mot · GK02Ju7 · 1996-10-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/96:9 Ny rättshjälpslag InledningNär rättshjälpslagen trädde i kraft sågs den som enviktig reform för att understödja principen om allas likhetinför lagen. Departementschefen framhöll i propositionen attprincipen om allas likhet inför lagen krävde att rättshjälpmåste medges i sådan utsträckning att ingen av ekonomiskaskäl hindrades från att tillvarata sina intressen i rättsligthänseende. Sedermera har rättshjälpen av statsfinansiella skälkommit att bli alltmer urgröpt. Det nu framlagda förslagetinnebär att staten frånträder sitt ansvar och låter denenskildes behov av skydd i dessa frågor bli beroende av deförsäkringsvillkor som bolagen fastställer. En sådan ordningöverensstämmer inte med resolution 78 (8) omrättshjälp i vilken det framhålls att staten har ansvar för denrätt till rättshjälp som följer av artikel 6 i europeiskakonventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna.De människor som drabbas av detta systemskifte är framför alltlågavlönade kvinnor, invandrare och ungdomar. Förslaget innebär också atträttshjälpen beskärs kraftigt inom familjerätten. Vid familjeseparationerkommer framför allt kvinnors möjligheter till sakkunnig hjälp att minskaavsevärt. Nedskärningarna kommer att allvarligt drabba rättssäkerheten.Rättshjälpen ochrättsskyddsförsäkringarnaVänsterpartiet motsätter sig förslaget att rättshjälpen görsgenerellt subsidiär till rättsskyddet. Försäkringsbolagen styrsav vad som är ekonomiskt intressant för bolagen.Försäkringsbolagen säger själva i sitt remissvar att eftersombolagen verkar på en fri marknad går det inte att göra någrasäkra förutsägelser om den framtida utvecklingen. De menaratt lagstiftaren i varje fall inte kan utgå från atträttsskyddsförsäkringen kommer att vara enintegrerad del av privatpersoners basförsäkringar.I själva verket har man all anledning att räkna med villkorsförändringar,premiehöjningar och försämringar av villkoren. I propositionen fästs stor viktvid det förhållandet att rättshjälpsutredningen funnit att avdem som bor i har rättsskyddsförsäkring. har i sittremissvar påpekat att dessa siffror avser och atttäckningsgraden sjunkit i takt med att de ekonomiskaförhållandena försämrats för det stora flertalet medborgare. Enligt uppgiftsaknar t.ex. av dem som bor i flerfamiljshus hemförsäkring. Andragrupper med låg täckningsgrad är lågavlönade, ensamståendesmåbarnsföräldrar, sjuka, invandrare och trångbodda, d.v.s. typiskt sett svagasamhällsgrupper. Av underlaget till rättshjälpsutredningen framgår att ca300 000 människor skulle riskera att bli utan rättsligt bistånd vid en tvist. Depremiehöjningar som blir följden av förslaget kommer att leda till att gruppenblir betydligt större. Som jämförelse kan nämnas att i , där man harrättsskyddet i en separat försäkring, är täckningsgraden 7 procent.Med propositionens lösning släpper staten i det närmaste all kontroll överrättshjälpen. Det blir en kraftfull signal om att rättssäkerheten inte är avsådanvikt att den väger tyngre än en besparing på . Det finnsinga minimigarantier för vad en rättsskyddsförsäkring skall innehålla.Bolagen kan också sätta så låga timtaxor att det inte går att finnakvalificerade jurister som är villiga att åta sig dessa uppdrag.Den föreslagna regeln i § 9 om att den som med hänsyn till sittförsäkringsskydd och sina ekonomiska och personliga förhållanden borde hahaft rättsskyddsförsäkring skall kunna få rättshjälp endast om det finnssärskilda skäl med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse för densökande är oklar och svårtolkad. Regeringens uttalanden i propositionen ärknappast särskilt klargörande. anser att den föreslagnabestämmelsen bör avslås.InkomstgränsenDen nuvarande inkomstgränsen för rätt till rättshjälp är sjubasbelopp, d.v.s. . föreslogatt inkomstgränsen skulle sättas vid . Sverigesadvokatsamfund avstyrkte detta förslag med denmotiveringen att det skulle innebära att en stor grupp skullekomma att stå utan möjlighet till juridiskt biträde. Samfundetansåg dessutom att inkomstgränsen borde knytas tillbasbeloppet för att undvika urholkning. Regeringen har numarginellt justerat upp inkomstgränsen, men detta rubbarinte grunderna för kritik. Vänsterpartietanser - med samma motivering som - attinkomstgränsen även fortsättningsvis bör vara sju basbelopp.Behov av biträdeRegeringen anser inte att behovet av biträde iförvaltningsdomstolarna ökat . Men somLagrådet påpekar har det pågått enutveckling mot att olika frågor med större eller mindrerättslig anknytning inom förvaltningsområdet