ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02T801 · 1996-10-07 00:00:00 — Postlagens första paragraf stadgar att det i landet skall finnasen rikstäckande postservice som innebär att brev och paketkan nå alla oavsett adressort. Därutöver skall finnas enrikstäckande kassaservice. Vidare stadgas att "regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer fortlöpande skallfölja utvecklingen på postområdet och bevaka attpostservicen och kassaservicen motsvarar samhällets behov".Den mest decentraliserade posttjänsten är lantbrevbäringen, som har engrundläggande betydelse för landsbygden, den regionala utvecklingen ochför möjligheterna att uppnå de postpolitiska målen. Lantbrevbärarna hardessutom en viktig social uppgift. För många, framför allt gamla människor,på landsbygden är lantbrevbäraren den enda dagliga kontakten med ytter-världen.Denna uppskattade, nödvändiga och lagstadgade serviceform, somdagligen via lantbrevbärarna betjänar ca 600 000 hushåll, håller nu på atturholkas.Under senare tid har Posten, framför allt i , anmodat folk pålandsbygden, ofta människor som haft sin brevlåda på sammaställe, att betala ersättning för att i fortsättningen få sin post hemburen.Vissahar betalat, andra har vägrat. Skäl som angetts för att ta ut en godtyckligsumma på har varit såväl "lantbrevbärarnas säkerhet" som"kostnadsskäl".Det kan inte stå i överensstämmelse med vare sig postlagen eller riks-dagens mål att låta landsbygdsbefolkningen betala extra för den postservicesom lag och avtal fortfarande föreskriver.Lagstiftningen beträffande landets postservice får inte innebära att hushållpå landsbygden diskrimineras och tvingas hämta sin post långt hemifrån,alternativt tvingas betala en godtycklig summa för lagstadgad service.Postlagen och avtalet mellan staten och Posten måste vara glasklara på denhär punkten.Via exempelvis ägardirektiv eller avtal bör regeringen skapa garantier föratt postservicen på landsbygden inte försämras. Större "rationaliserings-vinster" finns att hämta på andra håll än längst ut på landsbygden. Enlevande landsbygd med expansiva framtidsnäringar behöver snarare enutökad service än en försämrad sådan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av åtgärder för att garantera och upprätthållalagstiftningens krav om oförändrad postservice på landsbygden.
mot · GK02T803 · 1996-10-07 00:00:00 — kräver av bl.a. ungdomar att de skall ha ett fastjobb för att kunna få öppna ett telefonabonnemang.Detsamma gäller för dem som har drabbats av enbetalningsanmärkning. Kravet från är att man skalldeponera . Vilka har den möjligheten , medhög arbetslöshet? Och får man ränta på dessa pengar? I daghar en möjlighet att spärra telefoner om man ser attsamtalsmarkeringarna sticker i väg. Från regeringens sidatalas det om det nya IT-samhällets förträfflighet och man villsatsa på den utvecklingen. Skall den som drabbas av Teliaskrav på depositionsavgift inte få möjlighet att delta iutvecklingen på lika villkor? Jag ser det som en demokratifråga. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om depositionsavgift till .
mot · GK02T804 · 1996-10-07 00:00:00 — Postens service på landsbygden Som boende på landsbygden kan jag konstatera att postensservice till oss har varit och är mycket god. Nästan varje dagåret om får vi i vår brevlåda hem olika postförsändelser ochvi kan också få hjälp med annan av posten utförd service.Detta är en service som vi vill ha kvar! Den betyder väldigtmycket för många. För många äldre på landsbygden ärlantbrevbäraren den enda dagliga kontakten.Men börjar många boende på landsbygden känna sig oroliga för vadsom kommer att hända med denna postservice. Posten har lagt ner mångapostkontor och det finns väl orsaker till detta. Posten vill på sina håll samlaihop brevlådorna vid närmaste större väg och för många kan detta bli ganskalångt ifrån bostaden.Om man vill ha sin post utkörd som tidigare skall det kosta iserviceavgift. Dessa åtgärder stämmer inte överens med postlagen.Vi har en postlag, och i den står att det i landet skall finnas en rikstäckandepostservice som innebär att brev och paket kan nå alla oavsett adressort.Vidare skall det finnas möjlighet för alla att få brev befordrade till enhetligaoch rimliga priser. Därutöver skall det finnas en rikstäckande kassaservicesom innebär att alla har möjlighet att verkställa och ta emot betalningar tillenhetliga priser . "Hela skall leva" talas det om i många olika sammanhang. Vi sombor på landsbygden, som ser till att tätortsboende försörjs med, mat och ettöppet levande landskap, vill ha lika god postservice som de boende i tätort.En nödvändighet för en levande landsbygd är en väl fungerande postservice.Även om posten har bolagiserats måste regeringen kunna garantera genomägardirektiv eller avtal att postservicen på landsbygden inte försämras. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om garantier för att postservicen på landsbygden inte försämras.
