mot · GK02Jo258 · 1996-10-07 00:00:00 — Jord- och skogsbruk i län Det svenska jordbruket och livsmedelsindustrin ärframtidsnäringar, som har och kommer att ha fortsatt storbetydelse för regional balans, landsbygdens utveckling, ökadsysselsättning och uthållig tillväxt.Regeringens förslag om att i ökad utsträckning ta del av EU-avtaletbeträffande miljöprogram och investeringsstöd är nödvändiga steg i rättriktning. Förslaget, som är ett resultat av förhandlingar mellan Centerpartietoch regeringen, innebär att av den framförhandlade totala miljö-ramen utnyttjas från och med 1997.Kalmar län - ett jord- ochskogsbrukslänKalmar län är ett jord- och skogsbrukslän. Mer än vart tredjearbetstillfälle genereras ur lantbruket. På emanerarmer än av arbetstillfällena från jordbruket, som ocksåomfattar flera specialgrödor.En jordbrukspolitik, som ger näringen förutsättningar till utvecklings- ochexpansionsmöjligheter, kommer således att bidraga till fler arbetstillfälleninom lantbruksnäringen, men även inom länets vidareförädlings-, transport-och handelssektor.Produktionen av svenskt kött brottas nu med stora problem. Inte minst i ettanimalieproducerande område som län märks detta tydligt. Ekono-min har kraftigt försämrats och produktionen krymps med ökat antal arbets-lösa som följd. Medan exempelvis priset för fläskkotlett sjunkitfrån 49,00 till /kg, för oxstek /kg och förköttfärs /kg, så har under motsvarande tidsperiodkonsumentprisindex stigit från 125 till 165!Siffrorna beskriver den positiva prisutvecklingen för konsumenterna, menlåter oss också ana de hårda konkurrensvillkor som producenterna idagtvingas leva under. Svenskt lantbruk har i denna situation dessutom tagit påsig att gå i spetsen för miljösatsning, djuromsorg, etik och kvalité.När svinproducenter, äggproducenter m.fl. nu lägger ner verksamheten, tillstor del beroende på osund, statssubventionerad konkurrens från andraländer, när slakterierna varslar om nedläggning av tusentals arbeten, varav ett60-tal enbart i , då är det hög tid att inse allvaret och att samlas tillkonstruktiva åtgärder för en bättre jordbrukspolitik inom EU.Svenskt jordbruk måste ges såväl förutsättningar som möjligheter attvidareutveckla sin produktionsapparat. Vi får som land inte göra oss helt be-roende av utländsk produktion. Svensk mat, och inte minst svenskt kött har,under förutsättning av något så när lika konkurrensvillkor, en framtidsmark-nad i som det rena, det kemikalie- och medicinfria köttet. Alla ev.tankar på att godkänna genmanipulerat kött i svensk produktion måste bl.a.därför avvisas.Miljöstödet viktigtI denna situation måste de politiska medlen stärkas. Därför ärförslagen om vallstöd och investeringsstöd riktiga åtgärder.Dessa stöd måste fördelas generellt över hela landet. Merslättbetonade områden som kommun, ochMörbylånga, som helt eller delvis saknar s.k. LFA-stöd ochmed intensiv jordbruksproduktion, lever huvudsakligen påmarknadens villkor. Det är viktigt att utnyttjamiljöprogrammet inom ramen för , men viktigt ärockså att även de intensiva jordbruksbygderna får del avkompensationen. Det är i dessa områden konkurrensen medövriga EU-länder slår igenom tydligast och kraftigast.I den konkurrenssituation som råder är konkurrensneutralitet viktig. I södraKalmar län med stor andel specialodlingar, vilka kräver många och tätakörningar, slår exempelvis den högre dieselskatten hårt mot odlarna. Menäven för norra länsdelens företrädesvis mindre enheter, med mer av skogs-transporter, är detta märkbart. Högre energiskatter och avgifter på andranödvändiga produktionsmedel tynger kalkylen. En jämförelse mellan energi-kostnader i och exempelvis visar med all önskvärdtydlighet de stora skillnader som finns mellan dessa länders lantbruksföretag.Det danska energiskattesystemet saknar dock miljöstyrande effekter.Jämförelsen med visar att det svenska lantbrukets energibeskatt-ning avsevärt försvagar konkurrenskraften gentemot vårt viktigaste konkur-rentland.En omformning av det svenska lantbrukets energibeskattning skulleminska denna konkurrensnackdel, utan att den miljöstyrande effekten i detsvenska