mot · GK02K201 · 1996-10-07 00:00:00 — BakgrundSverige har tillsammans med de övriga nordiska ländernanågra av de mest parlamentarikertäta folkrepresentationerna ivärlden. Skälet för detta kan i fall sökas utifrånnågra historiska förutsättningar. Viktigast har varit att vi iSverige underhållit en bild av vårdemokrati som vilande på stora, väl förankrade partier. Demånga ledamöterna skall utifrån detta ses som den sistautposten för den folkliga förankring som varit tänkt attföregå varje beslut.I århundradets början fungerade också mycket på detta sätt. De enskildariksdagsledamöterna kom hem med de olika förslag som skulle bearbetas iriksdagen och fann god tid att diskutera med partivänner och andra hur manskulle ställa sig till de olika förslagen. Därefter återvände ledamoten tillStockholm för att tillsammans med sina kollegor sammanväga en gemensamståndpunkt. Blev sedan inte beslutet helt i enlighet med vad den enskildeledamoten önskat sig förutsattes han eller hon ändå åka hem igen och förklaraoch försvara den intagna partiståndpunkten. Tack vare det stora antaletriksdagsledamöter kunde förankringsarbetet verkligen förgrenas ut över helaSverige och i alla partier.Förutsättningarna förändrasNär övergick till enkammarriksdagen 1971 menarmånga som var aktiva då att det nya ledamotsantalet, först350 men senare 349, främst tillkom för att möjliggöra för allafrån de två tidigare kamrarna att få plats i det nyaenkammarparlamentet. Det höga ledamotsantalet ledde till attSverige nu har en ledamot för drygt varje 25 000medborgare.Samtidigt har förutsättningarna för politiskt arbete sedan inrättandet avenkammarriksdagen radikalt förändrats. Det är främst fyra faktorer somspelat in.Nya förutsättningarDet förhöjda beslutstempotMånga vittnar om att beslutstempot höjts. Nödvändighetenatt kunna fatta snabba beslut har vuxit för ett land med stortomvärldsberoende och en hög statsskuld. Det som förr kundetillåtas ta år att utreda måste nu avslutas inom några fåmånader. I vissa utsatta lägen har ledande svenska politikertvingats meddela resultatet av tvärpolitiska långtgåendeöverenskommelser som framförhandlats på några få timmar.Det som förr kunde beskrivas som beslut baserade på långvarigt utredandeoch omfattande diskussioner har ofta ersatts av beslut som sedan defattats börjar utredas och diskuteras. Det följer av detta att hela förankringenoch möjligheten för partiaktiva att komma med synpunkter blir lidande.Tydligast utsatta blir riksdagsledamöterna.Mediernas förändrade rollI takt med att beslutstempot höjts har mediernas rapporteringockså blivit mer snuttifierad och dessutom mer kritisktgranskande. Från att förr uteslutande ha återgivit vadpolitiker tyckt och beslutat har medierna mer kommit attsjälva kommentera och tycka i politiska frågor. Mediernasgenomslag har vuxit enormt . Förstora grupper svenskar blir den enda kontakt de har medpolitiska beslutsfattare vad de får förmedlat via olika medier.Det förhöjda beslutstempot och den därpå följande bristande förankringenhos partiaktiva utanför den innersta partiledningen gör det relevant förmedierna att huvudsakligen återge vad ett fåtal ledande företrädare säger iolika frågor. Riksdagsledamöter och andra partiaktiva blir i ett sådantscenario mest av intresse i de fall då de har en från partiledningen avvikandeuppfattning. Medierna förminskar därmed många folkvaldas roll till att utgörapotentiella oroshärdar i sina partier. Alternativet blir att de knappt synsalls.Många ledamöter blir därför totalt okända för sina väljare utanför de snävamedlemsleden.Partiernas sjunkande medlemsantalFörr skulle delar av detta ha kunnat pareras genom attriksdagsledamöter och andra partiaktiva ändå haftmöjligheten att nå ut till de många medlemmarna i det egnapartiet för att beskriva vad han eller hon står för. Problemetär att alla partier fått kännas vid kraftigt sjunkandemedlemssiffror, och ser man dessutom till hur många aktivasom de facto följer partiernas inre liv och deltar i olikaarrangemang så har antalet som man internt på detta sätt kannå fram till sjunkit drastiskt. Många av de kvarvarandemedlemmarna är dessutom ålderstigna.Medborgarnas syn på de politiskapartiernaEffekten av de tre ovanstående punkterna och en i allmänhetökad skepsis mot auktoriteter och makthavare, främst hosyngre människor, har lett till ett omfattande politikerförakt.När politikerna inte når ut och får allt färre åhörare somkommer till sina möten försvagas kontakten och kännedomenhos vanliga väljare när det gäller de politiska partierna.Tendenser till att väljarna klumpar ihop alla partier till ettvisar sig