mot · GK02L313 · 1996-10-07 00:00:00 — Genom attstaten i viss utsträckning förskotterar lönebetalningar ikonkurs enligt lönegarantilagen, har reglerna om förmånsrättför lön betydelse för hur mycket staten genom sin regressrättvid utdelning till borgenärerna återfår av vad somförskotterats som lönegaranti i konkursens inledningsskede.Fram till uppgick de förmånsrättsberättigade lönefordring-arna till summan av lön eller annan ersättning på grund av anställningen sominte hade förfallit till betalning tidigare än innan konkursansökningengjordes, samt på lön eller ersättning under skälig uppsägningstid knuten tillbestämmelserna i , dvs. Dessutom följde förmånsrättmed fordran på pension vilken tillkom arbetstagaren eller dennes efterlevandeför högst innan konkursansökningen gjordes och nästföljande sexmånader efter konkursansökningen.Genom den lagändring som trädde i kraft gäller attutrymmet för de lönefordringar som är berättigade till förmånsrätt inskränktsjämfört med tidigare. I fråga om fordran på uppsägningslön knyts även nuförmånsrätten till den uppsägningstid som gäller enligt LAS. I fråga omfordran på lön omfattar förmånsrätten löner för än som tidigaregällt. är lönefordringars förmånsrätt begränsad till vad som förfallertill betalning av arbetstagarens anställningstid,vilken tid inkluderar uppsägningstiden, men inte tid tidigare än tre månaderinnan konkursansökningen kom in till tingsrätten. Pensionsfordringaromfattas av förmånsrätt avseende högst före konkursansökanoch därpå följande sex månader.Med de nya bestämmelserna om förmånsrätt för lönefordringar har en radpraktiska frågor uppstått som inte förelåg tidigare. Exempelvis stadgar 12 §FRL att förmånsrätten omfattar fordringar som har förfallit till betalningunder av arbetstagarens anställningstid. Eftersomuppsägningstiden räknas in i anställningstiden händer det att konkursför-valtarna till och med är förhindrade att besluta om att bevilja lönegarantiunder efter konkursen eftersom intenödvändigtvis utgör den första av av anställningen.Detta kan leda till att arbetstagarna blir utan lön efterkonkursen avseende löner som inarbetats innan konkursen. I praktiken sökerman lösa problemet så att konkursförvaltarna skriver särskilda avtal medarbetstagarna avseende lön under efter konkursutbrottetdär arbetstagarna avsäger sig den sista uppsägningsmånaden, vilket såledesleder till att lönegarantihanteringen drar ut och fördyras.I och med de nya bestämmelserna i 12 § förmånsrättslagen har arbets-tagarna och deras fackliga organisationer - för att arbetstagarna inte skallgöra förluster - numera anledning att söka företag i konkurs utan dröjsmål.Annars riskerar arbetstagarnas lönefordringar att bli för gamla för att haförmånsrätt i en efterföljande konkurs. Detta förhållande kan i sig bidra tillattförhindra att företagsrekonstruktioner kommer till stånd.Begränsningarna i 12 § FRL kan leda tillproblem vid företagsrekonstruktionI regeringens proposition 1995/96:5, s. 134 Lag omföretagsrekonstruktion har angivits att de nyabegränsningarna i 12 § FRL kan leda till problem vidtillämpningen av lagen om företagsrekonstruktion. Detta gerenligt vår uppfattning anledning till att ompröva kopplingenmellan förmånsrätt och lönegaranti. Arbetstagare kan såledesmed nuvarande bestämmelser drabbas av att lön som tjänasin av anställningstiden hoskonkursgäldenären och inte tidigare än förekonkursansökningen - genom ett försök till rekonstruktioninte får betalt i konkursen för lön avseende lön som tjänas inunder rekonstruktionen. Det blir fallet exempelvis om denanställde är berättigad till sex månaders uppsägningstid ochdärför inte får någon förmånsrätt för en fordran som han kanha på grund av obetald lön under rekonstruktionen. Enanställd kan alltså riskera sin lön under en del av den tidunder vilken företagsrekonstruktion pågått, vilket kanmedföra att den anställde väljer att söka sig bort frånföretaget eller vägrar arbeta efter beslutet omföretagsrekonstruktion, vilket i sin tur kan verka hämmandepå möjligheterna att få till stånd en rekonstruktion.En av utgångspunkterna i FRL är att alla borgenärer i princip skallbehandlas lika enligt den så kallade likhetsprincipen, om inte undantag före-skrivs. Avsteg härifrån bör göras endast om verkligt starka skäl föreligger,vilket det anses göra avseende bland annat fordringar förenade med panträtt iviss gäldenärs egendom samt för