mot · GJ02Fi104 · 1996-05-14 00:00:00 — med anledning av skr. 1995/96:194 Utvecklingen inom den kommunala sektorn Sammanfattande inledningRegeringens skrivelse skall för ge en beskrivningav den aktuella utvecklingen inom den kommunala sektornoch för aktuella utvecklingstendenser och iakttagelser. Ensådan skrivelse är ett viktigt inslag i denuppföljningsverksamhet alltmer skall ägna sig åt.Det är därför bra med en årlig redovisning av utvecklingeninom den för samhällsekonomin så viktiga kommunsektorn,inte minst därför att denna svarar för en betydande del av denoffentliga sektorns verksamhet.Regeringen förefaller emellertid medvetet nonchalera vissa viktiga frågornär den gör sin redovisning. Vi kan sålunda konstatera att även om redo-visningen delvis är fyllig så saknas intressant information somvissa mycket aktuella frågor behandlas mycket parentetiskt. bördärför uttala att den önskar en mer ingående redovisning av utvecklings-tendenser och resultat inom vissa av oss angivna områden samt därutöverbegära en vidgning av en statlig kommittés arbetsuppgifter.Kommunal ekonomi ochskatterSkrivelsen innehåller en beskrivning av kommunsektornsekonomi. Av denna framgår bl.a att den kommunalaskattenivån höjts från i genomsnitt31,till . Detta har skett trots attregeringen i tidigare propositioner framhållit desamhällsekonomiskt skadliga verkningar kommunalaskattehöjningar har. Någon närmare redovisning av vilkakommuner och landsting som höjt skatten ges ej. Det gårsålunda inte att utläsa i vilken utsträckning förändringarbeslutade av staten medverkat till skatteförändringarna eller ivilken utsträckning de är en följd av resultaten avkommunalvalen 1994.En oroande tendens är att kommuner som gynnats av nya regler förinkomst- och strukturkostnadsutjämning ej sänkt sin skatt. Det förefallersålunda som om kommuner som erhåller relativt förbättrade villkor ej tartillfället att sänka sin ofta höga utdebitering. Eftersom ett framskjutetargument för utjämningssystemet varit att utjämna skillnader i kommunal-skatt är det anmärkningsvärt att någon uppföljning inte tycks ske av varfördetta mål inte nås.Det nya grundlagsstridiga inomkommunala utjämningssystemet får en radmärkliga effekter för enskilda kommuner, vilka samtliga påtalades införbeslutet. Dit hör inte minst de negativa incitament som byggts in i systemet.För ett stort antal kommuner kommer sålunda den totala inkomstnivån attstiga vid en relativt sjunkande skattekraft och/eller försämrad struktur. Det ärdärför av stor betydelse att iaktta vilken effekt ett sådant tillväxt-fientligt system får.Regeringens skrivelse innehåller inte någon diskussion om hur kommun-sektorn kan medverka till ett bättre tillväxtklimat i vårt land. Denparlamentariska utredning som skall utvärdera det nya utjämningssystemetför kommuner och landsting bör därför få som en särskild uppgift att iakttaoch analysera det beslutade systemets effekt på incitamenten för enskildakommuner att bidra till ekonomisk tillväxt i Sverige.Det får vidare anses anmärkningsvärt att i en skrivelse, som bl.a sägsredogöra för pågående statligt utredningsarbete som berör kommunsektorn,helt förbigå den utredning som har till uppgift att analysera den kommunalasjälvstyrelsen och det beslutade utjämningsförslagets överens-stämmelse med grundlagen. Från moderat sida har vi bestämt hävdat - ienlighet med Lagrådets första yttrande - att det beslutade systemet är grund-lagsstridigt. För att komma till rätta med detta uppenbara faktum torde desom försvarar systemet vara tvingade att ändra grundlagen. Denna för denkommunala beskattningsrättens framtid mycket viktiga fråga - som alltsåbefinner sig under utredning - berörs inte alls i regeringens skrivelse.Verksamheten år 1995Regeringens skrivelse visar att en rad tendenser till förnyelsefrån föregående period dessbättre fortsatt även under 1995.Samtidigt är det uppenbart att takten avtagit och att viktigtförnyelsearbete avbrutits på många håll. Aviseraderegeringsförslag har t.ex. försvårat för många som