mot · GK02Ub451 · 1996-10-07 00:00:00 — Detta bör ges regeringen till känna.Det behövs fler kvinnliga handledare/förebilder och en strävan efter störrejämlikhet i högskolans tjänstestruktur. Styrelser och nämnder bör uppvisa enjämn könsfördelning. Speciellt viktigt är att tjänsteförslagsnämnder uppfyllerdessa krav, då deras förslag är direkt avgörande för tjänstestrukturerna. Ensnabb ökning av andelen kvinnor i forskarsamhällets olika organ böreftersträvas. Skulle högskolevärlden misslyckas med att uppnå en jämnkönsfördelning i tjänsteförslagsnämnderna bör kvotering vid tillsättningen avdessa övervägas.I betänkandet "Viljan att veta och viljan att förstå - kön, makt och denkvinnovetenskapliga utmaningen i högre utbildning" (SOU 1995:110)föreslår utredaren även att anslagen till högskolor och universitet bör kopplastill hur väl de uppfyller de rekryteringsmål som beslutats införas ijämställdhetspropositionen 1995 och som kommer att konkretiseras iproposition . Om de åtgärder som föreslås inte räckerför att förbättra jämställdheten inom högskoleväsendet bör det kunna bliaktuellt att överväga utredarens åtgärd.Under de senaste åren har forskningsrådens resursfördelning till kvinnordebatterats och då speciellt MFR:s fördelning av resurser. Diskriminering ianslagsförfarandet måste naturligtvis motarbetas med kraft. För att dessa kravska uppfyllas är det nödvändigt att jämställdhetsrevisioner blir obligatoriskaför forskningsråden. Detta bör ges regeringen till känna.En annan viktig förutsättning för att få kvinnor att satsa på den akademiskakarriären är att det finns möjligheter till att arbeta under ekonomiskt tryggaomständigheter, vilket naturligtvis även gäller män. Därför är genomförandetav doktorandtjänster och en satsning på mellantjänster de kanske två enskiltviktigaste åtgärderna för att stimulera kvinnor att påbörja den akademiskakarriären. Ökade möjligheter för disputerade att stanna kvar och fortsätta sinforskarkarriär kan åstadkommas genom att fler tjänster som forskarassistentinrättas. Regeringen bör i vårens proposition om tjänstestrukturen i högskolanåterkomma med förslag i denna riktning. Detta bör ges regeringen till känna.Nya svenskarDet är uppenbart att även svenskar med invandrarbakgrundär underrepresenterade inom forskarvärlden. Detta trots attandelen, som har högskoleutbildning, är högre bland de somflytt till än bland den inföddabefolkningen.Precis som på så många andra samhällsområden har de nya svenskarnamarginaliserats inom forskarvärlden. Inte heller på universitet och högskolorkan man spåra tillräcklig insikt om att mångfald och variation är en tillgångpå arbetsplatser genom att tillföra bredare perspektiv, kompetens ochkontaktytor.Andelen svenskar med invandrarbakgrund är alldeles för låg bland olikapersonalgrupper och forskare för att den högre utbildningen och forskningenskall kunna sägas avspegla befolkningsstrukturen av idag.Kartläggning har visat att, av de 157 anmälningar som gått tillDiskrimineringsombudsmannen, har inte en enda lett till någon åtgärd.Annonser, urval till intervjuer med sökande, bedömning av meriter och,slutligen, tillsättning av utlysta tjänster, samtliga dessa steg i ettanställningsförfarande har tyvärr i många fall givits diskriminerande drag.Även inom högskolans värld finns exempel på denna problembild.Debatten som förs inom högskole- och forskningsvärlden om attkvinnors forskning blir mer ifrågasatt, att de får lägre anslag ochuppenbarligen har svårt att hävda sig vid rekrytering till högre tjänster, börsnarast vidgas till att även omfatta de likaledes dåliga förutsättningarna förinvandrare med forskningsambitioner.Staten har och genom en lång rad kommittéers ochutredningars försorg analyserat de invandrade svenskarnas situation.Regeringen är enligt propositionen beredd att avsätta ytterligare medel idenna strävan. Välfärdsforskning och längdsnittstudier är exempel påangelägna områden att gå vidare med.Men det är oerhört angeläget att staten, den högre utbildningen och inteminst forskarvärlden i sig, föregår med gott exempel och anstränger sig för attbättre än leva upp till uttalade ambitioner om jämställdhet.Trovärdigheten växer gentemot utbildningens och forskningens avnämare,som näringslivet, och propåerna om att där understödja en utveckling förflerkulturell kompetens på arbetsplatserna ökar i tyngd om staten ochutbildarna lever som man lär.Politiskt sett, är det önskvärt med en uppstramning och samordning av dehållningar, förslag och analyser som ett flertal olika utredningar produceratunder senare tid. Invandrarpolitik