mot · GK02Jo220 · 1996-10-07 00:00:00 — Det norrländska jordbruket måste kunna bevaras ochutvecklas om hela ska leva och om ska varaföregångsland vad gäller uthållig tillväxt, regional balans,landsbygdsutveckling och ökad sysselsättning. Ettlivskraftigt jordbruk ger förutsättningar för en lokal ochregional livsmedelsproduktion av hög kvalitet och är ocksåen viktig del i den infrastruktur som behövs för en levandelandsbygd.Jordbruk ger jobbEnligt officiell statistik svarar jordbruket tillsammans medträdgårdsnäring och skogsbruk för avsysselsättningen i landet. Dessa låga tal har medfört attmånga har fått uppfattningen att de areella näringarna harliten betydelse för landets ekonomi och för antaletarbetstillfällen. Detta är en feluppfattning som beror på flerasaker. För det första underskattas lantbrukets sysselsättning istatistiken eftersom många som arbetar deltid i jordbruketredovisas under andra näringsgrenar. Enligt SCBsundersökningar av jordbrukets arbetskraft är det ungefär tregånger så många om man tar hänsyn till detta. Ett belysandeexempel är hur kvinnor som arbetar i jordbruket inte sällankombinerar jordbruksarbetet med ett deltidsarbete (inom denkommunala vården och omsorgen) och av den anledningeninte redovisas som sysselsatta inom jordbruket. Bilden blirockså en annan om man bortser från de större städerna. Pålandsbygden, inklusive minder orter med upp till 2 000invånare, svarar de areella näringarna för upp till en åttondelav sysselsättningen. Lantbruket är också en avgörande länk ien kedja som berör många branscher - från slakterier ochsmåskalig livsmedelsförädling till turism och tjänsteföretag.Svenska folkets och framför allt ungdomars stora miljöengagemang liksomen ökande efterfrågan på ekologiskt odlade produkter är ytterligare incitamentför att jordbruket och landsbygden utgör navet i satsningen på att skapaframtidens nya miljöinriktade arbeten. Men så ser inte verkligheten ut.Detta har häntDet norrländska jordbruket har hamnat i kläm vidgenomförandet av den nya jordbrukspolitiken efter EU-medlemskapet. I har nya regionalastödområden införts medan norra producentererhållit nya krångliga regler för att möjligen kunna uppnåtidigare nivå. För många har omfördelningseffekterna varitstora och negativa. Missmodet inom näringen växer. minskade antalet jordbruksföretag med 378mellan 1994 och 1995. De nya ersättningssystemen har intevarit anpassade till norra praktiska förhållanden,vilket gör att producenterna i många fall inte har kunnatuppnå den politiskt beslutade "oförändrade" nivån. Särskiltallvarligt är läget för grisköttsproducenter i hela norraSverige, mjölkproducenter med mer än 20 mjölkkor i område4 samt för bönder i fjällnära områden.Statens jordbruksverk () har valt administrativa lösningar och haftinkörningsproblem som försämrat möjligheten att erhålla de beslutade stöden.Så har till exempel utbetalningen av intransportstöd för mjölk fått mer än ettårs eftersläpning. Även andra leverantörer har fått sina beslutade stöd sentutbetalade, vilket försämrat likviditeten. Ytterligare ett allvarligt misstagmedden valda metoden är att SJV:s beslut ej går att överklaga. Det ärgrundläggande att SJV inför överklaganderätt i samtliga regionala stöd, samtåläggs att snabba på utbetalningarna till bönderna. I skerutbetalningar via livsmedelsföretagen, vars eventuella fördelar och nackdelarborde utvärderas för svenskt vidkommande.Det har också varit mycket svårt att få del av statistik som visar vilkaresurser som utbetalts. SJV bör utforma rutiner som tillgodoser behovet avregional redovisning inom olika stödområden och stödformer.Av det totala stödet till Norrlandsjordbruket uppgår de ej utbetaladeersättningarna till , vilket innebär att den beslutadelönsamhetsnivån som utlovats i tidigare riksdagsbeslut urholkats med , vilket