planeratstart av enskilda alternativ inom skola och omsorg.Av flera skäl är en av de viktigaste uppgifterna att skapa variation ochicke-kommunala alternativ inom vård, omsorg och skola. Endast därigenomkan långsiktighet, mångfald, valfrihet och kvalitet säkras. Det är beklagligtom den positiva utveckling som pågått under stoppas som enföljd av en ideologiskt stelbent socialdemokratisk politik på såväl riksplanetsom i många kommuner och landsting.Hälso- och sjukvårdUnder avsnittet 3.1.1 beskriver regeringen utvecklingen inomhälso- och sjukvården. Man redogör för antalet läkarbesök,vårdplatser, kostnader och årsarbetare. Detanmärkningsvärda är emellertid att det inte med ett enda ordberörs de allt längre köerna till operationer och behandlingar.De vårdköer som försvann under föregående mandatperiod är nu tillbaka!Socialdemokratiska politiker försöker hävda att sjuksköterskestrejken islutet av 1995 är anledningen till att köerna har vuxit. Detta stämmer inte.Redan i början av 1995 kunde man i landsting efter landsting konstatera attköerna växte. har konstaterat att strejken endastförstärkte en redan pågående trend.Låt oss bara ta tre exempel på behandlingar som omfattas av vårdgarantinoch där köerna ökat kraftigt sedan socialdemokraterna fick ansvaret.466 patienter hade väntat mer än för höftledsplastik 1993/94.1994/95 hade kön vuxit till 950 och 1995/96 till 2 003 patienter.Motsvarande antal för gråstarrsoperationer 1993/94 var 524. Året därpå hadedet antalet ökat till 1 175 och vid det senaste årsskiftet hade 2 163 väntat påoperation mer än . 656 patienter hade 1993/94 väntat mer än tremånader på gallstensoperation, 1994/95 var det antalet 1 129 och 1995/96hade antalet stigit till 1 754. Bakom dessa siffror finns ett stort mänskligtlidande.Av dessa exempel framgår att de kraftigt förlängda köerna uppstod långtföre sjuksköterskestrejken.Sahlgrenska sjukhuset i och klarade enligt inte längre att uppfylla vård-garantin. Samma sak gällde sjukhusen i , , , Bodenoch . blev således långa köer återigen enrealitet i svensk hälso- och sjukvård. För många typer av ingrepp är köernamellan fem och !Enligt en enkät som presenterade fanns dåi minst fem landsting köer utanför vårdgarantin som av den medicinskasakkunskapen ansågs vara medicinskt oacceptabla. Enkäten visade också attbara 14 av 21 sjukvårdshuvudmän sade sig följa vårdgarantins rekommenda-tioner. Situationen har ytterligare förvärrats.Vi finner det vara mycket anmärkningsvärt att en skrivelse som skall följaupp utvecklingen inom den kommunala sektorn så helt går förbi den för såmånga medborgare oroande utvecklingen med pånyttfödda oacceptablavårdköer.BarnomsorgRegeringens skrivelse berör inte de många viktigakvalitetsfrågorna inom barnomsorgen. En sådan är att dekommunala insatserna när det gäller att utveckla samarbetetmellan föräldrar, förskola och skola måste stärkas. De småbarnens unika förmåga och vilja att lära måste stimuleras.Därigenom skapas också bättre förutsättningar för senareinlärning.Moderna medicinska och pedagogiska rön visar på föräldrarnas och ävenbarnomsorgens betydelse för barnets motoriska och intellektuella utveckling.Ett arbete bör initieras för att i större utsträckning sprida dennainformation till föräldrarna.Regeringens skrivelse anger att kommunerna alltmer sällan tillämparenhetstaxor utan istället övergår till avgiftstaxor som är baserade påbruttoinkomsten. Detta är en dålig utveckling som i sin tur stimulerats avolika uttalanden av regeringsföreträdare. Innebörden av denna avgiftspolitikblir att just barnfamiljer utsätts för särskilt hårda och för samhällsekonominskadliga marginaleffekter vid inkomstökning. Konstruktionen av inkomst-relaterade taxor inom vissa speciella områden bottnar i en märklig felsyn attockså kommunerna ovanpå den statliga fördelningspolitiken genomskatternas och vissa bidrags utformning skall bedriva fördelningspolitik.Varför man i så fall låter detta gälla just barnomsorg men inte t.exkollektivtrafik förefaller gåtfullt.SkolanUppgifterna