mot · GK02So6 · 1996-10-07 00:00:00 — Enannan orsak är att patienter inte hänvisats till produkter som kan återanvändasoch som i princip skulle kunna undvara subventioner eller kräva betydligtlägre subventioner. För lindrigare fall av inkontinens bör subventioner inteutgå eller högst sättas till 50 procent.Inom den primärkommunala verksamheten har dessvärre ocksåinkontinensprodukter använts slentrianmässigt, kanske för att spara arbets-kraft. Sådant får inte förekomma. Om kommunerna åläggs att stå förkostnaden för inkontinensprodukter i särskilt boende torde avvägningenmellan personalkostnader och kostnader för inkontinensprodukter bli enannan än vad den är . bör vidare intensifiera sinverksamhet att kontrollera och ange normer för vårdgivarna för en godtagbaranvändning av inkontinensmedel i stället för att ge patienterna hjälp vidtoalettbesök.Förslagets påverkan påläkemedelsindustrinDen svenska läkemedelsindustrin tillhör de verkligtinnovativa högteknologiska industrierna i vårt land. Industrinhar mer än 6 000 personer anställda i . Exportenuppgår till ca . De svenskaföretagens internationella handel med läkemedel omsluter ca60 miljarder . Försäljningen på hemmamarknaden utgören mycket begränsad andel av den totala omsättningen. Trotsdetta spelar hemmamarknaden en betydelsefull roll för dentotala verksamhetens utveckling.Läkemedelsverkets godkännande och kontrollerande verksamhet ochRFV:s prissättning gällande läkemedelsförmånen har inte oväsentligbetydelse för de bedömningar som godkännande myndigheter gör i andraländer av svenska läkemedel. Om läkemedelsindustrin även skallha sin ursprungsbas i fordras att kvaliteten, inte minst inom den meravancerade vården, upprätthålls. Industrin måste genomföra en rad kliniskaprövningar av sina produkter. För denna verksamhet fordras ett gott ochutvecklat samarbete mellan sjukvården och industrin. Vidare behöverindustrin tillgång till högt utbildade och kvalificerade forskare inom medicinoch närliggande vetenskaper. Här fordras en form av infrastruktur, som bestårav ett kvalitativt högtstående undervisningsväsende, resurser för bl.a. denmedicinska forskningen samt en kvalificerad specialistsjukvård som harmöjlighet att utnyttja senaste rön vad gäller medicinska framsteg.Industrin fruktar med rätta, att landstingens totala kostnadsansvar försjukvården kommer att leda till en uttunning och minskad satsning på denkvalificerade specialistsjukvården. Detta kan äventyra läkemedelsindustrinslokalisering framförallt av sina forskningsavdelningar till . Iförlängningen betyder detta att också de producerande enheterna i ökandeutsträckning kommer att få en lokalisering utanför gränser.I SOU 1995:122 Reform på recept har man inte på ett tillfredsställande sättbelyst de konsekvenser ett överförande av kostnadsansvaret för läkemedelfrån staten till landstingen kommer att få på läkemedelsindustrin och dessfortsatta lokalisering till . Detta är en allvarlig brist med tanke påindustrins stora betydelse för svensk export och sysselsättning.Redan ovan har vi visat att en överföring av kostnadsansvaret förläkemedel från staten till landstingen medför en rad svåra nackdelar. Tilldetta kommer risker för negativa effekter för den svenska läkemedels-industrin och därmed för svensk ekonomi.Distribution av läkemedelApoteksbolagets i västvärlden helt unikadetaljhandelsmonopol har utretts i två omgångar.Socialdepartementet har tydligen ännu inte kunnat förmå sigtill att föreslå ett avskaffande av detaljhandelsmonopolet förläkemedel, men har tydligen inte heller kunnat övertygaandra departement, om att lagstiftningen omdetaljhandelsmonopol är nödvändig för en för patienternasäker distribution av läkemedel. Resultatet har blivit attdepartementet skall låta utreda apoteksmonopolet ännu engång som man förlänger Apoteksbolagets rätt attbedriva monopolverksamhet . Ävenutredningar kostar pengar och den handlingsoförmåga somchefen för visar leder till dyraredistribution av läkemedel än nödvändigt, vilket i sista handfår betalas av patienter och skattebetalare.Sammantaget innebär det vi redovisat ovan att vi anser att proposition1996/97:27 bör avslås i sin helhet.Vårt förslag till nyttförbetalningssystemgällande