mot · GK02A434 · 1996-10-07 00:00:00 — Rättvisaåt StockholmStockholms län är med sin natur, sina parker, naturområdenoch vatten en av världens vackraste huvudstadsregioner. Därfinns många gamla, vackra byggnader och ett sjudandekulturliv. Människor från andra delar av landet såväl somutländska gäster har alltmer uppmärksammat dessakvaliteter. Turismen i ökar kraftigt.I denna vackra stadsregion finns också stora orättvisor och klassklyftor.Den så kallade segregationen tilltar, det vill säga uppdelningen mellansociala skikt och mellan etniska grupper - det senare tydligast uttryckt så attavståndet ökar mellan svenska medborgare som varit svenskar i ett antalgenerationer och sådana som blivit det. Längst ner på skalan står,tillsammans med de svenska medborgare som samhället slagit ut, de somännu inte fått svenskt medborgarskap.Personer med utländskt utseende eller utländskt klingande namndiskrimineras på arbetsmarknaden. Segregationen tilltar i bostadsområdena,barnens skolor och fritidsverksamheter påverkas negativt. De fattiga utarmasytterligare och de långtidsarbetslösa tappar hoppet om ett arbete på denöppna arbetsmarknaden. I är av befolkningen öppetarbetslösa, på . I denna utveckling förstärks problemet medmotsättningar mellan infödda och invandrade svenskar. Det gör att rasistiskatendenser riskerar att få allt stadigare fotfäste.Miljö- och trafikproblemen blir naturligt nog större i en storstadsregion -och störst i - som får ta emot mycket av den trafik som just enhuvudstad drar till sig, såväl när det gäller affärstrafik som turism ochtransporter. Här måste staten ta sin del av ansvaret. Det måste den också göranär det gäller utgifterna för särskilda evenemang, institutioner och byggnadersom förlagts till huvudstaden men som i praktiken servar hela landet - ellerdär som representant för hela landet står för värdskapet, t.ex.kulturhuvudstadsåret 1998.Staten har fortlöpande tagit ifrån såväl Stockholmskommunerna somövriga landets kommuner alltmer av rätten att besluta över den egnaverksamheten. Kostnader har vältrats över från statlig till nivåsamtidigt som staten ålägger kommunerna att stå för allt mer service tillinvånarna som en höjning av kommunalskatten försvåras elleromöjliggörs. Kommunen har också förlorat initiativet när det gällerstadsplanering, byggande och bostadspolitik. Man har möjligheter att hindraatt fler människor med utländsk bakgrund bosätter sig i exempelvis Rinkeby- men saknar möjligheter att tvinga hyresvärdarna på att ta emotdem. Den kommunala upphandlingen, som kunde vara ett verktyg för såvälmiljö- som social rättvisepolitik, binds upp inte enbart av beslut som fattatsav riksdag utan också av EU-direktiv.Huvudstaden - inte barastockholmarnas ansvarStockholm är i mycket stor utsträckning nationens ansikteutåt. Gamla fina hus och anläggningar underhålls till drygakostnader, till stockholmarnas fromma, men framför allt föratt de är en del av det nationella arv som måstevidmakthållas. utses till värdkommun för diversestorstilade arrangemang. Regeringen har exempelvis ansöktom att ska få bli kulturhuvudstad 1998 -som man inte är villig att betala mer än en mindredel av kostnaderna.Ekoparken i har förklarats som nationalstadspark.Sedan parken blev nationalstadspark har rena bygghysterin utbrutit: Främstär det statliga institutioner som vill bygga till, men också nya verksamhetervill etablera sig. Det rör sig om allt från motorvägssatsningar tillstudentbostäder. tar kontinuerligt ställning till knepigaprojekt i och försöker hitta lämpliga avvägningar mellanbehovet av en utveckling för befintliga verksamheter och varsamheten motparken. Med hänsyn till detta anser att det är viktigt att ävenstaten tar sitt ansvar och inte passivt accepterar den pågående utvecklingensom riskerar att bli en avveckling av som nationalstadspark.Huvudstadsområdet har förlorat miljarder genom statligaindragningar. Det har bland annat föranletts av minskade och urholkadestatsbidrag men