mot · GK02T615 · 1996-10-07 00:00:00 — Motionen delad mellan flera utskottDen infördes ett register för fritidsbåtar.Enligt lagen skulle varje svensk båt som inte går iyrkesmässig trafik registreras om1. båten drevs med segel eller motor och skrovet hade en största längd avminst eller2. båten drevs med en motor vars propelleraxeleffekt eller motsvarandeöversteg tio kilowatt eller med flera motorer vars sammanlagda effektöversteg nämnda tal.Registreringsplikten inträdde då båten första gången sjösattes eller då denutrustades med segel eller motor. Registret fördes av ochlänsstyrelserna. Båtarna tilldelades en registerbeteckning som bestod av trebokstäver och två siffror. Den anbringades väl synlig på båda sidorna avbåten.Ändamålet med ett båtregister är att ge underlag för kontroll av ordningoch säkerhet till sjöss och att kunna planera trafiken med fritidsbåtar.Registret skall även användas som underlag för planering som avser turism,friluftsliv och naturvård samt för utredningar rörande skatter, tullar ochindrivning.Den årliga avgiften per registrerad båt har varit 30 kr.Riksdagen beslutade på förslag av trafikutskottetsborgerliga majoritet (bet. 1992/93:TU10) och i enligt med proposition1992/93:102 att avveckla fritidsbåtsregistret års utgång.Som skäl för avveckling av registret har bl.a. hävdats att detta skulleunderlätta båtstölder och försäkringsbedrägerier. Ett annat argument var attdet inte bar sina kostnader.Sistnämnda argument är i och för sig korrekt. Detta beror emellertid på denmissbedömning av antalet registreringsbara fritidsbåtar som gjordes vidregistrets införande. Antalet fritidsbåtar uppskattades då till ca 400 000. Denverkliga siffran visade sig emellertid vara enbart ca 300 000. Det var såledesgenom att basera en orimligt låg årsavgift - per båt - på ett orealistisktantal båtar som registret blev en dålig affär för statskassan.Detta togs sedan av motståndarna, som nästan uteslutande var båtbranschennärstående intressen, till intäkt för att slopa båtregistret. Argument sommyndighetsövergrepp, integritetsbrott och överbyråkratisering är däremotpåståenden som saknar all grund. Bl.a. har vid ett flertaltillfällen upptäckt att ett inte oväsentligt antal lyxbåtar smugglats in ilandet.Antalet båtolyckor liksom båtstölder och andra lagbrott till sjöss, såsombl.a. hastighetsöverträdelser, ökar. Sådana avarter har visat sig lättare atthantera med ett båtregister som är en absolut förutsättning för attöverhuvudtaget kunna identifiera stulna båtar.Berörda myndigheter som , , Sjöpolisenoch ställer sig positiva till ett båtregister. Sjöpolisen anserattstulna båtar bara kan spåras genom någon form av registerbeteckningsamtidigt som man noterar att såväl fartsyndare som tjuvar och rånare kunnatgripas tack vare registret. Enligt har registret också underlättatefterspaningen av försvunna båtar. Ett avskaffande av båtregistret innebärockså ett påtagligt avbräck för exekutionsväsendet i dess uppgift att hittautmätningsbar egendom.De skäl för en avveckling av fritidsbåtsregistret som departementschefenoch trafikutskottets borgerliga majoritet anförde vilar på en synnerligenbräcklig grund. För det första motsatte sig en rad tunga remissinstanser somKustbevakningen, , , Rikspolis-styrelsen, länsstyrelserna i och , och Jämtlandslän, , m.fl. att fritidsbåts-registret avvecklades. För det andra anförde ett mindre antal remissinstanseratt någon form av frivillig registrering "synes önskvärd". Enbart ett fåtalorganisationer, med starka kopplingar till båtbranschen, ansåg att fritids-båtsregistret "i sin nuvarande form bör upphöra".De enda instanser som förklarade sig vara kategoriska motståndare till ettfritidsbåtsregister var sålunda dåvarande ledningen av Kommunikations-departementet och trafikutskottets borgerliga majoritet. Som praktiskt tagetenda skäl för att slopa ett väl fungerande båtregister, som vid årsskiftet1992/1993 omfattade ca 300 000 fritidsbåtar, anförde utskottsmajoriteten (sid.5 i bet. 1992/93:TU10) att det rörde sig om ett intrång i den enskildesintegritet. På följande sida i samma betänkande skriver man att det frivilligaregister som kunde tänkas inrättas "måste föras med hjälp av automatiskdatabehandling".Svenska Stöldskyddsföreningen () är huvudman för det frivilligafritidsbåtsregister som finns tillgängligt. Föreningen uppmanar båtägare attregistrera sin båt i detta register. Som skäl anges att stöldrisken minskar, attmöjligheten ökar att snabbt få tillbaka sin båt om den blir stulen och attsjöräddningsarbetet underlättas. Detta är exakt samma skäl som åberopadestill fördel för det tidigare existerande obligatoriska båtregistret. Därmedtordedet en gång för alla vara bevisat att ett så heltäckande båtregister som möjligtär till stor fördel för samhället. Trots att några särskilda krav på storleketc.inte finns i det frivilliga registret uppgår antalet registrerade båtar tillmindreän 200.000 enligt senast tillgängliga uppgifter. Denna synnerligen blyg-samma anslutning skall jämföras med att det totala antalet båtar i Sverigeenligt uppgår till ca 1,3 miljoner.Ett båtregister är för övrigt jämförbart med ett bilregister i så måtto att detkrävs "spelregler" såväl på sjön som på vägarna. Sjöräddning, sjöspaning,narkotikabekämpning, polisinsatser vid båtstölder m.m. kräver storaekonomiska resurser, vilka till stor del faller på skattebetalarna. Detta är ettfullkomligt orimligt förhållande.Vid behandling av motioner om båtregister resp. båtavgift/båtskattkonstaterade trafiktuskottet (bet. 1994/95:TU12) bl.a. att alltförmånga av de båtar som var införda i det statliga registret synes stå utanför detprivata. Utskottet slog också fast att fritidsbåttrafiken är förenad medkostnader, främst för sjöräddning, till vars bestridande årligenanvisar medel. Utskottet kom fram till slutsatsen att ett återinförande av ettfritidsbåtregister borde övervägas. ansåg för sin del(1994/95:SkU28) att regeringen i samband med överväganden om ett fritids-båtsregister också borde pröva frågan om en båtskatt. Båda utskotten gavregeringen sin uppfattning till känna.Det har förflutit i allt väsentligtinstämde i våra motionskrav om återinförande av ett fritidsbåtsregister resp.prövning av frågan om en båtskatt utan att detta resulterat i några konkretaställningstaganden i sakfrågan.Mot denna bakgrund bör hos regeringen begära ett återinförandeav fritidsbåtsregistret resp. förslag om en båtavgift/båtskatt. Den avgift somdet i ett inledande skede skall åligga varje båtägare att betala bör förutomregisterkostnaden också ge ett väsentligt bidrag till samhällets kostnader förupprätthållande av en god sjösäkerhet. Därför bör avgiften inte understiga500 kronor per båt och år. Om man väger samman samhällets totalakostnader för sjösäkerhet etc. och de stora och obeskattade förmögenhets-värden som återfinns i ovan angivna båtmassa talar starka skäl också för atten regelrätt båtskatt införs. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om återinförande av ettobligatoriskt fritidsbåtsregister,2. att hos regeringen begär förslag om införande avbåtavgift/båtskatt.1