mot · GK02T902 · 1996-10-07 00:00:00 — Bilprovningsstationer till auktoriserade verkstäder I budgetpropositionen föreslås att AB Svensk Bilprovningbibehåller sitt monopol. Som skäl för detta anför regeringenatt med nya aktörer kan konkurrensen inomfordonsbesiktningen koncentreras till vissa delar av landetsamtidigt som ASB har bilprovningsanstalter iglesbygdsområden som inte bär sig.Jag delar inte denna ståndpunkt. Genom att släppa in andra aktörer,återförsäljare, verkstäder etc kan istället servicen på landsbygden öka. Detfinns många orter som har relativt långa avstånd till närmaste bilprov-ningsanläggning och som skulle välkomna ett alternativ t ex i en auktoriseradverkstad på den egna orten.Vissa steg mot en avmonopolisering har också tagits i och med att efter-kontroller får göras hos verkstäder.En kommun som försökt få tillstånd till etablering av enbilprovningsanläggning är kommun. Dessa framställningar haravslagits av ledningen för . Detta med hänvisning tillde stora kostnader som är förenade med etablering på nya orter.För företagare och kommuninnevånare i och liknande orter innebäravsaknaden av bilprovningsanläggningar betydande merkostnader i sambandmed kontrollbesiktningen. För kommun är den genomsnittliga res-vägen för en bilbesiktning. Lägger man därtill förlorad arbetsförtjänstså blir det en icke ringa kostnad som bilägaren drabbas av. Det borde därförvara av både samhällsekonomiskt och privatekonomiskt intresse att få tillstånd en bilprovningsanläggning i området. I området finns över 9 000 fordonsom skall kontrollbesiktigas.Eftersom ASB anser att etableringskostnaden är för hög borde det varalämpligt att överlåta provningsverksamheten till någon av de auktoriseradeverkstäderna på orten. Genom ett sådant förfarande skulle betydande beloppkunna sparas in för både lokaler och utrustning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag vad gäller fortsatt monopol förAB ,2. att som sin mening ger regeringen till känna att den bör utredamöjligheterna att i bl.a. kommun utföra den obligatoriskabilprovningsverksamheten vid en auktoriserad bilverkstad.
mot · GK02T903 · 1996-10-07 00:00:00 — beslut om avreglering av taxibranschen blev inteså komplikationsfritt, som reformens tillskyndare räknademed. Särskilt i storstadsområdena har etableringen avtaxiföretag präglats av en oväntad mångfald, som också förtmed sig kriminalitet i en utsträckning som knappast varväntad. har sett sin lönsamhet minskaradikalt medan åtskilliga så kallade friåkare tagit för sig avmarknaden utan att sköta den ekonomiska redovisningen påtillfredsställande sätt. Länsstyrelser, polis ochskattemyndigheter har inte haft - eller kunnat utnyttja -resurser för nödvändig kontroll av taxiverksamheten. Enmängd konkurser har också givit till resultat att statligalönegarantier utlösts medan konkurssatta företag fortsatt sinverksamhet med rensade skuldkonton.Jag anser att en utredning behövs av hur avregleringen påverkat taxi-branschen. Det behövs en samlad bedömning av hur taxiföretag av olikastorlek kan överleva, hur den inom taxiverksamheten florerande kriminellaverksamheten kan stävjas och hur den taxiåkande allmänheten kan skyddasmot skrupelfria taxiförare, som debiterar hutlösa priser om kunden verkargodtrogen eller aningslös. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en utredning av taxibranschen.
