mot · GK02A432 · 1996-10-07 00:00:00 — InledningDen regionala utvecklingen avgörs av kraften och viljaninom regionalpolitiken. Möjligheterna till en positiv regionalutveckling avgörs bl.a. av att alla politikområden drar åtsamma håll. Den lilla regionalpolitiken, d.v.s. detutgiftsområde eller sakområde som omfattar en del avregionalpolitiken såsom t.ex. regionalpolitiska företagsstödoch medel som länsstyrelserna förfogar över för regionalprojektverksamhet, spelar en viktig roll för regionalutveckling. Däremot kan den lilla regionalpolitiken inteensam klara av att tillgodose behoven för regionalutveckling. Den stora regionalpolitiken, d.v.s. åtgärder medregionalpolitisk betydelse inom andra samhällssektorer,kommer att vara viktigast för att skapa förutsättningar ochmöjligheter till en regional utveckling. Om inte samtligapolitikområden bidrar till en politik för regional utvecklingkommer åtgärderna att vara otillräckliga. anseratt förslag som initieras inom alla politiska områden skall haföregåtts av en regionalpolitisk konsekvensanalys.I hela finns en stark lokal utvecklingskraft. Lokala utvecklings-grupper finns och verkar nära människor på landsbygden, i små tätorter och istäderna. Regionalpolitiken måste präglas av ett nerifrån och upp perspektivistället för ett uppifrån- och ner-perspektiv. anser attregionalpolitiken i högre utsträckning bör bejaka och skapa förutsättningarför samt ta tillvara det lokala engagemang som de lokala utvecklings-grupperna utgör.Näringspolitik, utveckling av kommunikationer och regionalpolitik,inklusive landsbygdsutveckling, måste bättre kopplas samman med frågor ommarkanvändning och miljö. Samordning mellan ekonomisk planering ochfysisk planering måste prioriteras och det lokala perspektivet stärkas.Centerpartiet utvecklar detta i en annan motion.Ambitionen om att hela skall leva utgår från att människor skall hamöjlighet att bosätta sig varhelst de själva önskar. Livsmiljö kommer att blien allt viktigare decentraliseringsfaktor. Avståndsberoendet minskar.Möjligheten till utflyttning eller återflyttning avgörs av om människors behovav service, kommunikationer och annan infrastruktur kan tillgodoses.Förutsättningarna till goda kommunikationer, utbildning, service kultur e.t.c.måste därför förbättras. Då kan även den regionala utvecklingspotentialen tastillvara. ligger det ett samhällsekonomiskt intresse i att helaSveriges resurser tas tillvara. En decentraliserad samhällsstruktur underlättarhushållning med naturresurser och innebär att landets samlade ekonomiskaresurser bättre kan tas tillvara. Regionala obalanser skall motverkas. Dettaskall även gälla inom regionerna.Koncentrationspolitik leder obönhörligen till att investerade värden gårförlorade som överhettningsproblemen ökar. Svensk samhälls-ekonomi har inte råd med ökad koncentration. En stabil och uthållig tillväxt ilandet kan inte skapas med mindre än att alla regioner är med och bidrar tilldenna tillväxt. En utveckling av den ekonomiska aktiviteten i hela landet ärfundamental för regional utveckling. Vi har inte råd att avstå från dentillväxtkraft som finns på landsbygden och i de mindre orterna. FörCenterpartiet är slutsatsen att samtliga politikområden måste prioritera denregionalpolitiska dimensionen. Det behövs en helhetssyn på den regionalautvecklingen.Regional balans - ettövergripande målMålen för regionalpolitikenSveriges ekonomi är beroende av en positiv utveckling i helalandet. Ett decentraliserat samhälle innebär att människorkan utveckla sina livsvillkor avseende arbete, produktion,service, utbildning och kultur varhelst de väljer att bosättasig. statsfinanser är en av förutsättningarna för att nådetta.Det behövs en medveten strategi för utveckling och tillväxt i hela landet.Den nuvarande negativa befolkningsutvecklingen i stora delar av vårt landinger oro.Genom en offensiv regionalpolitik, som tar tillvara investeringar som redangjorts och utvecklar den potential som finns i olika delar