har alltför länge setts som ett särskiltpolitikområde och hanterats i särskilda sammanhang. Så kan det inte fortsätta.I alla sammanhang, varav forskningspolitiken är ett, måste ett tydligt ochkonsekvent genomfört perspektiv finnas med. En politik, som strävar efter attden kulturella mångfalden, som är en verklighet i , skall ocksåprägla de strukturer, demokratiska arenor, utbildnings- och rättsväsende,arbetsplatser, kulturella verksamheter m.m. som sammantaget formar vårtsamhälle. Forskningens verksamma behöver som helhet också spegla dennapluralism.Kompletteringsutbildning för invandrade akademiker och yrkesutbildade ärett sätt att underlätta för den enskilde att få ett arbete, där den tidigareutbildningen (t.ex. utländsk examen eller yrkesutbildning) tas tillvara.Eftersom en brist på t.ex. civilingenjörer och andra yrkesgrupper med långutbildning har redovisats, bör detta vara mycket angeläget ur såväl ettindividuellt som nationellt perspektiv. Vi föreslår att en tvåårig utbildninganordnas, där den enskilde kan komplettera sin utbildning eller justera uppsin utbildning för att vara likvärdig med den utbildning som nyutexamineradehar. Vidare skall det inom denna utbildning ges kvalificerade språkkunskaperi svenska och i fackspråk. De som har en högre utbildning i bagaget har etthelt annat studietempo och kan tillgodogöra sig språkutbildning snabbare änden som i stort sett saknar grundutbildning. Därför bör svenskundervisningendifferentieras efter individuella förutsättningar och studiebakgrund. Tredjedelen i denna utbildning skall vara riktad yrkespraktik. Med yrkespraktik gesmöjligheter att komma in på arbetsmarknaden, skaffa kontakter ocherfarenhet som sedan gör det lättare att få jobb, som motsvarar den utbildningden enskilde har.AMV har bedrivit ett antal s.k. tillvaratagandeutbildningarför personer med högskoleutbildning från andra länder. påpekar i sitt betänkande (SOU 1996:55) är detviktigt att de studerandes resor till denna utbildning vägs in i kurskostnadenså inte deltagande försvåras. Besparingsbeslut inomarbetsmarknadsutbildningen hotar annars att få denna effekt.Regeringen bör återkomma med ett samlat förslag för att också påhögskolor och universitet ta tillvara den kompetens som de nya svenskarnakan bidra med. Detta bör ges regeringen till känna.ProfessorsutnämningarRegeringen föreslår i propositionen att forskningsråden återska få rätt att inrätta professurer. stod bakomfyrklöverregeringens forskningsproposition som avskaffadedenna möjlighet (prop. 1992/93:170) och finner ingenanledning att ändra åsikt. Enligt vår mening bör satsningar pånya professurer vara ett led i högskolornas utvecklingsarbete,och central styrning bör begränsas till projektfinansieringoch anslagsfördelning. Regeringens argument attforskningsråden verkar som förnyare av forskningen i landettillbakavisas dessutom till stor del av betänkandet"Forskning och pengar" (SOU 1996:29) som visar att äldreforskare får större anslag än yngre, att män får större anslagän kvinnor och att professorer får större anslag än andraforskare. Vi föreslår därför att avslår förslaget attbemyndiga forskningsråden att inrätta professurer. Detta börges regeringen till känna.I propositionen meddelar även regeringen avsikten att inrätta flera nyaprofessurer. I budgetpropositionen (proposition 1996/97:1) föreslår man ävenatt medel anslås till dessa professurer. delar uppfattningen attdeämnen som regeringen vill stärka genom nya professurer är angelägna menmenar också att man bör slå vakt om det decentraliserade beslutsfattandetäven vad gäller tjänstestrukturer. Prioriteringar för att inrätta nyaprofessurerbör huvudsakligen göras vid varje lärosäte, bland de egna medlen. Vimotsatte oss förslaget om att ge regeringen rätt att inrätta professurer(proposition 1994/95:100, bil. 9) och finner inte heller här någon anledningatt ändra uppfattning. Vi föreslår därför också att återkallarbemyndigandet till regeringen att inrätta professurer. Detta bör ges regeringentill känna.I betänkandet Viljan att veta och viljan att förstå - kön, makt och denkvinnovetenskapliga utmaningen i högre utbildning" (SOU 1995:110)föreslås att titeln professor utvecklas till en kompetenstitel.Centerpartiet ser flera möjliga fördelar med en sådan reform:- Individuellt ges ett kompetenserkännande som annars bara ett fåtal får,trots små och svåravgörbara skillnader i kompetens.-- På institutionell nivå avslöjas" den samlade kompetensen och vittnar omframgångsrika och starka högskolor.-- Uppdrag, som kräver professors grad, kan delas på flera och avlasta deidag ofta tungt arbetsbelastade professorerna.