mot · GK02T904 · 1996-10-07 00:00:00 — Forskningsfinansiärerna har enligt regeringensforskningsproposition ett gemensamt ansvar för att skapastabila förutsättningar för forskningsutförarna. Detta gäller ihög grad ansvaret mot i (VTI) med sina fasta provnings- och forskningsresurser.Regeringen anser att de måste ges bättre möjligheter tilllångsiktig planering och utveckling av verksamheteneftersom VTI är så beroende av ett fåtal beställare inomkommunikationssektorn.Vi delar uppfattningen att VTI har en unik ställning bland forsknings-utförarna. Den tydligare rollfördelningen mellan Kommunikationsforsk-ningsberedningen, KFB, och VTI som blev följden av riksdagsbesluthar resulterat i ett ramavtal mellan KFB och VTI. Beställningarna frånVägverket har minskat , medan utnyttjar VTI bara iringa omfattning. Om inte VTI ges möjlighet att utvecklas på ett sätt sommotsvarar beställarnas krav finns risker för att exempelvis börjarbygga upp egna forsknings- och provningsanläggningar.För att bli mera attraktivt på marknaden har VTI föreslagit en särskildsatsning på att vid institutet bygga upp nya forskningsmiljöer inom områdenatätorternas trafik- och trafiksäkerhetsproblem, informationsteknik (trafiksimu-lering och körsimulator) samt trafik, transporter och luftföroreningar. Någrasärskilda medel för detta anvisas inte av regeringen. I stället hänvisarregeringen i forskningspropositionen till att finansieringen är en fråga främstför KFB, eller . Då det inte bara rör sig om mjukvaru-miljöer som skall byggas upp, utan även handlar om tunga investeringar,ifrågasätter vi om det är möjligt för forskningsbeställarna att bidra tillfinansieringen genom beställningar över en begränsad tid. Nödvändigainvesteringar torde behöva lånefinansieras och avskrivas över en betydligtlängre tid än vad enstaka forskningsuppdrag eller forskningsprogram kanmotivera.Enligt de ursprungliga planerna skulle VTI vara helt och hållet uppdrags-finansierat. Det har ännu ej visat sig genomförbart. Till största delen är detfortfarande anslagsfinansierat. Nödvändiga investeringar i utrustning är ipraktiken omöjliga eftersom dessa måste finansieras över statsbudgeten ellervia lån. VTI är det enda institutet i sitt slag som finns i landet.Med hänsyn till de stora resurser som satsas på FoU inom kommunika-tionsområdet och de stora svårigheter som föreligger i uppbyggnaden avkompetenscentra borde VTI ges bästa möjliga förutsättningar att utvecklasinom sina nischer. Vi föreslår därför att förutsättningarna att sälja ut VTI ilikhet med vad som genomförts i utreds. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utförsäljning av VTI.