av landet, kan dennegativa trenden brytas.Näringslivets produktionsbetingelser förändras. Verksamheter flyttas utoch företag etablerar sig utanför de större tätorterna. Med den nyainformationstekniken minskar avståndsberoendet. Människor väljer attdistansarbeta och bosätter sig utanför tätorterna. Nya företag växer fram pålandsbygden och i mindre orter. Rekreation, naturupplevelse och turism bliren allt viktigare del i landsbygdens näringsstruktur.De små och medelstora företagen är särskilt viktiga för att genererautveckling och ny sysselsättning på landsbygden. Småföretagandet äravgörande för att åstadkomma sysselsättning i hela landet. De enskildamänniskornas idéer, kreativitet och initiativkraft är drivkraften för dennautveckling men för att lyckas måste de allmänna betingelserna för tillväxtvara gynnsamma.Ny teknik, nya företag och utnyttjande av naturresurser ger godamöjligheter att minska arbetslösheten, öka företagandet och skapa tillväxt ihela landet.Hela skall levaEn av de viktigaste faktorerna för regional utveckling är enfungerande basservice. Det handlar om barnomsorg, skola,affär, post, bank, kultur eller möjligheten till godakommunikationer. Regionalpolitiken måste mer inriktas påatt tillgodose en grundläggande basservice. I de fall därstaten har det avgörande ansvaret för verksamheter måsteregionalpolitiska hänsyn tas på ett betydligt bättre sätt änhittills.Under senare tid har flera centrala verk och myndigheter genomfört ellerplanerar genomföra omorganisationer som innebär att lokala funktionerförsvinner. Som exempel kan nämnas Posten, domstolsväsendet, och Kronofogdemyndigheten.För att regionalpolitiken skall vara framgångsrik krävs en väl fungerandeinfrastruktur och samhällsservice i alla regioner. De beslut som fattas inommånga samhällssektorer har stor betydelse för tillväxt, sysselsättning ochservice i landets olika delar och därmed för den långsiktiga regionalautvecklingen.Förändringar inom den statliga verksamheten har medförtstora förändringar i regionerna. Med avregleringar, privatiseringar ochbolagiseringar kommer myndigheter och verk i allt större omfattning självaatt avgöra hur de organiserar sin verksamhet. Förändringar i såvälsysselsättning som service kan få effekter på den regionala utvecklingen.Staten bör ta ett mer aktivt ägaransvar i statliga verk, myndigheter ochbolag. I verksamheter där staten har ett ägarinflytande måste ökad regional-politisk hänsyn tas. Detta måste klarare framgå av de regleringar som styrdessa myndigheters verksamheter.Landsbygds- och jämställdhetsperspektivet måste lyftas fram som viktigadelar av regionalpolitiken. Landsbygdens resurser och tillväxtmöjlighetermåste tas till vara. Landsbygdsområden skall ses som resursområden. Enutveckling av den moderna landsbygden måste ske utifrån lokala förut-sättningar. En decentraliserad samhällsstruktur underlättar hushållning mednaturresurser och innebär att landets samlade ekonomiska resurser bättre kantas tillvara.Grunden för en stabil utveckling på landsbygden är att basnäringar somjord- och skogsbruk samt fiske kan utvecklas. Produktion av livsmedel ochråvaror av olika slag utgör en viktig del av landsbygdens ekonomi och bidrartill utveckling av de lokala arbetsmarknaderna. Det s.k. landsbygdsstödet haraktivt bidragit till att sysselsättningen på landsbygden kunnat vidmakthållas.Jord- och skogsbruket bidrar till ett i regional balans, uthålligtillväxtoch ökad sysselsättning. Detta är framtidsnäringar.Centerpartiet och regeringen har kommit överens om att i störreutsträckning använda den framförhandlade EU-ramen som sammanlagtinnebär att ytterligare tillförs lantbruk och landsbygd.Den regionala utvecklingenSverige kantrarI ökade befolkningen ilandsbygdskommunerna. Inflyttningen och den ökadekoncentrationen till storstäderna verkade vara bruten. servi att det bara var en tillfällig förändring. Inflyttningen till deexpansiva storstadsområdena fortsätter, på de mindrekommunernas bekostnad. är