självklart skapar problem i en näring som lever med små marginaleroch låg likviditet. behövs en snabb utvärdering och förslag på konkretaförbättringar. Att regeringen i detta läge dessutom minskar ramen för det såkallade LFA-stödet (Less Favoured Areas, mindre gynnade områden) är heltobegripligt. Vid slutförhandlingen om vilka områden som skulle ingå skeddeen del förändringar i där några områden ej godkändes, men inorra skedde inga förändringar. Då ska heller inte denframförhandlade ramen ändras.Det här behöver görasMiljöprogrammetRegeringen föreslår i budgetpropositionen att nivån påmiljöersättningsprogrammet ökas med totalt 600 miljonerkronor. Medlen skall användas för att utveckla detkonventionella jordbruket mot en ekologiskt hållbarproduktion. I förslaget framhålls att särskilt vallproduktionenskall stödjas. Ett vallstöd är synnerligen välkommet för norraSveriges bönder som har ett stort kunnande i vallproduktion.Vänsterpartiet har i sin partimotion för jordbruket ytterligareökat nivån på miljöersättningsprogrammet för att kunnaskapa ett särskilt miljöprogram för fjäll- ochinlandsjordbruket.Ett särskilt miljöprogram för fjäll-och inlandsjordbruketDet har visat sig att det intresse som det hittillsframförhandlade miljöprogrammet rönt inte fördelat sig lika ihela landet. I inland är jordbruksnäringen starkthotad och de olika framförhandlade EU-stöden har intekunnat kompensera detta. Delvis beror detta på att defjällnära områdena varit underkompenserade redan före EU-inträdet och delvis beror det på den annorlunda struktur ochde olika förutsättningar som finns för att bedriva jordbruk iNorrlands inland. Ett exempel på att norra ej beaktats i det framförhandladedelprogrammet värdefulla natur- och kulturvärden är att defem nordligaste länen står för av de ansöktaresurserna, medan står för av beloppet. En orsakkan vara att det norrländska jordbrukslandskapetskulturvärden raningar, myrslåtter och översilningsängar inteär berättigade till stöd.Jordbrukets kulturvärden och villkor i fjällnära områden och i Norrlandsinland är unika. Det handlar oftast om små gårdar, det är långa avstånd ochstor andel arrenderad mark. Förutsättningarna att odla spannmål är små.Mjölkkor med vallproduktion är basen. I medeltal har en mjölkbonde 13 kor.Avstånd och geografi gör att rationaliseringsmöjligheterna är minimala. Alltdetta motiverar införandet av en särskild fjällmiljöersättning. Vänsterpartietföreslår därför att regeringen får i uppdrag att ta upp diskussionen om ettsärskilt miljöprogram för fjäll- och inlandsjordbruket i Norrland.Fjällkon ingen museikoI hela och särskilt i är fjällkon eller SKB-kon en del av det levande jordbruket. SKB-kon har igenerationer anpassat sig till de villkor som den norrländskanaturen har skapat. Tålig, långlivad och en godgrovfoderomvandlare har hon en given plats i omställningentill ett kretsloppsbaserat jordbruk. Men för att hon också skavara en produktionsresurs krävs att man tar hänsyn tillhennes speciella kvaliteter. Det krävs kvoter och djurbidragsom tar hänsyn till SKB-kons lägre årsproduktion. Inomramen för det särskilda miljöprogrammet bör också SKB-konges möjligheter att överleva som producerande ras med ensjälvskriven plats i livsmedelsproduktionen.MjölkMedlemskapet i EU innebar att bland mycket annat ocksåmjölkproduktionen reglerades. För varje mjölkproducerandegård skulle en mjölkkvot fastställas. Administration ochinförande av det nya systemet har varit extremt krångligt ochhar tagit . På grund av en kraftigstrukturförändring under1990-talet har dessutom mångakvoter i "hamnat fel". Konsekvensen av detta är attvissa gårdar har för låg kvot medan andra inte utnyttjar sin.Situationen försämrades ytterligare genom att hanteringen avsidoarrenden slår mycket hårt mot norra där enmycket stor del av mjölkproduktionen