mot · GK02U405 · 1996-10-07 00:00:00 — Svensk krigsmaterielindustri har haft stor säkerhetspolitiskbetydelse för vårt land. För att underlätta för företagen attkunna överleva och fortsätta att leverera krigsmateriel till detsvenska försvaret krävs det också en viss export. Det är dockviktigt att exporten är utomordentligt restriktiv, så att Sverigeinte blir en exportör till konfliktfyllda regioner eller tillförtryckare. När det svenska försvaret nu minskar sinamaterielinköp, riskerar kraven att företagen somkompensation ska få mer generösa exportmöjligheter att öka.Ibland hävdas dessutom att förändrade exportvillkor vore enförutsättning för ett ökat försvarsindustriellt samarbete medindustrin i andra europeiska stater eller i . Ofta framförsemellertid motsvarande krav från industrin i dessa stater tillresp. regeringar där.Sammanvägning av olikaintressen?Riksdagen slog fast att desäkerhets/försvars- och utrikespolitiska kraven är två olikafaktorer som båda var för sig måste vara uppfyllda för att detskall få ske export av svensk krigsmateriel. För att undgåmissförstånd och tolkningsdiskussioner är det viktigt att fullklarhet råder om att det inte ska ske någon "sammanvägning"av de försvars- och utrikespolitiska behoven dåexportärenden skall avgöras.För att kunna godkänna export krävs det enligt de riktlinjer, som riksdagenåter ställde sig bakom, att exporten: "1. bedöms erforderlig för att tillgodosedet svenska försvarets behov av materiel eller kunnande eller i övrigt ärsäkerhetspolitiskt önskvärd, samt 2. inte står i strid med principerna ochmålen för svensk utrikespolitik." Det betyder att en krigsmaterielaffär, för attfå genomföras, måste uppfylla samtliga av riktlinjernas exportvillkor.Beträffande "målen för svensk utrikespolitik" får jag citera ur utrikes- ochförsvarsutskottets betänkande, som antogs av i december 1995.Under avsnittet om krigsmaterielexport slås fast att "framträdande mål iSveriges utrikespolitik är bl.a. att främja demokrati, mänskliga rättigheter,avspänning och nedrustning samt att bidra till en höjd levnadsstandard i defattiga länderna".Produktutveckling förexportAlltsedan 1971 har det varit en viktig förutsättning att endastkrigsmateriel som används eller planeras bli använd inom detsvenska försvaret får exporteras. Den parlamentariskaKrigsmaterielexportutredningen, , (SOU 1989:102)föreslog således att internationell samverkan inte bör få ledatill utveckling och tillverkning enbart inriktad på utländskamarknader.Formuleringen återgavs i regeringens proposition om krigsmaterielexport(prop 1991/92:174) och bör därför ses som ett av förarbetena tillriktlinjerna för krigsmaterielexport. , när det svenska försvaretsbeställningar minskar, förs det en diskussion om att mjuka upp dennaprincip, så att svenska företag ska kunna utveckla nya produkter, som enbartkommer att säljas på export. Detta vore en alltför långtgående förändring avgrunderna för den svenska krigsmaterielexportpolitiken.Påverka inom EuropeiskaunionenDen europeiska försvarsindustrin befinner sig i en liknandesituation som den svenska. De inhemska beställningarnaminskar och kraven på ökade exportmöjligheter blir alltstarkare. Det är viktigt att EU motverkar att de enskildamedlemsstaterna driver en egoistisk nationellvapenexportpolitik, som skulle motverka övergripande målom nedrustning och avspänning. bör ta initiativ tillatt förmå medlemsstaterna inom hela EU att driva en merrestriktiv vapenexportpolitik. Det kan exempelvis ske genomförslag om bindande vapenembargon mot olika stater ochområden. Att bedömer dessa frågor, trotsvad som stadgas i , vara ett väsentligtgemenskapsintresse framgår av parlamentets uppmaningaratt inte exportera någon militär materiel till , sålänge ockupationen av fortsätter.Demokrati somövergripande villkorAtt främja demokratin måste vara en huvudlinje i svenskutrikespolitik. Om man tar detta på allvar, så får detkonsekvenser. bör endast exportera krigsmateriel tillstabila demokratier. Det är motbjudande att det från och tillsker export av svensk krigsmateriel till diktaturer, som t extill stater som skulle fängsla medborgare som protesterademot krigsmaterielimporten.Lika klart är att bör undvika att exportera till stater som är ellerriskerar att bli indragna i konflikter med sina grannar. Instabiliteten ioroligaregioner uppfordrar till stor restriktivitet med export också till f n"acceptabla" regimer i sådana områden, inte minst med tanke påkomplicerade frågor om följdleveranser till dessa stater, även när deinhemska politiska förhållandena kan ha förändrats till det sämre. Dessaviktiga frågor bör t ex utesluta i från nyakrigsmaterielaffärer.