mot · GK02Jo502 · 1996-10-07 00:00:00 — Genteknik - ingen genväg till framtiden Genteknik ochkristdemokratisk ideologiDet är få områden som är inne i en så intensiv utvecklingsom gentekniken. Gentekniken är ett område som har enoerhörd dynamik och potential att påverka människors livoch öden . är det en fråga som i mycketringa utsträckning debatteras offentligt, bland annat beroendepå ämnets komplexitet. Detta är otillfredsställande.Genteknik på växter och djur kommer att få allt större betydelse iframtiden. Det är därför viktigt att vi noga tänker igenom de etiska aspektersom finns inom detta område. Vi baserar vår grundsyn på den kristdemo-kratiska förvaltarskapstanken. Vi menar att människan är förvaltare, och inteherrar i skapelsen. Detta ger oss ett speciellt ansvar, vi ska agera med enlångsiktig helhetssyn med respekt för vår omgivning och kommandegenerationer. ger vår syn på förvaltandet drivkraft till förändring.Att förvalta innebär något mer än att bara passivt slå vakt om något. Vi menaratt det är förenligt med ett gott förvaltarskap att förändra, utveckla och skapanytt. Det måste dock ske på ett ansvarsfullt sätt.De etiska utgångspunkterna är grundläggande för den kristdemokratiskaidéutvecklingen och för formulerandet av konkreta sakpolitiska ställnings-taganden. Vi bygger vår grund på fyra pelare: människovärdet, ofullkomlig-hetstanken, behovet av små och nära gemenskaper och förvaltarskapstanken.Det är speciellt den sistnämnda av dessa, förvaltarskapstanken, som i förstahand är relevant för vår syn på skapelsen och hur vi ska förhålla oss till den.Med denna grundsyn har vi därmed dragit upp en gräns mot dem som hävdaratt människan är sin egen herre och kan styra och ställa helt efter eget val.Kungstanken bakom förvaltarskapet är "ansvar". Ansvarighetsfrågan harföljt mänskligheten som en levande tanke så långt vi kan blicka tillbaka ihistorien. Förvaltarskapet - ansvarigheten - gäller både de egna personligaresurserna och de yttre materiella värdena, miljö och resurser. Vi ska agera påett sådant sätt att vi med stolthet kan överlämna frukterna av vårt arbete.Förvaltarskapet innebär inte något passivt förhållningssätt utan ärutvecklande och förnyande till sin karaktär. Vi ska därför inte skämmas föratt vi ingriper och påverkar naturen, men vi ska göra det utifrån ett perspektivsom är långsiktigt och varsamt. Det är skillnad på en skönhetssträvandeträdgårdsmästare och en vinstmaximerande regnskogsexploatör för att ta ettnågot övertydligt exempel.I förvaltarskapstanken ligger naturligt också ett effektivitetstänkande sombaseras på den totala människosynen. Vem gör vad med vilken kompetens?Det handlar om makt- och kompetensfördelningen. Den kristdemokratiskaidétraditionen utgår ifrån subsidiaritetsprincipen. Den innebär starkt förenklatatt beslut ska fattas och genomföras på lägsta möjliga effektiva nivå. Högreoch överordnade nivåer är till för att hjälpa och komplettera de lägre, inteersätta dem.Förvaltarskap har att göra med ekonomi. Ursprunget till ordet "ekonomi"kommer från grekiskan, och betydde just det som vi lägger i begreppetförvaltarskap. har ordet ekonomi dessvärre kommit attbetyda mer av krass materialism och kortsiktigt tänkande. Men vi vill lyftafram denna ursprungliga betydelse. Att förvalta något väl innebär att manekonomiserar sina resurser, det vill säga utnyttjar dem väl och inte satsar påen mer resurskrävande lösning än nödvändigt. Detta hänger ihop medeffektivitetstänkandet som nämns ovan.Människan är en del av skapelsen. Lite grovt förenklat kan man säga att påcellnivå ser vi i stort sett likadana ut - oavsett om vi är människor, grodor,alger eller svampar. Det är mer som förenar än som skiljer levandeorganismer åt.Men vi är något mer. Vår förmåga att fatta medvetna val ger ossen särskild position, men positionen medför ansvar och inte oinskränkt maktefter eget tycke. har sagt att "människan är det enda djur somhar förmågan att kunna