baseras påsidoarrenderad mark.Samtidigt ökar produktionen kraftigt i vilket gör att Sverigeriskerar att överskrida landskvoten och tvingas betala en straffavgift som ärmycket hög. Superavgiften, som straffavgiften kallas, fördelas på de gårdarsom producerat för mycket. Följden av den sneda kvotfördelningen iNorrland kan bli att av NNP och Norrmejeriers leverantörer drabbas avsuperavgiften. Detta skulle innebära ett dråpslag mot mjölkproduktionen ochdärmed också mot mejerinäringen i regionen.Ett sätt att komma tillrätta med problemet är att tillskapa möjlighet för enextra kvotförsäljning i region 1.I årets budgetproposition har regeringen föreslagit ytterligare nedskärningav avbytartjänsten. Endast 13 miljoner för jourverksamhet ochreseersättningar finns kvar. Avbytartjänsten är särskilt viktig i Norrlandsinland med långa avstånd mellan gårdarna. Dessutom skapas arbetstillfällenpå landsbygden. En urholkning av avbytartjänsten, så att allt färre lantbrukarehar råd att vara anslutna, innebär både en arbetsmiljöfråga för bonden och ettförsämrat djurskydd. har inte accepterat detta utan föreslår isin budgetmotion att ytterligare anvisas tillavbytartjänsten.Grisar och äggLönsamheten för grisproducenter har klart sänktssedan EU-inträdet. Detta beror dels på att marknadsprisetsjunkit, dels på att Norrlandsstödet fått en teoretiskkonstruktion som i praktiken ger sänkta stöd jämfört medsituationen före EU-inträdet. Kompensationen beräknas påatt 2/3 av grisarnas spannmålsbehov skall produceras pågården. Detta är inte möjligt i norra av klimatskäl. Ipraktiken produceras ca 1/3 av den egna spannmålen och dåutgår inte heller ersättning för mer. Griskött utgör basen icharkuterinäringen. För att kunna upprätthålla enlivsmedelsförädling i och slippa långadjurtransporter är det nödvändigt att grisproduktionen fårändrade villkor så att kalkylunderlaget stämmer med hur detser ut i praktiken. Det måste också bli möjligt att extensifieragrisproduktionen med bibehållen lönsamhet.De norrländska äggproducenterna producerar ägg av mycket god kvalitet.Salmonella förekommer inte. Genom EU-inträdet har den norrländskamarknaden öppnats för konkurrens från som kraftigt subventionerarsin äggproduktion, varvid en mycket snedvriden priskonkurrens uppstått. Ominte åtgärder vidtas riskerar den lokala äggproduktionen och konsumenternasmöjligheter att köpa garanterat svenska salmonellafria ägg. att slås ut. Enökad satsning på småskalig äggproduktion från frigående höns och en bättremarknadsföring av den lokala produktionen är den bästa motstrategin motimport av ägg från länder med sämre djurskydd och ökad sjukdomsrisk.Ekologisk odlingSverige har satt upp ett 10-procentsmål för det ekologiskajordbruket fram . Efterfrågan på ekologisktproducerade livsmedel växer och Norrlandslänen som redantidigare använt mindre av både bekämpningsmedel ochgödningsmedel än andra delar av har godaförutsättningar att snabbt nå målsättningen. I Västerbottenslän har andelen ekologiskt odlad areal ökat med 400 %mellan 1994 och 1995. Det är en positiv utveckling som haren stor utvecklingspotential. Målet måste vara att öka denekologiska arealen och självförsörjningsgraden. När detgäller grönsaker, ägg, kött och fläsk liggersjälvförsörjningsgraden långt . Förgrönsaker är självförsörjningsgraden i länendast . Här finns stora möjligheter att utveckla dennorrländska livsmedelsproduktionen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rutiner som tillgodoser behovet av regional redovisning inomolika stödnivåer och stödformer,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att SKB-kons speciella kvaliteter tas till vara inom ramen för ettsärskilt miljöprogram för fjäll- och inlandsjordbruket,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillskapa en extra kvotförsäljningsomgång i region 1.