lantbruket skulle minska.I det miljö- och näringsprogram för lantbruket som aviseras i rege-ringens proposition, bör ingå att också belysa svenska lantbruks konkurrens-situation inom EU. Ett samlat åtgärdsprogram bör sedan redovisas förriksdagen. Detta bör ges regeringen till känna.Intensifieraursprungsmärkning ochinnehållsredovisningArbetet för ursprungsmärkning och innehållsredovisningmåste intensifieras. Näringen och staten bör gemensamt takrafttag för att initiera märkning och innehållsredovisningbl.a. genom att stödja frivilliga konsumentorganisationer ochnätverk av konsumenter och producenter. En stor andel avdet nötkött som konsumeras saknar tydlig avsändare.Konsumenterna vilseleds att tro att det är svenskt. Den dåligalönsamheten inom hela slaktledet beror nu delvis på attkonsumtionen gått ned (BSE) men även på att stora volymerutländskt kött "försvinner" i förädlingsindustrin. Attgemensamt marknadsföra svenskt kött för att utvecklanäringen och bevara landskapet, betande djur och denbiologiska mångfalden är mycket viktigt.Detta är av mycket stor betydelse för län inklusive Öland.Detta bör ges regeringen till känna.Ölands särartPå finns en unik kombination av olikaproduktionsriktningar: mjölkproduktion, växtodling, odlingav sockerbetor och specialgrödor som lök och bruna bönoroch köttproduktion på naturliga strandängs- och alvarmarker.Det är viktigt att se till denna helhet för att bevara de ursprungsmiljöer,som nationen värnar om. Det är värden som finns över hela ön.Öland intar en särställning i med en bofast befolkning som ärmycket, för att inte säga helt, beroende av jordbruket. Öns särart måste ocksåi fortsättningen beaktas för bevarande av bl.a. biologisk mångfald, inte baranationellt, utan även i ett europeiskt perspektiv. Detta bör ges regeringen tillkänna.AvbytartjänsterAvbytartjänsten ger lantbrukarna en ökad trygghet vidsjukdom och en möjlighet att emellanåt få ledigtfrån sin verksamhet. Avbytartjänsten är särskilt viktig iKalmar län, där jordbruken är små och drivs somfamiljeföretag. På grund av nödvändiga sparåtgärder för attpressa ner räntorna och få en stabil ekonomisk situation, somär till fördel för lantbruket, kan inte längre statsstöd utgå påsamma nivå som . Den stödnivå som regeringen nuföreslår syftar enbart till att avbytarföretagensjourverksamhet skall kunna upprätthållas. En sådan kraftigneddragning kan komma att leda till omställningsproblem.Regeringen bör därför initiera samtal med näringen för att,om möjligt, överbrygga dessa problem. En analys av desamlade effekterna bör göras. Det bör övervägasom de kompensationsmedel som under enövergångsperiod erhåller från EU, kan användas för attytterligare stödja avbytarverksamheten. Detta bör gesregeringen till känna.LFA-stödetI läns skogsbygder är LFA-stödet av stor betydelse.För läns del bör stödet också omfatta församlingarsom exempelvis och kommun, somuppvisar i stort sett samma betingelser som grannkommuner,men ändå är undantagna från LFA-stöd.En översyn av kriterier och gränsdragning för att uppnå mera rättvisaförhållanden bör ske. Detta bör ges regeringen till känna.Miljöersättningsprogrammet måste mera ta hänsyn till lokala förhållanden,ökad flexibilitet och en mera modifierad tillämpning.Det är därför utomordentligt angeläget att inte riksdag och berördadepartement överlåter åt att ha ensamrätt på tolkningav regelverket. Propåer i denna riktning finns. Det är nödvändigt att länssty-relserna får behålla ett visst mått av suveränitet och tolkningsföreträde förattbehålla kompetens, dialog med det praktiska lantbruket och en acceptans hosbönderna. Detta bör ges regeringen till känna.Exempelvis kan det genomslag och intresse som visats för stödet till biolo-gisk mångfald och kulturvärden i odlingslandskapet hos bönderna i Kalmarlän, till stor del härledas till den positiva dialog som finns mellan läns-myndighet och böndernas företrädare.Mål 4-programmenDet är angeläget, att de delar i Mål 4 Växtkraft-programmensom avser mindre företag och ensamföretag, följs upp avregering och departement. Det är särskilt viktigt att ävenlantbruksföretagare får ta