rodna, och också har en anledning att göra det". Detligger en del sanning i det påståendet.Människans särställning får till konsekvens att vi har en speciell uppgift,nämligen att bruka och förvalta världen. Vem eller vilken vi ser som ägareoch för vilken vi ska avlägga revision är en personlig fråga som kan besvarasolika av olika människor "av god vilja", men vår position är unik.Vad kan genteknikenanvändas till?Människan har påverkat naturen länge och konsten att flyttagener är gammal. Att avla fram nya hundraser är ett uttryckför detta. Den moderna gentekniken är bara mer specialiseradoch finkalibrig skulle man kunna säga. Helt enkelt mersofistikerad, enligt teknikoptimisternas sätt att se på frågan.Med hjälp av modern genteknik fortsätter vi egentligen baraatt göra det vi alltid har gjort, men sparar värdefull tid,pengar och andra resurser.Behovet att offentligt diskutera och reflektera över gentekniken är stort.Eftersom allt liv har samma byggstenar öppnar sig enorma potentialer medhjälp av gentekniken. En sak måste vi komma ihåg: traditionell avel kan geupphov till lidande och etiskt tveksamma resultat. Det har funnits etiskaproblem långt innan den moderna gentekniken kom in på scenen. Den storaskillnaden är hastigheten och styrkan hos de instrument vi har tillgång till ,eventuella misstag och oförutsedda effekter får därför mycket störrekonsekvenser än tidigare.Områden som är intressanta för industrin att dra nytta av genom moderngenteknik är främst läkemedel, diagnostik, växtförädling och miljövård. Detfinns både förhoppningar och farhågor om vad denna teknik kan bidra med.Egentligen handlar en del av kritiken kanske inte så mycket om självatekniken som sådan utan mer om människans (o)förmåga att hantera den.Varför tveka inför ensatsning på genteknik?Historien är full av exempel på brustna förhoppningar ochfelslagna prognoser. Erfarenheterna från den så kallade grönarevolutionen inom jordbruket visar tydligt på problemen medatt ny teknik inte alltid ger de resultat som man hade tänktsig.Den gröna revolutionen hade sin grund i ett nytt "mirakelvete" som kundege fler och större skördar än vanligt vete, och dessutom var mindre känsligtför klimatstörningar. Men istället för att bli en succé i kampen motvärldssvälten, vilket alla trodde att det skulle bli, så bidrog detta nya veteistället till att skapa stort behov av konstbevattning, konstgödsling, bekämp-ningsmedel och kraftigt skuldsatta småbönder som tvingades från sina gårdar.Ytterligare en negativ utveckling som delvis hänger samman med denmisslyckade gröna revolutionen är utarmningen av den genetiska basen, ellerdet genetiska kapitalet som är ett annat namn.Före den gröna revolutionen fanns drygt 80 000 olika varianter av ris. Barai odlades över 30 000 olika rissorter. odlas det bara cirka 50 olikasorter, och risken finns att detta antal minskar ännu mer. Den genetiskaerosionen är kanske den allvarligaste effekten av gentekniken. Utarmningenav gener ger mindre variation att bygga vidare på. Vi vet inte exakt vilkabetingelser som kommer att gälla , därför är en så bred genetiskbas som möjligt en form av försäkring inför en osäker framtid. Problemenmed alltför ensidig genetisk profil gäller inte bara inom växtriket, utan ärockså giltigt för boskapssektorn.Dessa problem har blivit alltmer uppmärksammade. 1974 bildadesInternational (). Initiativet togs vidFN:s miljövårdskonferens i då man fattade beslut om attbörja samla in, torka och frysa viktigt genmaterial från växter. Fröernaförvaras i så kallade genbanker.På detta sätt kan man bevara fröerna , sedan får man odla democh få nya frön som man sedan kan spara en period till. Man måste medandra ord hålla genbanken i ett aktivt förvaltande.Ett annat sätt att slå vakt om den genetiska arvsmassan är naturligtvis attodla det reguljärt i sin ursprungliga miljö. I flera länder i tredje världen harman därför bildat så kallade fältgenbanker med syftet att hålla den