mot · GK02Jo233 · 1996-10-07 00:00:00 — SamebynRennäringen bedrivs av samer i form av småföretag somverkar inom ramen för en sameby. För att få ägna sig åtrenskötsel i större skala krävs medlemskap i en sameby.Samebyn är, förutom att vara en geografisk benämning,också en ekonomisk förening i juridisk bemärkelse. Besluttas på bystämman och verkställande organ är samebynsstyrelse, som väljs av stämman.Samebyns rättigheter och skyldigheter regleras i rennäringslagen. Somrennäringens lokala organ ställer samebyn stora krav på samverkan ochhänsynstagande bland sina medlemmar. Rennäringsföretagare måste inomramen för samebyn komma överens om fördelning av renantal ochdisposition av gemensamma betesresurser. Men samebyn borde också varaen fungerande bas för andra näringsverksamheter.Den bestämmelse i rennäringslagen som säger att sameby inte får ägna sigåt annan ekonomisk verksamhet än renskötsel är onödigt snäv. Reglerna börses över så att samebyn ges möjlighet att vidga sitt verksamhetsområde tillandra områden som samebyn finner intressanta. Vid en sådan översyn börockså kriterierna för medlemskap ses över.RovdjurenProduktion av renkött är den huvudsakliga inriktningenbland landets renföretagare. Enbart inom finnsöver 100 renskötselföretag. I är ca 500arbetstillfällen direkt knutna till renskötseln. Alla dessarenskötselföretag från i söder till i norr germånga arbetstillfällen i områden som nästan helt saknarnäringsliv, turismen undantagen. Renskötseln har genomgåttstora förändringar bara . Såsent som fanns inga andra hjälpmedel änskidorna, lassot och kikaren. Självförsörjningsgraden var högoch driftskostnaderna låga. Rovdjur fanns men antalet var påen låg acceptabel nivå. De totala förlusterna var små, 1968inkom t.ex. 243 ansökningar för rovdjursrivna renar.Dagens renskötsel är i hög grad mekaniserad. används snöskoter,motorcykel och vid stora rensamlingar anlitas helikopter. Alltdetta kostar pengar och det är intäkterna från renen som skall bära dessakostnader. Renen och omtanken om renen är därför central hos denrenskötande befolkningen. De viktigaste förutsättningarna för att kunna bedriva renskötsel är tillgångtill bra betesmarker, hanterbart rovdjurstryck och en optimal hjordsamman-sättning. Det största hotet mot näringen är den explosiva ökningen avantalet rovdjur. Renägarna har fått leva med förluster av renar.Med dagens allt högre rovdjurstryck riskerar dock rennäringen att gå under.Som exempel kan nämnas att en renskötarfamilj i , vars renräkningkontrollerades av förlorade enbart under vinterbetesperioden1995/96 av sin hjord. Det motsvarade ett inkomstbortfallpå 100 000 kronor.Det statliga ersättningssystemet kompenserar till viss del inkomstbortfallet,men det allvarliga är minskningen av antalet renar. Hondjur och kalvar ärfrämst de djur som rivs vilket äventyrar avelsarbetet. Lodjuret är den störstapredatorn men även björn och örn har ökat i antal. En balanserad rovdjurs-politik måste till som beaktar rennäringsintressena i större omfattning änhittills.Rovdjursantalet skall reduceras till den nivå som kan accepteras avrennäringen. bör ges beslutsrätten för utförandet av skydds-jakten. En licensjakt på lodjur bör införas. Allt detta förutsätter en statligrovdjurspolitik som både balanserar näringsintressen och rovdjurensbevarande.RenbetetUnder ökade antalet rennäringsföretagtack vare ökad lönsamhet. Tjernobylkatastrofen förstördedock marknaden. Det lönade sig inte att slakta och renantaletökade starkt. De höga renantalen vållade stora bekymmer iform av skador på ungskog och trafikproblem. Starkirritation uppstod mellan ortsbor, trafikanter och näringen.Det ledde fram till den s.k. renbetesprocessen mellanmarkägare och samebyar i . Berörda skogsbolag -Stora, MoDo och - enades 1992 med samerna omförlikning i målet. Samebyarna gavs rätt att bedrivavinterbete på deras marker. De enskilda markägarna drevmålet vidare. Samebyarna förlorade målet och dömdes attbetala processkostnader på tillsammans drygt 10 miljonerkronor. Ärendet är överklagat till Hovrätten.Mot denna bakgrund bör vinterbetesområdena för i första handHärjedalens samebyar men även för sameby säkerställas och förut-sättningar skapas för att dessa förhandlingar genomförs mot ett av statenuppställt mål. Beträffande renantal har samebyarna numera kraftigt reduceratantalet. Problemen med de höga renantalen i är i stort sättlösta. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samebyns möjligheter att vidga sitt verksamhetsområde,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en rovdjurspopulation på en för rennäringen hanterbar nivå,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vinterbetesmarkerna i södra .