ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02K305 · 1996-10-07 00:00:00 — Förtroendevaldas allmänna motionsrätt är en omistlig del avdemokratin. Denna rätt får ej beskäras, snarare utökas.Mot denna bakgrund är det naturligt att diskussionen kring och ifråga-sättandet av utformningen av riksdagsledamöternas nuvarande allmännamotionsrätt blivit såväl djupare som bredare.Övergången till kalenderårsbudget och förskjutningen av tidpunkten förbudgetpropositionens framläggande och den därtill knutna allmännamotionstiden medför stora förändringar.Bl.a. minskar den tidrymd under vilken budgetpropositionen och demotioner i budgetfrågor som väcks under den allmänna motionstiden skallbehandlas. Ökad tidspress i riksdagsarbetet blir följden.Parallellt med motionsarbetet i anslutning till budgetpropositionen gesriksdagsledamöterna, , möjlighet att motions-vägen framföra synpunkter och förslag i skiftande ämnen. Dock ges underåret endast detta tillfälle till allmän motionsrätt. Detta kan inte vara varesigdemokratiskt eller arbetsmässigt riktigt. Om aktuella händelser skall kunnahanteras av , måste också möjligheter skapas att kunna agera vidaktuellt tillfälle. Att behöva vänta upp till för att kunna väcka enmotionär ur denna synpunkt icke tillfredsställande.Det förhållandet att riksdagsledamöterna måste invänta förslag frånregeringen för att ges möjlighet att få en fråga behandlad i ett utskott utökarknappast ledamöternas initiativ- och motionsrätt.Såväl demokratiska som arbetsmässiga skäl talar således för att en ny ochmindre restriktiv ordning beträffande motionsrätten införs.Den allmänna motionstiden bör utökas till att omfatta någon ellernågra perioder utöver den motionstid, som är knuten till budgetproposi-tionen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att ge talmanskonferensen i uppdrag att se överden allmänna motionsrätten och till återkomma med förslag tilländring.
mot · GK02K306 · 1996-10-07 00:00:00 — Ett biografiverk över ståndsriksdagarnas ledamöter Det efter riksdagsmotioner utarbetade biografiverket övertvåkammarriksdagen 1867-1970 utkom i fem band 1988-1992 samt med två tilläggsband, avseende tiden /94 (1996). Det har från sakkunnigt håll framhållits attdetta sannolikt blir det sista stora verket av sitt slag i Sverigesedan tidigare adelns ättartavlor ochmoderna utgåvor av de flesta stiftens herdaminnenpublicerats.Ståndsriksdagarnas personhistorik är emellertid ännu ett i stort settobearbetat område. Redaktören utgav personhistoriskaanteckningar över Svenska borgarstånd 1719-1866 (Skrifterutgifna av , 5), innehållande relativt utförligabiografier. Sådana saknas däremot i materialförvaltaren i RiksdagshusetLudvig båda förteckningar över bondeståndets ledamöter, delsför tiden (1950, med stencilerat tillägg 1953), dels 1710-1800(1937).För de båda högre stånden finns icke ens några sammanfattandeförteckningar, liknande den provisoriska förteckning över riksdagensledamöter , som 1973 sammanställdes av framlidne bibliotekarienvid material för en sådan sammanställning finns framför allt ipersonregistren till de moderna utgåvorna av riksdagsprotokollen, en alltjämtpågående utgivning alltsedan samtliga ständer började utgivasamtida protokoll, då även prästeståndet anslöt sig till den för de övrigastånden inledda utgivningen. utkom 1786 årsriksdagsprotokoll för nämnda stånd. Ett sammanfattande personregister till desamtida riksens ständers protokoll 1809-1866 utgavs 1935.För ridderskapet och adeln föreligger protokollsserier förtiden (tryckta 1855-1910) och 1719-1779 (1878-1982), präste-ståndet 1642-1714 (1949-62) 1719-39 (1921-86) och 1778-86 (1987-90),borgarståndet 1654-1714 (1933) och 1719-43 (1945-82), medan förbondeståndet endast utgivits /79 (1939-86). Värdefullt person-historiskt material innehåller även de båda serierna av Svenska riksdagsakter,dels 1521-98 och 1611-17 (1887-1954), dels 1719-34 (1909-31); utgiv-ningen därav är dock nedlagd.Ett biografiverk över ståndsriksdagarnas ledamöter bör således icke varahelt orealistiskt utan en värdefull komplettering av det aktuella verket. Börjankan ske med en provisorisk namnförteckning liknande den utgivna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar uppdra åt förvaltningsstyrelsen att genomRiksdagsbiblioteket förbereda ett biografiverk över ståndsriksdagarnasledamöter.