mot · GK02T905 · 1996-10-07 00:00:00 — Svensk åkerinäring präglas av påfallande fragmentering.Enligt Åkeriförbundets statistik är närmare 13 000 företagverksamma inom branschen. Av dessa har avföretagen endast ett fordon och har färre än 6fordon. av företagen har fler än 10 fordon.Branschens småskaliga karaktär är således uppenbar.Inom åkeribranschen förekommer det dels ren ekonomisk brottslighet, delsekobrottsrelaterade oegentligheter såsom brott mot överlastbestämmelser,brott mot kör- och vilotidsbestämmelser, hastighetsöverträdelser, brott motmiljöbestämmelser och brott mot löne- och anställningsvillkor.Den uttalade småskaligheten har vidare lett till undermålig lönsamhetvilket bl.a. resulterat i att fordonsparken uppvisar stora kvalitativabrister. Antalet anmärkningar och underkännanden vid fordonsbesiktningar ärockså alarmerande stort. Mångfalden av små företag gör att företagen i högutsträckning blir anonyma. Effektiva myndighetskontroller omöjliggörs.För att komma till rätta med problemen inom åkeribranschen bör effektivaetableringströsklar införas. Genom medlemskap i gäller numeraatt åkare måste kunna uppvisa en kapitalstock per fordon på 30 000 kronor.Inom unionen har föreslagits att detta belopp, vilket är ett minimibelopp,borde höjas till ca . Till detta har åkarnas internationellaorganisation. IRU, ställt sig positiv.Inom unionen har flera stater valt att lägga sina krav långt högre än EU:sminimikrav. har t.ex. ett krav på ca ibaskapital, ca och ca 185 000 kronor.Ytterligare länder har valt att lägga sig högre än EU:s minimikrav.Den presenterade yrkestrafikutredningen (SOU 1996:93) föreslår,mot bakgrund av branschens oförmåga att leva upp till lagar och bestämmel-ser, att de svenska kraven bör fastställas till för de två förstaekipagen och till för varje därtill kommande fordon. Dettatorde motsvara de kommande minimikraven inom EU. Förslaget innebärvisserligen en skärpning av kraven, men det kan sättas i tvivelmål huruvidade föreslagna ekonomiska kraven är tillfyllest eller inte.Det finns flera vägar att gå. Ett alternativ kan vara att komplettera deekonomiska kraven med att åkeriverksamhet skall bedrivas i aktiebolagsform,ett annat kan vara att höja beloppen utöver utredningens förslag.Det viktigaste är dock att se till att lagar och förordningar följs, varför enhöjning av kapitalstocken och en skärpning av kraven inom åkeribranschenär nödvändig för att få bukt med de oegentligheter som råder. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kapital inom åkeribranschen.
mot · GK02T908 · 1996-10-07 00:00:00 — Möjligheten till fysisk kommunikation är något positivt.Alltifrån nödvändiga arbetsresor till lockande . Desenaste decennierna har medfört en dramatisk uppgång imänniskors resande. Trots de senaste årens tydliga satsningpå mer kollektivt åkande sker - och synes det underöverskådlig tid förbli - den dominerande delen avpersontransporten i egen privat bil. Åtta av tio resor sker påsådant sätt medan den återstående femtedelen sker med tåg,buss, båt, spårvagn eller flyg.På det kommunikationstekniska området har det gjorts oerhört mångakartläggningar och utredningar av allt från luftföroreningar till säkraretrafik-leder. Detta har lett till mer stabila ställningstaganden från statsmakternassida när det gäller att främja säkra kommunikationer. En långtgåendebeskattning av bilinnehav har möjliggjort en förhållandevis stor satsning påkommunikationernas tekniska förbättring. Däremot har det inte skett någongenomgripande vetenskaplig utredning av vad kommunikationerna ochsärskilt då det dominerande trafikslaget, privatbilismen, betyder förmedborgarnas sociala och ekonomiska situation.Bilsocial utredningDet finns anledning att genomlysa människors socialasituation i förhållande till deras resande, vad resandet betyderekonomiskt och socialt. Vissa yttre omständigheter förklararvarför det privata bilåkandet har en sådan dominans. I storadelar av vårt land är glesbygdsboendet så markant att detomöjliggör kollektiva trafiklösningar. I andra fall har detandra orsaker, t.ex. många människors väldigt flexiblaarbetstider - inte sällan på s.k. obekväm arbetstid. Andrainslag är barnfamiljernas stora behov av ett egettransportmedel för familjemedlemmar och varor. Allt flerkvinnliga bilförare - ofta ensamma mammor med barn -breddar bilden ytterligare. Skälen till att så många människoräger eller har tillgång till bil också av andra orsaker än desom har strikt med utkomstmöjligheterna att göra är mångaoch föga genomlysta. Det skulle vara av stort värde att ensådan total bild förtydligade så att de politiska beslutenskulle kunna få en mer relevant utformning. upplevermånga människor att såväl attityder som obestyrktapåståenden om privatbilarnas vådor och en kraftigbeskattning känns omotiverade, i vilket fall som helst intevetenskapligt styrkta. Min uppfattning är att det både förmedborgarna och för statsmakterna skulle vara av stort värdeatt kunna göra sin bedömning utifrån en bilsocial utredningsom tar upp alla aspekter - särskilt de som inte har varitvetenskapligt genomlysta. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en bilsocial utredning tillsätts som skyndsamt ger förslag iavsikt att ge en allsidig och total bild av människors villkor i sitt dagligaresande.