löne- och pensionsfordringar. FRL gavgenom de förändringar som skedde en stark ställning åt borge-närerna med säkerhet i viss egendom - företagsinteckningsinnehavarna. Dettahar lett till att det framförts synpunkter på att övrigaborgenärsgrupper, d.v.s. de som har allmän förmånsrätt eller saknar förmåns-rätt, skulle behöva få sin situation förändrad. Vad gäller löne- och pensions-fordringar har denna synpunkt emellertid inte framförts med någon störrekraft eftersom det är staten som förskotterat lönegarantierna i konkurs ochsom dessutom så att säga i det tysta stått risken för att inte få tillbaka sinregressrätt från konkursboet. Vi bedömer att det finns anledning att omprövaden rådande situationen där den fortsatta driften av ett konkursföretag oftast,som det framförs i (s 324), får till resultat att "statengenom lönegarantin betalar de uppsägningslöner som företaget inte klarar avatt erlägga. Den förkovran av egendom, omfattad av företagshypotek, somsålunda sker under konkurs betalas alltså i första hand av allmänna medel.Det kan starkt ifrågasättas, om en sådan ordning är godtagbar från rättvise-synpunkt. "Genom de senaste ändringarna i 12 § FRL har som nämnts utrymmet för delönefordringar som är berättigade till förmånsrätt inskränkts vilket torde hamotiverats främst av besparingsskäl. Vi uppfattar att denna inskränkning ilönefordringarnas förmånsrätt är en olycklig konsekvens av kopplingenmellan lönegarantin och FRL. Vi anser att det är fel att begränsa arbetstagar-nas förmånsberättigade utrymme på det sätt som gjordes. Kopplingen mellanförmånsrätt och lönegaranti bör upphöra och lönerna i stället i viss utsträck-ning ges bästa förmånsrätt. På så sätt åstadkommer man en uppdelningmellan det skydd som samhället vill ge arbetstagarna i händelse av arbets-givarens konkurs och den förmånsrätt som hans fordran i konkursen har.Grunderna för arbetstagarens skydd och hans förmånsrätt för fordringar ikonkursen är enligt vår uppfattning således inte desamma.Vi anser däremot att statens insatser vad gäller lönegarantier vid konkurserskall inskränkas till de fall där arbetstagare i konkurser inte fortsätter attarbeta åt konkursbon som driver rörelse. Enligt vår uppfattning skall statenvid fortsatt drift i konkurs inte kunna göra gällande någon fordran föreexempelvis företagshypotek, såsom fallet var i förslaget om produktiv lön.Sammanfattningsvis kan beträffande de senaste årens förändringar iförmånsrättslagen sägas att utöver det åsyftade målet att begränsa förmåns-rättens omfattning, har förändringarna lett till en del nya svårigheter i denpraktiska tillämpningen samt att dessa svårigheter riskerar att öka i och medatt lagen om företagsrekonstruktion införs. Det finns inte några särskilda skältill att den koppling mellan lönegarantin och FRL som gällt de senastedecennierna skulle fortsätta att gälla. Tvärtom kan det mot den angivnabakgrunden finnas anledning till att ompröva såväl kopplingen som löne-fordringarnas prioritet.Lönefordringar som uppstår vidfortsatt drift i konkursTill redovisade synpunkter om att fortsatt drift i konkurserbör vara självfinansierande skall fogas att de löner som skallbetalas ut till den personal som deltar i den fortsatta driftenofrånkomligen måste vara förenade med sådan förmånsrättatt personalen får sådan säkerhet för dessa fordringar som derimligen kan kräva för att vilja delta i verksamheten ikonkursen. Någon statlig lönegaranti som automatisktutbetalas oavsett om verksamhet drivs vidare eller intekommer ju enligt vårt förslag inte att utgå. Vi föreslår därföratt lönefordringar som uppstår vid fortsatt drift i konkurs gesförmånsrätt enligt 10 § FRL. Härigenom förs de till sammaparagraf som bl.a. kostnader som borgenär haft förförsättande av gäldenären i konkurs, för arvode ochkostnadsersättning till rekonstruktör enligt lagen omföretagsrekonstruktion och för särskilda åtgärder somvidtagits under företagsrekonstruktion med rekonstruktörenssamtycke samt andra fordringar som grundar sig på avtalsom gäldenären med rekonstruktörens samtycke träffat underen företagsrekonstruktion. Lönefordringar vid drift i konkursskulle härigenom utgå före den allmänna förmånsrätten förövriga lönefordringar enligt 12 § FRL. Genom att gelönefordringar vid fortsatt drift i konkurser en sådan prioritetbedömer vi att arbetstagarna skulle få ett acceptabelt skyddför sina fordringar. Löner från den