åter på väg att kantra.Av bilden framgår att befolkningsomflyttningen varitbetydande . Obalansen mellan olikadelar av landet blir allt mer påtaglig. Befolkningen ökar istorstäderna och vid universitetsorterna på bekostnad avsmåorterna och landsbygden. visade statistiköver befolkningsutvecklingen i att endast 9 av 24läns befolkningstal ökar. Utvecklingen under första kvartaleti år ger en än mer negativ bild.De lokala arbetsmarknaderna i glesbygd erbjuder ett smalt utbud av arbets-tillfällen. Mycket tyder nu på att dessa lokala, ofta små arbetsmarknaderviker. Vissa regioner har genom strukturomvandling stora problem attutveckla en livskraftig arbetsmarknad. Detta påverkar sysselsättningsgradenmycket tydligt.Som ett resultat av vikande arbetsmarknad förändras åldersstrukturen blandbefolkningen i glesbygden i negativ riktning. Unga människor lämnar bygdenför utbildning eller arbete. Mest framträdande är detta i norra mensamma mönster återfinns också i delar av sydöstra och mellersta Sverige.Utvecklingen i de tio störstakommunernaVid en jämförelse mellan landets tio största kommuner ochde tio minsta kommunerna framgår attbefolkningen ökade i alla de tio stora kommunerna.Samtidigt minskade befolkningen i 7 av de 10 minstakommunerna under samma period.Samma negativa befolkningsutveckling med minskande befolknings-underlag sker i stort sett i samtliga kommuner som tillhör de regionalautvecklingsområdena i landet (mål 2, 5b och 6-områdena). Som exempel kannämnas att av 48 kommuner tillhörande mål 5b-området minskarbefolkningen i alla kommuner, utom fyra. Detta bör jämföras med de tiostörsta kommunerna där befolkningen ökar med mellan0,. Dessa siffror kan även ställas i relation till den totalabefolkningsutvecklingen för hela riket. uppgick befolknings-ökningen i riket endast till 0,2 procent.Den negativa trenden måste brytasTrenden mot sämre förutsättningar för utveckling i storadelar av landet måste brytas. När befolkningsunderlagetminskar, försämras också förutsättningarna att upprätthållagrundläggande service till de som bor iutflyttningskommunerna. Elevunderlaget minskar, affäreroch annan service får minskande kundunderlag. Dettamedför in sin tur att arbetstillfällen försvinner och attskattekraften minskar. Resultatet blir en nedåtgående spiral.Förutom att befolkningsunderlaget minskar i de mindre kommunerna,förändras även åldersstrukturen negativt. Andelen är betydligthögre i de tio minsta kommunerna jämfört med de tio största.Bland de tio största kommunerna är det bara i en kommun som andelenäldre än utgör av befolkningen. Bland de tio minstaär det i hela nio kommuner som andelen utgör mer än 20procent av befolkningen.Jämför vi de tio största kommunerna med de kommuner som tillhör deregionala utvecklingsområdena, ser vi i stort sett samma sak. Befolkningen idessa kommuner är generellt sett betydligt äldre än befolkningen i de tiostorstadskommunerna.Samtidigt som kostnaderna för t.ex. vård och omsorg blir större, innebäråldersstrukturen att det är färre som är med och bidrar till vårdens kostnadergenom att andelen personer i arbetsför ålder är förhållandevis låg.Förutom de uppenbara problem som uppstår i de kommuner som drabbasav utflyttning uppstår problem även i andra delar av landet. Expansionen ochöverhettningen i storstäderna förde med sig större socialaproblem och miljöproblem. Både stad och land har att vinna på att hela landetutvecklas och lever.Regionala åtgärder för utveckling ochtillväxt i näringslivetInom ramen för arbetsmarknadspolitiken genomförs idagmycket omfattande åtgärder. Huvuddelen av insatserna ärindividinriktade men även vissa näringslivsinsatser görs.Avsikten med de arbetsmarknadspolitiska insatserna äremellertid inte främst att på lång sikt ändranäringslivsstrukturen. De görs i första hand för att lösa akutaarbetsmarknadsproblem. De regionalpolitiska åtgärderna ärdäremot mer långsiktiga till sin karaktär och ska grundas påen genomtänkt strategi.Länsstyrelserna