mot · GK02K307 · 1996-10-07 00:00:00 — Under ett riksdagsår tas ett stort antal beslut som berör såvälenskilda personer, organisationer, företag och myndighetersom kommuner.Att vara välinformerad om besluten och deras innehåll är viktigt men är svårt att få till sig utan speciella insatser.Enligt vår mening bör , exempelvis vidårs/, sammanställa en kort sammanfattande information somskickas ut till alla hushåll m.fl.Riksdagens egen tidskrift skulle exempelvis kunnafå uppdraget att utarbeta informationsunderlaget. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att öka informationen om riksdagsbesluten tillallmänheten.
mot · GK02K308 · 1996-10-07 00:00:00 — Riktnumret 020 täcker hela . Den som ringer betalaraldrig mer än en markering, resten betalar mottagaren.Sveriges riksdag bör erbjuda medborgarna dennaservice. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar öppna en 020-linje till riksdag.
mot · GK02K309 · 1996-10-07 00:00:00 — arbetsformer har förändrats under de senasteåren. Övergången till kalenderårsbudget med åtföljandebudgetbehandling liksom förlängningen avriksdagsåret är de största förändringarna. Det finns också enökad insikt om vikten av att utvärdera och följa uppresultaten av tidigare beslut.I samband med förlängningen av riksdagsåret uttalades ambitionen att varfjärde vecka skulle vara plenifri. Avsikten var att ge ledamöterna ökademöjligheter att arbeta i den egna valkretsen samt att göra studieresor ochstudiebesök. Kontakterna i den egna valkretsen är också en nödvändig del avuppföljningsarbetet inom . De ger möjlighet att på plats seresultaten av fattade beslut.Det har emellertid blivit allt vanligare att de plenifria veckorna fylls medutskottsaktiviteter som sammanträden och utfrågningar. Detta innebär attstudieresor, industripraktik över och längre sammanhållnaprogram i valkretsen m.m. omöjliggörs, en utveckling som måste anses gåstick i stäv med de intentioner som låg bakom införandet av de plenifriaveckorna.Talmanskonferensen bör därför ges i uppdrag att se över systemet medplenifria veckor i syfte att göra dem tillgängliga för arbete utanför . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att ger talmanskonferensen i uppdrag att utreda systemet medplenifria veckor i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02K310 · 1996-10-07 00:00:00 — Inom vissa statliga verksamhetsområden, t. ex. forskningenoch försvaret, fattar med jämna mellanrum beslutom den långsiktiga inriktningen av verksamheten, som grundför sina budgetårsvisa beslut. De långsiktiga beslutenförbereds under ett par års tid av regeringen och, på dessuppdrag, av myndigheter och kommittéer.Den riksdag som fattar ett sådant inriktningsbeslut har mandatperioden,numera , på sig att påverka utvecklingen inom det aktuella verksam-hetsområdet, dels direkt genom inriktningsbeslutet och de följandebudgetårsvisa besluten, dels indirekt genom den regering som riksdagsvaletgett grund för och som har att förbereda och verkställa beslutet.Riksdagen kan, genom att välja när sominriktningsbeslutet tas, fördela tiden för sin påverkan på utvecklingen mellanå ena sidan förberedelsearbete och å andra sidan genomförande. Ominriktningsbeslutet tas efter riksdagsvalet kan påverka bådehuvuddelen av förberedelsearbetet och av genomförandet.Om inriktningsbeslutet i stället tas efter riksdagsvalet så kommeren viktig del av förberedelsearbetet att påverkas av den närmast föregåenderiksdagen. Om det slutligen tas först efter riksdagsvalet så begränsaspåverkan på genomförandet kraftigt.För att riksdagsval och inriktningsbeslut skall förbli i takt med varandramåste inriktningsbesluten omfatta lika som riksdagsvalen, dvs. Andra beslutsperioder, som tre eller , ledersnabbt till en otakt som minskar inflytande över besluten.Riksdagen bör för att långsiktigt slå vakt om sambandet mellan ettriksdagsvals fyraåriga resultat och den valda reella påverkan påinriktningsbesluten inom olika verksamhetsområden, fatta dessa beslut två årefter riksdagsvalet och låta dem omfatta . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna attinriktningsbesluten inom bl.a. försvars- och forskningspolitik bör fattas två årefter riksdagsvalet och omfatta .
