mot · GK02K712 · 1996-10-07 00:00:00 — Spelregler för press, radiooch , bestående av ,och , har antagit egna etiska reglerför tidningsbranschen. Till dessa etiska regler har ävenSveriges Radio, och Utbildningsradionanslutit sig. Reglerna publiceras i skriften: Spelregler förpress, radio och TV. Det är av stor vikt att pressen själv harskapat etiska spelregler och att dessa regler är allmäntaccepterade i samhället.I en allmänt hållen ingress till de etiska reglerna sägs att enskilda skaskyddas mot oförskyllt lidande genom publicitet i samband med att denpublicistiska gärningen att förmedla nyheter och granska samhällslivet utförs.De etiska reglerna är tänkta att vara ett stöd för en ansvarig hållning infördenpublicistiska uppgiften. Någon strikt regeltillämpning är inte avsedd i förstahand. Utvecklingen har gått i riktning mot att medierna tänjer mer och merpå de etiska reglerna. Det som inte var acceptabelt att publicera för något årsedan, kan nu publiceras och medierna försvarar ofta publiciteten med det s kallmänintresset. Allmänhetens intresse för enskilda personer och derasagerande och utseende kan möjligen ha ökats, men det legitimerar inte denfriare tolkningen av god publicistisk sed.Enligt de pressetiska regler som finns bör namn på en misstänkt person intepubliceras innan dom fallit. Detta är huvudregeln och den upprätthålls ocksåav och Allmänhetens pressombudsman även omundantag förekommit . Bilder på brottsoffer i sinoffersituation ska inte visas, däremot kan porträttfoton i vissa fallaccepteras.NamnpubliceringReglerna om namnpublicering gäller även dem som ärmisstänkta för brott.Nr 15. Överväg noga konsekvenserna av en namnpublicering som kanskada människor. Avstå från sådan publicering om inte ett uppenbartallmänintresse kräver att namn anges.Nr 16. Om inte namn anges undvik att publicera bild eller uppgift om yrke,titel, ålder, nationalitet, kön eller annat, som gör en identifiering möjlig.En regel tar uttryckligen sikte på misstänkta brottslingar:Nr 14. Tänk på att en person, misstänkt för brott, i lagens mening alltidbetraktas som oskyldig om fällande dom inte föreligger. Den slutligautgången av en skildrad rättssak bör redovisas.Ett nyckelbegrepp vid bedömning av om namn är acceptabelt eller inte ärom uppgifterna är av uppenbart allmänintresse (nr 15 ovan). Namnpublice-ring har tidigare i praktiken kommit ifråga endast för makthavare och grovanarkotikabrottslingar (observera dömda brottslingar), men hartolkningen av det uppenbara allmänintresset förskjutits.Vid grov (ekonomisk) brottslighet har namnpublicering godtagits.Överhuvudtaget anses den annorlunda typ av brottslighet vi har jämförtmed - organiserad och med förgreningar till flerasamhällsområden - motivera en friare publiceringspolicy inom kriminal-journalistiken.Utgångspunkten är dock fortfarande, även vid grövre brottslighet, att enperson är oskyldig tills han eller hon dömts i domstol och ska därför intedömas i förväg av pressen genom att den misstänkte namnges innan domfallit. Undantag har gjorts vid grövre brottslighet där skuldfrågan är klar.BrottsofferNr 9. Visa alltid offren för brott och olyckor största möjligahänsyn. Pröva noga publicering av namn och bild medhänsyn tagen till offren och deras anhöriga.Beträffande bilder finns det även en allmän uppmaning att vara varsammed dessa.Publiceringen av brottsoffer har generellt alltid varit försiktig. Här harpraxis inte svängt.En klar förskjutning har skett i massmedierna, där det alltför oftaspekuleras i brottsoffrens öde om något liknande brott har hänt.Man ser en utveckling att icke dömda personer ställs ut i massmedierna.Vid mycket grov brottslighet kan det finnas en acceptans om det handlarom rikets säkerhet, skydd för det allmänna eller befolkningens tillstånd.Terror eller attentat av olika slag är andra sådana exempel där inte sammakrav på restriktivitet alltid kan tillämpas.Sammanfattningsvis bör det inte vara tillåtet att publicera namn eller fotonpå brottsoffer utan dennes anhörigas tillåtelse om det inte uppenbart har ettmycket stort övergripande allmänintresse.PON och PODe pressetiska reglerna är rekommendationer och tolkas avPressens och praxis.Det är dessa organ som för pressens del tolkar de etiska reglerna ochbegreppet god publicistisk sed.Under 1995 klandrade fyra namnpubliceringar, men ingen av dessagällde misstänkta eller dömda. klandrade 14 bildpubliceringar 1995. Ettfall gällde en person som dömts för brott och sju fall bilder på offer för brottoch olyckor och deras anhöriga.InternetVem handhar och ser till att god publicistisk sed upprätthållsi mediet Internet?Det torde stå klart att det inte är löst. Denna fråga borde ha en hög prioritetifrån samhällets sida. Ansvarsfrågan är oklar. Vidare förekommer att materialhar hämtats ifrån Internet och sedan publicerats i svenska massmedier utannågon större kontroll om dess riktighet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av etiska publiceringsregler.