mot · GK02A305 · 1996-10-07 00:00:00 — Stora oklarheter återstår om huruvidaindividen kan säga nej till ett erbjudande om OTA, om vad som , hur den bortre parentesen kommer att tillämpas och vadalternativetär. Arbetsuppgifternas karaktär är oklar. Den absoluta gränsen vid 55 årkanifrågasättas. Enligt vår uppfattning finns det en uppenbar risk att denplacerade tappar kontakt med den ordinarie arbetsmarknaden och drabbasaven inlåsningseffekt. Det föreligger inte tillräckligt tydliga regler fördenfackliga vetorätten även om det antyds ett samförstånd. Vänsterpartiethadeförordat en försöksverksamhet av projektkaraktär med utvidgad ALU-modell. Detta förslag avslogs. Vi står dock kvar vid uppfattningen attutförande av arbete, om än av kompletterande och kvalitetshöjandekaraktär,måste ersättas högre. Vi föreslår ett tillägg om per dag tillaktivitetsstödet. Detta skulle snarare motsvara nivån a-kassa plus 15procent igenomsnitt som vi tidigare förordat. Om den s.k. OTA-åtgärden nu införsmåste den granskas noggrant så att inte avarter får fäste påarbetsmarknaden.De ovanstående satsningarna, som omfattar både volymhöjningar,åtgärdsförstärkningar, kvalitets- och ersättningshöjningar, harberäknats tillsammanlagt och skall belasta A 2-anslaget.Tillsammansmed den riktade kvinnosatsningen anslår således mer till anslaget för arbetsmarknadspolitiska åtgärderförutom insatser för de arbetshandikappade. Förutom väsentligt högreaktivitet innebär det mindre belastning på arbetslöshetsförsäkringen.Särskilda åtgärder förarbetshandikappadeArbetsmarknaden för arbetshandikappade är mycket svår.Även i tider då arbetsmarknadsläget är relativt bra, hararbetshandikappade svårt att delta på lika villkor iarbetslivet. De senaste årens strukturella och konjunkturellaförändringar har förstärkt orättvisorna på arbetsmarknaden.Regeringen har mött dessa förändringar med försämringar avlönebidragen.På ett år har antalet lönebidragsanställda minskat med ca 10 %.Arbetsförmedlingen skall inte längre ta hänsyn till om det finns riskförarbetslöshet vid omförhandling av lönebidrag. För gruppen avarbetshandikappade finns det oftast ingen annan arbetsmarknad att gåtill.Bara några procent av lönebidragsanställda går över till anställningutanbidrag . Avsnittet om arbetshandikappade upptas till stor del avattbeskriva överskridandet av anslagsposten för lönebidrag 1994/95. Däremotgörs ingen konsekvensanalys av att det finns 5 000 personer färreilönebidragsanställningar än . Vad blir effekterna förarbetshandikappades möjligheter på arbetsmarknaden, vilka äralternativen?Hur omfattande blir effekterna för ansträngningar medövergångarav anställda till nya jobb?Regeringen föreslår att lönebidragsnivåerna för anställda i allmännyttigaorganisationer förlängs till . Det blir således en fortsattosäkerhet för lönebidragsanställda. Arbetshandikappade skall inteutnyttjassom billig arbetskraft. Många utför ett arbete som arbetsgivaren bordeta ettstörre löneansvar för. Vi menar att detta kan regleras inom ramen fördetflexibla lönebidraget som omförhandlas . Sänks ersättningstaketminskar flexibiliteten i lönebidragen. Lönebidragen bör kunna utgå med90 % när så behövs och när det är motiverat. Den osäkerhet som råderombidragsnivåer och tillfälliga lösningar är mycket olycklig och utsättermångaarbetshandikappade för stora påfrestningar.I avvaktan på det aviserade utredningsförslaget föreslår Vänsterpartietsomen omedelbar åtgärd att tidigare skrivning i lönebidragsförordningenåterinföras. Den innebar att vid omförhandling av lönebidrag skall dettashänsyn till om det finns risk för arbetslöshet. menar attom detfinns risk för arbetslöshet skall ingen sänkning av lönebidraget ske.Samtidigt måste minskningen av antalet anställda med lönebidrag hejdas.Vänsterpartiet anvisar 300 miljoner utöver regeringens förslag. Antaletanställda måste upprätthållas, ingen skall riskera att bli uppsagd.Obligatoriska praktikplatserI dag ställs stora grupper av