genetiskavariationen intakt. Detta är ett oerhört viktigt arbete, som dock kan vara svårtför ett fattigt land att avsätta resurser till. Vinsterna är långsiktiga, menkostnaderna omedelbara.Ett annat hot som inte är lika påtagligt men som bör beaktas är riskernamed vad som kan hända när man placerar ut GMO (Genetiskt ManipuleradeOrganismer), dvs växter, djur eller mikroorganismer som blivit genetisktmanipulerade, i naturen.De ekologiska systemen är komplexa och det är inte alltid självklart att vikan förutse alla effekter. Till exempel kan jordbruksväxter manipuleras för attfå egenskaper som kvävefixering, ökad ihärdighet mot torka, frost eller högsalthalt i marken, motståndskraft mot sjukdomar och bekämpningsmedel. Vihar även många erfarenheter av att det kan dröja från det att enhändelse inträffar till den tidpunkt då man ser de fulla konsekvenserna avhändelsen. Det tog ungefär efter att den kemiska revolutionen startatinnan samhället på allvar insåg miljö- och hälsokonsekvenserna medföroreningar, giftigt avfall, allergier och andra sjukdomar.Kan man ta patent på liv?En fråga som har följt gentekniken i spåren och orsakatmycket kritik är huruvida det ska vara möjligt för ett företagatt ta patent på levande organismer. Frågan är kompliceradoch innehåller många bottnar - juridiska, ekonomiska ochetiska.Allt eftersom tiden har gått har tolkningarna av vad som kan patenterasutvidgats, och ges patent på läkemedel och även genmanipu-lerade växter.Genom att manipulera generna är det möjligt att skapa nyamodifierade livsformer. Från genteknikföretagens sida finns det naturligtvisett stort intresse av att kunna skydda sina produkter, det har kostat mycketresurser att framställa och man vill inte bli bestulen på sitt arbete och dessfrukter.Det har funnits motstånd mot att bevilja patent på livsformer, men helatiden har gränserna flyttats steg för steg. I har man tänjt påpatentlagarna, och 1992 frångick myndigheterna i all tysthet den tidigarepraxisen och gav ett företag patenträtt på två genmodifierade potatissorter.I finns det en större öppenhet för möjligheten att ta patent, och redan1988 fick ett företag patent på den så kallade onkomusen som ärskräddarsydd för att användas inom cancerforskningen. Det blev det förstapatentet på ett genmanipulerat levande däggdjur.Patent på onkomusen har sökts även hos den europeiska patentorgani-sationen EPO (är anslutet), ansökan beviljades 1992. Beslutet över-klagades och efter det följde en lång och intensiv diskussion. Prövningen avbeslutet pågår fortfarande.En absolut majoritet av världens samlade gentillgångar kommer från tredjevärlden. Där finns inte bara de vilda släktingarna till våra dagars sädesslagkvar, utan också ett gigantiskt, och till stora delar ännu outforskat, gen-bibliotek. Biotekniken gör det möjligt för de stora transnationella företagen ibranschen att utnyttja denna "gen-pool" för växtförädling och för medicinskteller annat industriellt bruk. Frågan om patent blir därför också en fråga ommakt mellan Nord och Syd.Problemet, förutom den etiska aspekten, är att växt- och djuruppfödare somhittills kunnat använda genetiskt material från grödor och djur inte längrekommer att ha fri tillgång till det. Förädlaren eller uppfödaren måste skaffatillstånd från och betala avgifter till den som äger patentet. Ävenefterföljandegenerationer omfattas av patentet, bönderna skulle därmed inte ha rätt att tautsäde från den egna skörden utan att betala en avgift för det. Bönderna blirmer beroende av den biotekniska industrin. Den biologiska mångfalden kankomma att minska genom att patenten uppmuntrar till att ta fram och spridaett fåtal nya, lönsamma och homogena växtsorter och djurraser som ersättermer varierande lantsorter och lokala grödor.Att kunna ta patent på djur innebär också att man öppnar dörren för attgenetiskt ändra dem för kommersiella ändamål. Kommersiell bioteknik pådjur har till syfte att producera djur som går att