mot · GJ02A45 · 1996-05-28 00:00:00 — Sysselsättningåtgärder (väckt med anledning av händelse av större vikt) InledningRegeringens handlingsförlamning i sysselsättningsfrågornaär inte acceptabel. Undantagsläget på arbetsmarknaden gördet nödvändigt att , om det behövs vid extramötenunder sommaren, samlar sig till ett krisprogram motarbetslösheten.Med hänvisning till bestämmelsen i riksdagsordningen 3 kap 15 § - ommotionsrätt vid inträffad händelse av särskild vikt - begär vi att få väckadenna motion som innehåller yrkanden om sysselsättningsåtgärder. Denuteblivna sysselsättningspropositionen i kombination med de nyakatastrofuppgifterna från arbetsmarknaden är enligt tillräckligaskäl för motionsrätt enligt denna specialbestämmelse. kom AMSstatistik för som visar att ytterligare 500 personer blir arbetslösavarje dag.Enligt är det två åtgärder som bör vara spjutspetsen i ettkrisprogram för fler jobb:- Kraftigt sänkta arbetsgivaravgifter i tjänstesektorn finansierade genomsänkta företagsstöd- Reformerad arbetsrätt i enlighet med förslag.Det behövs självfallet en rad ytterligare åtgärder som främjarfler jobb i företag, som bl a motionerat omtidigare. Om det går att få en riksdagsmajoritet för några avdem, t ex slopande av de nya reglerna för momsinbetalning,bör fler åtgärder tillfogas.Folkpartiet har efterlyst förslag frånregeringen för att få fart på de nya jobben. Bl a väckte vice ordföranden iarbetsmarknadsutskottet en interpellation tilldåvarande arbetsmarknadsministern med krav på snara åtgärder.Men knappast något konkret har hänt. samlar regeringen parterna ny diskussion, trots att detta korporativa arbetssätt redan totaltmisslyckatsvad gäller arbetsrätten. Det står redan nu klart att förslag till intekan komma förrän . Statsminister att "parterna måste ta sitt ansvar" duger inte som formel.Därför bör ges chansen att ta initiativet i processen.Alarmerande läge påarbetsmarknadenArbetsmarknadsläget har successivt försämrats.Den öppna arbetslösheten är säsongsrensat nu uppe på 8 %.Den "totala" arbetslösheten är . Densysselsättningsökning som Socialdemokraterna talat såmycket om har enligt SCB:s aprilstatistik försvunnit - antaletsysselsatta var då 53 000 personer lägre än vid sammatidpunkt sedan.AMS veckostatistik visar på en uppgång med 2 400 till 313 700 öppetarbetslösa under den fjärde veckan , detta redan innan skolorna slutat förterminen vilket i sig regelmässigt ökar på antalet personer som söker jobb.Enligt SCB:s prognos, som möjligen redan är förbisprungen av den ändystrare verkligheten, stannar tillväxten av nya jobb vid 20 000. Det ärbara en fjärdedel av antalet nya jobb 1994.Gör det billigare attanställa!Vi tror att det finns ett samband mellan priset påarbetskraften och antalet sysselsatta. Den åtgärd som på kortsikt skulle ha den största effekten på arbetslösheten bedömervi vara en sänkning av arbetsgivaravgiften, särskilt om denriktas till hela eller stora delar av tjänstesektorn.Vi föreslår att ett utrymme på skapas genom besparingaroch att det används för en sådan riktad sänkning av arbetsgivaravgiften. Vihar i vår motion med anledning av regeringens vårproposition fört fram flerabesparingsförslag. I första hand bör sänkta företagsstöd i olika former kommai fråga som besparingsåtgärd.Vi har i riksdagsmotioner sedan valet haft några olika förslag till huren sådan sänkning ska läggas ut. Den exakta avgränsningen av begreppettjänstesektor kan diskuteras. Vi har i vår senaste partimotion bl a föreslagitattsektorn hushållstjänster, som enligt bl a bedöms ha en storsysselsättningspotential, helt skulle befrias från arbetsgivaravgifter under enförsöksperiod av fyra år.Om hela den av oss angivna summan används för en sänkning avarbetsgivaravgiften i tjänstesektorn skulle det - med en rimlig definition avsektorn - ge en sänkning på . Vi är öppna för att iutskottsarbetet kompromissa fram en sådan mix av åtgärder som kan samlaen riksdagsmajoritet.Reformera arbetsrätten!I likhet med och dess ordförandeTony anser vi att förändringar i arbetsrätten ärmycket angelägna. Vi har länge varit övertygade om att detfinns ett samband mellan arbetsrättens utformning ocharbetsgivarnas vilja att nyanställa.De nya utvecklingstendenserna på arbetsmarknaden ställer krav påförändring av lagstiftningen. Permanenta