-Givetvis kan det också finnas nackdelar med en sådanreform. Bl.a. måste effekterna på de livstidsförordnanden,som sker av professorer, noga övervägas. Vi anser attföljderna av en eventuell reform, för att omvandla titelnprofessor till en kompetenstitel, bör utredas inför denproposition om tjänstestrukturen som regeringen avser attåterkomma med 1997. I samband med denna propositionavser också att slutgiltigt ta ställning till ensådan reform.TvärvetenskapForskningens inriktning mot förnyelse leder ofta tillgränsöverskridanden och uppkomst av nya ämnen.Tvärvetenskaplig forskning överskrider inte bara gränsernaför vår kunskap utan också gränserna mellan olikadiscipliner. Tillhörigheten till en disciplin ger forskaren enreferensram, ett normsystem och en teoribildning.Tvärvetenskap måste utnyttja en kombination av måttstockarfrån olika discipliner. Detta innebär också atttvärvetenskapliga ämnen måste bygga på godaämneskunskaper och bibehållande av en vetenskaplig metod.Enligt vår uppfattning är detta viktigt för att inte försvaga detvärvetenskapliga studiernas anseende och för attupprätthålla en hög vetenskaplig kvalitet.Tvärvetenskapliga studier kan vara av stort värde för att studera fenomen ivärlden, som ganska sällan låter sig inordnas i smala fackområden. Genomtvärvetenskapen får forskare med olika perspektiv möjligheter att träffas ochtillsammans arbeta fram en helhetssyn.Idag är det dock svårt att vinna acceptans för tvärvetenskap i forskar-samhället och att finna resurser för att bedriva den. ,som är en förutsättning för fasta forskningsresurser, gynnar inte tvär-vetenskap eftersom pengarna delas ut till väl avgränsade sektorer. De småoch medelstora högskolorna har ofta en fördel genom sin annorlundaorganisationsform. Dessa försök med andra former än den traditionellafakultetsorganisationen bör uppmuntras.Stiftelser frånlöntagarfondsmedelUnder fyrklöverregeringen avsattes ca 18miljarder kronor av löntagarfondsmedlen till elva olikaforskningsstiftelser. Stiftelserna kom till för att utveckla ochstärka forskningen i för viktiga och angelägnaområden där svenskt näringsliv kan bli världsledande. Ettviktigt motiv bakom inrättandet av forskningsstiftelserna varockså att öka mångfalden. Det har bidragit till att skapa flerav varandra oberoende forskningsfinansiärer. Det har ettvärde i sig att på det sättet skapa mångfald också ifråga omde medel som hämtats ur den offentliga ekonomin. Därmedges forskare möjlighet att vända sig till flerfinansieringskällor. Makten över forskningspengarna harspridits.För är det självklart att slå vakt om rättssamhällets principer.Vi är inte beredda att ändra viktiga spelregler retroaktivt. Vi kan inteacceptera att det ska vara principiellt olika regler för olika stiftelser. Vianserinte att forskningsstiftelsernas pengar ska läggas under statens hand. Närstiftelserna inrättades var ett viktigt syfte just att skapa mångfald.Vi presenterar i en särskild motion våra förslag rörande stiftelser frånlöntagarfondsmedel.NyinrättadestiftelsehögskolorCenterpartiet ser ett värde i mångfald också inomutbildningsområdet. Enligt vår uppfattning är det värdefulltatt det finns fristående högskolor och att dessa genomkonkurrens med statligt producerad utbildning bidrar till atthöja kvaliteten i svensk utbildning och forskning som helhet.Vi avvisar därför regeringens försök att ta kontroll över debåda nyinrättade stiftelsehögskolorna och uppgift är inte att detaljreglera all högre utbildning och forskning ilandet, utan att genom anslag och riktlinjer ange den allmänna färdriktningen.Vi delar regeringens krav på öppenhet och insyn i stiftelsehögskolorna menavvisar försöken att ta fullständig kontroll över dem genom att tillsätta ochavsätta hela styrelserna. Insynen borde kunna ske genom en frivilligöverenskommelse med regeringen som gav denna rätt att tillsätta en minoritetav ledamöterna.I samband med att vi får fler utbildningsarrangörer även inom den högreutbildningen är det viktigt att inte ge avkall på krav på hög kvalitet. Sammahöga krav på kvalitet i utbildning och forskning bör ställas påstiftelsehögskolorna som på statens högskolor vid tilldelning av medel. Medfler fria högskolor ökar också behovet av uppföljning av kvalitetsarbetet.Finansiering av föreslagnautgiftsökningarI motionen föreslår utgiftsökningar sommotsvarar . 1999 innebärvåra förslag utgiftsökningar med ytterligare 125 miljonerkronor. Därutöver föreslår vi en satsning på transport- ochkommunikationsforskning vid på medför ökade kostnader med ca 20miljoner kronor 1997. Satsningen bör finansieras helt med medel frånutgiftsområde 22, Kommunikation. 