mot · GK02K425 · 1996-10-07 00:00:00 — Åtgärder mot organiserad rasism har vi - delvis genom uppmärksamheten påvåldsfrågorna och frågor om rasism/nazism - en öppen etiskdebatt. Klimatet är betydligt mer gynnsamt för dediskussionerna än t ex , dåtrolöshetsprinciperna härjade fritt.Etiken berör själva grunden för samhällets existens. haralltid framhållit att de etiska grundvärderingarna är det sammanhållandebandet för ett folk. Det går inte att betrakta etik som en avgränsad sektor, ettslags sidoämne.En successiv, långsam våldsökning bekräftar att samhället under avsevärdtid åtminstone delvis misslyckats med normöverföringen till de nyagenerationerna. De rasistiska och nazi-inspirerade yttringarna som drabbatvårt samhälle är troligen bara ytdelen av ett isberg.En allmän värdeneutralitet, eller om man vill normlöshet, har fått påverkanågra generationer i . Visst finns det i folksjälen ett antal invävdavärderingar som anknyter till synen på människolivets okränkbarhet ochvarje människas unika värde m.m. men om dessa värden och värderingar inteuttrycks tydligt för varje ny generation så riskerar de att falla iglömska. Konsekvensen blir till att börja med öar av barbari; våldet får ettvärde i sig, medmänniskan bli värdelös etc. Människoföraktet i form avrasism och nazism växer i denna skuggvärld. Kanske är det alltså så att desenaste årtiondenas normlöshet som, ibland närmast omedvetet, inympats ide unga generationerna formligen kommer att explodera i ansiktet på ossframöver.Man kan fråga sig om samhällets sjukdomssymtom inte i grund och bottenär uttryck för att den benthamska lyckomaximen slagit igenom i vår livsstil -största möjliga lycka åt största möjliga antal människor med tillägget påkortast möjliga tid. Sökande efter nöje och tillfredsställelse för stunden harfokuserats och de långsiktiga kostnaderna för ett sådant beteende har skjutitspå framtiden.En av konsekvenserna av detta synsätt har blivit att vanlig hyfs och heder-lighet satts på undantag. Värde- och normöverföringen till de uppväxandehar setts som mindre viktig. Det som varit varje generationshuvuduppgift, nämligen denna internalisering, har fallit i träda. Problemet äratt nyodlingen" inte blir så enkel därför att stora delar av det substantiella utsädet" är förlorat.Vad som akut måste göras är att medvetandegöra vuxna om att det vigör faktiskt har betydelse för barnen. Föräldrars kärleksfulla omsorg om ochansvar för barnens beteende är ett nödvändigt villkor för en framgångsrikuppfostran. Vuxna måste förmedla tydliga normer och reagera när de inteföljs. En människa som införlivat sitt samhälles värdesystem och lärt sig inresjälvkontroll förändras inte av att tillfälle till brott och våld ges.Politiken borde alltså främst inriktas på att förstärka familjernas, för-skolans och skolans möjligheter. Förebyggande åtgärder måste vara huvud-stråket i ambitionen att vända brottskurvorna, inte minst de rasistiska tenden-serna, nedåt.Föräldrar och andra vuxna som har ansvar för barnuppfostran är därför enviktig målgrupp i den effektiva politik som är möjlig att bedriva. Föräldraroch andra som arbetar med barn i de tidiga åldrarna måste bli mer medvetnaom den centrala roll de kan ha i det förebyggande arbetet.Men i den allmänna preventionen kan också ingå klargörande signaler frånlagstiftarna. Ett sätt beskrivs av förre JK Hans Stark i SOU 1991:75. Detinnebär en kriminalisering av den organiserade rasismen. Den utgör enverklig fara såväl mot enskilda personer och grupper som mot det demokra-tiska samhället. De senaste årens händelser påvisar behovet av förändringar.Den förra regeringen avvisade dessvärre förslagen från utredningen ochlade bara förslag om att rasism skulle utgöra en försvårande omständighetnär straff utdöms. Kring det senare har ju förts en diskussion i t ex Kode-målet och Klippan-målet. När frågan behandlades var det enbart riksdagensjustitieutskott som behandlade den utan hörande av ;därmed fick de grundlagsfrågor som anknöt till den Starkska utredningeninte någon grundlig konstitutionell belysning vid riksdagsbehandlingen.Sverige saknar en generell organisationslagstiftning därför är det svårt -för att inte säga meningslöst - att direkt förbjuda rasistiska eller likvärdigaorganisationer. Eftersom det inte finns specificerade bestämmelser omideella föreningar så kan den förening som förbjuds , snabbt återuppståunder annat namn . Det är, som Stark föreslog, mycket effektivareatt kriminalisera det enskilda deltagandet i den typen av organiserad rasism.Ett organisationsförbud skulle snabbt visa sig vara utan relevans i detpraktiska arbetet.Däremot är det riktigt och viktigt att i regeringsformen inskränka före-ningsfriheten vid förföljelse av t ex invandrare eller flyktingar eller vidförföljelse på grund av nationellt ursprung eller trosbekännelse. Ett tilläggbör också göras till tryckfrihetsförordningens brottskatalog med dennainriktning. Organiserad rasism och stöd för sådan verksamhet skulle bli ettnytt brott i brottsbalken.Nuvarande lagstiftning om hets mot folkgrupp täcker straffansvaret förrasistiska uttalanden och meddelanden, däremot behövs det en lagskärpningmot dem som utövar förföljelse. Det är viktigt att lagstiftningen klart ochtydligt kriminaliserar den som deltar eller lämnar stöd till en sammanslutningsom ägnar sig åt rasistisk förföljelse antingen genom att ligga bakom elleruppmana till allvarliga brott.Föreningsfriheten är redan inskränkt genom t ex "förföljelse av folkgrupp".Vad som föreslås är att detta specificeras. Förslaget från den tidigare JK varatt tillägga "eller annan sådan grupp av personer" på grund av ras, hudfärgeller "nationellt eller" etniskt ursprung "eller trosbekännelse". Det inomcitationstecken är specificeringen.SOU 1991:75 säger att den föreslagna lagstiftningen är riktad mot"sammanslutningar som strävar efter att med våld eller liknande brottslighetmot person eller egendom förverkliga rasistiska syften" och det är "denenskildes befattning" med sådana sammanslutningar som skall kriminalise-ras. Effekten på tryckfrihets- eller yttrandefrihetsområdet är om "deltagandesker eller stöd lämnas i form av meddelande" i tryckt skrift eller i andramedier som är reglerade i yttrandefrihetsgrundlagen. En sammanslutningsom t ex distribuerar utbildningsmaterial om rasistisk förföljelse eller somuppmanar till våld eller hot mot viss grupp träffas av en sådan bestämmelse.Observera också att kriterier för ingripande skall vara någon form av våld,hot eller tvång. Det finns alltså invävt en rad distinkta kriterier i förslaget.Ett av skälen att inte lägga fram lagstiftningsförslagen var att det skulleskapa för stor uppmärksamhet kring rasismen. Uppenbart klarade rasisternaden saken själva utan hjälp av lagstiftaren.Det är skillnad på demokrati och anarki. Demokratin måste kunna försvarasig. Måste kunna sätta upp gränser för vad som kan accepteras. Demokratisom urartar till anarki riskerar att leda till diktatur. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att, i enlighet med förslagen i SOU 1991:75, kriminalisera densom deltar i eller lämnar stöd till en sammanslutning som ägnar sig åtrasistisk förföljelse antingen genom att ligga bakom eller uppmana tillallvarliga brott.