mot · GK02L306 · 1996-10-07 00:00:00 — Arbetstagares förmånsrätt vid konkurs m.m. I har sedan urminnes tider gällt att arbetstagaresfordringar haft förmånsrätt i arbetsgivarens konkurs. Redan i1734 års lag HB kap hade betjänters och tjänstehjons lönför i princip bästa rätt i arbetsgivarens konkurs. År1826 vidgades förmånsrätten för lönefordringar tidsmässigt.Genom rättspraxis utvidgades förmånsrätten att inte bara avse intjänad lönutan även eventuell uppsägningslön. kom den nu gällande förmåns-rättslagen och hade lönefordringar i princip behållit placeringensom bäst prioriterad fordring. infördes en lönegarantilag. Lagen gavett maximibelopp om 3 basbelopp. Detta ändrades 1975 då maximibeloppethöjdes till 12 basbelopp. I och med detta placerades lönefordringarna nederstbland de förmånsberättigade fordringarna, då de ansågs ha ett fullgott skyddgenom lönegarantin.Genom lönegarantilag (1992:497) försämrades dramatisktsituationen för arbetstagarens lönefordringar genom att maximibeloppetsänktes till . Detta skedde utan att lönefordringarnas dåligaförmånsrätt förändrades. En ytterligare försämring skedde genomändring av reglerna för förmånsrätt och lönegaranti.Sammanfattningsvis innebär försämringarna att maximalt 6 månadslönerinklusive uppsägningstiden (max 100.000) kan utgå, fristen att söka enarbetsgivare i konkurs har drastiskt förkortats, att skyddet för inneståendesemesterförmåner försämrats samt att vissa fordringar helt undantagits frånrätten till lönegaranti.Här redovisade klara försämringar borde föranleda överväganden på femområden:1. Tidsfristen - förfallna fordringar mån4. Karensen på 2 år5. Lönefordringarnas placering i förmånsrätten1. MaximibeloppetNuvarande begränsningar innebär att arbetstagare vidkonkurs kan drabbas av synnerligen betydandeinkomstförluster, en förlust som ökar om det dessutom finnsen sparad semester med i bilden. De överväganden som härbör göras är dels en höjning av taket, dels att beloppetvärdesäkras och dels rätt till uppsägningslön motsvarandereglerna i LAS eller gällande kollektivavtal utöverinnestående löner.2. Sparad semesterEnligt semesterlagen får arbetstagare spara upp till 5 dagarssemester . Dessa sparade dagar omfattas inte avförmånsrätten om de är äldre än från föregåendeintjänandeår. Konsekvenserna blir att arbetstagare inte kannyttja sin lagliga rätt att spara semesterdagar utan att riskeraatt förlora dessa vid en konkurs. Det rimliga vore här attsparad semester enligt semesterlagen också omfattades avförmånsrätt.3. Tidsfristen - förfallna fordringar äldre än 3 månaderFör att kunna bevara förmånsrätten vid en konkurs får intelönefordringen vara förfallen till betalning tidigare än 3månader före konkursansökan. Det är inte ovanligt attmindre företag inte betalar ut lönen eller del därav när detbörjar gå dåligt. Ej heller är det ovanligt att anställda villvara lojala och nöjer sig med löftet om att vid nästkommandelönetillfälle få pengarna utbetalda. När sedan pengarnauteblir avvaktar man ytterligare mot löfte att pengarna "snartskall komma". Stora problem uppstår ofta i situationer avdet här slaget när det gäller att säkra medlemmarnas pengar.Slutsatsen blir därför att fristen för förfallna fordringar börutökas till åtminstone 6 månader.4. Karensen på 2 årLGL § 9 har följande innebörd:Om en arbetstagare varit anställd i en verksamhet som gått ikonkurs och verksamheten sedan rekonstruerats men går ikonkurs igen, har arbetstagaren ingen rätt tilllönegarantiersättning i den senare konkursen om den nyaverksamheten försatts i konkurs från det senastebeslutet om lönegarantiersättningen i den första konkursen.En ordning av det här slaget riskerar ofta att få helt orimligakonsekvenser. Det är naturligtvis helt i sin ordning om dethandlar om oegentligheter, men med nuvarande utformningdrabbar regeln bara vanliga hederliga arbetstagare. Vid enkonkurs är arbetstagaren, för att få ut lönegaranti, skyldig attta anvisat arbete. Om arbetstagaren inte tar det avkonkursförvaltaren erbjudna arbetet i det rekonstrueradeföretaget mister han ersättningen. I praktiken har alltsåarbetstagaren ingen möjlighet att tacka nej. Skulle sedan dennya rörelsen gå i konkurs erhåller arbetstagareninte någon lönegaranti vid det tillfället. För att komma tillrätta med problemet bör regeln om två års karens slopas.5. Lönefordringarnas placering i förmånsrättenPlaceringen av löntagares lönefordran bland deförmånsberättigade fordringarna är en inte okompliceradfråga. Om skyddet för löntagarna återställs till enbetryggande nivå är angelägenhetsgraden i denna del mindre.I ett statsfinansiellt perspektiv bör frågan ändå kunna väckaett visst intresse. Det är heller inte orimligt att anta attbanker och mindre nogräknade fordringsägare med "säkra"inteckningar skulle bli mindre benägna att begära företagmed tillfälliga likviditetsproblem i konkurs. En översyn avnu gällande förmånsrätt bör ske.Mot ovanstående bakgrund talar enligt vår mening starka skäl för enöversyn av gällande regelverk i fråga om arbetstagares förmånsrätt vidkonkurs samt lönegaranti. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en översyn av gällande regler förarbetstagares förmånsrätt vid konkurs samt lönegaranti.