och dessutom märks svårigheter för många attnamnge någon rikspolitiker över huvud taget.Den samlade effekten av detta blir att våra många riksdagsledamöter påkort tid blivit mer okända, mindre respekterade, mer maktlösa och mindreintressanta för medierna. Det är därför betydelsefullt att förändra ochförbättra riksdagsledamöternas ställning.FörtroendemannensåterkomstEn politiker får sitt inflytande genom att han eller hon är engod representant för många medborgare. Det förutsätter attdet finns ett förtroendeband mellan den folkvalde ochväljarna. Ingen folkvald kan företräda allamänniskors åsikter men om en folkvald uttrycker åsikter somaldrig någon utanför politikens innersta kretsar känner till atthan eller hon framfört blir hela idén med den representativademokratin förfelad. Därför är en återkomst avförtroendemannen nödvändig. Det bygger på ett dubbeltansvar. Först och främst krävs det folkvalda som har ettintresse av men också en press på sig att tala till och lyssnapå sina väljare. Det kräver också ett aktivaremedborgarskap av många väljare. Demokratin dör ommedborgarna blir helt ointresserade av samhällsutvecklingen.Medborgarna lär inte anstränga sig för att nå fram till en folkvald som dealltför ofta upptäcker egentligen är maktlös. Det viktigaste för att möjliggöraförtroendemannens återkomst är därför att förbättra riksdagsledamöternasmöjligheter att företräda sina väljare. Då handlar det inte så mycket om attösa fler lovord över som institution, eller att överdriva betydelsenav ledamöternas närvaro i kammaren . Det är interiksdagsledamöter som symboler för demokratin som behöver förstärkas. Detär deras reella möjligheter att aktivt delta i beslutsprocessen som äravgörande.Halvera riksdagenViktigast är då att göra upp med den förlegade synen att demånga riksdagsledamöterna är en del av politikensförankringsarbete. En halvering av riksdagsledamöternaskulle ställa större krav på varje enskild ledamot att ha enbättre helhetsuppfattning om politiken. Det skulle bli enklareför det mindre antalet ledamöter att få utrymme i medierna.Om sedan den besparing som en halvering ger upphov tilldessutom används till att förstärka varje riksdagsledamotskostnadsersättning för att möjliggöra för ledamöter att självaengagera kvalificerad utredningspersonal skulle den enskildeledamotens ställning förbättras. Alltför ofta tvingasledamöterna att acceptera andras information och kan mersällan själva gå på djupet för att inhämta egen information.Besparingen till följd av en halvering kan överslagsmässigt beräknas tilldrygt . Då har en halvering av arvodena ochreseersättningarna räknats in likväl som en halvering av det mandatbundnapartistödet. skulle också pensionskostnaderna minska. De lokaler sompå detta sätt skulle frigöras skulle behövas för ledamöternas egna kanslier.Mitt förslag är att likt radikalt förstärker ledamöternaskostnadsersättning från dagens till en miljonkronor . Mot kvitto skulle sedan den enskilde ledamoten tillåtasanställa eller avlöna egna utredningsresurser. skulle liksomtidigare stå för lokal- och resekostnader.Därutöver behöver införa personval. Den kompromiss som nufinns om att införa ett modifierat personval för val till 1998 är inteen ideal lösning, men det är ett första viktigt steg mot att introducerapersonröstning i . Personvalda ledamöter med egna utredningsresurserkan bättre parera anonymiteten och det höga beslutstempot.Riksdagsledamöternas ställning förstärks automatiskt när de blir bättreförankrade.Huvudinvändningen mot att minska antalet riksdagsledamöter har längevarit att bara ett parti företrätts i vissa valkretsar. Först tvingas vikonstateraatt det redan är en realitet. Sedan valet företräds valkretsendast av två socialdemokrater. Inte ens dagens folkrika riksdag klarar av attnå upp till målsättningen att företrädas av ledamöter från flera partier.Partiersom i realiteten inte haft någon möjlighet att räkna med att få ledamöter i allavalkretsar kan flytta in populära kandidater på andra valkretsarslistor. Det har gjorts . Partier kan också gå till val påriksvalsedlar, likt Ny demokrati 1991, och därmed garantera önskadekandidater plats i . En förstärkt personröstning kan också gynnaregionala populära politiker oavsett vilket parti de företräder. Halverasriksdagen bör det kombineras med en översyn av valkretsindelningen ochsystemet med utjämningsmandat. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att antalet riksdagsledamöter halveras till 175 ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar förändra kostnadsersättningssystemet i enlighetmed vad som anförts i motionen.