mot · GK02T909 · 1996-10-07 00:00:00 — För att resa kollektivt över länsgränser och ofta mellan olikaformer av kollektivtrafik, såsom buss, tåg, spårvagn,tunnelbana eller färja behövs olika slags betalmedel.Betalmedlen kan vara biljetter eller kuponger som varieraröver länsgränserna. Om man arbetar på flera orter underveckan blir man tvungen att ha flera olika biljetter. Dettabefrämjar inte kollektivtrafikutnyttjande.Införandet av ett riksresekort skulle underlätta kollektivtrafikresandet, somär en av förutsättningarna för att minska biltrafiken och ett led i attgenomföradet långsiktigt hållbara samhället.Ett riksresekort skall vara heltäckande för hela och gälla för allpersontrafik på land och till sjöss. Kortet bör ha formen av ett kontokort. Denresande sätter i förväg in ett belopp för kommande resor på kortet. Kortetskall kunna återladdas med nya belopp, då kortet är tomt. Beloppet väljer denresande själv beroende på sitt resandebehov.Sverige bör indelas i två resandezoner, där en zon omfattar tätortstrafik ochden andra zonen landbygdstrafik. All kollektivtrafik, som går på landsväg,järnväg och vattenleder, bör omfattas av riksresekortet. En halvering av nugällande zonpriser i tätort föreslås och ett pris per kilometer på landsbygd,vilket skulle kunna gälla för järnväg och också för vattenleder.Resans längd och pris registreras och ett riksresekontor ersättertrafikbolaget på grundval av inlämnade redovisningar för utförda resor.En utredning, som visar på möjliga fördelar med ett riksresekort för attfrämja kollektivtrafiken och miljön, är önskvärd. I utredningen börmöjligheterna för framtida platsreservationer via automater på järnvägs-stationer och buss- eller båtterminaler samt återladdningsservice i närbutiker,kiosker eller bensinstationer ingå. Ekonomiskt kan ränteinkomstertillgodoräknas administration o.dyl. för riksresekortet och en överstyrning avresande från privatbilism till kollektivt resande minskar tryck och krav påvägnätet och bör också minska antalet trafikolyckor, vilket innebär lägresjukvårdskostnader. Borttagen moms på kollektivtrafik stimulerar ocksådensamma. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning om ett för heltäckande riksresekort.
mot · GK02T914 · 1996-10-07 00:00:00 — I samband med inträde i EU blev vissa EG-förordningar gällande svensk rätt, bland annat de omharmonisering av viss social lagstiftning (3820/85) och omfärdskrivare vid vägtransporter (3821/85). att fordon som används för vägtransporter avpassagerare eller gods skall installeras med färdskrivare,dock inte om fordonet väger mindre än . Även omvikten överstiger denna gräns så kan undantag medges omtransporten sker inom en radie av från det ställe därfordonet normalt är stationerat. Om sträckan är längre kanundantag medges bara efter ett godkännande av EG-kommissionen.Reglerna medför att hantverkare som transporterar anställda och materialtill arbetsställen ofta måste installera en färdskrivare i företagsbilen. Motbakgrund av att EG-förordningarna rimligen syftar till att förbättratrafiksäkerheten och arbetsvillkoren vid andra typer av vägtransporter såframstår denna effekt som förfelad. Avståndsbegränsning för undantag, femmil, framstår som mindre väl anpassad för svenska förhållanden. Inte minst ide norra delarna av vårt land är långa transporter till arbetsställen vanliga.Regeringen bör därför verka för att reglerna ändras. I första hand så att deinte täcker fall där det är arbetet på annan ort - och inte transporten i sig -som är huvudsaken med färden. I andra hand bör den nämndaavståndsbegränsningen justeras så att den bättre passar nordiskaförhållanden. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regler för färdskrivare.