heltidsanställningar i ett och sammaföretag blir mindre vanliga. I stället utvecklas nya kontraktsformer,tidsbegränsade anställningar, uppdragstagande, underentreprenörskap,företagande, växling mellan dessa olika former etc. Vad betyder regler omarbetsmiljö när allt fler personer arbetar på distans i hemmet, på"arbetsplatsen"? Vad betyder avtal om semestertillägg eller ersättning förobekväm arbetstid när allt fler personer har kontraktsanställning för ett visstuppdrag, oberoende om detta utförs på tre eller , på vardagareller helgdagar, eller ? I existerande lagstiftning omarbetsmiljö, medbestämmande och anställningsskydd med flera lagar är detde fackliga organisationerna som kan ställa krav och har rättigheter. På dennya arbetsmarknaden blir därmed många medarbetare som inte låter sig likalätt inordnas i existerande fackliga organisationer utan sådant inflytande. Detvar ett svårt misstag av den socialdemokratiska regeringen att av renademonstrationsskäl avskaffa den sittande arbetsrättskommittén och ersättaden med ett arbete i korporativistiska former. Det arbetet har misslyckatsoch dess ordförande försöker i stället få gehör för sina idéer på DN-debatt.Vi har tidigare krävt att en parlamentarisk arbetsrättskommitté återinrättasmed uppgift att snabbt komma med förslag på bl a de områden vi här nämnt.Ett minimikrav är att staten är neutral mellan fack och arbetsgivare iutformningen av lagar och regler. Ett annat att lagstiftaren inte bara tarhänsyn till existerande parter, utan också tänker på dem som ännu intekommit in på arbetsmarknaden (framförallt ungdomar och invandrare) och påde företag som ännu inte sett dagens ljus. Avtal och lagar som utgår från destora, välartikulerade och resursstarka organisationernas perspektiv missarofta helt detta dynamiska synsätt på arbetsmarknad och nya jobb.Tyvärr nödgas vi nu konstatera att tiden runnit iväg och anser att riksdageni stället för att avvakta ytterligare en utdragen process med parterna börkomma till ett beslut i lagstiftningsfrågan. Vi är inte helt främmande attstödja ett moratorium av det slag föreslagit i entidningsartikel, om det skulle kunna samla en riksdagsmajoritet. Vårprincipiella hållning är emellertid att behöver långsiktiga spelreglerför företagandet, varför det vore bättre att nu samla sig kring en merpermanent lösning. Vi yrkar därför på att de förändringar av arbetsrätten somgenomförts under innevarande mandatperiod återtas.De får ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext.Bättre fungerandelönebildningEn frågeställning som ständigt dyker upp i samband meddiskussion såväl om EMU-medlemskap som om Sverigeslångsiktiga utvecklingskraft är den om arbetsmarknadensfunktionssätt. Om arbetsmarknaden blir mer flexibel ochfungerar bättre kan tillväxten bli högre, om den fungerar somnu blir tillväxten lägre. Regeringen tycks emellertid inte dranågon konkret slutsats av detta, troligen på grund avbindningar till de fackliga organisationerna.Regeringen och de fackliga organisationerna till trots hållerarbetsmarknaden på att förändras. Arbetsmarknadens institutioner ochregelsystem förändras däremot mycket långsamt, knappast alls, och riskerardärmed att bli en bromskloss.Detsamma gäller lönebildningen. har lönebildningen varitden svenska ekonomins Akilleshäl. Kompensationstänkande mellan olikagrupper har i hög grad styrt löntagarnas organisationer och en snedmaktfördelning vid konflikter och förhandlingar har reducerat arbetsgivarnasmotståndskraft. De återkommande devalveringarna har likaledes "lärt"arbetsgivarna att det är ofarligt att acceptera höga lönekrav _ när företagenhar prissatt sig ur marknaden på grund av för högt kostnadsläge harstatsmakterna ändå sänkt reallönerna genom devalvering av kronan.Regeringen har insett att lönebildningen är ett problem. Dess förslag tilllösning är emellertid föga nydanande - parterna på arbetsmarknaden inbjudsmed början till överläggningar i och uppmanas attinom komma fram med förslag till lösning. Sådana uppmaningar hargivits tidigare. Senast i samband med Rehnberg-överenskommelsen 1991 var tanken att parterna skulle utnyttja den långaavtalsperioden för institutionellt nytänkande. Därav blev intet.Ett antal uttalanden under de senaste avtalsförhandlingarna illustrerarfortsatt