om antalet sexåringar i skolan indikerar attkommunernas information om skolstarten och rätten att väljaskola måste förbättras. Skolstarten bör även fortsättningsvisvara flexibel och beslutet om när barnet skall börja skolanskall tas av föräldrarna. före skolstarten skall allabarn erbjudas skolförberedande verksamhet.Uppgifterna i regeringens skrivelse anger tydligt att den svenska skolanskall kunna nå bättre resultat . Det handlar om att höja den generellakunskapsnivån så att svenska elever i alla ämnen tillhör de absolut främsta ivärlden. Det handlar också om att stävja tendenserna till ökade skillnader iresultat mellan dem som kan mest och dem som kan minst. Regeringen bördärför återkomma med en analys av orsakerna till de ökandeskillnaderna, liksom med förslag till hur såväl svag- som högpresterandeelevers behov skall kunna tillgodoses i svensk skola. Givetvis måste allasådana förslag bygga på att de elever som har störst brister i kunskap gesextra stöd och inte på en allmän nivellering och ambitionssänkning.Vi moderater kan heller inte acceptera att barn med särskilda behov intefår det stöd de har rätt till. En viktig fråga där underlag saknas i regeringensskrivelse berör utvecklingen när det gäller lärare som har genomgåttspecialpedagogisk påbyggnadsutbildning. Dessa lärare utgör en relativt litengrupp med hög kompetens och hög medelålder (i t.ex. kommunberäknas gå 2000). Vi är allvarligt bekymradeöver återväxten inom denna grupp, särskilt vad gäller lärare för barn medtalsvårigheter och lärare som kan ta eget ansvar för grupper inom dengrundläggande särskolan.Det hade även varit önskvärt med en redovisning i skrivelsen av effekternaav kommunaliseringen av särskolan eftersom det är en betydelsefull ochgenomgripande reform.Regeringen har vidare i en proposition föreslagit ändrade regler förpersonliga assistenter för elever med särskilda behov. Vi har avvisat dettaförslag och vill här endast betona att oavsett vem som är huvudman förassistenterna är det av största vikt att barn med särskilda behov garanterasgoda förutsättningar för sin utbildning och sociala utveckling. Regeringenbör därför återkomma till med en redovisning av hur integreringenav handikappade elever i påverkas av eventuellt ändrade regler.Det är viktigt att har en gymnasieskola av hög kvalitet och atteleverna är väl förberedda för vidare studier eller för arbetslivet. Det är enförutsättning för att vi skall klara oss i den ökande konkurrensen ochinternationaliseringen. Det är därför av största vikt att en uppföljning ochutvärdering nu sker av det arbete kommunerna bedriver för att uppfyllamålen för den nya gymnasieskolan.Det förs en livlig debatt om antalet kärnämnen och om alla elever inomgymnasieskolan kommer att klara av att nå kursplanernas mål. Vi serallvarligt på de svårigheter som många skolor nu möter i arbetet med attinföra den nya gymnasieskolan och utgår från att nödvändiga åtgärder vidtasför att stödja lärarna och skolledarna i deras delvis svåra arbete.För att höja kvaliteten i gymnasieskolan krävs det bland annat en höjningav kompetenskraven för gymnasielärare i yrkesämnen. Det är utomordentligtallvarligt att regeringen fortfarande tillåter att hälften av lärarna iyrkesämnena inte har en djupare ämnesteoretisk kompetens än vad deraselever har när de lämnar skolan. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med förslag om höjda kompetenskrav för gymnasielärare iyrkesämnen samt om hur dessa lärare skall kunna beredas en adekvatyrkespraktik.På de yrkesinriktade programmen i den nya gymnasieskolan skall av undervisningstiden vara förlagd till en eller flera arbetsplatser.Andelen arbetsplatsförlagd utbildning, APU, är i en internationell jämför-else mycket låg. Det är skolan som har ansvaret att anskaffa utbildnings-platser. Tyvärr visar rapporter från och attmånga skolor inte kan få ut sina elever på arbetsplatsförlagd utbildning i denomfattning som regering och riksdag har beslutat. Detta förhållande ärmycket allvarligt. Skall vi ha en