ÖppenhetRegeringen lämnar en skrivelse omkrigsmaterielexporten till . Denna ger en tämligenbra bild av den svenska exporten av krigsmateriel. Det ärviktigt att fortsätta utvecklingen mot allt större öppenhet.Inom ramen för FN bör kräva att också mindrekrigsmaterielaffärer rapporteras till . börföregå med gott exempel och i större utsträckning redovisavilka krigsmaterielaffärer som svenska företag genomförmed utlandet.Mänskliga rättigheter - ochlagfästa riktlinjerI ett brev till riksdagspartierna har den svenska sektionen avAmnesty International bedömt att det förekommer"omfattande och grova" kränkningar av mänskliga rättigheteri inte mindre än 16 stater som är godkända för export avsvensk krigsmateriel. Dessa stater är enligt Amnesty:Bahrain, , , , , ,, , , , , ,, , och . Denämnda staterna mottog svensk krigsmateriel ,eller tillhör de stater dit regeringen under beviljadeexporttillstånd.I några fall kan det röra sig om s k följdleveranser till tidigare export avmateriel som ej definierades som krigsmateriel före lagändringen 1992.Amnestys genomgång indikerar emellertid att det krävs en mer restriktivsvensk exportpolitik avseende krigsmateriel. Det finns en utbredd känsla avatt en glidning i tolkningen av riktlinjerna pågår mot bakgrund särskilt av detansträngda sysselsättningspolitiska läget i vårt land sedan början av 90-talet.Jag vill därför återkomma till det av redan tidigare framfördakravet att lagfästa dessa riktlinjer, vilket skulle ge dessa mer tyngd.FöljdleveranserTolkningen av riktlinjer kring vad som kan avsesmed "följdleveranser" förefaller otydlig, vilket inte minstbeslutet att medge export av nya kanoner till örlogsfartyg iIndonesien gjort uppenbart. Är det uteslutandereservdelar och ammunition, som nämns i riktlinjerna? Ellerär det också rimligt att medge export av kompletterandekrigsmaterielsystem, av samma typ som tidigare exporterats,till stater som inte längre uppfyller riktlinjernasexportvillkor?Folkpartiet har i ett särskilt yttrande i konstitutions-utskott förespråkat att export av luftvärnskanoner till inte skabetraktas som följdleveranser. ska genomföra en nygranskning av regeringens tillämpning av följdleveransbegreppet. Export avkompletterande krigsmaterielsystem kan enligt min mening inte betraktassom följdleveranser. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det inte skall ske någon "sammanvägning" av deförsvarspolitiska behoven och de utrikespolitiska villkoren i exportärenden,utan att de två olika bedömningsgrunderna var för sig och bådamåste vara uppfyllda,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det även fortsättningsvis inte får ske utveckling ochtillverkning av krigsmateriel enbart inriktad på utländska marknader,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör ta initiativ till att förmå medlemsstaterna i hela EUatt driva en mer restriktiv vapenexportpolitik,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att endast bör exportera krigsmateriel till demokratier,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om krigsmaterielexport till ,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om krigsmaterielexport till i ,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inom ramen för FN bör kräva att också mindrekrigsmaterielaffärer rapporteras till ,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen i större utsträckning bör redovisa vilkakrigsmaterielaffärer som svenska företag genomför med utlandet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att riktlinjerna för svensk krigsmaterielexport bör lagfästas,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att export av kompletterande krigsmaterielsystem inte skallbetraktas som följdleveranser och inte kunna ske till stater som inte uppfyllerriktlinjernas exportvillkor.