mot · GJ02Ub34 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:183 Huvudmannaskapet för gymnasial utbildning m.m. Föreliggande proposition är ett svårbegripligt, ofullständigtoch ologiskt aktstycke, vilket möjligen beror på att det syneshastigt hopkommet. Föreslagen lagtext och propositionensmotiveringar förefaller lika dunkla som de totalt oredovisadekonsekvenserna av och de egentliga syftena med förslagen.Regeringen uttalar som sin uppfattning att det i första hand är kommunernasom skall vara huvudmän för all utbildning i gymnasieskolan och komvux.Samtidigt innebär propositionen att man vidgar möjligheten för landstingenatt anordna och att i vissa delar som huvudman svara för utbildningar. Detpåstådda skälet redovisas vara behovet av att rationellt och kostnadseffektivtanvända de offentliga medlen.Regeringen redovisar att inget medgivande har lämnats för en kommun attlägga en utbildning på entreprenad hos landsting med stöd av 2 § lagen(1993:802) om entreprenadförhållanden i skolan. Motivet är att det anses varaett problem att ett landsting som regel skulle få bedriva undervisning på flerakommuners uppdrag och att samverkansavtal mellan berörda kommuner är enomständlig lösning. innebär propositionen att man kraftigt vidgarbehovet av samverkansavtal såväl beträffande utbildningar som genomförs avskilda huvudmän som beträffande de ekonomiska ersättningsfrågorna.Denna bristande logik i väsentliga grundfrågor gör att hela förslaget haltarväsentligt. På detaljnivå innebär det t. ex. att det är oklart hur deninterkommunala ersättningen för landstingsbedrivna utbildningarskall beräknas, eller hur förutsättningarna blir för de kommuner som inteingår i ett med gemensamt samverkansavtal. Inte heller framgårdet vilka de praktiska konsekvenserna blir för alla andra kommuner i ettlandsting av att detta landsting ingår ett avtal med en kommun inomlandstingsområdet om att starta olika nationella program m.m.När det gäller den interkommunala ersättningen för landstingsbedrivnautbildningar kan man konstatera att dagens lagtext med sin koppling tillstatsbidrag är föråldrad. är det i högsta grad oklart hurkommunernas kostnader kommer att påverkas. Problemen beträffandenaturbruks- och omvårdnadsutbildningarna avfärdas med konstaterandet atteftersom "huvuddelen av landstingens utbildningskostnader täcks genomlandstingsskatt bör den föreslagna förändringen inte nämnvärt påverkakommunernas kostnader för utbildning inom naturbruk och omvårdnad".Beträffande övriga tillkommande utbildningar i landstingsregi heter det att i"dessa fall bör ersättningen till landstingen regleras genom samverkansavtal".Man kan inte frigöra sig från misstanken att dessa förslag handlar om enmedveten strategi att skapa konflikter mellan landstingen och kommunerna såatt ett ökande antal primärkommunala naturbruks- och omvårdnads-utbildningar blir resultatet genom att landstingens ersättningsanspråk förframför allt dessa utbildningar rusar i höjden. Därmed skulle de förtroende-valda i landsting och kommuner återigen tvingas lösa en fråga somregeringen inte klarar av. Det är dock inte på något sätt givet att ettsamhällsekonomiskt totaltänkande kommer att prägla denna utveckling.När det gäller förutsättningarna för samverkansavtal konstateras attlandsting kan överenskomma med en kommun om att bedriva utbildningar.Det är dock så att landsting som regel består av fler än en kommun, men ävenatt det råder olika förhållanden i olika delar av landet. I glesbygd eller iregioner med till ytan mycket stora kommuner och med stora avstånd mellandem uppstår sannolikt inga större problem. I storstadsregioner medgemensam arbets- och utbildningsmarknad och med relativt korta avståndmellan olika tätortsdelar och storstaden, kommer problem att uppstå. Enöverenskommelse med en kommun kommer med nödvändighet att påverka deflesta andra kommuner i regionen, utan att dessa får motsvarande möjlighetatt samråda kring och påverka utbildningsfrågorna. Alla elever i regionenmåste få söka till den landstingsbedrivna utbildningen. Jag kan inte finnanågot lagrum som begränsar sökurvalet till eleverna i den kommunlandstingen slutit avtal med.Det positiva skulle i och för sig ligga i att elevernas valfrihet stärks. Det ärdock negativt att enskilda kommuners kotnadsnivåer inte kan påverkas avdem själva. Detta skulle i så fall kräva ett system där hemkommunens egnautbildningskostnader styr nivån på den interkommunala ersättningen. Ettsådant system finns inte ännu på gymnasial nivå.Regeringens förslag innebär så pass många frågetecken att regeringenborde återkalla propositionen och återkomma till med ett meragenomtänkt förslag och då lämpligen i linje med de redovisadegrunduttalandena om det kommunala ansvaret för all gymnasial utbildning.De s.k. akuta problem som regeringen påtalar är knappast större än att enlösning av dem kan inordnas i ett totalt ställningstagande i huvudfrågan omansvaret för gymnasial utbildning och den lagmässiga regleringen av detta. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att redovisa och reglera deekonomiska konsekvenserna beträffande anordnande av gymnasialutbildning..11FStockholm den 25 mars 1996Marietta de ()