framför allt av att den kommunala beskattningsrätten förjuridiska personer avskaffats. Kommunernas ekonomi har till följd av dettaförsämrats avsevärt.Centralbron är för staden en estetisk och bullermässig katastrof. Densexfiliga motorvägen förstör värdefull kulturhistorisk miljö vid Gamla stanoch . En stor del av historia utgår från det härområdet, som därmed i högsta grad är av riksintresse. För att värna vårgemensamma kultur borde läggas i tunnel. Det är enkostnadskrävande satsning som huvudsakligen åvilar staten.Staten måste vidta åtgärder för att utveckla och stärkadess status och därmed stoppa etableringstrycket som medför attnationalstadsparken naggas i kantenStaten måste också åta sig det ekonomiska ansvaret för att läggaCentralbron i tunnel och rädda kulturhistorisk miljö i hjärtat av huvudstaden.Huvudstaden ochsegregationenSegregationen och bostadsmarknadenPå tog den sociala bostadspolitiken form medreglerade hyror och priser på bostadsrätter, allmännyttigabostadsföretag, statliga subventioner till bostadsbyggandet,kommunalt planmonopol m.m. Gjorda studier visar attbostadssegregationen minskar i underefterkrigstiden och , d.v.s. underden tid som samhällsinflytandet över bostadssektorn ärstarkt. Denna positiva tendens bryts emellertid iskiftet mellan 60- och 70-tal. Sedan ökar segregationensnabbt.Det som händer just i övergången mellan 60- och 70-tal är att hyresregle-ringen avskaffas och priserna på bostadsrätter släpps fria. och framför allt omvandlas 2 000-3 000 hyres-rätter i till bostadsrätter som priserna mång-dubblas. Byggandet av flerbostadsområden ersätts av ett massivt byggandeav småhus, som gynnas extremt genom skattesubventionernas konstruktion.För hushåll med hyggliga inkomster blir det rena förlusten att bo kvar i enhyreslägenhet. Hyreshusboendet blir alltmer ett boende för arbetarklassen,för småhushåll och för grupper utan ekonomiska resurser.Att bryta segregationen när den gått så långt som är mycket svårt.Blandade upplåtelseformer är ingen formel för framgång. Ofta resulterarblandandet bara i att segregationen flyttar in i bostadsområdet: bostadsrätterför de mer välbeställda på den ena sidan om gatan och hyreshus på denandra. Det är inte upplåtelseformen i sig som segregerar utan det är att enviss upplåtelseform gynnas ekonomiskt framför en annan. Ett sätt attmotverka segregationen är då snarare att satsa på den fysiskaupprustningen av dagens lågstatusområden, förbättra den offentliga servicen,satsa på skolor, daghem och fritidsgårdar. Nya kulturinstitutioner kanförläggas till förorterna. Ska vi komma tillrätta med segregationen på djupetär det en fråga om att jämna ut inkomst- och förmögenhetsskillnader.Fastighetsägarna, framför allt de privata värdarna, tar inte sitt socialaansvar. Oviljan att lämna lägenheter till bostadsförmedling ärstor. Situationen förefaller inte kunna förbättras genom avtal. Här krävs enlagstiftning som tvingar fastighetsägare dels att lämna attraktiva bostäder tillkommunal förmedling, dels att inte diskriminera olika slags hyresgäster.Staten borde också pröva att ställa krav av social natur på fastighetsägareoch byggherrar som ett villkor för att dessa ska få statliga lån ochräntebidrag. De skulle exempelvis kunna tvingas att upplåta lägenheter tillhushåll med särskilda sociala behov och/eller med utländsk bakgrund. Detvill säga statliga bidrag skulle kunna villkoras med en "social krav-specifikation".Vänsterpartiet i arbetar tillsammans med den övrigamajoriteten i staden för att ett pedagogiskt kulturcentrum ska förläggas tillstadsdelarna kring norra : , , och . Nyaerfarenheter visar att kulturaktiviteter kan vara ett ypperligt pedagogisktinstrument såväl för inlärning av kunskap som för att ge eleverna ökadsjälvkänsla, inlevelseförmåga, samarbetsförmåga, självdisciplin ocharbetsglädje. Centrumet ska utveckla och vidareutveckla metoder att arbetamed kultur i undervisningen, metoder som redan nyttjas i en del skolor iområdet och som ju