgår i arbete.Aktivering är lika viktig när det gäller frånvaro från arbetslivet p.g.a.arbetslöshet. Därför skall en aktiv arbetsmarknadspolitik föras medvidareutbildning, omskolning, praktik, beredskapsarbete m.m. Motivet är attförbättra möjligheterna till nytt arbete och att inte låta individernapassiviseras och isoleras från det vardagliga livet.Vid rehabilitering och aktivering, där syftet är att återföra individerna tillordinarie arbetsmarknad, ska ett aktiveringstillägg erhållas, som ger ettekonomiskt tillskott ovanpå arbetslivspenningen. Aktiveringstillägget ska sessom en stimulans till den enskilde och som en ersättning för ökade kostnaderi form av arbetsresor m.m. Denna reformering innebär att de olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna och lönegaranti vid konkurserharmoniseras och samordnas inom den generella arbetslivsförsäkringen.Självrisk via karensAlla försäkringar brukar innehålla självrisk. Det ska ocksågälla arbetslivsförsäkringen.Vid sjukdom utgår därför enligt vårt förslag ingen ersättning förinsjuknandedagen och första sjukdagen. Maximalt dras vid sjukdom 10karensdagar per år.Ersättningsperiodens längdVid sjukdom, verifierad med läkarintyg, finns ingenbegränsning i längden på ersättningsberättigad period iarbetslivsförsäkringen.Vid arbetslöshet utgår arbetslivspenningen, under förutsättning attambitionen finns att ta ett arbete när sådant erbjuds. Systemet bör dockutformas så att ersättningsperioderna inte avlöser varandra. Enbortre parantes bör finnas, utan att det samhälleliga ansvaret för trygghetenhelt behöver upphöra. Deltagande i rehabilitering eller aktivering iarbetsmarknadspolitiska åtgärder ger dessutom rätt till aktivitetstillägg.FinansieringenArbetslivsförsäkringen ska i huvudsak finansieras medavgifter, som förvaltas utanför statsbudgeten. Försäkringenskall finansieras via arbetsgivaravgifter respektiveegenavgifter.Ett samordnat fondsystem (arbetslivsförsäkringsfonden, ALFF) förarbetslivsförsäkringen ersätter nuvarande arbetsmarknadsfonden, sjukförsäk-ringsfonden, arbetsskadefonden och lönegarantifonden. Avgifterna till arbets-livsförsäkringen tillförs fondsystemet kontinuerligt. Fondsystemet ska intetillåtas gå med underskott över en konjunkturcykel.Denna konstruktion av finansiering innebär flera fördelar: Ökad stabilitetSjuk- och arbetsskadeersättningarna har normalt högstbelastning i högkonjunkturer, medanarbetslöshetsersättningarna och lönegarantin är relativtmindre belastade. Det omvända gäller i lågkonjunkturer. Engemensam finansiering av dessa ersättningar bidrar till att geen jämnare belastning av denna del av välfärden. Incitament för kostnadsansvarArbetsmarknadens parter ges ett mer direkt kostnadsansvarför tryggheten. Därmed skapas incitament för att hållakostnaderna inom rimliga ramar. Ökat samhällsansvarTydligt samband skapas mellan avtalsförhandlingarna ochkonsekvenserna för välfärden.Socialbidragen - påvälfärdens marginalMed välfärdspolitik, byggd pågrundtrygghetsprincipen, skapas en i verklig mening generellvälfärd för den ekonomiska tryggheten. Det innebär attbetydande grupper av människor, som uppbärbehovsprövade socialbidrag, istället flyttas över för att ingå iden generella grundtryggheten. Det gäller de, som är friska,som vill arbeta och svara för sin egen försörjning men sominte hunnit eller kunnat kvalificera sig för dagensinkomstskydd.Denna systemförändring innebär, att en statlig socialbidragsnorm intebehövs. Den ersätts av grundpenningen i den av försäkringskassanadministrerade arbetslivsförsäkringen. Därmed inkräktar inte Centerpartietsförslag till grundtrygghet på den kommunala självstyrelsen genom statligcentralstyrning.Socialtjänsten kan då på ett annat sätt ställa upp för människor,som råkat i tillfälligt men allvarligt ekonomiskt trångmål, genom att beviljalån. Reglerna ska dock vara strikta och syfta till att skapa ökad insikt hos denenskilde om det personliga ansvaret för sin försörjning.Centerpartiets förslag om en arbetslivsförsäkring kommer inte att ersättasocialtjänstens uppgift att ge förutsättningar för rimliga levnadsförhållandenoch ge bistånd till familjer med barn. Även med vårt förslag kommer det attfinnas familjer, som är i behov av ekonomiskt bistånd.Individuella insatsbehovFör dem, som har behov av samhällsstöd utanförgrundtryggheten, behövs selektiva åtgärder. Det kan gällaindivider och familjer med svårare sociala problem, somdrogmissbruk, kriminalitet eller sjukdom och som medförandra problem än ekonomiska. För dessa har socialtjänstenansvaret att rehabilitera, vårda och göra särskilda insatser.Kommunerna får därmed ett mer renodlat ansvar för sociala problem ochför människor, som av olika anledningar utförsäkrats ur arbetslivs-försäkringen genom att inte ställa upp på de krav som denna innebär.Med ett renodlat ansvar kan mer se till individuella insatser.Det kan handla om att motivera dem, som är i behov av det, att ändra sittbeteende och rehabilitera sig så att de kan försörja sig på egen hand.Socialtjänsten bör i ett helhetsperspektiv bemöta dessa människor på ettsådant sätt att de stimuleras till eget ansvar.LevnadsnivåundersökningMånga människor lever under mycket knappa ekonomiskaförhållanden och är i behov av och får socialbidrag. Behovetav socialt bistånd har ökat under hela nittiotalet.Socialtjänsten har, under trycket av att socialbidragsbehovetökat, blivit mer restriktiv i sitt biståndsgivande. Denekonomiska situationen för de människor, som är beroendeav socialbidrag, är mycket svår. De lever oftast helt utanförtrygghetssystemen och har ingen kontakt medarbetsmarknaden. Vi vet, att det tillkommit nya grupper avsocialbidragstagare i takt med att arbetslösheten ökat.Förhållandena och levnadsnivån för de människor, som är beroende avsocialbidrag, är inte tillräckligt analyserade. De ekonomiska förutsättningarnahar undersökts för andra grupper, t.ex. pensionärer, men levnadsförhållandenaför socialbidragstagarna är inte granskad. anser, att det finnsettbehov av att göra en utredning kring situationen för de människor, som ärberoende av socialbidrag.