läkemedelLäkemedelsförmånen skall vara statligt reglerad ochfinansierad. Motiven härför har redovisats ovan.Vi föreslår att finansieringen av läkemedelsförmånen skall vara skild frånfinansieringen av övrig hälso- och sjukvård, så länge nuvarande landstings-modell för finansieringen av sjukvården gäller. Detta förslag fördes framredan i SOU 1994:110. Regeringen har accepterat att man skall skiljahögkostnadsskyddet för läkemedel och öppen vård m.m.Vi föreslår däremot att ett nytt betalningssystem skall införas, därmedborgarna kan välja mellan två alternativ:1. Det ena bygger på att den enskilde väljer att betala en fast egenavgift -per kvartal eller . Vid automatisk betalning viaautogiro och liknande kan betalningen ske . Detta senarebetalningssätt är antagligen av mest intresse för låginkomsttagare framföralltbland pensionärerna. Anmälan till betalningssystemet kan ske på apotek ellerpå försäkringskassa. Inkasseringen av avgiften kan efter upphandlingöverlåtas till ett kontokortsföretag, som efter medlemsanmälan och förstainbetalning skickar ett kontokort till medlemmen i fråga, som gäller vid inköppå valfritt apotek. För pensionärer som så önskar kan göraavdrag direkt från pensionen och i de fall pensionären tillhör den lilla gruppSBTP-pensionärer (d.v.s. de pensionärer som uppbär det särskildabostadstillägget), som har mycket begränsade inkomster, kan avgiftenjämkas. Den förbetalade avgiften av en förälder täcker också kostnad församtliga hemmavarande barn. Alla medborgare erbjuds att gå in i systemet.Den som inte anslutit sig till betalningssystemet betalar hela läkemedels-kostnaden själv.Att notera är att en person som t.ex. har astma eller är astmatiker fårsamtliga sina läkemedel täckta av de . Detta är viktigt attunderstryka, eftersom det inte är ovanligt att t.ex. diabetiker har flermediciner än insulin. Genom det förslag vi presenterar får inte personer medstort medicinbehov sina förhållanden försämrade. Jämfört med regeringensförslag innebär det antagligen t.o.m. en förbättring.Så snart som möjligt bör de enkla kontokorten bytas ut mot "smart card".På dessa kan lagras uppgifter om läkemedelsanvändning, läkares namn,särskilt boende, patientombud etc. Inga integritetsproblem uppkommer,eftersom kortet är patientens. Farmaceuten kan läsa av uppgifterna videxpedition och kan konstatera om viss läkemedelsanvändning kan interageraetc. På kortet kan också, om patienten eller patientens ombud så önskar,anges önskemål om att kontakt skall tas med ansvarig inom det särskildaboendet, med läkare eller med patienten själv, om viss medicinering harpågått eller om läkemedelsförskrivningen på annat sättvisar en ovanlig profil. Sannolikt kan man med så pass enkla metoder kommatillrätta med den typ av olämplig och mycket omfattandeläkemedelsförskrivning, som har iakttagits bl.a. gällande kroniska patienter.Kostnaderna för den här typen av system är relativt begränsade. System förförutbetalade kontokort (typ ) finns redan. Kostnaden för självakortet uppskattas till ca . Även kostnaderna för "smart card" fallernu snabbt och i en artikel i den amerikanska tidningen att kostnaderna för "smart card" skulleminska till motsvarande ca åtta till per kort. De registreringssystemvi föreslår blir betydligt billigare än de omfattande system och tunga,omoderna, system, som föreslås i propositionen.2. För att inte påfrestande likviditetsproblem skall uppkomma för den sominte väljer att gå in i betalningssystemet, kompletteras detta med ett allmäntlikviditetsskydd som omfattar alla medborgare. Den som har kostnader underett år, som är så höga att likviditetsskyddet träder in, erbjuds anslutning tillbetalningssystemet. Egenavgiften betalas då från och med nästkommandemånad. I det fall den enskilde avstår från att ansluta sig makuleras tidigareverifikationer och patienten påbörjar en ny tolvmånadsperiod. Utananslutning till betalningssystemet ges således kostnadsnedsättning endast viddet tillfälle som nivån för likviditetsskyddet passeras.Den som önskar ansluta sig utan att ha haft läkemedelskostnader somöverstigit nivån för likviditetsskyddet, får betala motsvarandelikviditetsskyddet i inträdesavgift. Inträdesavgiften minskas dock mederlagda läkemedelskostnader