mot · GK02Fö42 · 1996-10-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:4 Totalförsvar i förnyelse - etapp 2 Ett grönt försvarsbeslutGrön försvars- ochsäkerhetspolitikFred är inte bara målet, utan också vägen.Miljöpartiet de grönas vision är en global militär nedrustning. Vi menar attvärldssamfundet inte längre får acceptera att astronomiska summor satsas påmilitära försvar och rustningar runt om i världen. De gemensamma resursernabör istället användas för att lösa miljöproblem, fattigdom och social misär.Säkerhets- och försvarspolitik måste ses i ett helhetsperspektiv. Hur viagerar i och hur agerar i olika internationella sammanhangbör rimligen hänga ihop. Trovärdighet och tyngd åt de förslag förfram internationellt får vi först om vi sopar framför egen dörr. I regerings-förklaringen står det att "Arbetet för internationell nedrustning skalldrivas vidare." Frågan är med vilken trovärdighet kan driva dettainternationellt, när vi själva, enligt försvarsministern i den 26september säger att vi har "...ett starkt och modernt försvar, och det skall viha i fortsättningen också".Försvarsministern hävdade också att "I den här situationen förser viflygvapnet med ett eget flygplan för flera tiotals miljarder. Den svenskakustflottan har inte varit bättre utrustad än vad den är . tar viemot den tredje nya ubåten i Gotlandsklassen. Vi beställer nya ytstridsfartyg imiljardklassen. Armén förses med nya stridsvagnar, hemvärnet skallmoderniseras, och mycket mer. "Allt detta sker i då en enig riksdag säger att det inte föreligger någotsom helst militärt hot mot Sverige.Frågan är om det verkligen är den säkerhetspolitiska situationen som styrdet militära försvarets utformning och omfattning, eller om det är gamlatraditioner och osäkerhet om hur man skall möta de hot som inte kan räknaslätt (t.ex. antal stridsvagnar på andra sidan gränsen) eller som inte är synligför nya och dyra radarsystem (som försurning och den kemiska krigföringsom pågår mot våra celler på grund av miljöförstöring)?Den fundamentala skillnaden mellan grön och traditionell säkerhetspolitikär att den traditionella talar om militär säkerhet i form av att vi måste ha ettstarkt militärt försvar medan den gröna istället talar för en säkerhet i vidgadmening:Först om det föreligger en global ekologiskt och socialt hållbar utvecklingkan ett land trygga sin egen säkerhet.Säkerhetspolitiken, i dess vida mening, är allas gemensamma ansvar ochdärigenom bör det vara i allas gemensamma intresse. Men militarism, ellerden traditionella synen på militära hot som de enda hot som skall beaktassäkerhetspolitiskt, är djupt förankrad i länder styrda av olika politiskaideologier, från höger till vänster. Staterna har dessutom traditionellt varitstyrda av män. Därigenom har det blivit till en slags universell manlig"superideologi" som har fått vara den allmänt giltiga.Avskräckning som metod för att hålla krig borta bygger på att en nedrust-ning aldrig kan ske. Varje lands försök att öka den egna säkerheten genommilitära investeringar följs ofta av en motsvarande satsning i omvärlden.Detta får till följd att försöken att uppnå en ökad säkerhet mot militära hotuteblir och istället ökar hotet. För stora kostnader blir inte säkerhetenbättre,kanske rent av sämre.Attityder måste ändras i grunden. Den gamla "sanningen" om att det somskyddar oss bäst mot "hot" är ett militärt försvar måste förkastas.En vidgad hotbildI slutet av 60-talet togs det berömda fotografiet av jorden,sedd över månens horisont, från 8. Med detfotografiet förstärktes medvetenhet om sårbarheten ochutsattheten för jorden och dess invånare. Vi blev betraktadeutifrån, av oss själva. Det skulle dock ta innanicke-militära hot skulle omfattas av säkerhetspolitiken. FörSveriges del togs det avgörande steget i december förra året.Nu är det säkerhetspolitiska begreppet genom ettriksdagsbeslut vidgat till att inte bara gälla militära hot -åtminstone i teorin. Hotbilden inom det säkerhetspolitiskaområdet innefattar således bland annat miljöförstöring,resursutarmning, ökande sociala och