har särskilt goda förutsättningar där det, som det gör här,bor människor med mycket mångskiftande kulturell bakgrund. Här skaerfarenheter från olika håll samlas och bearbetas för att sedan åter föras uttillskolor inom och utom landet.Utöver de miljöROT-bidrag tidigare föreslagit behövs ettspeciellt ROT-bidrag för att öka tillgängligheten i samhället, något som bådefunktionshindrade, äldre och barnfamiljer drar nytta av. Speciellt gäller dettatillgängligheten i den yttre miljön, där stora brister finns i storstäderna. Lagstiftning som tvingar fastighetsägare att lämna attraktiva lägenhetertill förmedling och att godkänna hyresgäster med låga inkomster ochmed utländsk bakgrund. Lagliga möjligheter att ställa sociala krav på byggherrar ochfastighetsägare för att de ska få statliga lån och räntebidrag. ROT-bidrag för att öka tillgängligheten. Statliga pengar till att skapa ett pedagogiskt kulturcentrum på Järva-fältet.Segregation och arbetsmarknadStorstadsregionerna uppvisar genomsnittligt högresocialbidragskostnader och en snabbare ökning av antalethushåll som är beroende av socialbidrag än någon annan delav landet. Det är ett förhållande som direkt kan härledas tillde stigande arbetslöshetskurvorna. Kostnaderna för andrastödinsatser av olika slag, t ex psykosociala, är därför ocksåhögre för och storstadsområdena än förgenomsnittet.Staten måste därför kompensera för de relativt sett högresociala kostnaderna, förslagsvis genom att utse regionen, och kanske ävenövriga storstäder, till särskilt stödområde. Låt hela leva ska gällaäven för Stockholm.Kommunerna måste få medel för att ta huvudansvaret för arbetsmarknads-åtgärder i samverkan med andra berörda myndigheter. Alltså samordning avinsatser och pengar som gäller arbete och sysselsättning under kommunalthuvudmannaskap.Medel måste till för att möjliggöra att man anställer folk i sådanaintegrations- eller invandrarprojekt som kan förväntas leda till självgåendenäringsverksamhet. Det behövs även medel till projekt som stärker de olikaetniska grupperna i deras kulturella arbete och identitet. Därmed motverkarvi diskriminering, utslagning och segregation.Stockholms pågående försöksverksamheter med 6 timmars arbetsdag inom5 arbetsenheter bör få statligt stöd dels i utvärderings- och analysdelen, delsför att kunna utvidga försöksverksamheten till rent manliga arbetsplatser.Eftersom det finns tecken på att den samhällsekonomiska vinsten medförkortad arbetstid inkasseras av staten (se utvärdering av hem-tjänst), måste de kommuner som prövar förkortad arbetstid, få möjligheteratt få ta del av denna vinst. Staten bör stå för delar av kostnaden för de nyajobb som skapas genom att kortare arbetstid införs.En aktuell genomgång av samtliga anmälningar till diskriminerings-ombudsmannen om etnisk diskriminering i arbetslivet visar på behovet av enskärpt lagstiftning mot etnisk diskriminering i arbetslivet. Lagen bör ändrasså att bevisbördan åvilar arbetsgivaren när det gäller att bevisa att ingendiskriminering ägt rum. Polisens och åklagarväsendets rutiner för uppfölj-ning och kontroll av lagen bör också skärpas. Polis- och åklagare måsteockså aktivare än nu arbeta mot alla former av rasism och hets motfolkgrupp.Rösträtt till för invånare med utländskt medborgarskap är ettgammalt vänsterpartikrav som är aktuellare . Det skulle ökaintresset för politik hos dessa grupper och göra de politiska partierna merabenägna att lyssna på invandrargruppernas krav och förslag. Kompensation för att kommunerna övertar huvudansvaret förarbetsmarknadsåtgärder i samverkan Projektmedel till dels kulturella, dels företagsinitierande projekt iintegrationssyfte Medel till utvärdering och analys av samt till fortsatta försök med 6timmars arbetsdag Skärpt lagstiftning mot etnisk diskriminering i arbetslivet Möjligheter för polis och åklagare att arbeta aktivare mot alla formerav rasism Rösträtt till för invånare med utländskt medborgarskapSocialt eftersatta grupperSärskilt