har till uppgift att bedriva ett långsiktigt utvecklingsarbeteoch att samordna olika aktörers insatser för att nå uppställda mål förregionalpolitiken. Länsstyrelserna har en rad olika kompetenser som nyttjas iutvecklingsarbetet.För /95 överfördes av dåvarandearbetsmarknadsminister till länsstyrelserna för temporäramen långsiktigt verkande stimulansåtgärder. Dessa tillväxtbefrämjandeinsatser i hela landet visade sig mycket värdefulla. Syftet var att under enperiod ge ökade möjligheter för näringslivet och företagsförnyelsen. Medlenfördelades med utgångspunkt från såväl arbetslöshetssituationen som denregionala strukturen.Erfarenheterna av de medel som ställts till förfogande för särskildaregionalpolitiska insatser är synnerligen goda. Utvärderingarna av den s.k.Hörnlundmodellen visar att det skapats många nya sysselsättningstillfällentill relativt låga kostnader. Cirka 9 600 personer hade per den 31 december1995 nyanställts. Det uppställda målet om minst 3 800 nyanställningaröverstegs vida. Genomsnittsstorleken på de företag som som har fått stöd är9-10 anställda. Den största gruppen är företag som bara har 5-6 anställda.Programmet har således nått fram till de minsta företagen, en grupp somtidigare varit svår att nå med motsvarande åtgärder. Inte minst inom regionersom drabbats hårt av industriell tillbakagång och hög arbetslöshet har dennaextra stimulansåtgärd varit av stor betydelse för strukturförändringar ochsysselsättning.Som ett resultat av uppgörelsen mellan och regeringen omden ekonomiska politiken föreslogs och beslutades avriksdagen om ett nytt program med samma huvudinriktning omfattande 400miljoner kronor för /96. och regeringen har isysselsättningspropositionen föreslagit att tillföra ytterligare 500 miljonerkronor för sådana utvecklingsinsatser. Det utgör en viktig strategiskinvestering för framtiden. Det är viktigt att eftersträva ett jämställdhets-perspektiv vid fördelning av dessa medel så att både mäns och kvinnorsföretagande kan utvecklas.Centerpartiet och regeringen har också kommit överens om att låtakommunerna få ett större inflytande över de arbetsmarknadspolitiska medlen.I sysselsättningspropositionen avsattes till ett programför småföretagsutveckling. Programmet skall ha en tydlig småföretags-inriktning och avser att underlätta för att utveckla kunskapssamhället,göra det enklare att vara företagare och påbörja omställningen mot en hållbarutveckling.Landsbygdens näringslivsstruktur präglas av småskalighet. En långsiktighållbar utveckling förutsätter en radikal omläggning från förbrukning ochdeponering av ändliga resurser till användning av förnybara resurser.Informationstekniken är geografiskt neutral, vilket i kombination medkretsloppstänkandet talar till landsbygdens fördel. Landsbygden kommer attha stor betydelse för produktion av varor och tjänster i kretsloppssamhället.Sverige kan bli ett föregångsland som snabbt kan ersätta stora mängderfossila bränslen med biobränsle. Den råvara som behövs för att kraftigt ökabioenergianvändningen har landsbygden som leverantör.Landsbygdens näringslivsstruktur passar således väl in i den inriktning somanges för programmet för småföretagsutveckling. Dock finns det uppenbaraproblem för landsbygden. Ofta lider landsbygden av ett alltför ensidigtnäringsliv. Detta gör landsbygden sårbar. Konjunktursvackor elleromstruktureringar av verksamheter leder till hög arbetslöshet. Detdiversifierade näringsliv, som ofta präglar andra områden, saknas ofta pålandsbygden. anser att inom ramen för den miljard kronor somnu satsas för småföretagsutveckling måste lantbruk och landsbygdenssmåskaliga näringslivsstruktur beaktas. Hit hör behoven avkompetensutveckling men även behoven av utvecklandet av annat ellerbreddat näringsliv. Ett mer differentierat näringsliv ökar även förutsätt-ningarna för medflyttande att få arbete. Även här är det viktigt att tillämpaettjämställdhetsperspektiv vid fördelning av medel.I sysselsättningspropositionen avsätts