mot · GK02Ub514 · 1996-10-07 00:00:00 — Statistiken visar attstuderande vid teknisk eller medicinsk forskarutbildninglyckas betydligt bättre än studerande vid t.ex. humanistiskeller samhällsvetenskaplig fakultet. Detta ger en vissvägledning om var problemet ligger. Det är också så attstuderande med doktorandtjänst har betydligt bättrestudieresultat än sådana som ej har sådan tjänst.Sammanfattningsvis kan man, inte oväntat, konstatera atthög begåvning, lön och väl ordnad ochgenomtänkt forskarutbildning (väl planerade kurser och brahandledning) leder till effektiva forskarstudier.Doktorandtjänsterna, som bekostar den forskarstuderandesuppehälle betalas via universitetsanslag(fakultetsanslag). Däremot finns inga pengar anslagna förden forskning som vederbörande skall bedriva (mycket småbidrag kan erhållas från det helt otillräckligafakultetsanslaget för ograduerade forskares vetenskapligaverksamhet). Detta betyder i praktiken att denforskarstuderande är hänvisad till att använda handledarensutrustning, anslag för datoranvändning, laboratoriemateriel,litteratur, kopiering etc. Detta i sin tur förutsätter att denstuderande verkligen utför sitt avhandlingsarbete inomhandledarens projekt. Handledaren, en universitetsforskare,finansierar vanligtvis sin forskning via anslag frånforskningsråd. Detta beroende mellan handledaren och denforskarstuderande innebär vissa fördelar. Det är lättare atteffektivt fullfölja sina studier när man har tillgång tilllitteratur, apparatur, handledarens kunskap etc. Man hör oftasägas att bästa forskarutbildningen får man om man deltar ien forskargrupp.Självfallet innebär beroendet av handledarens anslag också en risk för attnya idéer hämmas. Ett annat hinder är att handledaren ofta inte handlederinom hela sitt kompetensområde utan koncentrerar sina insatser onödigt hårtpå sitt eget aktuella forskningsprojekt. Detta leder till en begränsning avbredden i forskarutbildningen.Det tycks vara så att kvinnor i forskarutbildningen oftare än män väljeregna avhandlingsämnen, ämnen som inte faller direkt inom någonhandledares projekt. Detta medför svårare studieförhållanden med mindreresurser och hjälp för kvinnor. Studietiden blir längre. Till bilden hör ocksåatt handledarna som regel är män (av handledarna är män).Förmodligen missgynnas kvinnliga studerande mer än män av att denforskning som doktorander utför saknar egen finansiering. ser detsom angeläget, både för att öka möjligheten för nya idéer att prövas av ungaforskare och för att minska ett av hindren för kvinnliga forskarstuderande, atttill forskningsråden anslå särskilda medel för stöd till forskarstuderande. Oftakrävs minst docentkompetens för att det skall vara meningsfullt att sökaanslag vid statliga forskningsråd.Det största problemet är alltså att antalet doktorandtjänster är alldeles förlitet och att de forskarstuderande i stort sett saknar möjligheter att få egnamedel för sitt avhandlingsarbete. Trots den allvarliga situationen harregeringen i årets budget inte vidtagit några åtgärder för att lösa problemet.Man nöjer sig med att referera till en tillsatt utredning.Miljöpartiet föreslår en radikal ökning om av anslaget tillforskarutbildning (doktorandtjänster samt forskningsmedel för forskar-studerande). Finansieringen möjliggörs genom ett grundforskningsavdragvarigenom medel överförs från tillämpad forskning till fakultetsanslag ochforskningsråden.Utformningen av forskarutbildningen måste ändras med hänsyn till de nyakrav som möter en ung forskare i dagens samhälle. De problem som denforskarutbildade möter kräver ett perspektiv långt utöverspecialistperspektivet. Den unga forskaren möter en problematik som ärlångt mer komplicerad och vittomfattande än vad forskare för några decenniersedan reflekterade över. Problemen har globaliserats och effekter av olikatekniska åtgärder på vår omvärld är stor. Även forskning inomsamhällsvetenskap och humaniora har trätt in i ett vidgat perspektiv