mot · GK02U202 · 1996-10-07 00:00:00 — Som en del i arbetet med att sanera landets ekonomi harramen för det internationella biståndet, räknat i andel avBNI, på regeringens förslag i vårbudgeten sänkts till 0,7procent. slogs dock fast att ambitionen är attSverige åter skall uppnå enprocentsmålet när destatsfinansiella förutsättningarna för detta föreligger.Det är viktigt att målsättningen att återvända till enprocentsmålet liggerfast liksom utvecklingssamarbetets övergripande mål, att höja de fattigafolkens levnadsnivå.Det är också positivt att de tidigare biståndspolitiska målen nu komplette-rats med att biståndet skall bidra till jämställdhet. Genom den nu gynnsammare ekonomiska utvecklingen blir, enligtberäkningarna i budgetpropositionen, utfallet 76 miljoner högreän vad som antogs i vårpropositionen. Det är positivt för den verksamhet sombekostas genom biståndet att minskningen i faktiska belopp blir mindre änvad som beräknats.De förbättringar som kan skönjas för landets ekonomi gör det enligt vårmening realistiskt att anta att vi åter kanavsätta en procent av BNI till internationellt bistånd. Därför bör en målsätt-ning för hur vi successivt skall kunna uppnå detta mål utarbetas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om enprocentsmålet för biståndet.
mot · GK02U203 · 1996-10-07 00:00:00 — I tog kommunisterna vid en statskupp 1921makten i landet. Samma parti har sedan fram till sommaren1996 styrt landet, om än efter 1990 som ett "reformerat"kommunistparti. Årets val - det första fria i landets historia -ledde av enpartivälde till en maktväxling, ochMongoliet styrs nu av en koalition av demokratiska partier.Maktskiftet skedde mycket smidigt och allt synes ha gåttkorrekt till väga. Ett fristående demokratiinstitut, öppet föralla politiska organisationer, är i färd med att tränamänniskor i demokratiskt beslutsfattande, debatteknik ochorganisationsarbete.Redan under åren 1990-96 har emellertid stora förändringar ägt rum.Många utländska företag har påbörjat samarbete med mongolerna, stora delarav näringslivet har privatiserats, aktiemarknaden är välfungerande etc. Landethar dock en lång och svår väg framför sig. Läskunnigheten är god men denhögre utbildningen är bristfällig. Infrastrukturen lämnar mycket övrigt attönska, och främst måste den låga vägstandarden åtgärdas. Situationen pålandsbygden måste kraftigt förbättras på flertalet områden. Nivån påhälsovården måste höjas . I detta glest befolkade land (1,5 personer perkvadratkilometer) behöver man mobila verkstäder för allehanda mekaniskaverksamheter, vilka man önskar få stöd till att bygga upp.Samtidigt är den politiska ledningen mycket angelägen om att markera inte vill bli "omhändertagen", man vill ha bistånd och samarbete i ordetsbästa betydelse. Den egna utvecklingsviljan är mycket stark. Man önskarhjälp med att bygga upp demokratins, rättssamhällets och marknads-ekonomins institutioner. Även inom andra sektorer, t.ex. kulturens, finnsuttalade önskemål om att lära hur man organiserar sig.Mongoliet är exempel på ett land där stöd till "nyckelverksamheter"snabbt skulle leda till resultat , där stora stödbehov finns, men där mottag-andet också skulle fungera väl. När beslut skall fattas om vilka stater somskall ingå i det svenska biståndsarbetet, så är det vår bestämda uppfattning attMongoliet måste ingå i den gruppen. Medel till detta arbete bör kunna anslåsunder budgetposten "Särskilda utvecklingsprogram". HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av bistånd till .