mot · GK02Ub411 · 1996-10-07 00:00:00 — Detta kräver kompetenta lärare, ettfungerande studiestödssystem och stimulans för enskilda att läsa vidare.För att få forskare av hög klass krävs undervisning av engagerade ochskickliga lärare. En huvuduppgift för högskolor och universitet är attuppmärksamma goda pedagoger. God forskning och god undervisning gårhand i hand. Det är även viktigt att studenterna vid högskolor och universitetfår kontakt med och stimuleras av forskare på olika nivåer.Universitet och högskola får däremot aldrig användas för att hålla uppesysselsättningen. Att låta människor, i brist på arbete, studera planlöst underflera år är dåligt använda resurser, både mänskligt och ekonomiskt.6.5 Var skall forskningen och den högre utbildningenbedrivas?Forskning bedrivs i varierande utsträckning vid och högskolor. Att sörja för den breda och mest avanceradeforskningen är en huvuduppgift för universiteten och specialhögskolorna.Ansvaret för forskarutbildningen vilar på samma lärosäten.Utgångspunkten för denna del av forskningsorganisationen ärmedvetenheten om att ett litet land som inte kan splittra sinaforskningsresurser. Förutsättningarna för internationellt slagkraftigforskning blir bättre om resurserna hålls samman.Vid de mindre och medelstora högskolorna bedrivs forskning av delvisannat slag. Ofta utnyttjas närheten till bl.a. de mindre företagen på ettslagkraftigt sätt. De mindre forskningsmiljöernas nära samarbete med detlokala näringslivet främjar tekniköverföring och forskningsinformation.Denna del av forskningsorganisationen utgår från att de mindre ochmedelstora högskolorna har uppgifter som bara de kan fullfölja.Högskolorna i , , samt har till följd avbakgrund och storlek en speciell ställning.Dagens forskningsorganisation kan sägas fylla fyra väsentliga uppgifter,att främja den allra mest avancerade, framför allt grundläggande,forskningen, att i nära samverkan med samhället utanför institutionernautveckla kunskap och göra denna tillgänglig, att skola nya forskare samt attgenom forskning upprätthålla de akademiska lärarnas kompetens.Universiteten samt de tekniska och medicinska högskolorna har enligt vårmening en särskild uppgift i att svara för den mest avancerade forskningen.De mindre och medelstora högskolorna har på samma sätt ett särskilt ansvarför att dra nytta av och vidareutveckla den lokala regionala närings-strukturen.För att skall kunna klara den internationella attraktionskraftenmåste alla fyra uppgifterna förstärkas. En sådan samlad utbyggnad omöjlig-görs i praktiken av den kraftiga åderlåtning av den statliga forskningsfinans-ieringen som regeringen föreslår.Vi förordar en sådan utbyggnad av forskningen att varje universitets ellerhögskolas särart tas tillvara. Forskarutbildningen skall vara knuten tilluniversitetens respektive de tekniska och medicinska högskolornas fakulteterliksom huvudansvaret för spetsforskningen. Grundforskningen är ett särskiltansvar för dessa lärosäten.För de mindre och medelstora högskolorna vore det enligt vår meningangeläget att pröva en organisation för forskning och utveckling somsäkerställer en fokuserad inriktning. Ett forskarcentrum vid varje mindre ochmedelstor högskola med inriktning på en vald profil skulle kunna verkakvalitetsfrämjande och öka högskolornas attraktionskraft gentemot en bredomgivningMed en forskningsstruktur av det slag vi här har angivit ges de olikautbildnings- och forskningsenheterna huvuduppgifter som de har exklusivamöjligheter att fullfölja. Inom ramen för en sådan struktur bör allehandasamarbetsformer främjas. Inom flera forskningsområden är ett närasamarbete mellan t.ex. universiteten och mindre och medelstora högskolornödvändigt och angeläget. Universitetsprofessorer kan t.ex. ha uppgifterockså vid en högskola. Forskningsrådsresurser skall vara tillgängliga för allaforskare efter kvalitetsprövning. Professurer med tjänstgöring vid fleralärosäten ligger särskilt nära till hands för högskolorna i , ,samt Mitthögskolan.Vi vill för vår