ungdomar och invandrareutanför arbetsmarknaden. återupprepar därförsitt förslag om obligatoriska praktikplatser på medelstora ochstora företag inom näringslivet. Om en praktikant fick platsför var femtionde anställd skulle teoretiskt ca 70 000praktikplatser för ungdomar och invandrare tillskapas. Ettrimligt antagande är då att förslaget i praktiken skulleomfatta ca 50 000 praktikplatser. har till exempelungdomspraktik i mycket liten skala funnits i dennaföretagsgrupp vilket lett till att ungdomar huvudsakligenpraktiserat på lågt avlönade arbetsplatser därkunskapsintensiteten i allmänhet varit låg. En praktikplatsskall ge både praktik och kompetenshöjning. Ungdomar ochinvandrare skall få avtalad praktikantlön. Ett sådant systeminnebär att produktionen får både ett ekonomiskt ochpraktiskt ansvar för ungdomars och invandraressysselsättning och framtida möjligheter. Att utforma ettsystem som ger olika grupper en praktikplats har varitbehäftat med stora problem. Många enskilda arbetsgivareställer upp och tar ansvar med att erbjuda enpraktikplats. Men det är ändå alldeles för få jämfört medbehovet och i många fall saknas ett systematisktutbildningsinnehåll. Det handlar inte sällan om ett tillskott avgratis arbetskraft. Fler praktikplatser måste fram i allabranscher och yrken. Det är heller inte rimligt att detoffentliga systemet skall ta hela det finansiella ansvaret föratt förse arbetsgivare med rätt kompetens. Vänsterpartietanser att parterna skall reglera villkoren för ersättning ochutbildningsinnehåll i praktikantavtal.ArbetslivsfrågorInom ramen för arbetslivsfrågor borde många frågor haväckts av regeringen för att utveckla arbetslivets dynamikoch skapa växtkraft. Många strukturfrågor borde ges nyalösningar för att skapa ett effektivare, jämlikare och merajämställt arbetsliv. Regeringen har dock varit mycket passivoch i en del fall lagt förslag som direkt missgynnatlöntagarintressena.Vänsterpartiet har länge krävt en förändring av lagstiftningen mot etniskdiskriminering och har under hand förstått att ett regeringsförslagäntligenkommer inom kort.När det gäller de stora frågorna om arbetstid och arbetsrätt hänvisar vitillsärskilda motioner. har under en följd av år ställt kravpålagstiftning om företagshälsovård och personalredovisningssystem. Detsitternu en utredning som kommer att presentera sina förslag.Vänsterpartiet avvaktar dessa förslag.När det gäller arbetshandikappade gör vi i detta läge en del ekonomiskajusteringar men inväntar även här den översyn som arbetar. Det ärdockav största vikt att dessa frågor får en snar lösning.Samordnad rehabilitering ochäldreregelVad gäller samordnad rehabilitering menar vi att förslagetfrån den arbetsmarknadspolitiska kommittén är moget attförverkligas. Förslaget finns i kapitel 7 i SOU 1996:34 ochinnebär i korthet att , arbetsförmedlingenoch kommunen bildar en samverkansorganisation på lokalnivå för planering och beställning av rehabiliterings- ochandra arbetsförberedande insatser. En samordning avfinansiella resurser och det praktiska arbetet skulle habetydande fördelar för alla parter.I detta sammanhang borde även arbetsgivarnas bristande ansvar förrehabilitering och anordnande av anpassade arbetsplatser tagits upp. Dealltmer renodlade försäkringssystemen är ett stort problem som sannoliktkommer att medföra att många personer faller mellan stolarna. I dagmedgesförtidspension endast av medicinska skäl. Även om förtidspensioneringbörminimeras som metod blir pressen på individen i dagensarbetsmarknadslägeorimligt stor. En modifierad äldreregel vid förtidspension bör prövastillsammans med andra kompletterande åtgärder.Avtalsrätt under arbetsgivarinträdetNär det gäller sjukersättningen finns enminskningsregel, som bl.a. innebär att kompletterandesjuklön enligt avtal som överstiger viss ersättningsnivåreducerar ersättningen från sjukpenningen. Denna regel är ettingrepp i den fria förhandlingsrätten. Genom att inskränkarätten att avtala om sjuklön