med kravpå ett globalt perspektiv, solidaritet långt utanför våra egna gränser ochmedvetenhet om hur våra handlingar har effekter långt ut i omvärlden.För att kunna hantera forskning på ett sätt som leder mot en hållbarutveckling måste dagens forskare ha en medvetenhet om villkoren för liv påjorden, förståelse för människans plats i det ekologiska systemet och en insiktom de begränsade ramarna för mänskliga kunskapers räckvidd samt en insiktom att dagens sanningar inte alltid är framtidens sanningar. Framtidenkommer att utvärdera våra handlingar utifrån kunskaper och perspektiv somvi saknar. Forskaren måste med de resurser han eller hon förfogar överta ett ansvar för att begränsningarna i vår kunskap också sätter gränser förvåra handlingsmöjligheter. Styrkan i specialistens prediktionsförmåga ligger idet snäva perspektivet, vilket också utgör ett av de största hoten mot enhållbar utveckling. Detta har direkta konsekvenser för utformningen av enlämplig forskarutbildning. All forskarutbildning måste innehålla studier av debiologiska och ekologiska livsvillkoren för allt liv på jorden.Forskarutbildning måste också ge insikt om de kunskapsteoretiska villkorenoch begränsningarna för mänskligt vetande. föreslår att dessaundervisningsmoment i biologi, ekologi och filosofi införs som obligatorium iall forskarutbildning i Sverige.Likvärdiga villkor för kvinnor och män iforskarutbildningDen ålder när man normalt genomgår forskarutbildningsammanfaller med den tid i livet när man skaffar barn.Självfallet innebär detta andra förutsättningar för kvinnor änmän att genomföra en forskarutbildning på förväntade . Många familjer där kvinnan går i forskarutbildningväntar med det första barnet tills kvinnan tagit sindoktorsexamen. Barnafödande innebär då en fördröjning avkvinnans fortsatta karriär, att genom egen forskning meriterasig för forskarassistenttjänst. Vid svenska universitet ochhögskolor finns det bara en tjänst efter doktorsexamen somär avsedd för vidaremeritering i forskarkarriären, nämligentjänsten som forskarassistent. Genom att konkurrensen omforskarassistenttjänster är hård och meriter ofta endast räknasfrån efter doktorsexamen (trots attfemårsregeln formellt tagits bort) så är många kvinnor nästintill chanslösa att gå vidare mot ett arbete som självständigforskare vid ett svenskt universitet med nuvarande system. (Om kvinnan vill ha familj och barn . )Redan dessa tydliga skillnader i förutsättningar för män och kvinnor iforskarutbildningen pekar på vissa typer av lämpliga åtgärder för att förbättrasituationen. Ändra handledningssituationen på C- och D-nivån, så attkvinnliga studerande inte drabbas av konkurrenshinder redan i ingången tillforskarstudierna (jämför 4.1.7 Karriärhinder för kvinnor i grundutbildning)och i forskarutbildningen enligt samma riktlinjer. Vad gäller val avavhandlingsämne så gäller vad som tidigare nämnts i motionen i sambandmed uppsatsskrivande på C- och D-nivåerna i hög grad också för kvinnors valav ämne för doktorsavhandlingen. Universitet och högskolor bör få tydligadirektiv om åtgärder för att handledningen av kvinnliga studerande skallanpassas med särskild uppmärksamhet riktad på kvinnornas speciellasituation.Ändra meriteringskraven så att en fördröjning genom barnafödande intelägger onödiga hinder i vägen vid konkurrens om tjänster i forskarkarriären.Öppna möjligheten för forskarstuderande att söka egna forskningsmedel, såatt de inte är helt hänvisade till handledarnas resurser och välvilja (t.ex.genom rådsanslag för avhandlingsarbeten). Inför olika typer avtidsbegränsade tjänster i forskarkarriären (t.ex. med tjänster i fyra nivåermellan doktorandtjänst och professor, jämför 4.3).Regeringens förslag inskränker sig till att handla om att några tjänster skallinrättas för kvinnor och att genusforskning skall få ett mindre statligt stöd.Det sista är i och för sig en god investering för att gynna ett eftersattforskningsområde. Ingen av