mot · GK02L801 · 1996-10-07 00:00:00 — har en alltför låg tillväxt; i synnerhetde små och medelstora företagen saknar, generellt sett,tillräckligt goda existensvillkor. Många regleringar, skatteroch avgifter bromsar initiativ, arbetslust och expansionsvilja.Goda och kvalificerade utbildningsmöjligheter i kombination medgynnsamma forskningsbetingelser - inte minst grundforskning med bredakontaktytor till olika företags produktutveckling - är därtill omisskännligaförutsättningar för ett allmänt gott tillväxtklimat.Uppfinnare och innovatörer borde ha generellt bättre villkor med tanke påderas stora potentiella betydelse för näringsliv, affärsutveckling ochsysselsättning. Alltför många svenska patent säljs till utlandet blandannat p.g.a. de höga kostnader som är förenade med patentsökning ochpatentbevakning men också p.g.a. slumrande och "oupptäckta" marknads-förings- och affärsutvecklingsmöjligheter här i . Detta i sin tur, somsagt, till någon del även beroende på företagsamhetens allmänt njuggavillkor och bristen på tillräckligt med riskvilligt kapital.Patentvärde och status har urholkats något med tiden och svenskföretagsamhet skulle förmodligen ha mer att vinna på att arbeta merpatentinriktat för att öka den industriella tillväxten. Även staten som aktör,bl.a. genom dess olika bolag, har att föregå med gott exempel när det gälleratt skapa respekt för patentet som rättsskydd och innovationsvärde.Idag är det storföretagen som står för ökningen av antalet nya svenskapatent till PRV (). För många enskildauppfinnare är patentkostnaden för hög, dels p.g.a. ersättningen tillpatentombud - som ofta erfordras som biträde - dels också beroende på attolika avgifter till är klart kännbara. En totalkostnad runt100 är inte ovanlig. Tillkomsten av Stiftelsen hari någon mån förbättrat möjligheterna, men täcker inte på långt när behoven.Ett system med differentiering av olika patentkostnader för olikasökarkategorier borde övervägas. I finns ett sådant system redanetablerat där enskilda uppfinnare och småföretag ( < 500 anställda) intebehöver betala lika höga avgifter som storföretag.I samband med att den för tämligen unika patentintrångs-försäkringen upphörde /96 försvann också en ekonomisktrygghetsgaranti för många mindre bemedlade uppfinnare och innovatörer.Det är därför angeläget att någon form av liknande försäkringsskydd (bl.a.för juridiskt biträde) vid patentintrång tillskapas med skyndsamhet.Vidare borde man överväga att förlänga det s.k. prioritetsåret från f.n. 12månader till förslagsvis 24 månader för att härigenom underlätta för densökande att hitta olika lämpliga samarbetspartners inom landet och/ellerutomlands, finna lämpliga produktions- och finansieringsformer, ta ställningtill om patent skall sökas även i andra länder (vilket medför extra kostnaderför översättningar och bevakning av patentet) m.m.I samband med en förlängning av prioritetsfasen måste givetvis tiden föroffentliggörande av patent också utsträckas från f.n. 18 månader till minstsamma period. borde i konsekvens härmed internationellt verka föratt en harmonisering av sådana konventionsändringar i patenträtten kommertill stånd (bl.a. genom PCT, ). HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behoven av att förbättra villkoren för uppfinnare och innovatörersom söker patent,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behoven av att höja patentets rättsliga skydd och status,3. att hos regeringen begär förslag till ändringar i patentlagen ienlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att internationellt verka för att konsekvensändringar kommer tillstånd i patenträttskonventioner.