del prioritera en vidareutveckling av den forskning som tartillvara det speciella som vuxit sig starkt vid de olika lärosätena. Det hindrarnaturligtvis inte att t.ex. en högskola utvecklas på ett sådant sätt attbegreppetuniversitet ter sig mer rättvisande. För vår del är under alla omständigheterinnehållet och kvaliteten i samlade forskningsansträngningaravgörande.Hittills har beslutat om vilka enheter inom den högreutbildningen som skall tilldelas rätten att benämnas universitet, ochregeringen har fastställt detta i högskoleförordningen. De kriterier som gällerär att lärosätet är statligt, har rätt att utfärda doktorsexamen och attutbildningoch forskning bedrivs vid minst tre fakulteter. Enligt vår uppfattning ärbeteckningen "universitet" en konsumentupplysning som visar att vissakriterier har blivit uppfyllda. Detta är en viktig upplysning för studenter ochkollegor inom och utom landet.Regeringen föreslår nu ändrade principer. Alla högskolor som uppfyller ettantal vagt formulerade, icke-kvantitativa krav, skall kunna bli universitet. Vianser att detta är en äventyrlig väg. Risken är överhängande att framståendehögskolor blir mindre framstående universitet. En uppbyggnad av ettkvalitativt fullgott universitet är så resurskrävande att en sådan politikskulledra utvecklingsmöjligheter från andra mindre och medelstora högskolor.Vår inriktning är att skapa utrymme för attutveckla det särpräglade vid varje lärosäte. Vi anvisar - till skillnad frånregeringen - ekonomiska resurser härför. Vi vill också säkerställa att deuniversitet som alltjämt är under uppbyggnad, t.ex. , inte tvingasavbryta utvecklingen till ett universitet som uppfyller höga internationellakrav.Den forskningspolitik regeringen företräder skapar sämre möjligheter tillforskning än den politik vi förordar. Detta gäller alla lärosäten, mindre likaväl som stora. Speciella resurser till de mindre högskolornas forskninggenom de fristående forskningsstiftelsernas försorg hotas. En sådan politikkan vi inte acceptera.Regeringen föreslår vidare inrättandet av en helt ny högskola i ,med ett intag på 1 500 utbildningsplatser , för att inom en periodav omfatta 14 000 helårsstudenter. Utbildningar inom teknik ochekonomi skall prioriteras och då omfatta 4 000 helårsstudenter. Utbyggnadenskall således ske i mycket snabbt tempo trots att många och avgörandefrågor för Malmöhögskolans framtid inte ännu är lösta ellertillfredsställande analyserade.Med närheten till tekniska högskolan vid måsteHögskolans i tekniska utbildningar hitta en helt ny profil, som saknasi det svenska utbildningsväsendet och som kan främja utvecklingen avsvenskt näringsliv. Den tyska "Fachhochschule" skulle vara en lämpligmodell att bygga upp de tekniska utbildningarna i efter. I dennaskolform gör inslagen av arbetsplatsförlagd utbildning och närheten tillindustrin att möjligheterna till ömsesidigt utbyte är stora. Nya moment kansnabbt införas och industrin kommer i kontakt med studenterna som ocksåfår insyn i möjliga framtida arbetsplatser. Detta skulle öka andelen högreutbildade i industrin och att så sker är absolut nödvändigt även i omvi vill fortsätta att vara framgångsrika på det industriella området.Vi anser att de ekonomiska konsekvenserna av förslagen till den nyahögskolan i inte är tillfredsställande belysta. Beräkningar iutredningen i (SOU 1996:120) är närmast skissartade ochvissa kostnader är inte ens beräknade. Dessutom har ännu ingen uppgörelsemellan staten och rörande disposition av mark på det nyahögskoleområdet träffats.Sammanfattningsvis vill vi understryka att det är viktigt att denkvalificerade forskningen och den högre utbildningen inte urholkas tillförmån för symbolhandlingar betingade av regional- och sysselsättnings-politiska skäl.6.6 En tydlig ansvarsfördelning gynnar forskningenHuvudmannaskapet för den högre utbildningen och forskningen bör liggahos statsmakten eller hos enskilda utbildningsanordnare. Vi anser attnuvarande system, där huvudmannaskapet för vissa utbildningar