mot · GK02K311 · 1996-10-07 00:00:00 — är inte drivande i arbetet med att utforma Sverigesställningstaganden i Europeiska unionens förändringsarbete.Det är ingen överdrift att säga att viktiga frågor som påverkarvåra relationer med EU når . Dessutombehandlas frågorna i fel ordning och på fel nivåer.Regeringen har ett stort ansvar för utvecklingen. Menproblemen med att hantera förslag och ställningstagandenfrån t. ex. kommissionen och inför ministerrådetssammanträden beror inte enbart på det faktum att regeringeninformerar sent, utan beror även på egenorganisation och sätt att hantera skapades i avsikt att samla upp de frågor som berördeSveriges ställning i EU. Nämnden skulle dessutom fungera som en "samtals-partner" för regeringen inför viktiga ställningstaganden. Tyvärr finnsuppenbara brister i denna dialog mellan riksdag och regering. Det är för fåsom alltför sent behandlar EU-frågorna. fackutskott ställs mångagånger helt utanför viktiga principiella diskussioner.Riksdagens ställning som politisk arena skall utvecklas. Ett led i dettaarbete måste vara att stärka möjligheter att diskutera och behandlaviktiga frågor som berör relationer med EU. i dessnuvarande form skall därför läggas ner. Frågor som berör EU-arbetet skallbehandlas av respektive fackutskott. byter namn till utrikes-och och övertar uppgiften som regeringens "samtalspartner"inför viktiga avgöranden i ministerrådet som inte kan behandlas av respektivefackutskott. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna att en nyorganisation för behandling i av frågor som berör Sverigesrelationer till Europeiska unionen bör inrättas i enlighet med vad som anförtsi motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om beredning och hantering av frågor som berör relationermed EU.
mot · GK02K312 · 1996-10-07 00:00:00 — I riksdagsarbetet gäller i de flesta fall partiordning. Närledamöter sätts upp på talarlistor anmäls de i den ordningsom gäller efter antalet mandat i . Denna ordninggäller även vid ett flertal andra tillfällen.Denna ordning skulle däremot inte gälla, när det handlar om inlämnademotioner, som tas upp i ett utskott. Det parti, som har lämnat motionen böranges först och partier som stöder motionen bör stå efter förslagsställaren.Detta bör också också vara fallet när motionen eller respektive reservationanges i utskottens betänkanden. Detta för att även personer som tar del avbetänkanden utanför skall se vilket parti som är förslagsställare. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om partiers inbördes ordning vad gäller motioner och reservationer ibetänkanden m.m.