även för ettprogram för miljöinvesteringar och tillförs en fond inrättadför Östersjösamarbete. Ökat Östersjösamarbete har en viktig betydelse förden regionala utvecklingen.Hållbar utveckling kräverregional balansEn del expansiva områden har kunnat tillgodogöra sigkonjunkturuppgången. Strukturomvandlingen har gåttrelativt smidigt och har genererat nya företag och nyaarbetstillfällen.Andra områden har fått se arbetstillfällen försvinna.Konjunkturuppgången har varit för kortvarig för att generera tillväxt i allaområden. Den passerade konjunkturuppgången har därmed gått stora områdenförbi. Denna utveckling måste brytas. En fortsatt negativ utveckling avlandsbygden är slöseri med det samhällskapital som investerats i bostäder,skolor och infrastruktur i olika delar av landet. Förlorad produktionskapacitetär svår att återvinna.Trenden visar att de lokala och ofta små arbetsmarknaderna pålandsbygden viker. Ett redan litet utbud av arbetstillfällen blir allt mindre.Servicen på landsbygden urholkas då bl.a. myndigheter, statliga verk ochbolag centraliserar sin verksamhet. Detta påverkar sysselsättningsgradenmycket tydligt. Särskilt utsatta blir de äldsta och de yngsta påarbetsmarknaden. De äldre mister sina arbeten p.g.a. nedläggningar och deyngre har svårt att komma in på arbetsmarknaden överhuvudtaget. Dettaresulterar i att åldersstrukturen bland befolkningen i glesbygden förändras inegativ riktning. Unga människor lämnar bygden för utbildning eller arbete.Politiken måste inriktas på att det som är bra för landsbygden också är braför de större städerna. Mycket av 1980-talets överhettningsproblememanerade ur en ofullständig regionalpolitik. Koncentrationsproblemen blevuppenbara.För att inte göra om samma misstag som måste en meroffensiv regionalpolitik föras. Att bryta en negativ regionalpolitisk trend ärnödvändigt för att skapa god livsmiljö både i städerna och på landsbygden.Då kan koncentrationsproblemen och riskerna för överhettning elimineras. Ensådan utveckling måste understödjas av att ekonomin balanseras ochstabiliseras i upp- och nedgång.SektorspolitikI dag pågår omprövning, förnyelse och förändring inomföretag, offentliga institutioner och olika organisationer.Detta gäller både verksamhetens innehåll och lokalisering.Många gånger har detta lett till att verksamheterregionaliserats och flyttats. Därmed har viktigaservicefunktioner för landsbygden försvunnit somde lokala arbetsmarknaderna eroderat. När myndigheter,institutioner e.t.c. omstrukturerar sin verksamhet får dettadominoeffekter. När en verksamhet läggs ner tvingasanställda flytta och därmed försvinner delar av underlaget förannan service. En negativ utvecklingsspiral uppstår.I en undersökning som Statskontoret gjort, "Staten i omvandling"Statskontoret 1996:15 s 44 ff, framgår att var fjärde av alla statsanställdafinns i . De andra två storstadslänen och harockså höga andelar. Övriga län har av destatsanställda.I har alltför länge funnits en överdriven tilltro till centraliseringochlikriktning. har delats in i myndighetssektorer snarare än regioner. Vistår inför ett vägval. Skall samhällets organisation vara vertikal ellerhorisontell? D.v.s. skall vi ha starka sektorer med avgränsadeansvarsområden eller skall organisationen mer kännetecknas av samverkan,samordning och möjlighet att ta hänsyn till att förutsättningarna ser olika utrunt om i landet. anser att detta ytterst är en demokratifråga.Med stark sektorisering riskeras legitimiteten i verksamheten. Människorupplever en ökad alienation till myndigheters verksamheter. Centerpartietanser att denna sektorisering måste brytas på alla nivåer så att samverkan ochsamordning underlättas som det politiska inflytandet ökar.Behoven av samverkan över gränserna ökar mellan de olikabeslutsnivåerna och mellan myndighetsgränser. Exempelvis kan nämnasekonomiska prioriteringar av investeringar, i infrastruktur t.ex. järnvägar,vägar och telekommunikation, likaså förändringar i närings- arbetsmarknads-och