förs över tillavgörande av förvaltningsdomstol. Genom att nedflyttningunder skett av åtskilliga måltyper frånkammarrätt till länsrätt har alla tre domstolsinstansernanumera ett synnerligen brett målområde, inom vilket de mestskiftande frågeställningar kan komma upp. Sedan Sverigetillträtt och därpå blivit medlem i EU hardessutom EG:s omfattande och komplexa regelverk blivit attbeakta inte minst i förvaltningsrättsskipningen, något sominte sällan medför behov av ingående diskussioner ochöverväganden utifrån aspekter som inte krävtuppmärksamhet. Lagrådet påpekar också att införandet avtvåpartsprocess visserligen inte medfört förändring idomstolarnas lagreglerade utredningsskyldighet, men att detändå står rätt klart att följden blir att domstolarnashandläggning mer än tidigare blir präglad avförhandlingsprincipen och mindre av officialprincipen. Detinnebär ett större ansvar för den enskilde rättssökande attsjälv svara för att fakta och rättsliga argument förs fram idomstolen.Mot bakgrund av bl. a. dessa förändringar och tendenser i förvaltnings-processen anser Lagrådet att det ligger närmast till hands att utgå ifrån attbehoven av rättsligt biträde i förvaltningsmål kommer att bli i varje fall någotstörre än vad som återspeglas i hittillsvarande starkt återhållsamma praxis.Lagrådet anser inte anknytningen till funktionshinder som särskiltmeningsfylld som förutsättning för rättshjälp i dessa mål, utan föredrar attden rättsliga angelägenhetens art, omfattning och betydelse skall betonas somdet grundläggande när biträdesbehovet prövas.Vänsterpartiet delar den analys som Lagrådet gjort av biträdesbehovet i målvid förvaltningsdomstolarna och anser att regeringen bör återkomma med ettlagförslag till som tillgodoser dessa synpunkter.RimlighetsprövningenI lagförslagets 8 § föreslås att rättshjälp endast får beviljasom det med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse,tvisteföremålets värde och omständigheterna i övrigt ärrimligt att staten bidrar till kostnaderna. I nu gällanderättshjälpslag motsvaras den föreslagna regeln av enbestämmelse att den som inte har befogat intresse av att fåsin sak behandlad inte får beviljas allmän rättshjälp. I likhetmed Lagrådet anser att det är tveksamt om,med hänsyn till de förutsättningar för rättshjälp som i övrigtföreslås, den nya regeln i praktiken kommer att ge någotväsentligt ökat utrymme att avslå en rättshjälpsansökan iförhållande till den nuvarande regeln i § 8 första stycket 13 i1972 års rättshjälpslag. anser att § 8 i denföreslagna lagen bör ha följande lydelse: Den som inte har ettbefogat intresse av att få sin sak behandlad får inte beviljasrättshjälp.Rättshjälp för näringsidkareDen nuvarande lagstiftningen med mycket begränsademöjligheter för näringsidkare att erhålla rättshjälp harfungerat väl. I propositionen sägs att en skärpning ijämförelse med nuvarande regel är motiverad. Vad denmotiveringen består i antyds emellertid icke. Vänsterpartietanser att § 13 i lagen bör ha följande lydelse: Den som äreller har varit näringsidkare får inte beviljas rättshjälp iangelägenhet som uppkommit i hans näringsverksamhet omdet inte finns skäl för rättshjälp med hänsyn tillverksamhetens art och begränsade omfattning, hansekonomiska och personliga förhållanden ochomständigheterna i övrigt.Rättshjälp vidäktenskapsskillnadI propositionen föreslås att rättshjälp i angelägenheter somrör äktenskapsskillnad skall ges endast när det finns särskildaskäl. motsätter sig en sådan förändring ochanser att 11 § 1 i förslaget bör utgå. Som advokatsamfundetpåpekar i sitt remissvar är en äktenskapsskillnad för det storaflertalet en mycket ingripande händelse såväl på detpersonliga som på det ekonomiska planet. Hela familjen ärberoende av de överväganden och beslut som fattas isamband med separationen, beslut som har betydelse långt ini framtiden. Det är därför angeläget att inblandade parter påett tidigt stadium får tillgång till kvalificerat juridiskt biståndså att man får ett rättsligt underlag till de bedömningar somskall göras. Det gäller t.ex. bodelning, vårdnad, umgänge,underhåll till barn och make, boenderätt och skatterättsligafrågor. Om bägge parter får tillgång till juridiskt bistånd ochhjälp att på rättslig grund lösa de problem som uppkommerökar givetvis möjligheterna att komma överens i olika frågorav detta slag som måste lösas i samband medäktenskapsskillnaden. En inskränkning i rätten till rättshjälptorde med säkerhet öka antalet mål i domstol i dylika frågoroch därmed innebära ökade kostnader för samhället. Det gårinte heller att bortse från risken att