åtgärderna bidrar till att lösa det akuta problemetmed ojämlika förutsättningar för kvinnor och män i forskarkarriären.Miljöpartiet föreslår att får i uppdrag att aktivt verka för attuniversitet och högskolor vidtar åtgärder i linje med vad ovan anförts i syfteatt nå likvärdiga förutsättningar för kvinnor och män i forskarutbildningen.Ny tjänstestruktur för ökad rörlighetAlla universitet och de högskolor som har forskarutbildningoch forskning i sin verksamhet måste få möjligheter till ökadrörlighet och större flexibilitet i anställningsförhållanden.Den stela struktur som råder med en tjänstehierarkibestående av forskarassistent (tidsbegränsad), lektor ochprofessor låser systemet på ett olyckligt sätt.Forskarassistenttjänsterna är för få. Den i många ländervanligt förekommande postgraduala utbildningen saknas vidde flesta institutionerna i Sverige.Forskar- och lärartjänsterna vid universiteten ses över med målet att få enstörre rörlighet i anställningsförhållanden, institutions- och kursansvar etc.Enökad rörlighet skulle bidra till en ökad kompetens inom näringslivetsforskning och inom den offentliga sektorns forskning. En ökad rörlighet ärockså en nödvändighet för att skapa möjligheter för yngre forskare och lärareatt komma in i universitetens verksamhet. Våra svenska universitet har ennärmast unik tröghet inbyggd i systemet som hämmat den vetenskapligautvecklingen under flera decennier.Adjunkttjänsterna, som huvudsakligen knyts till grundutbildningen varursprungligen tänkta som tidsbegränsade lärartjänster införda för att ökautbytet med gymnasier, högre yrkesutbildningar utanför universitet ochhögskolor samt näringslivet. Denna tanke har man släppt.Adjunktstjänsterna har istället blivit rena lärartjänster med så mycketundervisning att innehavaren saknar alla praktiska möjligheter att bedrivaegen vetenskaplig verksamhet. Dessutom är innehavet som regel intetidsbegränsat. Dessa tjänster bör bort eller ändras.Miljöpartiet föreslår att tjänstestrukturen ses över och ändras radikalt för attåstadkomma den för universitet och högskolor så viktiga rörligheten ochmöjligheter till förnyelse. Regeringen har äntligen tillsatt en utredning förattgranska just tjänstestrukturen. vill betona vikten av attutredningen också uppmärksammar de aspekter som vi anfört på nackdelarnamed det nuvarande systemet och vilka förändringar som särskilt bör prövasinför ett förändringsförslag.Administration och rationaliseringsmöjligheterDet är inte bara tjänstestrukturen som lägger hinder i vägenför universitetens och högskolornas utveckling. En avanledningarna till att universiteten ackumulerat brister övermycket långa tider är naturligtvis att universitetsledningarnahar varit mycket svaga. Rektorerna har säkert varit väl såskickade men rektorsämbetet är av tradition en relativtkraftlös institution. Fakulteterna är alltför uppbundna avmellaninstitutionella hänsyn för att kunna åstadkomma någraeffektiva rationaliseringar.Ett lovvärt försök till sanering gjordes av den förra regeringen när man gavuniversiteten större självständighet och frihet. Förändringarna skeddeemellertid alldeles för snabbt och ogenomtänkt. Man borde ha gjortuniversitetsorganisationen bättre att kunna ta till vara fördelarna meden större frihet innan man tog steget. sitter universiteten där i sin frihet,uppbundna av låsta tjänstestrukturer, inkrökta finansieringskanaler och oklaraverksamhetsuppdrag som vuxit fram som en anpassning till tidigare systemmed centralstyrning. I sin iver att släppa fåglarna fria ställde man ut burarnamen glömde att öppna dörrarna. Det är mycket ovisst om den nyvunnafriheten kommer att leda till några effektiviseringar inom en rimlig framtidom inte speciella åtgärder vidtas.Det är antagligen nödvändigt att en utomstående instans i samråd meduniversitet och högskolor ser över möjligheterna att ge dessa en annanledningsfunktion och organisation. Speciellt bör fakulteternas funktiongranskas och alternativ tas fram. Det krävs också att effektivarationaliseringsinstrument byggs in i organisationen så att institutioner ochenheter med låg kvalitet i forskning eller utbildning kan förbättras ellerläggasner, etc. föreslår att får i uppdrag att i samverkanmed universitet och högskolor utforma förslag till lämpligaorganisationsförändringar för att effektivisera universitetens interna strukturså att genomgripande rationaliseringar i kvalitetshöjande syfte kan ske på ettsmidigt sätt.Forskning vid universitet, mindre ochmedelstora högskolor, ettoptimeringsproblemMiljöpartiet stöder tanken på utbyggnad av små ochmedelstora högskolor i syfte att få en bättre spridning avutbildningsmöjligheterna främst då grundutbildning ochregionalt motiverade yrkesutbildningar. Samverkan mednäringsliv och offentliga sektorns övriga verksamheter iregionen är ett viktigt inslag i dessa högskolors verksamhet.Frågan om forskning vid dessa högskolor är merkomplicerad. Man får lätt intrycket att regeringen gjort denallmänna bedömningen att det är bra om alla forskar. Det ärviktigt att frågan om forskning vid högskolor får en allsidigbelysning och att förutsättningarna noga analyseras.Det saknas en analys av tillgången på kvalificerade forskare inom landet.Det finns inte heller någon bild av inom vilka områden som snabbtkan starta nya forskningscentra. Regeringen har inte heller redovisat någonbra kartläggning av på vilka områden vi har att vänta ett behov av ytterligareforskning . Underlaget för ett ställningstagandeär alltså mycket svagt.Man kan i propositionen på flera ställen utläsa en uppfattning att spridningav forskningsresurser är en fördel i sig. Detta bör verkligen ifrågasättas. Ettmycket vanligt scenario i svensk universitetsforskning är att landet förfogaröver några få professorer inom ett visst område. Dessa sitter ensamma meden eller några få medarbetare vid var sin institution och på olika universitet.De får var och en små forskningsanslag med vars hjälp de producerar två tilltre artiklar , deltar i internationella konferenser och någotinternationellt samarbetsprojekt, handleder några få forskarstuderande och ärsakkunniga vid forskningsråd och tjänstetillsättningar. Administrativt arbetetar relativt . De deltar i brist på tid relativt lite igrundutbildningen.Det finns mycket som talar för att felet med svensk forskning snarare är attden är för utspridd och splittrad på för små enheter. Om resurserna i ställetkoncentrerades så skulle effektiviteten öka väsentligt och studiemiljön förforskarstuderande förbättras.I det ovan givna perspektivet borde forskning vid små och medelstorahögskolor utvecklas i andra riktningar än dit den nu inslagna vägen pekar.Kanske är det bättre att man koncentrerar sig på att finna, ur rikssynpunktsåväl som ur regional synpunkt, ett lämpligt forskningsområde för en visshögskola och sedan satsar ordentligt på att bygga upp en resursstarkforskningsenhet vid denna högskola (under förutsättning att kompetentforskningspersonal finns att tillgå). Kanske skall man utnyttja möjligheten attfå utländska frontforskare till enheten redan i starten. Det vore en fördel omett sådant planeringsarbete kunde ske av högskolan själv med hjälp frånnågon myndighet, t.ex. och i samverkan med FRN och någonberörd fackmyndighet. Så skulle det t.ex. vara mycket intressant att få framett förslag till en högskoleforskning kring vissa miljöfrågor, varvid SNVtorde vara en naturlig planeringspart. föreslår att Högskoleverketfår i uppdrag att undersöka möjligheterna till att en sådan forskningsenhetmed en miljöprofil kan inrättas vid en högskola och tar lämpliga initiativ fören planering av genomförandet.För de högskolor som har små eller inga forskningsresurser kan problemetmed forskningsanknytning lösas genom att högskolor tillsammans med ettuniversitet bildar regionalt samverkande enheter där vissa basresurser förforskning, datoranvändning etc. kan utnyttjas gemensamt. Det vore