under de senaste 12 månaderna.Likviditetsskyddet föreslås uppgå till 1 420 kronor.Den som är ansluten till betalningssystemet men inte utnyttjat det under tvåår erhåller bonus, d.v.s. en nedsättning av kostnaden. Attbonus skall utgå framgår av registreringarna på individens kontokort eller"smart card", d.v.s. kortet innehåller inte några registreringar för läkemedels-uttag.Betalningssystemet fungerar både i ett apoteksväsende som arbetar undermonopol eller i konkurrens.Vilka förmåner utgår då för dem som erlagt avgift till betalningssystemet?Alla receptförskrivna läkemedel erhålls utan ytterligare betalning, ävenpreventivmedel.Inga regler erfordras för kostnadsfria läkemedel, inte heller insulin,eftersom patienterna på lika villkor kan ansluta sig till betalningssystemet.Samma regler vad gäller medel för stomiopererade samt hjälpmedel för atttillföra kroppen läkemedel omfattas av betalningssystemet. Inkontinensmedelskall bekostas av primärkommunerna, landstingen och patienterna.De senaste årens erfarenheter av förändringar av socialförsäkringssystemenhar visat att hushållen i hög grad väljer att säkra sig mot oväntade utgifter.Likviditetsproblemen uppfattas ofta mer hotande än själva kostnaden. Det ärgivetvis svårt att uppskatta den exakta anslutningen till systemet men medutgångspunkt från antalet barnfamiljer och människor i övre medelåldern ochäldre har vi uppskattat anslutningen till av den vuxnabefolkningen. (Att läkemedelskortet också berättigar till köp avpreventivmedel är ett avsteg från principen att endast medel mot sjukdomskall subventioneras och ej förebyggande medel, men kommer att leda till enökad anslutning av fertila kvinnor utan barn, vilket stärker försäkringen.) Tilldetta kommer avgifter från patienter som inte brytt sig om att ansluta sig tillsystemet och måste betala hela kostnaden själva.De totala intäkterna kommer då att ligga ca över deintäkter som kommer att inflyta i det i propositionen föreslagna systemet.Kostnadsberäkningarna är ytterligt knapphändigt redovisade i propositionen.Hur patienternas egenavgifter kommer att förändras finns det inga siffror på.Det finns inte heller siffror gällande avgifter som influtit i det äldresystemet.Med hjälp av budgetpropositionens siffror, vissa procenttal om egen-avgifternas andel, RFV:s prognosdata etc har betalningssystemetsintäkter skattats i förhållande till propositionens.Apoteksbolagets framtidI SOU 1994:110 föreslogs att en avreglering avApoteksbolaget skulle genomföras under en tre till fem årsperiod. I och med regeringens handlingsoförmåga i dennafråga samt tidsutdräkten när det gällde att komma tillrättamed en rad missförhållanden inom monopolet, föreslår vi attlagen om detaljhandelsmonopolet med läkemedel avskaffasfrån . En kompetensreglering gällande rätt attbedriva apoteksrörelse erfordras. Bestämmelser härom kaningå i läkemedelslagen. Distansförsäljning av läkemedel,även receptförskrivna, tillåts. Även en bestämmelse häromkan införas i läkemedelslagen.Riksförsäkringsverket handhar som prissättningen på läkemedel somingår i läkemedelsförmånen. skall i fortsättningenfastställa AUP (Apoteksbolagets utförsäljningspris) och beräkningen avhandelsmarginalerna skall inte baseras på procentuella påläggskalkyler.Kostnaderna att distribuera ett billigt respektive dyrt läkemedel skiljer sigmycket litet åt, vilket Apoteksbolaget bortsett från vid användningen av sinprissättningsformel.Införandet av det nya betalningssystemet förenklar apotekens arbete.Frikortshanteringen har varit dyrbar liksom att förklara de olika debiterings-metoderna. Rationaliseringar skall påverka fastställandet av AUP.De sammanlagda effekterna av avregleringen av apoteksrörelse, förenklademen ändå säkrare hanteringsmetoder, en striktare marginalsättning gällandeapotekens tjänster, konkurrens från postorderdistribution etc beräknas leda tillsammanlagda rationaliseringseffekter på ca en miljard kronor.Ytterligare rationaliseringarmöjligaYtterligare besparingar kan åstadkommas genomförskrivning av mindre förpackningar i ökad utsträckning.Det nya betalningssystemet innebär att varken patient ellerläkare har några incitament att skriva ut för storaförpackningar. Är läkemedlet lämpligt kan receptet användasfler gånger. Måste medicinbyte göras innebär detta att svinnreducerats. Uppskattningar om vad de läkemedel kostar, somkastas har angetts till uppemot 500 miljoner kronor.Visst svinn förekommer alltid men betalningssystemet kansäkerligen reducera det åtminstone med två femtedelar.Prissättningen av läkemedel har alltid tagit inflationen med i beräkningen.Ett nytt dyrt läkemedel har således automatiskt fått ett avsevärt realt sänktpris efter introduktionen. Förhållandena har ändrats, vilket innebäratt RFV måste noggrannare följa priserna på äldre produkter och aktivtgenomföra en prisanpassning i stället för den som tidigare automatiskt skeddegenom inflationen.Vidare bör statskassan hämta in de avsedda kostnadsövervältringar somprimärkommunerna gjorde i samband med Ädelreformen och som kommu-nerna fick betalt för vid skatteväxlingen med landstingen. Beloppet motsvararminst 300 till . Då har vi bortsett från inkontinens-produkter.Landstingens rationaliseringseffekter genom läkemedelsterapi som under-lättar övergången från sluten till öppen vård på en rad områden gerrationaliseringseffekter på minst 300 till . Även primär-kommunerna torde få motsvarande rationaliseringseffekter när det gäller visstpsykiatriskt omhändertagande. Andra statliga försäkringsformer får ocksålägre kostnader på grund av tillgången till moderna antidepressiva medel.Socialförsäkringssystemet kommer dessutom kunna avlastas betydandekostnader, när nya läkemedel vid schizofreni finns tillgängliga.Kostnadsbesparingar torde uppgå sammanlagt för försäkringssystemen istorleksordningen för landstingen och de statligasocialförsäkringssystemen. Merparten faller på landstingen.Möjligheterna till högre avgiftstak för vård än vad propositionen föreslårkan i ett övergångsläge underlätta för landstingen att motsvara statens krav påinleveranser av rationaliseringseffekter genom moderna läkemedel. Debestämmelser om subventioner för inkontinenshjälpmedel som framladesovan avlastar också landstingen vissa kostnader jämfört med regeringensförslag.De blödarsjukaLäkemedelsterapi för blödarsjuka har uppmärksammats ipropositionen. Man konstaterar att kostnaderna måste bärasav staten. I vårt betalningssystem utgör de blödarsjuka ingenkomplicerande faktor. Vid framställning av faktor 8framställs en rad andra produkter som används inomsjukvården men också inom industrin. Faktor 8 hartraditionellt svarat för av intäkterna ochmotsvarande kostnader, medan andra produkter fåttmotsvarande lägre pris. Detta gäller t.ex. gammaglobulinsom också används i betydande utsträckning somförebyggande medel. Vi anser att den tillämpligaprissättningen är sned. Det går inte ekonomiskt ochkostnads-/intäktsanalytiskt att hävda att 500 till600 blödarsjuka skall bära av kostnaderna för allade produkter som kan användas med utgångspunkt frånplasma. Vi föreslår alltså en förändrad prissättning. Dennaleder till att läkemedelsförmånen får lägre kostnader, medanindustrin, sjukvården och den förebyggande vården får bärasom mest motsvarande höjda kostnader.Läkemedelsförmånen beräknas belastas med 150 miljonerkronor mindre genom ändrade kalkylmetoder.Vad gäller konstruktionen av ett högkostnadsskydd för sjukvård hänvisar vitill motion 1996/97:So236 av m.fl. (m).Det ankommer på utskottet att utforma erforderlig lagtext. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå proposition 1996/97:25 i enlighetmed vad som i anförts i motionen,2.3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bättre information från ochRFV till de instanser som handhar verksamhetsplanering i landstingoch kommuner,4.5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om läkemedelsindustrins betydelse för svenskekonomi,6.7. att hos regeringen begär förslag om ett nytthögkostnadsskydd i enlighet med vad som anförts i motionen,8.9. att hos regeringen begär förslag om upphävande avApoteksbolagets detaljhandelsmonopol i enlighet med vad som anförtsi motionen,10.11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rationaliseringsmöjligheter inomläkemedelsförsörjningen,12.13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om blödarsjuka. .11FStockholm den 4 oktober 1996Gullan ()()()()()()()()()()()()()()()My ()de ()()()()()