eftersatta grupper i regionen är invandrare, äldre,handikappade och barnfamiljer. För människor och familjermed invandrarbakgrund gäller där således ofta en dubbelsegregering. De genomsnittligt högresocialbidragskostnaderna i visar att även dessaproblem är större i huvudstaden och övriga storstäder, än påandra håll.Låginkomstpensionärerna är speciellt utsatta, de som bara har folkpensionoch pensionstillskott, och kanske en mycket liten ATP-del. Till ärdet kvinnor.Ett speciellt Stockholmsproblem utgör det statliga bostadsbidraget (BTP),som inte kompenserar för hyresnivåer över 4.000:- . Hyror överdenna gräns är en realitet i . Kravet måste vara att denna gränshöjs, eller tas bort helt. Speciellt i de särskilda boendeformerna för äldre,som oftast handlar om nyproducerade eller ombyggda hus, är hyresnivånhög.För att stimulera till nya och bättre former av äldreomsorg till pensionärermed utländsk bakgrund behövs statliga medel till olika projekt- ochförsöksverksamheter. Detta är en relativt ny problembild somstorstadskommunen måste tackla, i takt med att vi får alltfler äldre medinvandrarbakgrund.Ett särskilt tydligt storstadsproblem är alkohol- och drogskador. Specielltökningen bland ungdomarna är ägnade att inge oro. Här krävs att statenbedriver en restriktiv alkohol- och narkotikapolitik. Ge tillbakahiv/aids-bidragen som underlättar missbrukarvård och stöd till hiv-positivaliksom förebyggande drogarbete. Gränsen för BTP tas bort eller höjs ordentligt Stimulansmedel för kvalitetsförbättringar inom äldreomsorgen Medel till projekt/försöksverksamheter när det gäller äldreomsorg förpersoner med utländsk bakgrund Återinför hiv/aids-bidragen till En restriktiv alkohol- och drogpolitik Medel till förebyggande drogarbeteBarnen och segregationenSkolanSkolverket har i en utredning kommit fram till det vilänge anat: att systemet med skolpeng fungerar segregerande.Somliga skolor utarmas på elever och därmed på pengarmedan andra skolor, där det huvudsakligen går barn frånvälsituerade familjer, profiterar på systemet och drar till sigännu fler elever med redan goda förutsättningar.För Stockholmregionens del handlar det ofta om att det är skolor i deinvandrartäta områdena som utsätts för elevflykt - inte för att de primärt ärdåliga utan för att det är svårt att lära sig bra svenska när så få har svenskasom modersmål. Därmed blir det ännu färre svensktalande barn kvar ochännu svårare för övriga att lära sig bra svenska. blir det svårt medspråket även för dem som har svenska som modersmål. måste -det visar samstämmiga undersökningar - de barn som har ett annatmodersmål än svenska ges möjligheter att utveckla och behålla sitt egetmodersmål.Överhuvudtaget tycks den nya skolan främja elittänkande, och i ensegregerad stad som , med många flyktingbarn och andra som avsociala orsaker har stora svårigheter att klara sig i ett sådant system, slårdettasärskilt hårt. En del barn, främst flickor, slås ut och blir tysta, glöms heltenkelt bort - andra, främst pojkar, blir utåtagerande och besvärliga. Detbäddar för framtida sociala problem och kriminalitet. Även alla andranedskärningar i barnens värld på kultur, fritid etc bidrar till en dålig prognosför många barn.Givetvis går det att göra en bra skola och en bra fritidsverksamhet även ide områden som anses ha låg status. Det är en fråga om mänskliga ochekonomiska resurser - som också finns på många håll. Det räcker med attbesöka vissa skolor och verksamheter i områden med multietnisk befolkningför att få det bekräftat. Det är de ekonomiska resurserna som mestadelssaknas. De lärare och ledare som lyckas bäst är ofta de som inte bara har ettstarkt pedagogiskt och socialt engagemang utan också en förmåga och ork attsöka anslag och bidrag från olika håll för olika projekt.Elevers och föräldrars rätt att välja skola bör finnas kvar men däremot intekopplas till skolpengen. Det är ju just denna koppling som åstadkommit ennegativ spiral i så många skolor. Plats måste i första