liggerhos landstingen, innebär avsevärda risker för dubbelarbete ochforskningsprojekt som grundar sig på för smala eller otillräckligaproblemformuleringar. Detta gynnar inte kvaliteten.Rapporten från Dalarnasforskningsråd belyser detta. Man skriver: "Studien av de utvalda landstingenvisar klart att det gängse motivet för FoU-satsningar, nämligen önskan om nykunskap, är underordnat andra motiv." Som exempel på detta nämnskompetenshöjning av personalen, arbetsplatsernas attraktionskraft ochutvecklingen av länet. Detta kan inte vara kriterier på en högkvalitativforskningssatsning.Genom att ge samtliga offentliga lärosäten ett statligt huvudmannaskapuppnås avsevärda administrativa och organisatoriska vinster vilket gynnarforskningen och utbildningen på de berörda högskolorna.6.7 Högskolestyrelserna skall vara professionellaSammansättningen av högskolestyrelserna har betydelse för deninriktning som högskolan skall ha. Det finns många intressenter ihögskolorna. Att representanter för olika samhällsintressen deltar istyrelsearbetet utgör en garanti för samverkan och ömsesidigt utbytemellan utbildning, forskning och samhället.Det är lämpligt att det lokala näringslivet är representerat i styrelserna. Iövrigt bör personer med speciella kunskaper och erfarenheter vara avintresse. Ingen bör väljas till en högskolestyrelse enbart på grund av ettpolitiskt förtroendeuppdrag. Politisk styrning av högskolorna medverkar tillosund konservatism och blockering av skolans egen kreativitet. Styrelsenskall i bästa mening vara professionell och dess huvuduppgift vara attmedverka till att kreativa forskningsmiljöer bildas där nya idéer och tankarhar förutsättning att utvecklas till nydanande rön och upptäckter.6.8 Effektivare forskarutbildningForskarutbildningen är grundläggande för forskningen i landet. En stordel av forskningsresultaten tas fram inom ramen för forskarstudierna.Detta har i vissa fall, framför allt inom de humanistiska ochsamhällsvetenskapliga fakulteterna, kommit i konflikt med kraven påkorta studietider och hög examinationsfrekvens.Den grundläggande frågan är: Bör forskarutbildningen vara en utbildningeller skall man förvänta sig att de forskarstuderande efter sina studier ärkapabla att bedriva självständig forskning? En annan central fråga är:Examinerar vi tillräckligt många eller för få doktorer och licentiater? Har derätt ämnesprofil?Vår ståndpunkt är att en doktor skall vara kapabel till självständigforskning. Detta ger möjlighet till hög kompetens inom högskola ochnäringsliv, vilket är viktigt bl.a. mot bakgrund av den expansion avforskningen som sker vid de små och medelstora högskolorna. Det behovsom näringslivet har av personer med forskarvana men inte nödvändigtvisförmåga att själv initiera forskning tillgodoses av licentiaterna.Vi anser att- antagningen till forskarstudier bör förbättras. Alla forskarstudier kräverengagemang vilket bör vara klart för såväl doktorand som handledare- alla forskarstuderande skall ges god handledning. Detta innebär att ingenhandledare får ha för många forskarstudenter. Meritvärdet förhandledarna skall ligga i antalet examina, inte i antalet inskrivna- forskarstuderande skall ges rimliga ekonomiska förutsättningar för sinastudier. Goda förutsättningar för studierna förkortar studietiderna ochgynnar jämställdheten- forskarstudier bör inte kombineras med andra tidskrävandearbetsuppgifter. Institutionstjänstgöring i form av undervisning är dockett viktigt inslag i studierna. Sådan tjänstgöring bör maximeras till 20procent av tiden för att inte bli till ett hinder för den egna forskningen- tiden som avsätts till doktorandkurser kan i många fall minska.Forskarstudenter lär sig mer på att bedriva forskning och arbeta med sinavhandling än på att läsa fler kurser- licentiatexamen skall behållas. Den utgör en utmärkt "mellanstation"med möjlighet att avbryta vidare studier. Näringslivet har alltmer börjatinse licentiaternas betydelse- en licentiatexamen bör avläggas och en doktorsexamen . Inom experimentella