ekonomiska klyftor.Regeringen och politiker från olika partier talar sig nu varma för detvidgade säkerhetspolitiska begreppet. Men man använder tyvärr begreppet"vidgad hotbild" mer som ett slagord än att låta det genomsyra besluts-fattandet i realiteten. Skillnaden mellan teori och praktik leder tillförvirringöver vad man egentligen menar med säkerhet. Begreppsförvirringen skär intebara mellan gröna och traditionella politiker utan också mellan könen ochgenerationerna. Framför allt kvinnor och ungdomar upplever att de storahoten är miljöförstöring, utarmning av naturresurser, ökande klyftor isamhället, en känsla av utanförtskap, icke-delaktighet och bristande insikt hosbeslutsfattare.Riksdagen har enhälligt fattat beslut om att vidga det säkerhetspolitiskabegreppet, från att gälla enbart militära hot, till att omfatta icke-militärahotsom t.ex. miljöförstöring, vatten- och livsmedelsbrist och ökande sociala ochekonomiska klyftor. Det föreligger inget militärt hot mot . Däremot ärde icke-militära hoten stora och allvarliga.Försvarsberedningen konstaterar bl.a. attEtt antal långtidsverkande faktorer har inflytande över den säkerhetspolitiskautvecklingen. Bland dessa kan nämnas miljöförstöring, färskvattenbrist ochlivsmedelsbrist. I vissa fall kan miljöfaktorer komma att få globala konse-kvenser. På finns sannolikt världens största ansamling avkärnvapen, uttjänta kärnkraftsreaktorer och annat nukleärt avfall tillsammansmed stora lager av kärnvapenmateriel som sammantaget utgör en betydandemiljörisk inte bara regionalt utan även globalt.Mot dessa hot hjälper inte investeringar i militära vapen.Mot dessa hot kan inte militära maktmedel ens i teorin utgöra en lösning.Det krävs istället en överföring från det militära försvaret till investeringariverklig säkerhet, bl.a. för bättre miljö och minskade sociala klyftor, för attmotverka sårbarhet och öka självtillit och robusthet.Bistånd somsäkerhetspolitisk investeringDet finns inga politiska och militära förutsättningar för ettvärldskrig . Hotbilden har förändrats. Det är inte starkamilitära försvar som skapar stabila trygga länder, utan detåstadkomms genom en framgångsrik kamp mot fattigdomoch sociala orättvisor och mot problem som har med jordensöverbefolkning, överutnyttjande av naturresurser och medförstöring av natur och miljö att göra. Det s.k. demokratiskaunderskottet och mänskliga rättigheter är också av storbetydelse för den säkerhetspolitiska utvecklingen.Hotbilden för , för och de flesta länder i världen dominerasinte längre av vapen och arméer. Större hot är att klyftan mellan fattiga ochrika ökar - fattigdomen breder ut sig i de redan fattiga länderna -befolkningsantalet ökar som naturresurserna krymper. Det är härbiståndet kommer in och får en ny och annorlunda betydelse. Rätt bistånd ärett konfliktförebyggande säkerhetspolitiskt instrument, som har stor betydelseför global stabilitet och internationella fredssträvanden.Tre globalautvecklingstendenserFör att ge exempel på några utvecklingstendenser som ärrelevanta ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv vill Miljöpartiethär speciellt ta upp tre områden. Det gäller livsmedelskrisen,klimatförändringar och vattenförsörjningen. Dessa beskrivspå ett utförligt sätt i bl.a. i världen96 från . Naturligtvis är det svårt attpeka ut några områden som är mer oroande än andra. Det gårinte att slå isär helheten för att betrakta delarna. Alltsamverkar och påverkar vartannat. Kriminalitet uppstår oftatill följd av utanförskap och alienering gentemot samhället,demokratin urholkas t.ex. genom ökande valutaflöden utompolitisk kontroll, sjukdomar sprids och immunförsvaretdrabbas på grund av miljögifter. Oroväckande är också denuppdelning av världen i stormaktsblock, t.ex. EU, vars syfteär att ta vara på sina egna intressen. Detta ökar klyftornamellan nord och syd.Radioaktiv strålning utgör ett av de största hoten mot livsförutsättningarnapå jorden. Människan och andra livsformer har genom årmiljonerna anpassatsig till den naturliga radioaktiviteten som finns genom bakgrundsstrålningen.Till