mot · GK02Jo710 · 1996-10-07 00:00:00 — Inledning"För ca 10 tvingades människan, som tidigarelivnärt sig på jakt, fiske och samlande, på många håll påjorden att övergå till en mera aktiv livsmedelsproduktion isamband med en förändrad ekologisk situation efter istidensslut. Denna process ägde rum på många platserutan inbördes samband, vilket understryker denklimatologiska bakgrunden. "Så beskriver ett svenskt uppslagsverk uppkomsten av jordbruk. Om dettaskedde av ett ekologiskt tvång eller för att det blev bekvämare att vara bofastkan man spekulera i. Resultatet blev i varje fall att människan börjadebearbeta jordens organiska substans för att frigöra växtnäring som skullekomma den odlade kulturväxten tillgodo.Större delen av dessa har människan varit tvungen att rätta sigefter vad marken kunnat leverera i form av växtnäring och följaktligen fåttlämna jorden i träda brukande. På så sätt har marken kunnatfylla på sitt förråd av organisk substans, eftersom andra växter tillåtits växaunder trädesperioden, och sedan tagits i bruk igen. Under de senasteårhundradena har ökad kunskap om växtföljd, stallgödsel, baljväxter m.m. letttill en rationell jordbruksdrift och avkastningen per hektar har hela tidenökat.Människan har till synes haft en förståelse för att jordenbehöver återhämta sig med jämna mellanrum, att den helt enkelt består av tillviss del levande material.Vår framgång blev ocksåvår förlustIdag är kunskapen om markens fauna och flora enorm.Människan har namnsatt alla organismgrupper i matjordenfrån svampar och bakterier till maskar och insekter. Vi vetmycket om åkermarkens ekologi men har tyvärr också tappatrespekten för dess funktion.De senaste femtio årens utveckling inom jordbruket kännetecknas av atthandelsgödseln försett jorden med växtnäringsämnen. Detta tillsammans medväxtförädling, mekanisering samt användning av kemiska bekämpningsmedelhar lett till säkra och höga skördar på allt mindre areal. Bevisligen kan enalltmindre jordbrukarkår försörja en allt större befolkning med livsmedel genomalltmer rationella metoder. Men - det finns en hake!Vi glömde nämligen bort kolets kretslopp. Grunden för hela den organiskakemin. Länken mellan atmosfär och mark går via växternas fotosyntes därkoldioxid och vatten med hjälp av solljusets energi blir till kolhydrater. Närdessa kolhydrater lagras i markens mineraljord blir de till organisk substans,dvs mull, som ger liv åt matjorden. I grova drag räknar man att ett hektarmatjord innehåller levande organismer. Alltifrån daggmaskar tillmikroorganismer.Dessutom finns alla mer eller mindre stabila humusföreningar i jorden, somockså har sitt ursprung ur växternas fotosyntes. Under de årmiljoner somväxterna funnits så har dessa vissnat ned och tillförts markytan, ochframförallt via maskarnas vertikala grävande och rotrester blandats in imatjorden. Det var också växternas fotosyntes som bildade de stora förråd avenergi som människan nu eldar upp i form av olja och kol.Detta medför att koldioxid som lagrats under årtusenden nu släpps ut igen iatmosfären. låg atmosfärens koldioxidhalt på ca 300 ppm(dvs miljondelar). Beräkningar visar att halten kommer att ligga på ca 600ppm om inget drastiskt görs för att minska utsläppen. Följdernaav en hög koldioxidhalt och även andra växthusgaser i atmosfären hardiskuterats livligt av forskarna och man har enats om att den s kväxthuseffekten finns och att motåtgärder måste sättas in omedelbart.Jordbruket kan motverkaväxthuseffektenJordbruket är alltså en mycket intressant aktör i arbetet medatt binda koldioxid. Med mer varsamma metoder vidbrukandet av jorden så kan den organiska substansen tillåtasatt öka och på så sätt binda kolet igen genom växternasfotosyntes. De metoder för jordbearbetning som användsidag av flertalet jordbrukare i motverkar uppbyggnadav organisk substans i jorden. Plöjning medför attmikroorganismerna kan bryta ned mull istället för att bevaraden.Följden blir att mycket kväve som är bundet i mullen frigörs och riskeraratt hamna i vattendrag och hav. Här kan förklaringen ligga till den storaökning av kväveläckage till havet från som skett . Detta givetvis i kombination med den ökade kvävegödslingen somockså skett . Den relativt aggressiva jordbearbetningenhar medgivit stora skördar och att mindre areal behövts förlivsmedelsproduktionen, men har således skapat ett mycket stortmiljöproblem i form av nedbrytning av mull som i sin tur betyder frigörandeav såväl koldioxid som kväve och fosfor. Att vända denna process skullekunna ha en mycket stor betydelse, inte bara lokalt i utan ocksåglobalt.En vision för ett framtidajordbrukIdag finns exempel på ekologiska odlingssystem som ökarjordens mullhalt. Bl a visar ett tioårigt storskaligt försök medplöjningsfri odling, där gröngödsling och spannmål varvats,att kolhalten i matjorden ökat med C per ha och år ijämförelse med ett konventionellt odlingssystem där plöjningtillämpas och handelsgödsel tillförts under samma period.Skulle detta system tillämpas på hela åkerareal, ca 2,8 miljonerhektar, skulle mer än hälften av utsläppen av koldioxid från förbränningen avfossila bränslen kunna bindas i jordens organiska substans ochdessutom binda ca kväve per hektar och år till följd av att " kol binderkväve". Eftersom spannmålen givetvis behöver kväve för att kunna växa ochdetta varit bundet i den organiska substansen så har lösningen i det nämndaexemplet varit att tillföra gödsel i form av humanurin grödanbäst behöver det.På detta sätt kan man med ett ekologiskt odlingssystem uppnå flera församhället viktiga miljöfördelar: öka mullhalten i jorden och minska koldioxidhalten iatmosfären, binda kvävet i mullen så att det inte läcker ut och övergöder havet, kräva kretslopp av växtnäring i form av humanurin från staden för att gebra skördar, producera ekologiskt odlad spannmål.För att denna teoretiska harmoni ska kunna realiseras krävsen stark integrering mellan stad och land där samverkanmellan dessa är grundpelaren. Staden bidrar med humanurinoch efterfrågar ekologiska livsmedel. Landet producerarekologiska livsmedel och binder koldioxid. Det är heltnödvändigt med en ordentlig forskningssatsning på dennakretsloppstanke mellan stad och land. Med en genomtänktstrategi och målmedveten planering finns godaförutsättningar att vi får en "vinna-vinna"-situation. Allaskulle tjäna mycket på samverkan i arbetet med de storamiljöproblemen: växthuseffekten, övergödningen av havet,kretsloppet av växtnäring samt ekologisk produktion avlivsmedel. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ökade forskningssatsningar kring kretsloppet stad ochland,2. att hos regeringen begär förslag till en strategi för att bindasamman stad och land i ett kretslopp enligt i motionen beskrivet mönster.