och kliniska områden blir tiden dock oftamed nödvändighet något längre- forskarutbildningen skall inte vara bara utbildning utan geforskarstudenterna erfarenhet av och förmåga till självständigtforskningsarbete- varje doktorand bör före examen ha publicerat minst en artikel i eninternationellt erkänd tidskrift eller motsvarande- samtliga forskarstuderande skall stimuleras till en ökad samverkan medföretag eller myndigheter inom sitt ämnesområdeVi förordar även fler forskarskolor med koppling till näringslivet och villatt andelen industridoktorander skall öka.Genom att förbättra anställningsförhållandena, skärpa kraven påhandledarna, öka granskningen vid antagningen och minska tiden för extrasysslor kan man uppnå en högre examinationsfrekvens och en kortarestudietid. Härigenom uppnås målet med fler forskarutbildade, doktorer ochlicentiater, inom kortare tid.6.9 Fler fristående högskolorPå moderat initiativ väcktes under den förra mandatperioden frågan omatt ett antal högskolor skulle övergå från myndighetsform till annanorganisationsform. Skälen för detta var att fristående högskolor har andraförutsättningar att besluta om resurser, personal, utrustning och lokalerän statliga. Intresset för förändrat huvudmannaskap var också stort frånflera håll.1994 omvandlades och Högskolan iJönköping till stiftelser. Resultaten är goda. För har stiftelseformeninneburit ökad möjlighet till kreativt nytänkande. Ett nytt kollektivavtal, nyaarbetsordningar, en ny befattningsstruktur och en ny rekryteringsprocess därstor vikt läggs vid den sökandes pedagogiska skicklighet är förändringar somgenomförts. Den ekonomiska rörelsefriheten har medfört att man med egnamedel och med externt stöd stärkt befintlig verksamhet och börjat bygga uppnya områden. För gavs genom stiftelseformenmöjlighet till en långsiktig resursplanering, med balansering av överskott,vilket underlättar ett långsiktigt investeringsarbete. Detta exempel blir inteminst intressant i belysning av regeringens genomförda indragningav ett antal högskolors reserverade medel. Sådana åtgärder främjar intelångsiktighet och ansvar på högskolorna.Resultaten av reformen om ändrat huvudmannaskap har inte låtit vänta påsig. Mediantiden för studier på har sjunkit och antaletindustridoktorander har ökat. konstaterar attdecentraliseringen lett till ett stort engagemang och ökat inflytande förpersonal och studenter. Antalet förstahandssökande har ökat och nyautbildningsinriktningar har tillkommit.Regeringen vill dock inte erkänna dessa positiva resultat och gå vidare ireformarbetet. Det faktum att stiftelsehögskolorna visat sig vara två"vinnande lag" där nya idéer och tankar prövas borde leda till förslag om attge fler högskolor möjlighet att frigöra sig från det statligahuvudmannaskapet.Vi vill att fler lärosäten skall ges möjlighet att övergå i friståendeform. Lämplig kandidat för ändrat huvudmannaskap är , som uttryckte önskemål om detta och ansågs tillhöra de lämpligakandidaterna redan 1992.6.10 Forskningsstiftelser för bättre forskningGenom en särskild beskattning av det svenska näringslivet bildades 1984de s.k. löntagarfonderna. Det ursprungliga syftet med fonderna var attsteg för steg överföra ägandet av svenskt näringsliv till samhällsägdafonder men omfattande kritik och protester ledde till successivaförändringar av fondernas finansiering och syften.En av den borgerliga regeringens första åtgärder var att söka en väg för attåterföra dessa medel till företagen. Regeringen beslöt att använda pengarnaför långsiktig kunskapsutveckling genom strategisk forskning ochforskarutbildning. På detta sätt skulle medlen komma sina ursprungliga ägaretill godo genom en höjning av framtida kompetens- ochkunskapsnivå. Medel som i konfiskerande syfte indragits till staten skulleåtergå till privaträttslig form.Förslag på hur medlen skulle fördelas och förvaltas inhämtades frånforskningsråd, sektorsforskningsorgan, akademier, universitet, högskolor,företag, forskargrupper, enskilda forskarorganisationer