marknadsföra och göra vinstpå. Risken finns att denna utveckling leder till ökad stress och onaturligabetingelser. Det speglar en syn på djur som om de vore levande fabriker.Det finns alternativ till det traditionella patentsystemet. Inom växtområdetfinns den så kallade växtförädlarrätten. Växtförädlarrätten innebär att densom tagit fram en ny växtsort får rätt till ersättning, royalty, för varje frösomsäljs. I de länder som ingår i UPOV finns en kontrollmyndighet. För att ensort ska bli godkänd krävs att den är distinkt, enhetlig och stabil. Förädlarenska också kunna visa att sorten verkligen är framförädlad. UPOV är främstspridd i den rikare delen av världen. För att tredje världen ska kunna få sinaintressen godkända på något sätt finns några olika alternativ. Ett exempel ärUSA som betalar en summa till , och sedan samlar indiska ochamerikanska forskare tillsammans in växter vars arvsmassa är gratistillgänglig också för och företag.Ett annat exempel är det läkemedelsföretag som har betalat en avgift tillCosta för att få använda deras växtliv. Dessa tvåmodeller har den fördelen att de ser länderna i tredje världen som en part attgöra avtal med. Om avtalen sedan blir rimliga för bägge parter är en annansak, sådant avgörs av bland annat styrkerelationen mellan inblandade aktörer.I har man som tidigare nämnts gått långt och öppnat för patent påbåde växter och djur. Inom EU har frågan diskuterats . arbetade med ett direktiv som gick ut på att stärka patent-skyddet för livsformer samt att harmonisera nationella lagar i det avseendet. Iförslaget kunde det juridiskt inte uteslutas att även mänskliga gener skullekunna omfattas av patenträtten. Efter mycket diskussion blev förslaget tillslut förkastat av 1995 och blev den gången avfört fråndagordningen. Frågan är dock inte slutligt löst.Lagstiftning och genteknikI har den rättsliga regleringen av genteknik längevarit blygsam trots att tekniken utövats under flera decennier.Det var först i och med att EG utfärdadetvå direktiv på området som det egentliga lagstiftningsarbetetkom igång.I förhållande till EG-direktiven innehåller dock den svenska lagen någrasvagheter, främst på grund av dess karaktär av ramlag och dess avsaknad avregler om offentlighet och sekretess. Verkställandet av direktiven i lagen ochdess förordning har skett på ett sådant sätt att det förefaller bli upp tillberördamyndigheter att avgöra i vad mån direktiven ska tillämpas eller inte, och dettatorde vara otillräckligt sett från EG-rättslig synpunkt.KristdemokratiskaståndpunkterUtifrån vår förvaltarskapssyn kan vi inte hävda att det är felatt vi människor på olika sätt försöker påverka och förändranaturen och vår livsmiljö. För att kunna försörja demänniskor som lever förlitar vi oss inte till de grödoroch de produktionsmedel som fanns , närjordens befolkning bara var en bråkdel så stor som idag.Sett ur befolkningsökningsperspektiv kan det därför synas logiskt attfortsätta på den inslagna vägen - att göra jordbruket ännu mer industrialise-rat, förfina grödorna och fördjupa forskningen.Samtidigt finns det en annan väg att gå. Om man tänker sig att vi skullebyta ut våra hamburgare, stekar, fläskfiléer och annat kött vi äter mot gröt,bröd och ärtsoppa, så skulle industriländernas bönder kunna föda omkring3 000 människor på en kvadratkilometer odlad yta. När vi låter växtenergi gåomvägen via köttdjur så förlorar vi av energivärdet.Nu menar vi inte att alla ska tvingas bli vegetarianer. Men om man kundefå livsmedelskonsumtionen att gå mot en större andel vegetabilier och mindreandel kött, så har vi minskat trycket på att ständigt höja produktiviteten. Settur ett förvaltarskapsperspektiv innebär detta att vi ekonomiserar våra resurserbättre.Det är viktigt att vi som konsumenter har möjlighet att via varansförpackning få information om dels vad den innehåller, dels hur den harproducerats. Vi har olika slags miljömärkningar, en rättvisemärk-ning som anknyter till