1998 bör föras fråndetta utgiftsområde till utgiftsområde 16, Utbildning ochuniversitetsforskning, som tar över ansvaret för finansiering av satsningen.1999 bör ytterligare föras över från utgiftsområde 22 tillutgiftsområde 16. Det tillskott, som krävs för att finansiera satsningen, börfördelas inom ramen för det extra anslag till mindre och medelstorahögskolor, som vi föreslår i motionen.Sammantaget innebär förslagen utgiftsökningar om ca 200 miljoner kronor1998 och ytterligare ca 1999. Regeringen bör återkommamed förslag då nästa års ramar skall presenteras.Även om möjligheter finns att spara resurser på såväl per capitaersättningsom fakultetsanslag är det svårt att med kort varsel drastiskt förändraförutsättningarna för högskolornas verksamhet. Fakultetsanslagen ärdessutom huvudsakligen ett basanslag, som finansierar forskarutbildning ochfasta tjänster vid högskolorna.Mycket av den sektorsforskning som bedrivs är angelägen och mycketnyttig. Ändå finns ett problem i och med att friheten för forskare, som intefått fasta tjänster, att själva välja sina forskningsområden minskar, om de ärhänvisade till att söka sektorsmedel till olika projekt. De forskningsstiftelsersom fyrklöverregeringen inrättade går dessutom i stor utsträckning attbetrakta som sektorsmedel, varför en förskjutning av balansen mellan fastaresurser och sektorsmedel kan sägas ha ägt rum. En minskning avsektorsmedlen måste dock återspeglas i budgetramarna, varföromfördelningen måste göras nästa år.En del av den forskarutbildning, som vill stärka, framföralltvid de mindre och medelstora högskolorna, kan antas komma studenterna igrundutbildningen till del, då fler doktorander kan medverka som handledare.En viss omfördelning från per capita-ersättningen till forskarutbildningen kandärför accepteras. Finansieringen av reformerna budgetåren 1998 och 1999kommer att innebära en nedskärning av per capita-ersättningen,fakultetsanslag och sektorsmedel med ca 1998 ochytterligare ca för 1999.Den omfördelning vi föreslår från sektorsmedel till reformer motsvarar,med en uppskattning av statliga sektorsmedel till , drygt 1procents minskning vardera 1998 och 1999. Då minskningen ska fördelas påolika sektorer, måste hänsyn tas till vilka områden som redan drabbats hårt avtidigare eller av regeringen nu föreslagna utgiftsminskningar. Förändringarnabör också genomföras så att effekten inte blir negativ för de mindre ochmedelstora högskolorna.Regeringen bör återkomma, då nästa års ramar presenteras med förslag tillhur utgiftsminskningen ska fördelas. Detta bör ges regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om riktlinjer för forskningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildningsplatser till ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om civilingengörsutbildning vid och Mälardalenshögskola,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om målen för forskningspolitiken,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en internationell högskola för transport,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en modell för kvalificeringstrappa, som ger examensrättigheter iforskarutbildningen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett anslagssystem, som bygger på en kvalificeringstrappa,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utveckling av fakultetsorganisationen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en tidsplan för beslut om universitetsbenämning,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppdrag till högskolor beträffande forskarutbildning,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en omvandling av utbildningsbidrag till doktorandtjänster,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett program för doktorandtjänster,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett socialt skydd för doktorander,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om effekterna av den avbrutna omvandlingen av utbildningsbidragtill doktorandtjänster,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämställdhetsrevisioner för forskningsråden,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskarassistenttjänster,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att till vara den kompetens som invandrade svenskar har,18. att avslår regeringens förslag om att forskningsråden skall fåinrätta professurer,19. att återkallar bemydigandet till regeringen att inrättaprofessurer20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ramarna .