m.fl. Behovet avinterdisciplinär forskning, ökad internationalisering, förbättrad forskar-utbildning, forskning riktad mot vissa industrigrupperingar, bl.a. miljöteknik,energi- och transportteknik, bioteknik och informationsteknologi, betonades.Resultatet av dessa överläggningar var bildandet av ett antal friståendestiftelser som genom strategiska val och kraftsamling skulle geförutsättningar för en långsiktig positiv utveckling av svensk forskning,svenskt näringsliv och det svenska samhället som helhet. Syftet var att främjaforskning i världsklass. Tre huvudområden presenterades: strategiskforskning inom naturvetenskap och teknisk inriktning, miljöstrategiskforskning och kulturvetenskaplig forskning.Kungliga , ochKungliga Skogs- och Lantbruksakademien gavs rätt att granska stiftelsernasverksamhet, vilket för goda möjligheter till information omstiftelsernas verksamheter. Akademiernas granskning innebär enverksamhetsrevision som går utöver vad statliga finansieringsorgan normaltär underkastade. Staten garanteras utöver detta insyn genom sin rätt att utseen ledamot i stiftelsestyrelserna.Stiftelserna beräknas uppnå full verksamhetsvolym . Denstörsta av stiftelserna, , räknar med attdelaut . Stiftelserna kommer attfå stor betydelse inom sina respektive verksamhetsfält. Stiftelsen förmiljöstrategisk forskning beräknas fördubbla de tillgängliga resurserna förforskningsprojekt inom miljöområdet. Stiftelsernas bidrag till forskar-utbildningen kan uppskattas till vilket kanjämföras med fakultetsanslagen där ca öronmärksför forskarutbildning. Sålunda ger stiftelserna utmärkta förutsättningar för nyoch förstärkt forskning i Sverige.Socialdemokraternas kritik av de fristående stiftelserna har varit tydlig.Regeringen har gjort otaliga försök att komma åt stiftelserna och stiftelsernasmedel. Ett huvudargument är att stiftelsernas pengar utgör ett signifikantinslag i svensk forskningsfinansiering och att så mycket inflytande inte kantillåtas ligga utanför regeringens kontroll. Tyvärr inser inte regeringen attfristående och kraftfulla aktörer inom forskningen är vad behöver föratt kunna få den kvalitets- och kompetenshöjning som krävs.Ett exempel på hur ett system med olika aktörer stärker utvecklingen ärden forskarskola inom biomedicin som finansieras av . Trots att svensk industri under efterfrågat dennautbildning är det först , genom en fristående aktör, som den realiseras.Regeringen har presenterat flera förslag för att ta makten över de friståendestiftelserna. Förslagen har stött på stort motstånd bland så gott som allaremissinstanser. Ingreppen strider mot rättsliga principer och juridisktradition. Beslutet om att överföra löntagarfondernas medel till stiftelser föratt långsiktigt stärka resurserna till svensk forskning var väl förankrat ochtogs i . Regeringens brist på respekt för grundläggande principer ifrågan är lika illavarslande som de tunna argument regeringen presenteratsom motiv för förändringar. När retoriken lagt sig framgår det att fråganhandlar om traditionell socialdemokratisk centralism och ett intresse av attanvända enskilda medel som budgetregulator i en ekonomiskt besvärlig tid.Men det var just för att undvika sådana kortsiktiga konjunkturförändringarinom forskningen som de fristående forskningsstiftelserna skapades.Erfarenheterna visar dessutom att stiftelserna fungerar bra. De har på ettavgörande sätt bidragit till att skapa nya forskningsmiljöer, stödja viktigaforskningsprojekt och stimulera en dynamisk utveckling. Vi avvisar därförregeringens förslag om ändrade regler för forskningsstiftelserna.6.11 Forskning i samverkan med näringslivetTraditionellt är samarbetet mellan akademi och näringsliv relativt svagtutvecklat. I många fall väljer svenska forskare att själva utveckla sinegen idé eller uppfinning istället för att samarbeta med en vanentreprenör. Ett skäl till detta kan vara att naturliga nätverk saknasmellan personer inom högskolan och inom näringslivet.Vi föreslår följande för en bättre samverkan:- lyft