har brutit mot 98. Konventionen behandlar rätten att frittförhandla och träffa kollektivavtal. De gällandeminskningsreglerna och avtalsförbudet underarbetsgivarperioden står i strid med beslutfrån . Enligt måste minskningsreglernatas bort och parternas fulla förhandlingsrätt återställas.Kompetensutveckling ochframtidsfonderVänsterpartiet har vid upprepade tillfällen motionerat ominrättande av framtidsfonder. Vårt förslag innebär i korthetatt företagen skall avsätta delar av sin vinst till regionala ochnationella fonder som sedan används tillkompetensutveckling i arbetslivet ocharbetsorganisationsutveckling. Löntagarna skall ges ett reelltinflytande i fonderna. sorteras människor i allt snabbaretakt ut ur arbetslivet p.g.a. av bristande eller föråldradutbildning i förhållande till ny teknik eller till nyaarbetsuppgifter. De hamnar i arbetslöshet eller iarbetsmarknadspolitiska åtgärder där de ofta erbjudsutbildning för att kunna återta en plats i arbetslivet. Det är isynnerhet kvinnor och låglönegrupper som riskerar att hamnautanför arbetsmarknaden. Vi menar att arbetsgivarna har ettansvar att kontinuerligt vidareutbilda och kompetensutvecklasin personal i stället för att övervältra kostnaderna påsamhället eller individen, att det ansvaret skall bäras avarbetsgivarna kollektivt i form av fonder som i framtidenfinansieras via vinstdisposition. avsätter nu1,1 miljard i form av skatteavdrag för att verksamhetensnabbt skall komma igång.Arbetslivsforskningens inriktningForskningens inriktning bör kompletteras i enlighet med desynpunkter som lämnat i samband medmotion till forskningspropositionen.Det innebär bl.a. att arbetslivets demokratiproblem sätts i fokus liksomattfrågor om det finansiella ansvaret för åtgärder i arbetslivet,arbetstidsfråganoch kriterier för könsneutrala arbetsvärderingssystem bör sättas icentrum.Anslag till arbetslivsforskningenMellan 150 000 och 200 000 människor i vårt land harfibromyalgi. Flertalet av dessa är kvinnor. Kunskapen omsjukdomen är relativt liten. Enligt Reumatikerförbundetsstudie betalar ersättning för gruppen fibromyalgisjuka.Vänsterpartiet föreslår att det anslås 5 miljoner för att forskakring denna sjukdom.Även elkänslighet är ett stort problem. Forskningen behöver utvecklas.Vänsterpartiet avsätter 5 miljoner till detta ändamål.SamhallVänsterpartiet har avvisat regeringens förslagom extra besparingar för utöver vad som kan klarasinom en rimlig effektivisering inom koncernen. Det äroanständigt att föra en politik som medför attarbetshandikappade förlorar de arbetstillfällen som faktiskthar skapats med statliga medel just för denna grupp. Särskiltnär man som regeringen säger sig vilja prioritera dearbetshandikappade. De statsfinansiella effekterna är intesärskilt gynnsamma eftersom den arbetshandikappadekommer att hänvisas till kontantstöd, sjukersättning ellerförtidspension. påtalade i motionen tillvårbudgeten att besparingskraven hotade att leda tilluppsägningar. (1995/96:AU6y)uttalade att regeringen med hänsyn till detta borde övervägafrågan i budgetberedningen. Regeringens budgetförslaginnebär ett ytterligare skärpt besparingskrav. Regeringenuppmanar att "eftersträva att en eventuell minskningav antalet arbetshandikappade anställda skall kunna skegenom naturlig avgång". Detta är inte enligt Vänsterpartietrealistiskt. Enligt hotas mer än 3 000 Samhall-jobbtrots omfattande omstruktureringar och nedläggning avarbetsställen. Upp emot ett tusental arbetshandikappadeskulle hotas av uppsägning. har givetvis vissamöjligheter att genom tillfällig resultatförsämring kunnaparera situationen så att uppsägningar ellerpersonalminskningar undviks. Enligt vår uppfattning är detnödvändigt att tillföra merkostnadsersättning 200miljoner kronor för att undvika att antalet arbetsplatserminskar. Det är givet att vi därmed minskar den potentiellabelastningen på arbetslöshetsersättningen.JämställdhetsfrågorFortfarande pågår en utbredd diskriminering av kvinnor