mot · GK02K313 · 1996-10-07 00:00:00 — Assistent/utredarstödetDen beslutade om en uppräkning avdet s.k. ledamotsbidraget för assistent/utredarstöd frånberäkningsgrunden 1 assistent per 3 ledamöter till 1 assistentper 2,5 ledamöter. Höjningen grundades bland annat på desynpunkter som framkommit i en enkät om ledamöternasservice som genomfördes . Denna utvisadeatt assistent/utredarstödet till den enskilde ledamoten ansågsvara otillräckligt.Konstitutionsutskottet hänvisade i sitt betänkande 1994/95 KU39 tillriksdagens ambition att långsiktigt förbättra ledamöternas administrativa stöd,en ambition som sades ha präglat besluten i denna fråga sedan 1988.Av det lagförslag från förvaltningsstyrelsen som antog framgickatt förvaltningsstyrelsens ambition var att en ny uppräkning skall göras . Utskottets majoritet uttalade sitt stöd även för denna tanke.I årets budgetproposition föreslås att skall ändra i lagen(1994:1066) om statligt stöd till partigrupperna i så attledamotsbidraget utgår från beräkningsgrunden 1 assistent per 2 ledamöter.Vår första invändning är ekonomisk. I tider av skattehöjningar ochbudgetnedskärningar bör höjda anslag ifrågasättas. Inte heller ledamots-anslaget bör höjas utan att frågan analyseras ytterligare.Det finns ingen anledning att betvivla resultatet av den enkät från våren1994 som uppenbarligen spelat stor roll för förvaltningsstyrelsens ochutskottets bedömning. Riksdagsmännen anser sig inte ha ett tillfredsställandeassistent/utredarstöd. Enligt vår mening bör man dock ställa frågan ommissnöjet verkligen beror på att anslaget skulle vara för lågt. Det faktum attledamöterna inte själva direkt disponerar eller kan styra över hur anslagetanvänds skulle också kunna vara en förklaring till kritiken. Behoven ärindividuella, och en större flexibilitet beträffande användningen av assistent/utredarstödet skulle säkert uppskattas av många. Ändrade rutiner för huranslagen utnyttjas skulle kunna leda till ett bättre totalt utnyttjande utan attanslagen behöver höjas. Förvaltningskontoret borde lämpligen undersöka hurde ledamöter som sitter i ser på hur assistent/utredarstödetfungerar.Mot bakgrund av det anförda motsätter vi oss förvaltningsstyrelsens förslagatt höja ledamöternas assistent/utredarstöd. Förvaltningsstyrelsen bör få iuppdrag att genom en enkät efterforska riksdagsledamöternas aktuellainställning till hur assistent/utredarstödet skall utformas. Om utfallet t.ex.visar att ledamöterna önskar att detta stöd i större utsträckning skall kunnadisponeras av den enskilde ledamoten bör förvaltningsstyrelsen återkommamed förslag i frågan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förvaltningsstyrelsens förslag att höja ledamöternasassistent/utredarstöd i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att uppdrar åt förvaltningsstyrelsen att undersöka ledamöternasåsikter om dispositionen av assistent/utredarstödet för att därefter återkommamed nytt förslag i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02K315 · 1996-10-07 00:00:00 — Minskat antal ledamöter i utskott Enligt 4 kap. 3 § riksdagsordningen skall varje utskott iriksdagen bestå av udda antal ledamöter, dock lägst 15.Antalet ledamöter i utskotten fastställs av påförslag av valberedningen.Den nuvarande ordningen innebär att varje utskott har 17 ordinarieledamöter, med ett färre antal suppleanter som följd. Bristen på suppleanterkan påverka utskottsarbetet på ett negativt sätt. är det inte ovanligtatt riksdagspartierna är underrepresenterade i utskottsarbetet, t.o.m. dåärenden skall justeras.Enligt vår uppfattning bör nuvarande ordning skyndsamt förändras. Viföreslår därför en återgång till en ordning med 15 ordinarie ledamöter i varjeutskott. Riksdagsordningen bör således ändras så att det av 4 kap. 3 §framgår att varje utskott skall bestå av 15 ledamöter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar ändra 4 kap. 3 § riksdagsordningen i enlighet medvad som anförts i motionen.
