mot · GK02Sf240 · 1996-10-07 00:00:00 — Många vårdar sina anhöriga i hemmet. Närstående svarar förmer än hälften av de omvårdnadsinsatser som görs i vårtland. Det finns uppskattningar som tyder på att omfattningenav närståendevården är större än så; två gånger så omfattandesom den vård som samhället ger i hemmen.Närståendevården utgör således ett betydande komplementtill den offentliga vården.Om en anhörig ska orka med att ta det ansvar som han/hon valt att göra,måste det offentliga - kommuner, landsting och stat - kunna ställa upp. Denkanske viktigaste insatsen är en väl fungerande avlösning. Alla behöver vihandla, gå till frisören, ha fritidsaktiviteter och träffa människor utanförfamiljekretsen.Förkortningen av vårdtider bland annat genom den ökade användningen avdagkirurgi innebär ibland ett ökat behov av anhöriginsatser.En stor del av dem som ger anhörigvård upplever att de inte valde att blianhörigvårdare utan att de helt plötsligt "befann" sig i situationen. Olikamotiv gjorde sedan att man fortsatte som anhörigvårdare: motiv somtrofasthet, kärlek, religiösa motiv eller moralisk övertygelse. Det finns mångapressande faktorer i den glädje som det också innebär att varanärståendevårdare. Ofta är det så att patienten som kan vara en make ellermaka förändras psykiskt och att denna förändring upplevs som psykisktpåfrestande för den som vårdar. Ansvaret för vårdaren blir ofta tungt, bådemedicinskt och mentalt. Ofta rapporterar flera närståendevårdare försämrathälsotillstånd och/eller oro för ekonomin och framtiden. Detta delar degivetvis med en stor andel människor som inte är närståendevårdare, men detär ändå så att vårdandet av anhöriga i hemmet är tungt.Det är viktigt att understryka att valet att bli närståendevårdare måste varafrivilligt, både för den som vårdas och för vårdaren. Den vårdades integritetmåste bibehållas. Närståendevård passar många, men alla upplever det intesom uteslutande positivt att bli vårdad av en nära anhörig.Samhället måste ge ett bättre stöd åt närståendevårdarna. Ett meromfattande stöd än skulle förmodligen också leda till besparingseffekteri exempelvis sparade vårdplatser på sjukhusen och inom äldreboendet. Ettökat stöd till anhörigvårdarna skulle förmodligen "betala sig" för samhället.För att det ska bli möjligt för den som ger omsorg till en anhörig att orkamed detta kan antingen avlösning av erbjudas i hemmet elleravlastning ske genom växelvård eller i många fall bådadera. Att stödja ochinformera den närstående kan vara väl så viktigt som att satsa allt påpatienten. Annat stöd kan vara anhöriggrupper och en tät kontakt mellandistriktssköterskan och den närstående.För att möjliggöra för anhöriga att ta ett omfattande ansvar för dagligomsorg om en sjuk närstående, måste anställning som anhörigvårdare medgesfrån kommunen. Detta skall vara möjligt även för närstående som uppnåttpensionsåldern. Alternativet med hemvårdsbidrag till den sjuke bör finnaskvar för dem som föredrar detta.Överläggningar om bättrevillkor för hemvårdenSedan den 1 juli 1989 har närstående som vårdar en svårtsjuk person rätt till ersättning från sjukförsäkringen ochledighet från sitt arbete - upp till 60dagar. Närståendepenning till person som vårdar hivsmittadkan dock utgå . Ersättning enligtnärståendepenning var tidigare . Riksdagsmajoritetensänkte fr o m ersättningen till 75 %.Vi anser att ett första steg mot att underlätta för närståendevårdarna vore attregeringen tog initiativ till överläggningar med de båda kommunförbundenför att se över hur ett utökat stöd till dem som vårdar närstående ska kunnaske. Reformförslag som bör tas upp vid överläggningarna är- en fortsatt utbyggnad av avlastning och växelvård,-- förbättringar i kommunernas regler för hemvårdsbidrag och ökademöjligheter för närstående att anställas,-- en utvidgning av kretsen av dem som har rätt att vara närståendevårdaremed ersättning från samt-- en ytterligare förlängd period för ledighet för dem som vårdar.-Tiden för rätt till ledighet från sin anställning och för rätt tillersättning från för vård av närstående börförlängas från nuvarande . Vidareanser vi att närståendepenningen återigen skall ge 80 procenti ersättning och detta fr o m den 1 januari 1997.Kostnaden för närståendepenningen för nästa budgetår beräknas vid iersättning till . Antalet ersatta dagar var budgetåret 92/93knappt 32 000. Med nuvarande regler beräknar RFV antalet dagar för nästabudgetår till 73 000.Efterfrågan på närståendepenning har ökat påtagligt mellan 1994 och 1995.Ökningen beror på att antalet dagar med rätt till ersättning frånsjukförsäkringen ökades under 1994.Finansieringen av den ökade satsningen på närståendevård som viförespråkar kan ske genom den minskade belastningen på vårdplatser ilandstingen. De möjliga besparingarna av en utvidgad närståendevård ärförmodligen långt större än kostnaderna för närståendepenningen. Dennafråga bör naturligtvis tas upp vid de av oss föreslagna överläggningarnamellan staten och kommunförbunden.Vi är övertygade om att förbättrade förhållanden för dem som önskar vårdasläktingar eller andra närstående i hemmet skulle innebära både humanitäraoch ekonomiska vinster.Bättre uppföljningEn viktig del av framtidens sjukvård är en bättre uppföljningoch kvalitetskontroll av den vård och omsorg som ges. Vianser det angeläget att ägnar storuppmärksamhet åt metodutveckling av hur en sådanuppföljning bäst skall kunna ske inom området sjukvård ihemmet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar höja ersättningen till inärståendepenningen fr.o.m. den 1 januari 1997,2.3. att beslutar förlänga rätten till närståendepenning samtden därtill kopplade rätten till ledighet från nuvarande till 120dagar,4.5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om överläggningar mellan kommunförbunden ochstaten om förbättrade förutsättningar för närståendevården ochhemsjukvården,16.7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbättrade villkor för närståendevården ochhemsjukvården vad gäller uppföljning av sjukvård i hemmet,18.9. att till utgiftsområde 10 anslag A 1 Sjukpenning ochrehabilitering, m.m. för anvisar utövervad regeringen föreslagit eller således 16 ..11FStockholm den 7 oktober 1996Barbro ()()1Yrkandena 3 och 4 hänvisade till SoU.