påarbetsmarknaden. har i sin arbetsrättsmotionpekat på att kvinnor är överrepresenterade i deanställningsformer som har sämst anställningsskydd, sämstaarbetstider och låga löner. Det handlar om tidsbegränsadeanställningar som vikariat, timanställda, anställningar vidföretag som hyr ut arbetskraft m.m. Det handlar också om entilltagande lönediskriminering av kvinnor.Under de senaste åren har jämställdhetsarbetet inriktats på en diskussionom makt och inflytande i samhället. Det är viktiga frågor, mendiskussionenom kvinnors rätt och möjlighet att försörja sig själva har kommit iskymundan. När jämställdhetsdebatten har fokuserats på andra viktigaområden har ojämlikheten mellan mäns och kvinnors villkor i arbetslivetökat. Det finns heltidsarbetande kvinnor som lever underexistensminimum. av LOs kvinnliga medlemmar tjänar under 11 700kr , av 3,2 miljoner helårsanställda tjänar 1,1miljonerunder . Av dessa är 850 000 kvinnor, dvs nästan 80 %.Dåredovisar siffrorna bara helårsanställda.Den vanligaste anställningsformen för unga kvinnor ärtidsbegränsade anställningar, de har sällan helårsanställningar ochsannoliktmycket låga årsinkomster.De siffror som finns visar att män tjänar mer än kvinnor på alla nivåerochoavsett om man finns organiserad i LO, TCO eller . I stället för endebatt och en insikt om att det behövs aktiva åtgärder motlönediskrimineringså förs en bisarr debatt i samhället. När kvinnligt dominerade branscherinomKommunal, SHSTF och Handels träffade avtal på rimliga nivåer 1995(Handels avtal gav ) ansågs det som en katastrof av arbetsgivarna.Både LO och regeringen var också ytterst tveksamma till en uppgörelse påså"hög nivå". I själva verket var uppgörelserna inte alls fördelaktiga.När nusiffrorna börjar presenteras från manligt dominerade branscher medlöneglidning visar det sig att dessa branscher fått högreinkomstökningarunder . Kommentarerna från SAF, regeringen och LO haruteblivit, trots att löneökningen var större och trots att lönegapetmellan denkvinnligt dominerade arbetsmarknaden och den manligt domineradearbetsmarknaden ökat. Det är dags att lyfta fram den lönediskrimineringsompågår i samhället.Vänsterpartiet har i sin motion "lika lön för kvinnor och män" lämnatförslag om grupptalan vid lönediskriminering, om redovisning avlönestatistik och om en lagstiftning mot lönediskriminering ochkönsrelaterade löneskillnader. Ett exempel på en framgångsriklagstiftningfinns i , . Ska vi aktivt kunna motverkalönediskrimineringen iarbetslivet så krävs det både redskap och resurser, både lagstiftningochpengar. Regeringen föreslår att JämOs anslag höjs till 14 039 tkr förnästabudgetår för att klara den ökade ärendemängden. Vi delar regeringensuppfattning att detta behövs för att klara verksamheten.Vänsterpartiet anser dessutom att JämO ska tillföras medel förytterligarefyra handläggar- och två assistenttjänster. föreslår attJämOsinstruktion ändras så att det klart framgår att en avdelning uteslutandeskallarbeta med lönefrågor. menar att JämOs anslag förbudgetåret1997 skall beräknas till 17 039 tkr.ArbetsgivarverketEnligt en skrivelse från revisorer sombehandlades kvarstår en betydandeojämlikhet mellan könen i den statliga sektorn. Vissayrkeskårer är i stort sett enkönade. Ett exempel äradministratörer där är kvinnor, medan chefsyrket i stortär vikt för män. Enligt vår mening bör arbetsgivarverket ges iuppdrag att aktivt verka för att båda könen skall finnasrepresenterade inom alla yrkesområden och yrkeskategoriermed i stort sett samma andel. bör ges iuppdrag att ta fram en handlingsplan för hur detta mål skallkunna uppnås.Arbetsgivarverket ansvarar också för den centrala förhandlingsverksam-heten som har en stor betydelse för lönesättningen. fortgår enlönedis-kriminering p.g.a. kön inom den statliga verksamheten. Trots likvärdigaarbeten tjänar kvinnor mindre än män. Det måste vara ett prioriteratarbeteför att ta fram ett handlingsprogram för statligaarbetsgivare så att de aktivt