mot · GK02K316 · 1996-10-07 00:00:00 — Riksdagsarbetet har förändrats på flera olika sätt efter valet1994. En ny riksdagsordning har införts därsommaruppehållet har kortats, ledamöterna har möjlighet attställa skriftliga frågor under hela sommaruppehållet ochframför allt har den nya budgetprocessen radikalt förändratriksdagsarbetet.Talmannen brukar säga att "nu är igång ", och detstämmer. De flesta utskott sammanträder /september och även de flesta partigrupper är samlade till flera olika möten.Men denna nya ordning har inte fått fullt genomslag på allt riksdagsarbete!Som en kvarleva från gamla tider avhåller fortfarande sitt"Högtidliga öppnande". För många ledamöter känns detta underligt eftersomarbetet pågår - även sommartid.Det nya sättet att arbeta i borde även föranleda att det"Högtidliga öppnandet" begränsades till en gång/mandatperiod.Regeringen skall överlämna en "regeringsförklaring" enligtnuvarande system. Säkerligen tycker både regeringen, ledamöteroch väljarna att det borde räcka med att "regeringsförklaring" avges närmandatperioden inleds eller efter regeringsskifte eller -ombildning. Mednuvarande system med årliga "regeringsförklaringar" är det ofrånkomligt attregeringen - oavsett partifärg - måste upprepa det mesta av vad som sades iförra årets "regeringsförklaring". är en så begränsad period att det ärofrånkomligt att så sker.Om beslutar att avgränsa det "Högtidliga öppnandet" till engång/mandatperiod kommer dessutom att kunna spara en delpengar. Denna besparing skulle i stället kunna användas till att förstärkaledamöternas kansliresurer som är utomordentligt begränsade. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar begränsa det "högtidliga öppnandet" till en gångper mandatperiod och att regeringsförklaring avges vid kammarens förstasammanträde efter ordinarie val, extraval eller regeringsombildning.
mot · GK02K317 · 1996-10-07 00:00:00 — har många förändringar skett som medförtatt byten av riksdagsledamöter varit tämligen vanliga.Enskilda ledamöter har därvid tillträtt och lämnat riksdagenmed mycket kort varsel. De faktiska förändringarna att frånena dagen till den andra vara eller inte vara ledamot avriksdagen tillhör naturligtvis demokratins och deförtroendevaldas villkor och är inget att säga om.Däremot bör de ekonomiska förutsättningarna kring dessa skiften ses över.Idag är det så att om man varit ledamot än ochentledigas från sitt uppdrag så uppbär man arvode under resterande dagar avden innevarande månaden. Har man således "tur" inträffar detta i början avmånaden men har man "otur" så återstår till månadsskiftet.Som jämförelse kan påpekas att enligt dagens regler har en ledamot somtjänstgjort mellan tre och en inkomstgaranti motsvarande80% av arvodet.Eftersom förtroendeuppdraget som riksdagsledamot är just ett uppdrag såär ledamoten i normalfallet tjänstledig från sitt ordinarie arbete undertjänstgöringstiden som riksdagsledamot. Vanligtvis tar arbetsgivaren in envikarie på den tjänst som ledamoten innehar och är tjänstledig ifrån. Blirledamoten plötsligt entledigad från kan man normalt inte återgå tillsitt ordinarie arbete med omedelbar verkan.I övriga fall på arbetsmarknaden har den anställde skyldighet att varslaarbetsgivaren då man avser att återgå i tjänst. Detta torde gälla ävenavbrytandet av tjänstledighet för riksdagsuppdraget.Ersättningsreglerna för ledamöter bör ses över med tanke på dessasituationer, så att arvode kan uppbäras vid återgång som kananses rimlig.Denna regel bör innehålla en bestämd fastställd tid så att inte datumet förentledigandet avgör hur lång garantin blir.Risken med dagens regler är att man utestänger vissa grupper frånmöjligheten att tjänstgöra i . I synnerhet personer som är anställdainom den privata sektorn, och i första hand i mindre företag, har intemöjlighet till sådana arbetsvillkor att de kan begära att få återgå i ordinariearbete . Det är angeläget att alla kategorier av människor harreella möjligheter att vara förtroendevalda även i riksdagen.Riksdagsledamotskapet får inte vara förbehållet endast vissa privilegieradegrupper. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om en översyn av ersättningsreglerna förriksdagsledamöter i syfte att förlänga ersättningstiden för ledamöter somtjänstgjort än .
