mot · GK02A607 · 1996-10-07 00:00:00 — Statlig personalpolitik för chefer m.m. har många exempel framkommit därdirektörer i näringslivet visat omdömeslöshet genom attkraftigt höja sina egna löner som de förordatåterhållsamhet för sina anställda. Detta är framför allt enfråga för ägarna, de anställda och kunderna att göra något åt.Men när personer på ledande befattningar inom den statligasektorn har mer omfattande förmåner än vad som kan ansesskäligt hamnar frågan i annat ljus. För enskilda medborgarehandlar dessa höga löner och fallskärmar om hur personersom ofta tidigare innehaft höga statliga befattningar, genomoffentliga uppdrag på skattebetalarnas bekostnad ordnar sinekonomiska framtid. Så får det inte vara. Chefskapet istatliga bolag, eller verk, får inte ses som ens sorts statligaförläningar. Vidare får inom det statliga området inteförekomma avtal om avgångsvederlag liknande det somavtalats fram av . Det är nunödvändigt att, som gör, kartlägga avtalom bl a avgångsvederlag som förekommer i bolag somtillhör departementets ansvarsområde. harKommunikationsdepartementet haft en liknande genomång.Det är dock viktigt att liknande genomgångar sker inom helaregeringskansliet. Detta arbete borde också innebärafunderingar över om det går att ta fram nya och billigaremodeller för chefsavveckling och tidsbegränsadechefsförordnanden. Frågan bör definitivt prövas.Riksdagens revisorer har granskat den personalpolitiska reform för statensom beslutade om . I dokumentetet framförderevisorerna sina förslag på ytterligare förändringar och förbättringar av denstatliga personalpolitiken.Riksdagens revisorers skrivelse behandlades av våren 1996.Riksdagen beslutade bl a mot bakgrund av revisorernas förslag och motions-förslag från att ge regeringen till känna bl a följande: "Förstaten som arbetsgivare är det särskilt viktigt att föregå med gott exempel ochatt avtal om löner och andra förmåner som träffas med ledandebefattningshavare hos statliga myndigheter och i statliga företag ligger på enrimlig nivå ... Enligt utskottets mening finns det anledning för regeringen attnoga följa utvecklingen på detta område och vidta ytterligare åtgärder för attstävja eventuella missförhållanden." har den socialdemokratiskaregeringen inte motsatt sig en mycket kraftig löneökning för postchefen. Efterdet har via ovan angivna betänkande gett regeringen till känna attdet ska vara en rimlig nivå för ledande befattningshavare i statlig tjänst.Trotsdetta har arbetsmarknadsministern inte motsatt sig den chefslönesättning somägt rum i AMU-gruppen. Uppenbarligen nonchalerar här regeringensriksdagens beslut varför det uppenbarligen är nödvändigt att på nyttagerar.Det måste också arbetas fram en central personalpolicy som kan bidra tillkonsekvens och fasta riktlinjer för lönesättning och avtal med chefer på detstatliga området. Dessa skäl talar för att en särskild central enhet börinrättasför policy och förhandlingsfrågor avseende chefsrekrytering och avtal medchefer i regeringskansli, statliga verk och bolag.Revisorerna föreslog bl a också en mer effektiv utnämningsmakt genomstörre öppenhet och möjlighet till insyn och efterkontroll vid tillsättningar avverkschefer. har också tidigare efterlyst detta. Det går inte att nogunderstryka betydelsen av en på alla sätt riktig chefstillsättning inom detstatliga området. På den privata sidan är det naturligt och på de flesta håll enpraxis att genomarbetade kravspecifikationer sätts upp för den aktuellatjänsten och att de sökandes kvalifikationer och personlighet matchas motdessa krav. Detta förfarande borde användas också inom det statliga områdetpå ett bättre sätt än vad som görs . Vid tillsättande av statligaverkscheferhar de politiska meriterna ofta ett avgörande värde. Det finns anledning attövriga meriter ges större vikt än vad som sker . Ett sätt är att förbättramatchningen genom ordentliga kravspecifikationer och en uppsatt policy påområdet rekrytering. Vad gäller öppenheten vid statliga tillsättningar finns ettproblem som har sin grund i offentlighetsprincipen. Öppenhet i förfarandet ärviktigt, men får inte ske på bekostnad av de sökandes integritet, varförregeringen bör se över offentlighetsprincipen på detta område och hur den skahanteras. Allt för att undvika att människor drar sig för att söka aktuellatjänster. Konkurrens genom många sökande är viktigt.På den statliga sidan har varit flitig med att granska destatliga myndigheterna. Detta sköts med professionell kompetens vilketgaranterar god standard på granskningen. Lite annorlunda är det ute i en delkommuner. Mot bakgrund av de "affärer" i den kommunala verksamhetensom varit aktuella är det av vikt att aktualisera en bättrekontrolloch uppföljning genom ett professionellt revisionsarbete. 1991 årskommunallag, som omfattar både kommuner och landsting, föreskriver inteatt de valda revisorerna skall ha en professionell status. Det är vanligt att devalda revisorerna biträds av yrkesrevisorer. Men lagen kräver alltså inte detta.Det kan vara ett rimligt krav att bland revisorerna ska finnas åtminstonde ensom är professionellt kunnig i god revisionssed, d v s är antingen godkändeller auktoriserad revisor. Detta kräver en ändring av kommunallagen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att pröva frågan om nya och billigare former för chefsavvecklingoch tidsbegränsade chefsförordnanden,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tidigare riksdagsbeslut om att avtal om löner och förmåner somträffas med ledande befattningshavare hos statliga myndigheter och i statligaföretag bör ligga på rimlig nivå,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en särskild central enhet för policy och förhandlingsfrågoravseende chefsrekrytering och avtal med chefer i regeringskansli, statligaverk och bolag,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rekryteringspolitiken och ledarskapet i ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om professionell kompetens i den kommunala revisionen,16. att hos regeringen begär förslag om lagändring så att det finnsprofessionellt kunniga bland de kommunala revisorerna.1