kompensationstänkande. Handeln skulle ha lika stora löneökningarsom exportindustrin, kommunalanställda ville ha lika mycket som handelnoch de statsanställda vill naturligtvis då också ha lika mycket. Vare sig påarbetstagar- eller arbetsgivarsidan tycks man ha tagit hänsyn till den dystraverklighet som kännetecknar arbetsmarknaden. Resultatet är attlönekostnadsökningarna tycks bli avsevärt högre än i vår omvärld medminskad sysselsättning som följd.Med rörlig växelkurs och en riksbank som håller inflationen i schack är detfrämst sysselsättningen som blir förloraren när kostnadsökningen blir för stor.Med utgiftstak för den offentliga sektorn gäller även där att det är antaletarbetstillfällen som blir mindre än eljest vid stora lönekostnadsökningar.Det är parterna på arbetsmarknaden som har det yttersta ansvaret för attproblemen med lönebildningen löses. Vi har fört fram ett antalförslag som ligger inom det politiska systemets ram att besluta om. Dit hört ex ett skattesystem som gör att det lönar sig att arbeta och utbilda sig. Attåterställa grundtankarna i den stora skattereformen är mycket angeläget. Enallmän arbetslöshetsförsäkring finansierad med egenavgifter skulle dels geindividen ett verkligt fritt val om han eller hon vill tillhöra en fackföreningeller ej, dels öka motivationen för arbetstagarna att inte medverka tilllöneavtal som höjer arbetslösheten. Det är också viktigt att motverka denutveckling som tycks vara på gång där facken, förutom a-kassan, skalladministrera kollektiva tilläggsförsäkringar på t ex sjukförsäkringsområdet.Förändringar i arbetsrätten som dels gör den mera lättadministrerad försmåföretagare, dels stärker individens ställning är också angelägna. Vi harockså, även om det med en strikt tolkning ligger utanför vad det politiskasystemet bör lägga sig i, tillåtit oss att framföra den värderingen att detskullevara bra om lönesättningen premierade kompetens och utbildning och att deninte försvårade ungdomars inträde på arbetsmarknaden.Kopplingen mellan löntagarnas organisationer och socialdemokratin harunder åren medfört att maktbalansen mellan parterna på arbetsmarknaden harrubbats. Det duger därför inte att som statsminister säga attarbetsgivarna måste hålla emot bättre. Maktbalansen mellan parterna harrubbats genom politiska beslut, och det krävs politiska beslut för att återskapaden.EffektivarearbetsmarknadspolitikArbetsmarknadspolitiken är ett viktigt komplement till denekonomiska politik som skall skapa förutsättningar förtillväxt och jobb, men kan aldrig lösa problemet medarbetslösheten. Dess huvuduppgift är att underlätta för dearbetssökande att snabbt hitta och ta arbeten på den öppnaarbetsmarknaden samt att hjälpa arbetsgivarna att fyllavakanserna.En allvarlig utveckling är den resignation inför massarbetslösheten sombörjar skönjas. På många håll i samhället har en gradvis tillvänjning skett tillden höga arbetslöshetsnivån. accepterar inte denna inställning. Vimenar att arbetslösheten går att bringa ned med hjälp av en klok och samladpolitik för tillväxt, kombinerad med en offensiv arbetsmarknadspolitik.Vi har i en rad motioner fört fram förslag och synpunkter på hur denegentliga arbetsmarknadspolitiken, AMS verksamhet, kan göras både bättreoch billigare och bättre leva upp till de krav som ställs för att små såväl somstörre och nya företag snabbt hittar arbetskraft, för att hjälpa arbetssökandehitta nya vägar till jobb, eller till kompetenshöjning, och för att underlättarörlighet på arbetsmarknaden. De många nya former av "kontrakt" eller"anställningar" som växer fram ställer krav på förnyelse av bådearbetsförmedlingarna och åtgärdsarsenalen.Vi skall inte i denna motion upprepa våra krav på effektivisering av AMS,eller vårt ideologiskt betingade nej till nedskärningar i de stöd som riktar sigtill de allra svagaste på arbetsmarknaden, t ex arbetshandikappade. För dessaförslag hänvisar vi till vår partimotion med anledning av vårbudgeten,95/96:Fi79. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen hemställer om ett förslag, attpresenteras skyndsamt, om sänkta arbetsgivaravgifter inomtjänstesektorn finansierade med besparingar, i första hand på de s.k.företagsstöden,2. att beslutar upphäva de förändringar i arbetsrätten somvidtagits efter valet .