nord-sydperspektivet är på väg. Det är viktigt att varorsom på ett eller annat sätt har producerats med hjälp av genmodifieradeorganismer tydligt märks, så att konsumentens fria val är underbyggt avtillräcklig kunskap om varan.Utarmningen av världens samlade genetiska kapital är ett stort och allvar-ligt problem. Att satsa mer resurser på att samla in genmaterial ochsäkerställa att genbankerna verkligen klarar av sina åtaganden är en högtprioriterad uppgift. Vidare måste länderna i tredje världen få ekonomisk hjälpmed att utveckla sina fältgenbanker.Eftersom det ligger ett globalt intresse i att bevara så mycket som möjligtav det genetiska kapitalet bör agera inom FAO för att stödja att inrätta ett formellt nät av genbanker och fältgenbanker underFAO:s kontroll. Kostnaderna för detta bör bekostas av i-länderna via detraditionella biståndsanslagen. Det är också rimligt att de stora bioteknik-företagen som är direkt inkopplade i växtförädling får avsätta medel till engenbanksfond. Detta är en viktig fråga för att driva internationellt.Genmanipulation på djur måste kunna underställas en etisk granskning.Även om syftet kan vara gott, till exempel högre avkastning av kött ellermjölk, är det aldrig försvarbart att tillverka livsmedel på ett sådant sätt attdetinnebär ett lidande eller onaturligt beteende hos djuren. Denna fråga ärnaturligtvis mycket bredare än frågan om gentekniken. Att hålla värphöns iminimala burar är ett exempel på oetiskt handlande, utan att det handlar omgenmanipulation.Exempel på genmanipulation på djur som kan försvaras är vissa typer av såkallad "genetic farming". Det innebär att specifika ingrepp görs i djurensarvsmassa, till exempel på får som producerar ett för människan viktigtmedicinskt ämne i sina mjölkkörtlar. Förändringen innebär inget lidande förfåret, och ger överhuvudtaget ingen förändring av dess välbefinnande. Detfinns ingen anledning att ta avstånd från denna typ av genteknik.Frågan om genteknik på djur hänger också samman med djurförsöksetik.Vi menar att man ska sträva efter att minimera användningen av försöksdjurinom forskningen och att det måste finnas rimliga villkor för djuren under dentid som försöken pågår. Att medvetet orsaka ett djur lidande i syfte att göranågot gott för människor är ett svårt dilemma. Vi måste väga från fall till fallom lidandet för djuret är rimligt satt i relation till möjligheten att minskalidandet för människor.Gentekniken är på detta vis inget principiellt nytt. Vi har sedan längeexperimenterat med djur för att få fram till exempel läkemedel, och detta harskett med samhällets öppna godkännande. Det är viktigt att varje projektunderställs en etisk prövning, där man inte bara ställer frågan om hur man skaminimera lidande och risker utan regelmässigt också ställer frågan omrelevans och nödvändighet. För att säkerställa att gentekniken inte medverkartill att fler djurförsök än absolut nödvändigt utförs bör det upprättas en plansom i enlighet med det miljöprogram som godkände 1992tydligt anvisar hur vi ska halvera antalet djurförsök i fram till år2000.Ur ett kristdemokratiskt perspektiv finns det inget principiellt som hindraratt forskningen fördjupar sig inom detta område. Den svenska lagstiftningensom innehåller ett etiskt moment är på denna punkt ett internationelltföredöme, och bör agera inom EU och andra internationellasammanhang för att en motsvarande paragraf skrivs in i de direktiv ochkonventioner som är relevanta.Vi tror inte att man löser alla problem för att denna etiska paragraf finns,men det öppnar i alla fall möjligheten för aktörerna att kunna reflektera ochtänka efter före. Det är vår uppfattning att det etiska övervägandet inte handla om hur man kan utföra en process med så små risker som möjligt,utan också att man seriöst prövar alla alternativ och ifrågasätter om allverksamhet är nödvändig, att myndigheten faktiskt kan ifrågasätta syftet medverksamheten och inte bara hur verksamheten