del av de möjligheter, som ges tillkompetensutveckling och utbildning inom Mål 4.Lantbruksnäringen är endast representerad i ett fåtal regionala kommittéer,d.v.s. den instans som svarar för de regionala Växtkraft-programmen. Omdet lokala nätverket saknas är det av största vikt att det finns politisktinflytande på den tillämpning som ytterst Svenska EU-programkontoretsvarar för. Av detta skäl föreslås att lantbruksföretagare och andra mindrenäringsidkare/egenföretagare ges konkreta möjligheter att ta del av Mål 4-programmen, att dessa företag på ett aktivt sätt stimuleras att initieraföretagsanalys Steg 1, handlingsprogram Steg 2 och bilda nätverk.Det bör således finnas klara direktiv från programkontoret till länens Mål4-samordnare, att dessa tillsammans med näringen aktivt marknadsför ochpositivt handlägger projekt och lokala företagsinitiativ från egenföretaga-re/lantbrukare.Detta bör ges regeringen till känna.VeterinärsorganisationenDen nya veterinärsorganisationen trädde i kraft den 1 juli1995. Den nya organisationen har tagits emot positivt avlantbrukets organisationer och enskilda lantbrukare.Omstöpningen av veterinärsorganisationen ger utrymme tillbåde effektiviseringar och privata initiativ, som i längdenkommer både lantbrukarna och djurskyddet till del. Ca entredjedel av distriktsveterinärerna har övertgått till privatverksamhet.Idag finns således helt statliga, blandade och helt privata veterinärområ-den.Jordbruksverket har deklarerat att man avser att fullfölja riksdagsbeslutetatt genomföra en heltäckande statlig veterinärsorganisation. pågåren utveckling som innebär att hälften av lantbrukets djur omfattas avden privata veterinärsverksamheten, enskilda verksamma veterinärer ellerprivata bolag/föreningar. Dessa veterinärer lyder under samma veterinärsför-ordning och innehar motsvarande uppdrag gentemot lantbrukarna och juri-diska och etiska skyldigheter mot samhället och konsumenterna vad avser sittveterinära uppdrag som sina statliga kollegor. Lika villkor bör gälla för deolika veterinärsgrupperna, bl.a. för att kunna verka i glesbygd och upprätt-hålla en adekvat jourverksamhet.I södra län har samtliga tidigare praktiserande distriktsveterinärer istatlig tjänst tillsammans med Husdjurstjänst bildat en ekonomiskförening. Merparten av djuren i län omfattas av privata veterinärs-tjänster, och samarbetet med husdjursföreningen har skapat en stabil ochfungerande organisation. Veterinärsområdet i södra län uppbär dockinte några medel från , trots att man, med avseende påjourverksamhet m.m., borde vara berättigad till detta.Kalmar län har stor glesbygd och är ett animalieproducerande län, därnärmare av landets mjölkkor finns.Inställningen från ansvarig myndighet i landet är till stor nackdel förveterinärsverksamheten i län.En översyn av nuvarande regler kring fördelningen av medel till distrikts-veterinärsorganisationerna bör göras som Statens jordbruksverkbör få i uppdrag att utforma sådana regler att konkurrensneutralitet uppnåsmellan de olika slagen av veterinärer.Detta bör ges regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om svenskt lantbruks konkurrenssituation och åtgärdsprogram vidutformningen av det utökade miljöstödsprogrammet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ursprungsmärkning och innehållsredovisning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om beaktande av särställning,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om avbytarverksamheten,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av kriterier och gränsdragning beträffande LFA-stöd,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av hänsyn till lokala förhållanden, ökad flexibilitet ochen mera modifierad tillämpning beträffande miljöersättningsprogrammet,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om egenföretagares/lantbruksföretagares delaktighet i mål 4Växtkraft-programmen,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av nuvarande regler beträffande fördelningen avmedel till distriktsveterinärsorganisationerna, syftande tillkonkurrensneutralitet mellan de olika slagen av veterinärer.