hand beredas åt deelever som bor i området. Därefter bör kötiden vara avgörande, även om"sociala förturer" kan ges i vissa fall.Oerhört viktigt är också att man fortsätter den på sina håll påbörjadeförsöksverksamheten för att uppnå att barnen får ett större inflytande över sinegen skola och därmed sin egen arbetssituation. Även försöken att dra införäldrarna mer i skolans arbete och beslut måste fortsätta ochvidareutvecklas. Här är det nödvändigt att särskilt se till att nå föräldrar urdegrupper som inte har någon vana att lägga sig i skolans arbete.Miljöanpassningsbidrag till skolorStorstaden är en rik miljö kulturellt och på många sätt, mengrönytan per person är naturligt nog mindre än på andra håll.Därför bör särskilda bidrag införas som kan sökas av skolorsom vill miljöanpassa sig. Då kan man utnyttja miljöarbetet idet pedagogiska och sociala arbetet.Idrott, fritid och kulturDet mesta av det som sägs om skolan gäller även för barnsoch ungdomars fritidsverksamheter. I har detdock hänt en del positiva saker på fritidens område desenaste åren. Bland annat har det skett en kraftig satsning påtjejidrott och på andra fritidsaktiviteter för flickor.Men i mångetniska områden och områden med stora barnkullar och/ellersociala problem behövs det extra resurser. Som ett exempel på behov somuppstår i och med inslag av "främmande" kulturer, krävs det särskildaflickdagar eller -lokaler för att flickor från vissa muslimska familjer skakunna ha fler sociala kontakter än de gängse. Men allra först behövs detförstås en satsning på den öppna fritidsverksamheten så att det över huvudtaget finns öppna mötesplatser att gå till.Vänsterpartiet kan naturligtvis inte acceptera en flyttning av väletablerademuseer från . Att utan rimliga skäl flytta på verksamheter bara förflyttandets egen skull är oacceptabelt. Att det dessutom är förenat med storakostnader - och inga mätbara vinster - gör att förslaget får ett löjets skimmeröver sig.OS bör inte hållas i . De ekonomiska erfarenheterna och densenaste forskningen kring liknande arrangemang avskräcker. Det finns helleringet folkligt stöd för OS-planerna. Med stor sannolikhet innebär ett OSförluster för regionen. Risken är uppenbar att skattebetalarna får stå för del av kostnaderna. De medel som finns bör satsas på breddidrott somframför allt gynnar låginkomsttagares döttrar.AntivåldsprojektI har det i vissa stadsdelar genomförts projektsom syftar till ökad trygghet och som motverkar våld iungdomsgrupperna. Dessa har varit framgångsrika och bör fåfortsätta och sprida sig även till andra delar av regionen. Fördetta behövs det statligt stöd.Sammanfattningsvis Om systemet med skolpeng behålls, måste de statliga skolanslagenkompensera kommunerna, särskilt storstäderna där problemen är störst,så att de kan motverka de negativa konsekvenser pengsystemet medföri form av segregation och ökade klasskillnader. Undervisningen i elevernas modersmål (tidigare benämnt hemspråk)måste ges ökade resurser. Staten måste bidra med resurser till kultur, idrott och andra fritidsverk-samheter i socialt belastade områden. Skolorna måste ges resurser för utveckling av elev- och föräldrainfly-tande och för miljöanpassning av skolan. Statligt stöd till förebyggande drogarbete och antivåldsprojekt blandungdomar. Ja till breddidrott - nej till OS.Huvudstaden och miljönTrafikpolitik - bilismen ochDennispaketetBiltrafiken är orsaken till flera allvarliga miljöhot somklimateffekten, försurning, övergödning av haven,luftföroreningar, trängsel och buller. För att säkerställa enlångsiktigt hållbar utveckling måste transportsystemen istaden miljöanpassas. Biltrafikens enorma kostnaderpåverkar samhället och försvårar en rättvisfördelningspolitik. Biltrafiken har också redan tagit allt förmycket mark i anspråk.En modern trafikpolitik för en långsiktigt hållbar utveckling kräver enbiltrafikminskning med fram . har isamband med medlemskapet i antagit målet att halverakoldioxidutsläppen till år 