intressantatt pröva en sådan regionsamverkans fördelar, t.ex. i medsamverkan mellan och högskolorna i ,, , och . föreslår att enutredning görs för att belysa frågan om bildandet av ett västsvensktuniversitet med som resursbas och med högskolorna iTrollhättan, , , och som självständigaenheter i samverkan. Utredningen kan ske vid isamverkan med berörda parter.Utplacering av professurer och forskningsresurser vid små och medelstorahögskolor på det sätt som regeringen föreslår kan vara ett steg i fel riktningoch risken är uppenbar att följden blir kvalitetssänkning av landets totalaforskningskapacitet och att effekterna tyvärr konserveras under lång tidframöver. föreslår istället försök i mindre skala enligt ovananförda förslag följt av ordentliga utvärderingar i anslutning till den analysavförutsättningarna som också anförts ovan.GrundforskningsavdragSedan 1960-talet har resurserna för svensk forskning vuxit.Så kallad tillämpad forskning eller sektorsforskning har fåttolika finansieringsvägar. En del anslag disponeras avdepartement och statliga verk. I många fall har särskildafonder eller stiftelser inrättats med direktiv att stödja viss typav tillämpningsforskning. En stor del av den tillämpadeforskningen är av mer utredande karaktär. I vissa fall stödsproduktutveckling och i andra fall används medlen för olikastödåtgärder som skall gagna ett visst allmänt syfte. Hälftenav forskningen i drivs och finansieras av företaginom näringslivet. Av den del som finansieras genom statligamedel eller via stiftelser och fonder är den helt dominerandedelen forskning av tillämpningskaraktär eller forskning medett viss styrt syfte. Grundforskningen disponerar cirka entjugondel av landets forskningsmedel.Den grundforskning som bedrivs vid våra universitet är livsnerven för allvetenskaplig verksamhet i . Genom att är ett litet land har viockså ett relativt litet antal forskare vid våra universitet. Dessa forskareutgören resurs som dels svarar för att svensk grundforskning håller höginternationell standard, dels svarar för att kvaliteten i dentillämpningsforskning, som är en förutsättning för produktutveckling ochnyskapande inom svenskt näringsliv, håller en hög standard. Samma grupp avforskare leder också utbildningen av nya forskare.Sverige har ett relativt ovanligt system för finansiering av forskning ochforskarutbildning. Fakultetsanslag till universiteten finansierar huvudsakligentjänster, t.ex. professorer, forskarassistenter och doktorander i forskar-utbildningen (samt viss forskningstid för lektorer). De statliga forsknings-råden finansierar genom projektanslag den grundforskning som universitetensforskare (professorer, forskarassistenter och vissa lektorer) bedriver.Kostnaderna för doktorandernas vetenskapliga arbete (avhandlingsarbetet)finns inte inbyggda i systemet. Ofta finansieras denna utbildningsforskningindirekt via de anslag som institutionernas professorer har. Resurserna förgrundforskning är emellertid helt otillräckliga för att tillgodose såvälinstitutionsforskarnas som doktorandernas behov av forskningsmedel.Departement, statliga verk, statliga stiftelser och fonder delar utforskningsmedel för olika typer av tillämpad forskning som mångdubbeltöverstiger de resurser som den fria forskningen och forskarutbildningen viduniversiteten förfogar över via forskningsråden. För att svensk forskning skallkunna hävda sig i den växande internationella konkurrensen behöverfakulteterna och forskningsråden en mycket kraftig förstärkning avresurserna. måste många goda ansökningar om forskningsanslag frånframstående forskare avslås i brist på medel. Många forskare avstår från attsöka i vetskapen om att möjligheterna att få anslag är mycket små. Hit kanockså räknas gruppen ännu icke docentkompetenta forskare och doktorandersom i praktiken inte har någon möjlighet att få anslag från forskningsråden.Miljöpartiet föreslår att medel överförs från den tillämpade forskningen tillgrundforskningen