mot · GK02K319 · 1996-10-07 00:00:00 — Avskaffande av allmänna motionstid ledamöter har en i tiden ytterligt begränsadmöjlighet att väcka förslag i ämnen som inte direkt hänförsig till regeringens propositioner. Tiden begränsas efteromläggningen av budgetåret . Underdessa veckor skall såväl partiernas allmänna politik somderas budgetalternativ på såväl övergripande somutskottsnivå formuleras, liksom ledamöters enskilda förslagtill . Dessutom har regeringen lagt ett antalpropositioner, vars motionstid löper parallellt med allmännamotionstiden. Detta gör att tiden för utarbetande av enmotion blir mycket knapp.Det ger allmänna motionstiden en karaktär av hysteriskt folkrace.Formulerandet av motionerna sker följaktligen under stor tidspress, samtidigtsom det byggs upp ett tävlingsmoment att åstadkomma så många som möjligtunder den korta tid som står till buds. Detta uppmuntras av massmedias storaintresse för den enskilde riksdagsledamotens motionskvantitet, men sällan avhans/hennes motionskvalitet.Ge riksdagsledamöternasamma rätt som statsrådenoch kommunpolitikerna!Att regeringen har rätt att under en stor del av riksmötetframlägga propositioner är det ingen som ifrågasätter, menatt rikets folkvalda och regeringen överordnade, ledamöterav riksdag, inte har denna möjlighet är enkonstitutionell och demokratisk inskränkning som är svår attförstå. Den är också svår att förklara för en utländskparlamentarikerkollega, då vi i tycks vara tämligenensamma om denna ordning.I våra andra politiska församlingar, såsom kommuner och landsting, finnsinte denna märkliga inskränkning av möjligheten att väcka motioner, lämnaförslag till hur problem skall lösas när de dyker upp och när de är aktuella.En möjlighet att väcka motioner skulle öka kvaliteten påmotionerna. Det skulle ge bättre genomarbetade förslag, och det skullesamtidigt ge en möjlighet att väcka förslag i frågor och problemställningarsom aktualiseras . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att riksdagsledamöterna ges rätt att väcka motionervid varje tidpunkt pågår.
mot · GK02K321 · 1996-10-07 00:00:00 — En ofta uppvisad bild av är en nära tom jättesalunder pågående debatt. En annan bild, som ofta ges iintervjuer med ledamöter, är ett mycket forcerat ochtätpackat program av sammanträden långt in . Desom försöker påverka ledamöterna upptäcker ofta att de ärsvåra att få tag på och att ärendena i praktiken finns iriksdagen under ett ganska kort skede. Bägge bilderna visaratt ytterligare reformering av rikdagsarbetet är befogat.Debatterna med anledning av utskottsbetänkanden besöks i regel av ganskafå ledamöter. Det är de närmast berörda ledamöterna, dvs en från varje parti idet aktuella utskottet, som behöver vara där. Frågorna är redan avgjorda ipartigrupperna och utskottet, resultatet är offentligt och det finns nästanaldrigskäl till att närvara i kammaren för övriga ledamöter. Debatterna följs iställetmed fördel på intern-TV:n.För att minska känslan av ödslighet borde det övervägas om dessa debatteristället skulle kunna hållas i första- eller andrakammarsalen.När kammaren sammanträder, i huvudsak för dessa ofta tidsödande och få-besökta utskottsdebatter, får inte andra utskott sammanträda. ärofta arbetet i utskotten forcerat och behovet av att hitta ytterligareutskottstidär ofta uttalat. Vi kan förvänta oss att den nya budgetprocessen kommer attöka det behovet i flera utskott.Det borde därför bli tillåtet för utskott att sammanträda somdebatter i plenum pågår med anledning av andra utskotts betänkanden. Dåkan även komma att utnyttjas för utskottsarbete.Ett annat problem när det gäller att utnyttja tiden i på ettrationellt sätt är att beslut fattas direkt efter det att debatten om aktuellautskottsbetänkanden har avslutats. Det är ofta svårt att veta när voteringenkommer att hållas, och ledamöterna kan inte planera mottagningar, besök ochandra sammanträden på ett bra sätt.Problemet skulle lösas om en fast voteringstid infördes. Förslagsvis skullebeslut kunna fattas , då det finns slutdebatteradebetänkanden att fatta beslut om. Eventuella pågående debatter får då avbrytas.Under perioder då många beslut måste fattas kan en extra voteringstidanvändas förslagsvis och . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar pröva om debatter med anledning avutskottsbetänkanden kan hållas i första- eller andrakammarsalen,2. att beslutar att utskott skall tillåtas sammanträdasamtidigt som debatt i plenum pågår med anledning av andrautskottsbetänkanden,3. att beslutar införa fast tid för beslutsfattande i plenum.