enskilda drabbas avrättsförluster därför att de i samband med äktenskapsskillnadsaknar möjlighet till juridiskt bistånd. De nuvarande reglernainnebär att även den ekonomiskt svagare parten i ettäktenskap, vanligtvis kvinnan, kan erhålla sammakvalificerade juridiska bistånd och beslutsunderlag som denpart som har möjlighet att själv betala sina advokatkostnader.Upphörande av rättshjälpEnligt förslaget skall rättshjälpen upphöra när biträdet harrätt till ersättning för 100 timmars arbete. I undantagsfallskall gränsen kunna överskridas.Besparingseffekten av förslaget är outredd och sannolikt liten. Ett stortantal remissinstanser har avstyrkt förslaget. Regeln kan komma att fåförödande effekter i de fall den blir tillämplig. Stor risk finns att den somdrabbas måste efterge sin rätt för en starkare motpart, kanske ett företag medavdragsgilla ombudskostnader. anser att bör avslå §34 i lagförslaget.UtredningskostnaderRätten till ersättning för utredningskostnader föreslåsbegränsas till . anser i likhet medRättshjälpsmyndigheten, , ,och attdet under vissa omständigheter bör finnas möjlighet att brytaigenom beloppsgränsen.Offentligt biträdeI propositionen läggs fram förslag om en lag om offentligtbiträde. En nyhet är att beslut i frågor om offentligt biträdeav , polismyndigheten och regeringen skallöverklagas till i stället förRättshjälpsnämnden, som handlägger dessaöverklaganden. Detta förslag är oacceptabelt med tanke påden mycket omfattande allvarliga och befogade kritik somriktas mot inämndens handläggning av utlänningsärenden. Enöverflyttning av dessa frågor till nämnden skulle bidra till attytterligare försämra rättssäkerheten på detta rättsområde.Övriga frågor om offentligtbiträdeI regeringens proposition 1996/97:25 hänvisas beträffanderättshjälpsfrågorna i asylärenden till den beredning som skeri med anledning avRättshjälpsutredningens förslag. I den förevarandepropositionen berörs inte dessa frågor. Det gäller t.ex.förordnande av offentligt biträde för förvarstagna barn därnuvarande regler står i uppenbar konflikt medbarnkonventionen. Det gäller Flyktingpolitiska kommitténsförslag om utökade möjligheter till rättshjälp vid avvisningarmed omedelbar verkställighet och det gäller tidpunkten närInvandrarverket förordnar offentligt biträde (jfr beslut avJustitieombudsmannen dnr 1723-1993). När detgäller dessa frågor bör regeringen skyndsamt återkomma tillriksdagen med lagförslag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att propositionens förslag att låta den enskildes behov av skydd irättsliga frågor bli beroende av försäkringsbolagens försäkringsvillkor intestår i överensstämmelse med resolution 78 (8),2. att avslår 9 § i regeringens förslag till ny rättshjälpslag,3. att beslutar att 6 § första stycket i regeringens förslag tillrättshjälpslag skall ha följande lydelse:Rättshjälp får beviljas en fysisk person vars ekonomiska underlag enligt 38 §inte överstiger ett belopp som motsvarar sju gånger det basbelopp enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring som gällde året innan rättshjälp begärs,4. att hos regeringen begär förslag om sådan ändring iregeringens förslag till rättshjälpslag att den rättsliga angelägenhetens art,omfattning och betydelse skall vara avgörande för rätten till biträde iförvaltningsdomstolarna,5. att beslutar att 8 § i regeringens förslag till rättshjälpslagskallha följande lydelse:Den som inte har befogat intresse av att få sin sak behandlad får inte beviljasrättshjälp,6. att beslutar att 13 § i regeringens förslag till rättshjälpslagskall ha följande lydelse:Den som är eller har varit näringsidkare i angelägenhet som uppkommit ihans näringsverksamhet får inte beviljas rättshjälp om det inte finns skäl förrättshjälp med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hansekonomiska och personliga förhållanden och omständigheterna i övrigt,7. att avslår 11 § 1 i regeringens förslag till rättshjälpslag,8. att avslår 34 § i regeringens förslag till rättshjälpslag,9. att beslutar att 17 § i regeringens förslag till rättshjälpslagenskall tillföras ett tredje stycke med följande lydelse:Om det föreligger särskilda skäl betalar staten för utredningskostnader somöverstiger ,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vilken instans som bör överpröva beslut om offentligt biträde iutlänningsärenden,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ny lagreglering av förvarstagna barns rätt till offentligtbiträde, utökade möjligheter till rättshjälp vid avvisning med omedelbarverkställighet och tidpunkten för förordnande av offentligt biträde.