mot · GJ02U22 · 1996-01-26 00:00:00 — Men bara vid passerandet vid de yttregränserna! Gränskontroll är självklart en bra metod även vid de inregränserna. De enda som tjänar på avskaffad inre gränskontroll ärnarkotikasyndikaten och annan internationell brottslighet. Helt avveckladegränskontroller förstärker kraftigt samhällenas polisiära karaktär. De s.k.kompensatoriska åtgärderna kan till stor del genomföras även om de inregränskontrollerna finns kvar och skulle öka möjligheterna i kampen motnarkotika och internationell brottslighet.Det finns en klar överbetoning av tron på vad man kan åstadkomma medökat samarbete mellan EU-länderna. Inte ens i det internationellanarkotikasamarbetet är EU-samarbetet det allra viktigaste. Arbetet inom FN,och har större betydelse. Kampen mot drogerna måsteföras med en helhetspolitik som lägger tyngdpunkten vid förebyggandeinsatser för att begränsa efterfrågan på narkotika, vid åtgärder som begränsartillgången på narkotika, vid tillgång till bra rehabilitering och somkomplement till det en bra kontrollpolitik. Om det dessutom skapas ettfolkligt motstånd mot narkotika ökar möjligheterna till framgång.Efterfrågeminskning, rehabilitering och inre kontrollpolitik kommer alltid iförsta hand att vara nationell. Det är bara begränsning av tillgången som kanpåverkas en del med effektivare internationellt samarbete.Överbetoningen av betydelsen av samarbetet inom EU används alltför oftaför att ta bort intresset från det som borde vara tyngdpunkten inarkotikapolitiken, nämligen det förebyggande och efterfrågeminskandearbetet. De tydliga narkotikaliberala strömningarna inom EU-organen och iEU-länderna måste bekämpas.EU och EU-länderna är världens narkotikaliberala centrum och fungerar idet internationella narkotikasamarbetet tyvärr alltför ofta mer som sabotör änsom seriös samarbetspartner. behövs som stark motståndare till deninternationella narkotikaliberalismen. bör därför inte släppa en tumav beslutanderätten över narkotikapolitiken till EU. EU:s och EU-ländernasnarkotikaarbete bör baseras på FN:s narkotikakonventioner. Demedlemsländer som ännu inte gjort det, måste ratificera FN:s allanarkotikakonventioner.Avskaffandet av de inre gränskontrollerna kommer obönhörligt att leda tillfler och fler krav på kompenserande inrikes kontrollinsatser av polis,dataregister m.m., vilket är ett klart större hot mot den personligaintegritetenän vad en fortsatt gränskontroll någonsin kommer att vara. Det finns mångamycket obehagliga sådana inslag i förslagen till EIS (European InformationSystem, inom Europol), SIS () och CIS(). har alltid varit ett föregångsland ikampen för medborgerliga fri- och rättigheter och måste motarbeta deintegritetskränkande inslagen i de nämnda dataregistersystemen.Regeringen säger i sin skrivelse att man kan tänka sig att föra över vissadelar av asyl- och invandringsfrågorna till gemenskapslagstiftningen.Vänsterpartiet är för en generös och human syn på asyl- ochinvandringspolitiken. Att göra de frågorna överstatliga kan vara ett medel attminska flyktingmottagandet och att gå ifrån den humanitära grundin-ställningen i frågan. Överstatlighet på det här området kan leda tillförsämringar av flyktingmottagandet både i och i hela EU. Dessutomminskar det självständiga beslutanderätt i principiella frågor och ienskilda flyktingärenden. Överstatligheten kan utnyttjas för att hänvisa tillEU och genomföra en försämring utan att riskera att bli utsatt för kritik.Flyktingpolitiken är dessutom utomordentligt opinionskänslig och är därförsärskilt olämplig för tvingande överstatliga beslut.De länder inom och utom EU som har en progressiv och humanflyktingmottagning bör gå före och påverka andra länder genom att slutabindande mellanstatliga överenskommelser (multilaterala och bilaterala) somligger på en hög nivå och som bygger på en human grund. Den mellanstatligavägen är sannolikt bättre och effektivare trots att den inte kan tvinga desämsta länderna att öka och humanisera flyktingmottagandet.Vänsterpartiet kräver att regeringen inför regeringskonferensen verkar för:- att hela tredjepelarensamarbetet kvarstår som mellanstatligt- att medlemsländerna ges fortsatt rätt till inre gränskontroller för kontrollav narkotika, vapen m.m.- att tydligt avvisa alla försök att ge EU rätt att fatta överstatliga beslut inarkotikafrågan; att EU-länderna ratificerar FN:s narkotikakonventioneroch baserar allt narkotikaarbete på innehållet i de konventionerna- att säga tydligt nej till att överföra delar av asyl- och invandringspolitikentill gemenskapslagstiftningen- att länder med en progressiv och human asyl- och invandringspolitik gårföre genom att sluta bindande överenskommelser om flyktingmottagandet- att säga nej till Schengenavtalet- att säga bestämt nej till de integritetskränkande inslagen i EIS, SIS ochCIS.Ett exempel på ett sådant inslag är förslaget till ettförspaningsregister för Europol.Vägar måste finnas för att stärka de nationella parlamentens insyn i ochkontroll av tredjepelarensamarbetet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om offentliga möten i ministerrådet och Coreper,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om hinder för domstolen att fatta beslut motmedlemsstaternas grundlagar,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de nationella parlamentens initiativrätt,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommissionen som beredande organ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av traktatens artikel 235,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ersättande av begreppet subsidiaritet,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att rätten till utträde bör skrivas in i fördraget,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om meddelarskyddet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regler för tidsmarginaler och offentlighet somvillkor för EU-reglers giltighet,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om EMU-processen och jämställdheten mellankvinnor och män,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om och reformering av jordbruks-och strukturfondspolitiken,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om dödsstraff, medborgarskapslagar ochGenèvekonventionens tillämpning för de stater som söker medlemskapi EU,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om mänskliga rättigheter och diskriminering,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bör anta en gemensamdeklaration angående förverkligandet (implementeringen) av FN:sbarnkonvention,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att systematiskt bör granskaalla förordningar, direktiv och förslag till beslut utifrån deras konse-kvenser för barn,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att och ministerrådet bör utseen särskild barnombudsman,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om preciserade kvantitativa mål för sänktarbetslöshet,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om garantier för tillgång till allmännyttiga tjänster,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om internationellt samarbete och en rättvisekonomisk världsordning,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om EMU-processen och arbetslösheten,21. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av realbehandling av EMU-processen påregeringskonferensen,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om omprövning av ,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om svenskt undantag från deltagande i EMU:s tredjesteg,24. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om miniminivåer på energi- och miljöskatter,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att nedmontera orättvisa handelshinder,26. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om internationella fackliga och sociala program,27. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om statliga monopol som skydd för hälsan,28. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regionalpolitiska driftsstöd,29. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätt till nationell kontroll av viktiga naturresurseroch infrastruktur,30. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbyte av information om banktillgodohavanden,31. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om krigsmateriel och artikel 223,32. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att substitutionsprincipen också bör gälla artikel100 A4,33. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ett uthålligt kretsloppsbaserat samhälle bör bliett av unionens övergripande mål,34. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att försvaret av miljön skall kunna anges somgrund för nationella särregler enligt artikel 36,35. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förstärkning av artikel 100 A4,36. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om miljöinstans i ,37. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om Euratom,38. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tydligare miljöprofil i EU:s jordbrukspolitik,39. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om transeuropeiska nätverk och miljön,40. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om miljöorganisationerna som remissorgan,41. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en speciell djurskyddsartikel i fördraget,42. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kollektivavtalens ställning,43. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om arbetstagare i EU från tredje land,44. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vetorätten i utrikes- och säkerhetspolitiken,45. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om EU:s deltagande i fredsframtvingande aktionerutan FN-beslut,46. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om svenskt deltagande i väpnade aktioner utomlands,47. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om EU som civil organisation,48. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nationell gränskontroll för skydd mot införsel av ilandet illegala produkter som narkotika, vapen och miljöskadliga ellerohälsosamma produkter,49. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den nationella beslutanderätten övernarkotikapolitiken,50. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att samarbetet i den tredje pelaren kvarstår sommellanstatligt samarbete,51. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att asyl- och invandringspolitiken inte bör förasöver till gemenskapslagstiftning,52. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ratificering av FN:s narkotikakonventioner,53. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om integritetskränkande personuppgifter i registerinom EIS, SIS och CIS.