mot · GK02So228 · 1996-10-07 00:00:00 — Avgift för viss barn- och ungdomstandvård Tandvårdslagen anger att folktandvården skall svara förregelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomaroch att denna vård skall vara avgiftsfri för patienten.Tandvårdslagen har ändrats för att öka konkurrensen och skapa lika villkorför privata och offentliga tandvårdsproducenter. är det möjligt förlandstingen att även anlita annan vårdgivare än den egna folktandvården föratt utföra barn- och ungdomstandvård. Det är angeläget att även andraskillnader när det gäller villkoren för privat och offentlig barn- ochungdomstandvård utjämnas.Någon tydlig beskrivning av innebörden i begreppet "regelbunden ochfullständig tandvård" finns inte. Det anges dock i förarbetena till tandvårds-lagen, att med regelbunden behandling avses att tandvård skall ges så ofta atten god tandhälsa kan upprätthållas. Med fullständig behandling anges attbåde allmäntandvård och specialisttandvård skall erbjudas samt att det ocksåskall erbjudas tandvård för akuta tandbesvär.När det gäller specialistvård är folktandvårdens ansvar inte absolut i denmeningen att en patient i varje särskilt fall skall få den tandvård som önskas.Liksom all annan vård beror vårdansvarets omfattning på de vårdresurser,som kan ställas till förfogande och vad som är rimligt med hänsyn tillutvecklingen på området inom landet.I bestämmelserna till tandvårdsförsäkringen för vuxna föreskrivs, atttandvårdsersättning endast lämnas för behandling, som är nödvändig för attuppnå ett funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. All tandvårdersätts således inte.Det är uppenbart att det vårdbehov inom såväl barn- och ungdoms-tandvården som inom vuxentandvården, som enligt statsmakternas meningbör tillgodoses och bekostas av allmänna medel, är mindre än vad somodontologiskt och tekniskt går att tillgodose.Inom vuxentandvården finns genom tandvårdsförsäkringens utformningdock en möjlighet för patienten att - under förutsättning att tandläkaren ärvillig att utföra den - på egen bekostnad få utförd sådan vård, som inte är avså stort behov att den ersätts inom tandvårdsförsäkringen.Inom barn- och ungdomstandvården finns inte motsvarande möjligheter förpatienterna att inom folktandvården få vård utöver vad som egentligen behövsför att nå ett godtagbart resultat, även om så önskas. Tandvårdslagen hindrarfolktandvården att ens mot full betalning utföra sådan vård. Hosprivatpraktiserande tandläkare kan emellertid patienten mot ersättning få allvård som önskas, även om det objektiva behovet inte är så stort. Detta gör attkonkurrensen snedvrids.Ett exempel då föräldrar kan önska få ett objektivt sett lågt vårdbehovtillgodosett finns inom den specialiserade tandregleringsvården. Endast detandställningsfel, som medför risk för funktionsstörningar eller skador påtänder och omgivande vävnader, behandlas inom folktandvården. Mer än enfjärdedel av alla barn och ungdomar får på detta sätt avgiftsfri tandreglering.Trots detta önskar många föräldrar till barn med mindre tandställningsfel attdessa får vård. Inom folktandvården får då inte denna vård erbjudas ochutföras ens mot betalning. Patienterna måste hänvisas till privata specialister,som är oförhindrade att mot betalning utföra vården. Detta ligger då heltutanför den barn- och ungdomstandvård som landstingen finansierar ochanlitar privata tandläkare för att utföra.Ett annat exempel är när föräldrarna önskar hälsokontroller oftare än vadsom enligt tandläkarens bedömning behövs och som landstingen anser börbekostas med skattemedel. Folktandvården är då förhindrad att mot betalningerbjuda tätare hälsokontroller medan sådana utan hinder kan erbjudas inomprivattandvården.I motion 1993/94:So433 har jag tidigare framfört detta förslag om rätt förfolktandvården att mot avgift få utföra viss barn- och ungdomstandvård påsamma sätt som medges för privattandvården. I betänkande1993/94:SoU21 avstyrktes yrkandet utan att den egentliga sakfrågandiskuterades. Utskottet hänvisade i stället till betydelsen av att skilja påoffentlig kontroll och finansiering å den ena sidan och produktionen hosoffentliga och privata vårdgivare å den andra sidan. Vidare hänvisades tillvikten av att valfriheten för den enskilde måste öka inom den offentligtfinansierade vården.Vad som i motionen anfördes, gällde emellertid inte detta utan möjlighetenatt få valfrihet även för sådan vård som inte finansieras av allmänna medeldärför att den går utanför den standard, som anses rimlig att tillgodose medsådana.Genom en möjlighet för landstingen att mot bakgrund av vetenskap ochbeprövad erfarenhet definiera vilken standard som skall gälla för ettfunktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat och en möjlighet att förytterligare och dyrare vård hänvisa till avgiftsfinansiering hos folktandvårdeneller andra vårdgivare, bör landstingens kostnader för barn- och ungdoms-tandvården också kunna minska.Tandvårdslagen bör ändras så att det blir tillåtet för landstingens folk-tandvård att mot betalning utföra sådan barn- och ungdomstandvård somligger utanför vad som behövs för att uppnå ett funktionellt och utseende-mässigt godtagbart resultat.Mitt yrkande på ändring av tandvårdslagen framfördes även i motion1994/95:So410. behandlade motionen i betänkan-det 1994/95:SoU20. Utskottet tog inte ställning till sakfrågan utan konstatera-de, att frågan skulle behandlas i regeringens kommande proposition om entandvårdsreform.Regeringen föreslog i proposition 1995/96:119 Reformerad tandvårds-försäkring ett tillägg till tandvårdslagen (1985:125) 15 a § av följandelydelse: får också ta ut avgift om patienten på begäran gestandvård som inte är nödvändig för att uppnå ett från odontologisk synpunktfunktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. Detta förslag överens-stämmer med vad jag föreslog i motion 1994/95:So410.Regeringen drog emellertid tillbaka propositionen på grund av det motståndden i samma proposition föreslagna s.k. premietandvården mötte.Det ankommer på utskottet att utforma erforderlig lagtext. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om ändring i tandvårdslagen (1985:125)15 a § i enlighet med vad som anförts i motionen.