genom ett Grundforskningsavdrag om t.ex. . Dettaskulle om det genomfördes fullt ut innebära en ökning av grund-forskningsresurserna om vilket utan tvekan skulle kunna föra uppsvensk forskning till en tätposition internationellt sett som grundenför en god forskarutbildning läggs och vi får en säkring av tillgång påforskare för näringslivets framtida behov. För den tillämpade forskningensdel kan en femprocentig minskning täckas genom en rimlig rationalisering iverksamhet och administration och bör sannolikt inte föranleda någonförsämring vare sig i kvalitet eller omfattning. I ett första steg börGrundforskningsavdraget endast tas ut från medelstilldelare inom denoffentliga sektorn och andra fonder och stiftelser som delar ut anslag förtillämpad forskning. (Näringslivets forskning i egen regi har naturligtvis stortintresse av att grundforskningen håller en tillräcklig volym och kvalitet inteminst vad gäller forskarutbildningen. Här bör dock andra vägar förgrundforskningsstöd utarbetas i samråd med näringslivets organisationer).Det smidigaste sättet att ta in grundforskningsavdrag är sannolikt att ta detdirekt vid källan. Fördelningen av de på detta sätt frigjorda resurserna kanenkelt ske, dels som förstärkning av fakultetsanslag till universiteten, delssom ökat anslag till de statliga forskningsråden. Administrationen torde blirelativt enkel och billig.Ett uttag om skulle innebära en förstärkning av medel förforskningsråd och universitetens fakultetsanslag enligt följande tabell imiljoner kronor. För att undvika överskattningar har beräkningarna grundatspå en total tillämpad forskning om 22,5 miljarder kronor:AnslagForskningsråd199719981999D 1FRN+10+10+10D 3HSFR+150+150+150D 5MFR+50+50+50D 7NFR+150+150+150D 9TFR+50+50+50*SJFR+150+150+150* Utgiftsområde 23, G 3AnslagForskning ochforskarutbildning199719981999B 2Uppsala universitet+ 100+100+100B 4Lunds universitet+100+100+100B 6Göteborgs universitet+90+90+90B 8Stockholmsuniversitet+90+90+90B 10Umeå universitet+70+70+70B 12Linköpingsuniversitet+40+40+40B 14Karolinska institutet+30+30+30B 16Kungl. Tekniskahögskolan+30+30+30B 18Högskolan i föreslår att den tekniska utformningen avgrundforskningsavdraget utreds vareftergrundforskningsavdraget bör genomföras. Målet skallvara att grundforskningsavdrag kan tas ut och disponeras förfakultetsanslag och anslag till forskningsråd redan 1997.Samordning och effektivisering avforskningsresurserGenom forskningsrådens ökade ansvar för svensk forskningfår råden också ett större ansvar för att tillgodosegränsöverskridande forskning, tvärvetenskaplig forskning.Den samverkan som redan finns mellan råd och mellanämnesgrupper inom vissa råd skall utvecklas ytterligare.Förstärkningen av anslaget till FRN motiveras huvudsakligenav att FRN skall ta ett betydligt större ansvar för samordningav finansieringen av tvärvetenskapliga projekt.Möjligheterna att knyta TFR:s projekt till projekt vid övrigaforskningsråd är här av speciell betydelse. FRN skall få ettökat ansvar för samordning av universitetsforskning ochforskning inom olika sektorsorgan och näringslivet.Rationalisera sektorsforskningenVid en genomgång av sektorsforskningens resurser bör ocksåen omprövning av behoven ske så att fördelningen verkligenåterspeglar samhällets behov. Därvid bör även de ökademöjligheterna till internationellt stöd för forskning inomvissa tillämpningsområden uppmärksammas, t.ex. inom EU:sramprogram. Det är också viktigt att utvärderingen sker i etthelhetsperspektiv så att onödiga kvalitetsbrister kan botasoch dubbelarbete undvikas. föreslår att en sådanutredning och utvärdering av hela sektorsforskningen görsoch att därvid förslag tas fram för en genomgripandeeffektivisering av forskningen inom alla olika områden.Stärk sektorsforskningen inom miljöskydd,miljövänlig produktion och varuhantering samtmiljöbetingade hälsoriskerDe miljöproblem som det moderna samhället står införkräver stora forskningsinsatser .