2010.Vänsterpartiets utgångspunkt är att varken Öster- eller Västerleden behövsoch inte heller vare sig Södra eller i nu föreslagnaöverdimensionerade form. De löser inte dagens miljö- och trafikproblemutan skapar bara fler problem. anser att man ska låta de nyakunskaperna om miljö och moderna kommunikationer vara vägledande.Förutsättningarna för gjorda trafikmängdsberäkningar när det gällerDennispaketet kan starkt ifrågasättas, eftersom de baseras på att bilinnehavetska öka och att kollektivtrafikandelen skall minskafrån till under maxtimmen till år 2020.Huvudsyftet med vägtullar är att finansiera de väginvesteringarsom ingår i , men dessa gigantiska väginveste-ringar är förkastliga ur miljö-, stadsbilds- och ekonomisk synvinkel. Småförändringar i t.ex. realräntan från höjer räntekostnaden tillhela och skapar ett totalt intäktsbehov på minst 61miljarder kronor för Dennispaketet.Staden och staten kommer att skuldsätta sig för överskådlig tid med dennaorimliga upplåning.Biltullar skall betraktas som ett miljöpolitiskt styrmedel. Detta innebär atttullarna måste lokaliseras så att biltrafiken styrs bort från innerstaden och såatt den miljövänliga kollektivtrafiken gynnas. Onödig genomfartstrafikreduceras bäst genom att man placerar biltullarna innanför lederna.Vägverkets biltullssystem klarar inte miljömålen utan att någon form avbilavgifter för innerstan, t.ex. bilavgiftsmodell,introduceras. En lösning med fem innerstadszoner ger en betydlig minskningav biltrafiken kan kollektivtrafiken betalas.Trafikpolitik - tjänstebilarVänsterpartiet i regionen har ambitionen att på flera sätt styrautvecklingen i en ny riktning: Stadens nya miljöprogram,inrättande av miljözoner, storskalig introduktion av elbilaroch annan miljöanpassad fordonsteknik i stadens egnafordon, koordinatorskap för EU-projekt om introduktion avmiljöanpassad fordonsteknik i , samt beslut omytterligare utredningar om miljörelaterade bilavgiftssystemsom ska redovisas , gör sammantaget att stadenanser sig ha vidtagit en rad beslut i syfte att miljöanpassabiltrafiken. SL:s kraftiga satsning på etanolbränsle och inköpav svensktillverkade miljöanpassade bussar är även det ettviktigt bidrag.Ett stort problem i stadens miljöambitioner är det system med förmånsbilaroch skatteregler för miljöanpassade bränslen som finns, då dessa i storutsträckning blir okänsliga för de ekonomiska styrmedel som staden ochsamhället i övrigt kan införa. av landets förmånsbilar finns iStockholms län.Förmånsbilarnas andel av trafiken i uppskattas till i länet.I finns en väl utbyggd kollektivtrafik, varför de finansiellaregelsystem som gäller för fordonsbränslen och förmånsbilar/tjänstebilar ärav avgörande betydelse för hur miljöfrågan såväl lokalt som globalt ska lösasi staden. På grund av förmånsbilssystemet har kollektivtrafiken mycket svårtatt konkurrera om ca 500 000 resenärer.Vi kan heller inte acceptera det faktum att import av etanol från länderutanför EU har belagts tull.Vi anser att tiden nu är mogen att staten ska miljöanpassa bidragssystemetför att bidra till den nödvändiga miljöomställning som vi står inför. Genomatt finansiellt gynna miljöanpassade bränslen så minskar oljeimporten och eninhemsk produktion av alternativ kommer till stånd. Genom att avskaffadagens förmånsbilssystem så gynnas alternativa transporter ochmiljöbelastningen minskar kraftigt. En annan likvärdig modell kan vara attkraftigt miljöanpassa de regler som gäller för förmånsbilar/tjänstebilar.Sådana förändringar kan vara att exempelvis kraftigt gynna förmånsbilar medmycket låg bränsleförbrukning eller sådana fordon som drivs medkretsloppsanpassade drivmedel. ska verka för att minska på tullen av import av etanol frånländer utanför EU. Systemet med förmånsbilar avskaffas alternativt att beskattning avförmånsbilar och fordonsbränslen kretsloppsanpassas och kraftigtrelateras till miljöfaktorerVidare bör staten tillsammans med berörda kommuner och landstingetvidta följande åtgärder.