fortsatta driften ikonkurser skall sedan avräknas på arbetstagarens fordransåsom förskottsutdelning.Vad angår lönefordringars prioritet enligt 12 § FRL anser vi att denbegränsning av arbetstagarnas förmånsberättigade utrymme som genomförtsvar olämplig. Enligt vår uppfattning bör man i samband med att kopplingenmellan förmånsrätt och lönegaranti upphävs, på nytt utvidga detförmånsberättigade utrymmet till att omfatta maximalt sex månaders lön förekonkursen samt lön eller ersättning under skälig uppsägningstid knuten tillbestämmelserna i införandet av lagen om företagsrekonstruktion har vissa väsentligaförändringar gjorts i FRL. Bland annat har vissa under företagsrekonstruk-tionen nytillkomna fordringar getts förmånsrätt enligt 10 § FRL. Vad angårdessa förändringar föreslår vi inte några förändringar men vi bedömer att deargument som förs fram i regeringens proposition 1995/96:5 Lag omföretagsrekonstruktion, om att exempelvis vissa leverantörer skall ha bättrerätt för leveranser under företagsrekonstruktion bör gälla även arbetstagareför deras lönefordringar till viss del . Vad gäller vårt förslagom en konkursförsäkring begränsar vi oss således till att föreslå förbättradställning för lönefordringar som uppstått under företagsrekonstruktioner tillatt omfattas av förmånsrätt enligt 10 § FRL avseende tre månadslöner förekonkursen. Genom en sådan förändring skulle arbetstagarna vid en konkurssom föregåtts av ett försök till företagsrekonstruktion rimligen kunna varaförvissade om att även få ut de sista månadslönerna före konkursen, vilkarekonstruktören eventuellt inte hunnit betala ut innan ett beslut om att begäraföretaget i konkurs fattats. Även i en konkurs som inte föregåtts av ettrekonstruktionsförsök men där konkursförvaltaren beslutar att driva verksam-heten vidare i konkursen bör nämnda regel om förmånsrätt för tremånadslöner enligt 10 § FRL gälla. I annat fall kan konkursförvaltaren fåsvårigheter att motivera arbetstagarna till att arbeta "gratis" under en månadinnan de får första månadslönen utbetald av konkursboet.Man skulle kunna tänka sig att man i stället för att ge lönefordringar viddrift i konkurs förmånsrätt enligt 10 § FRL, gör dessa fordringar till massa-gäld i konkursen. En praktisk invändning mot detta är att konkursförvaltarendå skulle bli nödgad att ingå nya anställningsavtal med arbetstagarna, vilketmånga gånger skulle vara svårt att komma överens om i rådande konkurs-situation. Det är därför att föredra att låta anställningsavtal ingångna förekonkursen fortsätta att gälla även efter konkursen.PensionerVad gäller pensionsfordringarnas förmånsrätt regleras dessa i12 och 13 §§ FRL. Enligt 13 § FRL följer allmän förmånsrättmed fordran på framtida pension till arbetstagare, som ärfödda eller tidigare, eller dennes efterlevande samtfordran på framtida pension som intjänats hos föregåendearbetsgivare, om gäldenären övertagit ansvaret förpensionsfordringen.När det gäller pension finns inte någon hantering hos försäkringskassornasom skulle kunna tillämpas på konkurssituationerna. Reglerna härom skulledärför behöva skapas. I vårt förslag utgår vi från att det även vad gällerpensioner skall vara försäkringskassorna som tar fram underlag och sombeslutar. Eftersom försäkringskassorna som regel torde sakna underlagbeträffande arbetsgivarnas pensionsåtaganden, får det ankomma på konkurs-förvaltaren att bistå försäkringskassorna vid framtagande av underlag.Beslutanderätten vad gäller pensioner inom konkursförsäkringen skulletillkomma försäkringskassorna.Med vilka belopp skulle då pensioner ersättas genom konkursförsäkring? Ilikhet med vårt förslag beträffande lönefordringar anser vi att det börövervägas att återgå till ett generösare förmånsberättigande utrymme. Dettaskulle enligt 12 § FRL tillkomma arbetstagare eller dennes efterlevande förhögst före konkursansökningen och nästföljande ,vilket leder till generösare ersättningsnivåer.Om det vid bevakningsförfarande i konkurs skulle visa sig att den anställdeinte har utdelningsgill fordran för den betalning som utgått genom försäk-ringskassan skall ha regressrätt gentemot den anställde,förutsatt att denne kände till att utbetalningarna var felaktiga.Företagshypotek bör ävenomfatta bank- ochkassatillgodohavandenI och med att den statliga subvention som lönegarantininneburit genom vårt förslag tas bort och i och med att löneravseende drift i konkurs ges