bedrivs. Vi menar att allt somär möjligt att göra, inte nödvändigtvis ska göras.Frågan om patent är en komplicerad fråga med många bottnar. Vi menar attmöjligheten att kunna ta patent på ett mikrobiologiskt förfarande, självaprocessen som sådan, är tillräcklig för att företag ska kunna få möjlighet attslå vakt om sina produkter. Att däremot ta patent på en gen eller en organismsom är genmodifierad ska inte vara möjligt. Vi menar att det inte är rimligt ska kunna ta patent på livet, på biologiskt material. ska aktivtarbeta inom EPO för att hävda denna ståndpunkt, i konsekvens med dennaståndpunkt bör det utredas om det är möjligt att återkalla de patent som redanhar getts på GMO. Vi grundar vårt ställningstagande på etiska argument, menockså på rättviseskäl - rättviseförhållandet mellan Nord och Syd gynnas inteav att patent på liv blir möjligt.Risken för att genmanipulerade organismer ska uppträda på ett annat sättän vad man trott finns alltid, liksom risken att modifierade gener kan spridasig på ett oförutsett sätt. Det måste finnas en mycket hög säkerhet ochförmåga att hantera oförväntade händelser hos företag som får tillstånd attsätta ut GMO i naturen.Den nuvarande svenska lagstiftningen vad gäller offentlighet och sekretessär inte fulländad. Dess nuvarande skrivning gör att det inte är garanterat attvissa uppgifter blir offentliga som borde vara det. Exempel på uppgifter somenligt EG-direktiv aldrig får hemligstämplas är: beskrivning av aktuellaGMO, anmälarens namn och adress, syftet, platsen för utsättningen, metoderför övervakning av GMO och analys av förutsebara ekologiska effekter.Lagen borde förtydligas på denna punkt.Eftersom det är förknippat med stora svårigheter för en lekman attkontrollera de verksamheter som sysslar med avsiktlig utsättning av GMOvilar ett stort ansvar på den tillståndsgivande myndigheten. Det finns ett antalfrågor man kan ställa sig: har prövningen av tillstånd varit tillfredsställande,har eventuella skadeverkningar blivit tillräckligt utredda, hur harsekretesskyddet fungerat och har relevant uppföljning huruvida omgivningenhar påverkats av de verksamheter som utförts blivit tillfredsställandeutförda?Dessa frågor gör att vi, i likhet med det beslut som hälsoministernyligen tagit, anser att bör utlysa ett tvåårigt moratorium motutsättning av GMO. Då får vi tid att i lugn och ro analysera våra erfarenheteroch vi kan sedan med större säkerhet välja hur vi ska gå vidare. gickalla EU:s miljöministrar, utom den franska, emot ett förslag om att godkännagenmanipulerad majs. Det ansågs inte klarlagt huruvida den kan förorsakaallergier och att det inte kan uteslutas att genen kan överföras till människanstarmar. Detta är ett tydligt exempel som visar behovet av mer säkerkunskap. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om en strategi för attöka andelen vegetabilier i vår kost,2.3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kravet att det på förpackningar skall märkas omvaran är genetiskt modifierad,4.5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om stöd till uppbyggandet av genbanker ochfältgenbanker,6.7. att hos regeringen begär förslag om en halveringsplanför djurförsök,8.9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kravet att den etiska paragrafen i den svenskagentekniklagstiftningen får en internationell spridning,10.11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att patent på liv ej skall vara möjligt,112.13. att beslutar om sådan ändring av patentlagen att depatent som redan beviljats på genetiskt modifierade organismeråterkallas,114.15. att hos regeringen begär förslag till ett förtydligandeav den svenska gentekniklagen relaterat till EG-direktiven,16.17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett tvåårigt moratorium för avsiktlig utsättning avgenetiskt modifierade organismer..11FStockholm den 27 september 1996Rose-Marie Frebran (kd)()()()()()()1 Yrkandena 6 och 7 hänvisade till LU.