yrkesutbildning av god kvalitet måste skolaoch arbetsliv ta ett större ansvar för att förverkliga den arbetsplatsförlagdautbildningen. Regeringen bör återkomma med ett förslag till finans-ieringsmodell för APU-n utifrån de riktlinjer som föreslogs i betänkandet"Höj ribban".För att skolan skall kunna bedriva en undervisning av god kvalitet krävsdet fler lektorer i gymnasieskolan. Vi ser mycket allvarligt på den långsiktigatrend - ej redovisad i regeringens skrivelse - som innebär att gymnasieskolan"dräneras" på lektorer. En bidragande orsak till den negativa trenden är attmånga lektorer från gymnasieskolan har sökt sig till högskolan. En annanorsak är att många kommuner i allmänhet inte varit benägna att utlysa ellertillsätta vakanta lektorstjänster. Denna utveckling är inte acceptabel. Det ärav mycket stor vikt att det finns forskarutbildade lärare i gymnasieskolan.Den forskningsanknytning som fler lektorer innebär ökar givetvis kvaliteten.Ett annat viktigt skäl är att det skapar fler karriärvägar för lärarna i skolan.Detta får i sin tur positiva effekter på rekryteringen till läraryrket.Vi vill också peka på möjligheten att vidga kommunernas rätt att lägga ututbildning på entreprenad. gällande lag möjliggör entreprenad endast isådana ämnen som enligt skollagen betecknas som estetiska ämnen,ekonomiska ämnen, tekniska ämnen eller yrkesämnen. Lagen omentreprenadförhållanden inom skolan bör förtydligas så att det i framtidenblir möjligt för kommunerna att uppdra åt andra utbildningsanordnare attbedriva undervisning inom ett flertal olika ämnen.Ytterligare en fråga berör Svenska för invandrare - sfi. Varför avbryter såstor andel som av eleverna sina studier inom sfi? Ett sådantmanfall leder till slöseri med resurser och tid. Regeringen bör därför ges iuppdrag att för redovisa skälen för och planerade åtgärdermot den höga bortfallsfrekvensen inom sfi.Vad gäller mer övergripande frågor noterar vi att påpekat att deflesta kommuner saknar rutiner för uppföljning och utvärdering avskolverksamheten. Detta är anmärkningsvärt och regeringen måste mot denbakgrunden snaraste tydliggöra kommunernas ansvar. En god uppföljning ären förutsättning för ett rationellt utnyttjande av resurser och en hög kvalitetiverksamheten.Lärarna och skolledarna är de som med sin utbildning, sina kunskaper ochsina erfarenheter har de bästa förutsättningarna för att bidra till utvecklingenav skolan. Vi hade därför gärna i skrivelsen sett en redogörelse för hurkommunerna arbetar med sina skolplaner, hur de hanterar frågor rörandefort- och vidareutbildning för lärare och skolledare, hur de utnyttjar moderninformationsteknik för att stödja den pedagogiska processen samt hur frågorkring de nya läroplanerna och den nya gymnasieskolan hanteras.De enskilda initiativen är som redan nämnts av största vikt för att nå enförnyelse och utveckling av skolan. Det är vår fasta övertygelse att kvalitetoch variationsrikedom i undervisningen bäst främjas om skolor med olikainriktning, arbetssätt och huvudmän kan verka sida vid sida. Vi vill attarbetet för en ökad valfrihet inom barnomsorg och skolan skall fortsätta, ettarbete som regeringen motarbetar. Detta förvånar eftersom flera rapporternyligen visat att fristående alternativ inom skola och barnomsorg uppnår högkvalitet till relativt sett lägre kostnader. Regeringen bör därför redovisa desakskäl som ligger till grund för denna politik mot elevernas och föräldrarnasrätt att välja skola och barnomsorg.Entreprenader ochkonkurrensDen konkurrensutsättning av verksamhet sompåtagligt ökades under föregående mandatperiod ledde tillmarkant höjd produktivitet. Effekten uppstår dels genom flerentreprenader efter upphandling dels, tack vare attegenregiverksamheten utvecklas när den konkurrensutsättsoch kostnadsjämförs. Mycket av det internautvecklingsarbetet i kommuner och landsting har sålundadirekt haft som orsak en mer stimulerande konkurrensmiljö.Det är märkligt att regeringens skrivelse så lite berör effekterna avkonkurrensutsättningen. Det torde