motverkar löneskillnader p.g.a. kön ochatt angeen tidsplan för när dessa ska avskaffas. Arbetet med att motverkalöneskillnader skall utvärderas och resultatet skall redovisas iAgVsårsredovisning.Vänsterpartiet har i sin motion Löner, ersättningar och förmögenheterpekat på statens ansvar för att begränsa chefslöner och avgångsvederlag.Rekryteringspolitiken är en del av den statliga personalpolitiken.Rekryteringspolitiken tjänar många syften, dels handlar det om attrekryterarätt personer, med rätta kvalifikationer som passar in i ett arbetslag.Dethandlar också om att hitta personer som kan möta människors behov avservice och som har förmåga att både formulera och verkställa olikamyndigheters beslut så att de blir begripliga och förstådda av dem somberörs. Detta ställer krav på olika kompetenser. Trots att samhälletförändratsunder senaste årtiondet, har berikats med ett stort antalinvånare frånolika kulturer och med olika bakgrund, så återspeglas inte detta blanddestatligt anställda. Det finns alltför få anställda med invandrarbakgrundinomden statliga sektorn. Detta gäller inom alla nivåer och inom allasektorer avstatlig verksamhet. Det måste framgent vara ett övergripande mål att denstatliga rekryteringspolitiken tar sikte på att rekrytera fler personermedinvandrarbakgrund.Enligt mening bör AgVs övergripande mål kompletterasmed kravet på ett aktivt jämställdhetsarbete för att motverka enkönsrelateradlönediskriminering och motverka enkönade yrkesgrupper. Ett annatövergripande mål bör vara att stimulera statliga arbetsgivare attrekryterapersoner med invandrarbakgrund. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ny sysselsättningspolitisk inriktning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arbetsmarknadspolitikens inriktning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden som ett fjärde målför AMV,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett särskilt kompetensutvecklingsprogram riktat till kvinnor,5. att beslutar att bidraget till utbildningsvikariat skall uppgå tillhögst per dag och ,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rekryteringsstöd,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om volym och kvalitet på arbetsmarknadspolitiska åtgärder,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av riktade insatser till ungdomar och invandrare,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om OTA,10. att till anslag A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder anvisar utöver vad regeringenföreslagit eller således 28 ,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arbetshandikappade,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om återtagande av förändring i förordningen om lönebidrag,13. att till anslag A 3 Särskilda åtgärder för arbetshandikappadeför anvisar utöver vad regeringenföreslagit eller således 6 ,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om obligatoriska praktikplatser,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samordnad rehabilitering,116. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om modifierad äldreregel vid förtidspension,117. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rätten att fritt sluta kollektivavtal och borttagande avminskningsregeln,118. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett system av framtidsfonder,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arbetslivsforskningens inriktning,20. att till anslag B 4 Forskning och utveckling inomarbetslivsområdet för anvisar utöver vadregeringen föreslagit eller således ,21. att till anslag B 5 Bidrag till för budgetåret1997 anvisar utöver vad regeringen föreslagit ellersåledes 4 ,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättandet av en särskild avdelning för lönefrågor hos JämO,23. att till anslag C 1 anvisar utöver vad regeringen föreslagiteller således ,24. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om statens ansvar för invandrare på arbetsmarknaden,