regionalpolitiken. Ett flertal statliga förvaltningsuppgifter på regionalnivå har omorganiserats och undantagits från direkt politiskt inflytande. Densvenska ekonomin kräver en kostnadseffektiv verksamhet på alla nivåer. I enkrympande offentlig ekonomi blir behoven av effektivisering allt tydligare.Möjlighet till samverkan och helhetslösningar ökar i betydelse. Centerpartiethar länge verkat för regionfullmäktige. Genom att den regionala nivån, inomramen för ett regionfullmäktige, ges större ansvar för statlig och regionalsamhällsplanering förbättras möjligheterna att ekonomiskt skapa effektivareverksamheter, som demokratin stärks. Försöksverksamhet medregionfullmäktige skall nu inledas.Försöksverksamheten bör fortlöpande utvärderas med sikte på att riksdagenskall kunna fatta beslut om ett rikstäckande system med regionalt självstyremed ikraftträdande i samband med valet . Enligt meningbör detta system bygga på direktvalda regionfullmäktige. Centerpartietaccepterar inte någon tvångssammanläggning av existerande län. Vi villframhålla vikten av att den försöksverksamhet som kan komma till ståndockså sker i några av de mindre länen. I den regionala självstyrelsen bör ingåatt folkvalda organ får ansvaret för bl.a. den regionalautvecklingsplaneringen, för de regionalpolitiska resurser som disponeras pålänsninvå, för länstrafikplaneringen och de så kallade LTA-anslagen samtregionala kulturresurser som sektorsvis tillförs länen genom centralabeslut. Det är dessutom viktigt att den centrala statsmakten står välvillig tillgoda ambitioner i de skilda regionerna att ytterligare utvidga den regionalasjälvstyrelsen i berörda försöksområden.Under senare tid har flera centrala verk och myndigheter genomfört ellerplanerar genomföra omorganisationer som innebär att lokala funktionerriskeras. För att regionalpolitiken skall vara framgångsrik krävs en välfungerande infrastruktur och samhällsservice i alla regioner. De beslut somfattas inom många samhällssektorer har stor betydelse för bl. a. tillväxt,sysselsättning och service i landets olika delar och därmed den långsiktigaregionala utvecklingen.Människor upplever att verksamheter och service försvinner utan att de harmöjlighet att påverka. Förändringarna, framför allt inom den statliga sektorngörs utan folklig förankring. Därmed riskeras legitimiteten för offentligaverksamheter. Då klyftan mellan människors förväntningar och vad somfaktiskt är möjligt att genomföra växer, riskeras tilltron och legitimitetentilldet politiska systemet. Många uppgifter och beslut står till stor del utanförfolkligt inflytande. Det existerar m.a.o. ett reellt demokratiskt underskott.Sektorsmyndigheterna har en stor makt och lite politiskt ansvar. Det politiskainflytandet över sektorsmyndigheterna måste öka. Då kan legitimiteten till detpolitiska systemet öka och demokratin utvecklas.Förändringar inom den statliga verksamheten har medförtoch kommer att medföra stor påverkan i regionerna. Medavreglering, bolagisering och privatisering kommer myndigheter och verk iallt större omfattning själva att avgöra hur de organiserar sin verksamhet.Förändringar i såväl sysselsättning som service kan få effekter på denregionala utvecklingen.Flera av de bolagiseringar som gjorts har ej varit förenligamed en hög ambition inom regionalpolitiken. Samhällsekonomiskt kan fleraav dessa bolagiseringar och utförsäljningar ifrågasättas. Flera regioner hardrabbats hårt. Ambitionen om regional utveckling riskerar att gå i stå om intebasservice kan garanteras. Det kan inte betraktas som en framåtsyftandepolitik att i ett sammanhang ge ut regionalpolitiska stöd sombasservicen försvinner. Det finns exempel som visar på att även om en sektorspar pengar är det för samhällsekonomin helt förkastligt.Centerpartiet anser att staten bör ta ett mer aktivt ägaransvar i statliga verk,myndigheter och bolag. I verksamheter där staten har ett ägarinflytande måsteregionalpolitiska hänsyn sättas i första rummet.