mot · GK02Bo17 · 1996-10-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:38 Överlåtelse av allmännyttiga bostadsföretag eller deras bostäder De negativa effekterna av den socialdemokratiskabostadspolitiken, fylld av regleringar och stora subventioner,visar sig nu tydligt i allt fler kommuner i landet. Mångakommunalpolitiker har tvingats besluta om ägartillskott föratt de kommunalt ägda bostadsföretagen inte skulle/skall gåomkull. Allt fler av dem har kommit till slutsatsen att detinte är en kärnangelägenhet att varafastighetsägare. Allt fler inser också att de inte kan fortsättaatt med skattebetalarnas pengar hålla de kommunalabostadsföretagen under armarna som verksamheteninom bl.a. skolan , barnomsorgen och äldreomsorgen fårvidkännas stora nedskärningar. Kommunalpolitikernasambition att i detta läge sälja ut delar av eller hela detkommunalt ägda bostadsbeståndet vittnar om ett stortansvarstagande för det som en kommun i första hand skallprioritera, nämligen kärnverksamheterna vård, utbildning ochomsorg.Att i detta läge slänga fram ett icke utrett och än mindre remissbehandlatförslag, som dessutom ges retroaktiv verkan, för att förhindra attkommunerna vidtar de åtgärder de anser lämpliga för att sköta sina egnaangelägenheter, får ses som ett slag i ansiktet på ansvarskännandekommunalpolitiker, som ännu en av många socialdemokratiska återställareoch som ett fundamentalt ingrepp i det självstyret.Förslaget är så framhastat och helt och hållet ideologiskt motiverat att detinte på en enda rad tar upp vad det innebär för den s.k. finansierings-principen som gäller mellan staten och kommunerna när nya uppgifter läggspå kommunerna eller när man i lag reglerar sådant som får ekonomiskakonsekvenser för kommunerna.I samma stund som regeringen vägrar en kommun att sälja hela eller delarav sitt bostadsföretag så har också staten tagit på sig ett stort ansvar.Ansvaret ligger i att se till att den kommun som vägras sälja kompenserassåväl för ägartillskott som kommunen tvingas ta ur den kommunala budgetensom för uteblivna försäljningsintäkter. Dessutom lämnas ett uppenbartutrymme för ett stort godtycke och därmed en stor osäkerhet vad gäller deundantag som skall kunna göras från föreslagen inskränkning.Det är regeringen som skall sitta och avgöra om en försäljning skall ansesske av ideologiska (läs: borgerliga) skäl eller av skäl som i propositionenanges vara godtagbara (läs: när de åberopas av en socialdemokratiskkommunstyrelseordförande). Det blir således en rent ideologiskt betingadöverprövning av de kommunala besluten där varje form av objektivttillämpbart kriterium saknas. Förekommande ärenden av detta slag kandärför - åtminstone fram - rimligen inte beredas av politisktneutrala tjänstemän i departementen, utan de hanteras förmodligen bäst av departiarbetare som bereder ärenden åt den socialdemokratiska partistyrelsen.En ytterligare fråga som infinner sig är hur dekommuninvånare som inte bor i allmännyttan direkt eller indirekt skalltvingas subventionera dem som bor i allmännyttan. Tvingas en kommunlämna ägartillskott till sitt allmännyttiga bostadsföretag så är det med allaskattebetalares pengar detta sker. Kan en kommun inte via en försäljning fåin pengar för att undvika nedskärningar av den kommunala verksamheten, såär det alla kommuninvånare som betalar priset - inte bara de som bor ikommunens bostäder. Sker en skattehöjning för att antingen tillskjuta pengartill allmännyttan, eller för att "kompensera" uteblivna intäkter från enförsäljning, så är det alla kommuninvånare som får betala. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i proposition 1996/97:38 ienlighet med vad som anförts i motionen.