nämligen vara uppenbart att kommunernaoch landstingen har stora förutsättningar att genom bra konkurrensprogramförbättra kvaliteten i sin verksamhet och uppnå lägre relativakostnader. Potentialen härför verkar inte vara känd av regeringen. När dennoterar en undersökning som gjorts av vidStockholms universitet om konkurrensprogram avfärdasden helt kort: "I denna undersökning konstateras att besparingar gjortsgenom att konkurrensutsätta verksamheten. "I en uppföljning av pågående verksamhet vore det naturligtvisav stort intresse att få en närmare redovisning av de positiva effekter välgenomförda konkurrensprogram kan få. Regeringens behandling av dettaämnesområde tyder dessvärre inte på något större intresse för frågor som kanbidra till mer service för varje skattekrona till medborgarna.Det bör vara möjligt för regeringen att till kommande år ge en fylligredovisning av effekterna på olika verksamhetsområden av konkurrens-utsättningen. Såväl kommunförbunden, enskilda kommuner, företagar-organisationer och olika institut har erfarenheter inom detta område där detär viktigt att de goda exemplen kan få spridning. Kommunsektorn är såomfattande att positiva förändringar genom t.ex. ökad konkurrensutsättningger en långsiktigt gynnsam effekt på samhällsekonomin.MedborgarperspektivetUnder denna rubrik redovisas bl.a. i skrivelsen attmedborgarna är ganska nöjda med den kommunala servicenenligt flera lokala undersökningar. Det är en brist attregeringen inte här valt att redovisa att medborgare som valtde privata alternativen inom t.ex. skola och omsorg ofta ärmer nöjda. Mot den bakgrunden vore det på sin plats attregeringen redovisar de skäl som ligger bakom regeringensovilja mot elevers och föräldrars rätt att välja skola ochomsorg. Vi ser det som självklart med en rätt för föräldrar attkunna välja skola och barnomsorg.Det är vår övertygelse att kvalitet och variationsrikedom i t.ex.undervisningen bäst främjas om skolor med olika inriktning, arbetssätt ochhuvudmän kan verka sida vid sida. Gjorda undersökningar visar att dettaalltså också är åsikten hos dem som aktivt väljer ett alternativ som passar justdem eller deras barn. I den diskussion som förs om mångfald och kvalitetinom de kommunala verksamhetsområdena är det särskilt viktigt att lyftafram hur resultatet värderas av dem som verksamheten är till för. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en uppföljning av varför kommunalaskattesänkningar inte genomförs av kommuner och landsting somgynnas av det nya utjämningssystemet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vidgad arbetsuppgift för den kommitté somutvärderar det nya utjämningssystemet för kommuner och landsting,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vårdköerna,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en redovisning av hur inkomstrelaterade taxorinom barnomsorgen ökar marginaleffekterna för barnfamiljerna ochvad detta leder till,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en analys av hur olika elevers behov skall kunnatillgodoses i svensk skola,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om specialpedagogisk påbyggnadsutbildning ochkommunaliseringen av särskolan,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om finansiering av den arbetsplatsförlagda praktiken- APU,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lagen om entreprenadförhållanden i skolan,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om svenska för invandrare,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten att välja som en grund för förnyelse ochutveckling av vård, barnomsorg och utbildning,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om redovisning av effekterna avkonkurrensutsättning av verksamhet,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om redovisning av hur de olika alternativen inomskola, omsorg m.fl. kommunala verksamhetsområden upplevs av demverksamheten finns för,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten att kunna välja skola och omsorg.