bättre rätt, skulle övrigaförmånsrätter komma i ett sämre läge . I och medlagen om företagsrekonstruktion har en sådan förändringredan ägt rum genom att nytillkomna fordringar underföretagsrekonstruktion givits bättre förmånsrätt. Värdet avexempelvis företagshypotek har därigenom förändrats ochförändras på nytt genom vårt förslag. Eftersom vi anser attdet är rimligt att även kassa- och banktillgodohavanden skallingå i underlaget för företagshypotek skulle underlaget förföretagshypotek härigenom utvidgas parallellt med att vissalönefordringar skulle ges bättre förmånsrätt. Vid såvälbetalningsinställelse med efterföljande rekonstruktionsförsöksom vid drift i konkurs, bör den totala tillgångsmassan iföretaget/konkursboet normalt sett öka, vilket samtligaborgenärer skulle vinna på. Om företagshypoteket omfattarkassa- och banktillgodohavanden innebär det att den storalikviditet som ofta byggs upp under betalningsinställelse,genom att driften sker utan att gamla skulder betalas, till stordel skulle komma att tillfalla innehavarna avföretagshypotek.Enligt vår uppfattning bör kassa- och banktillgodohavanden inte minst motbakgrund av företagshypoteksunderlagets föränderlighet införlivas i det-samma.Vi gör vidare den bedömningen att de synpunkter som gjorts gällande omatt nyupplåningen i främst små och medelstora företag skulle försvårasgenom förändringar i FRL inte torde gälla om vårt förslag genomförs. Skältill detta är att företagshypotekets ställning i stort sett blir identisk meddensom företagshypotek hade före lönegarantilagen och före de ändringar somskedde i förmånsrättslagen vid lönegarantins införande.Konkursförvaltarens rollblir viktigareVårt förslag innebär att konkursförvaltarens inverkan påresultatet i konkurser ökar vilket leder till attkonkursförvaltarens insatser blir allt betydelsefullare vidkonkurshandläggningen. Detta gäller i synnerhet vidkonkursförvaltarens bedömning av möjligheterna attförbättra utfallet i en konkurs genom beslut om fortsatt driftefter konkursutbrottet. En sådan utveckling främjas av ettökat borgenärsinflytande över konkurshanteringen. ske genom att borgenärerna väljer förvaltare, vilkensedan utses av rätten i det fall den föreslagne uppfyllerställda kvalifikationskrav. Det kan också övervägas om intehalvårsvis återkommande borgenärssammanträden skulleinföras. Vid dessa sammanträden skulle förvaltaren införborgenärerna redogöra för det senaste halvårets förvaltningav konkursboet, ungefär på samma sätt som en verkställandedirektör gör vid bolagsstämmor.Mot bakgrund av konkursförvaltarens viktigare roll och mer ansvarsfylldauppgifter i konkurser där driften fortsätter anser vi att borgenärernasinflytan-de över konkurshanteringen bör utvidgas.Konkursförsäkringenöverensstämmer med EG-rättenGenom och genom anslutningen till EUomfattas av Rådets direktiv /987/EEG av den 20oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternaslagstiftning rörande skydd för arbetstagarna vidarbetsgivarens konkurs. Direktivet innehåller regler tillskydd för arbetstagares lönekrav när arbetsgivaren är påobestånd.Den svenske lagstiftaren har gjort den bedömningen att lagstiftningen iLGL och FRL väl täcker innehållet i direktivet. Vi menar att våra förslagtäcker innehållet i direktivet. Likväl bör påpekas att direktivet talar om attmedlemsstaternas lönegarantisystem skall säkerställa betalning för "löneford-ringar", vilket begrepp skall definieras enligt medlemsstaternas nationellalagstiftning. Detta förhållande skulle kunna få till följd att förslaget omkonkursförsäkring skulle kunna behöva nödvändiggöra ett särskilt förtyd-ligande från sida om att det skydd som garanteras arbetstagarnagenom konkursförsäkringen motsvarar dessas lönefordringar. Enligt vårbedömning strider inte vårt förslag mot direktivets bestämmelser eftersomförslaget torde uppfylla de sociala målsättningar som uppställs i direktivet,nämligen att tillgodose behovet av skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarenskonkurs.Den tillsatta utredningen om förmånsrätt vid konkurs (JU 1996:02)har i uppdrag att närmare undersöka hur nuvarande lagstiftning avseende bl.a.förmånsrätt i konkurs och lönegarantibestämmelserna kan förbättras. Enligtvår mening skulle även vårt förslag till konkursförsäkring m.m. kunnaövervägas inom ramen för uppdrag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att införa en konkursförsäkring.