fram kurser i entreprenörskap i grundutbildningen- skapa en bild av innovatören som förebild- öka antalet industridoktorander- skapa nätverk mellan investerare, forskare och entreprenörer- stöd satsningar av typen Innovationscentrum vid eller i Lund- satsa statens resurser inte bara på forskning utan följ de bästa projektenfrån idé till groddföretagExisterande samverkansformer bör utvecklas och effektiviseras. Ettväsentligt utökat utbyte av forskare mellan universitet och högskolor ochnäringslivet bör eftersträvas. Antalet forskarutbildade bör öka väsentligt,särskilt inom områden som är av betydelse för näringslivetskonkurrenskraft och utveckling. En stärkt samverkan mellan näringslivoch universitet och högskolor skulle öka förmågan att nyttiggöra denkunskap som byggs upp genom forskning som utförs medfinansiering via fakultetsanslag eller rådsmedel. Det förutsätter attuniversitet och högskolor bättre marknadsför sin kompetens motföretagen.6.12 Forskning inom EUUtvecklingen och framstegen inom forskningen tillsammans med denalltmer globaliserade ekonomin och internationaliseringen ökar behovetav samarbete. I nätverk och andra samarbeten kan dyrbar utrustning ochspecialkompetens utnyttjas effektivt som riskerna fördelas påflera parter.Genom EU ges möjlighet att delta i forskningssamarbeten därkompetens och resurser som finns i kan utnyttjas på ett så bra sättsom möjligt. Artikel 130 i unionsfördraget framhåller bl.a. att EU:sramprogram inom forskningen skall stärka den vetenskapliga och tekniskagrunden i EU:s industri och göra industrin mer konkurrenskraftig. Viktigaaktiviteter för att uppnå målen är program för forskning och tekniskutveckling, internationellt samarbete, information om uppnådda resultat samtstimulans av utbildning och rörlighet bland forskare.Den svenska erfarenheten av det fjärde ramprogrammet inom forskningoch utveckling är god. Många svenska ansökningar har accepterats. Det ärdock svårt att utvärdera den nationella nyttan av projekten. Viktiga frågor ärbl.a. : Var utvecklas de produkter som forskningen ger upphov till, varuppstår nya arbetstillfällen, vilka följdeffekter i form av annan forskningleder projekten till, hur drar länderna nytta av den gemensammaforskningen? Kritik har också rests mot att byråkratin kring ansökningarnahar blivit för stor. Det har varit svårt att följa vart pengar fördelats.En viktigt uppgift för den bör vara att i EU:sbeslutande organ driva på frågan om ett utvidgat och förbättrat uppföljnings-och utvärderingssystem för EU:s insatser inom forskning och utveckling.EU:s fjärde ramprogram löper . Två erfarenheter avprogrammet förtjänar att lyftas fram. Den ena är att det har skett en för storsplittring av forskningsresurserna. krävs en tydligarekoncentration. Den andra är att man genom att låsa forskningsprioritering-arna minskat flexibilitet och anpassningsförmåga iforskningen.Det femte ramprogrammet är nu under uppbyggnad. I slutet av 1996presenteras en första resursfördelning mellan olika forskningsområden. Engrund för prioriteringarna som diskuterats är att forskningen inte enbart skallfokusera på teknologisk utveckling utan på individen och dennas ekonomiskaoch sociala behov. Grundforskningen skall uppmuntras somforskningen skall föras närmare företag och marknader för att få en bättreexploatering av forskningsresultat. Den har tillkommissionen framfört sina synpunkter på programmet. Regeringenframhåller att prioritet bör ges åt miljöfrågor, humanistisk och samhälls-vetenskaplig forskning samt åt de små och medelstora företagens deltagande.Vi anser att utgångspunkten för ett gemensamt europeiskt forsknings-program måste vara att samla resurser och kompetens inom viktiga områdenför att driva på en snabbare utveckling än vad som annars är möjligt irespektive land. Skall kunna följa med i och driva på utvecklingenkrävs effektiv forskning och kortare ledtider från uppfinning till produkt. Detkräver högre flexibilitet inom ramprogrammen och omöjliggör en låsning avmedel .