bakgrundsstrålningen kommer den aktivitet som människan självframkallar på grund av hanteringen av kärnvapen och kärnkraft. Samtidigtsom den "nya bakgrundsstrålningen" ökar finns hotet av en akut olycka i enkärnreaktor så länge som kärnkraften består. Försvarsberedningen har pekatut drift och förekomst av kärnkraftverk som ett säkerhetspolitiskt hot, bådemed tanke på miljö och sårbarhet. Radioaktivt material sprids snabbt medvindar och vatten i naturen och förblir i ekosystemen under mycket lång tid.Celler på människa och djur är anpassade till de livsförutsättningar somfunnits i årmiljoner, när förändringar sker snabbt skadas våra celler, vilket isin tur innebär att våra möjligheter att överleva på planeten minskar.LivsmedelskrisenBefolkningsutvecklingen och miljöförstöringen är denglobala orsaken till livsmedelskrisen. Världens samladespannmålsförråd, som skall räcka till nästa års skörd, väntasminska från 1995 till 245 miljoner ton1996. Det är som spannmålsförråden sjunker.Under 1995 steg priset på vete, ris och majs och andraspannmål med en tredjedel. Spannmålsskördarna ökar intelängre som tidigare, som fiskfångsterna liggerstilla.Jordbruksarealen har minskat (i forna har svårt eroderadjordbruksmark lagts ned, i har jordbruksmark ställts om till annanproduktion genom industrialiseringen och i har erosions-känslig ställts om till betesmark). Den bevattnade arealen harknappast ökat alls . Det blir inte lättare att ökabevattningen eftersom vattentillgångarna krymper (se nedan), floder sinar,vattenreservoarer fylls med sediment p.g.a. avskogning och jorderosion osv.KlimatförändringKlimatfrågan hamnade på världspolitikens dagordning . Forskningen har satt fart och snabbaframsteg har ökat den vetenskapliga kunskapenom klimatet. nådde koldioxidhalten i atmosfären360 ppm, en högre halt än tidigare under desenaste 150 000 åren, och betydligt högre än de 280 ppmsom fanns i atmosfären när fossila bränslen börjadeanvändas. Tecken på klimatförändringar har påvisats. T.ex.har en satellitburen radar visat att havsnivån har stigit medtre millimeter . 1995 drog IPCC denepokgörande slutsatsen att den senaste tidens förändringar iklimatet "sannolikt inte enbart har naturliga orsaker". Det ärdock inte den blygsamma höjningen av jordens medel-temperatur som oroar forskarna mest, utan risken för att desystem i atmosfären och världshaven som reglerar klimatetskall rubbas. Nya undersökningar tyder på att en globaluppvärmning kan leda till att extrema klimatförhållanden blirvanligare. Det kommer att utsätta naturliga ekosystem förstora påfrestningar. Enligt rapport från IPCC"väntas översvämningar, torka, bränder och värmeböljor ökai vissa områden" när temperaturen stiger. Åttio länder med40 % av jordens befolkning lider av kroniskvattenbrist och det hämmar den ekonomiska utvecklingen imånga länder, enligt . Vissa områden som idagfår mycket nederbörd kan bli torrare, medan andra områdenkan få mera regn. I regioner som ,tropiska delar av och söder om ,kommer skördarna förmodligen att minska.VattenförsörjningPotentiella (och i vissa fall reella) oroshärdar växer framallteftersom konkurrensen om vattnet ökar både inom ochmellan länder och efterfrågan alltmer överstiger tillgången.Tre olika faktorer bidrar till att skapa vattenbrist:Resursförstörelse, befolkningsökning och orättvis fördelningoch tillgång, vilket betyder att vissa får större andel än andra. (Några exempel på vattentillgångens betydelse i konflikter ärdet sätt på vilket begränsat av arabernas tillgång tillvatten på , källområden(Manantalidammen) samt det vattenfattiga Jodphurdistriktet iRajasthan i Indien.Egypten är kanske mer än något annat land sårbart när det gäller minskadtillgång till vatten. En liknande situation hittar man i upprinnings-område. , , , , ,och utgör källområdet och delar på vattnet frånAmu-Darya och . Eftersom dessa länder har tvingats ta hand omAralsjöns förstörda ekosystem och konsekvenserna därav står de inför enödesdiger utmaning - att hushålla med vattnet eftersom det inte finns såmycket som krävs. Redan nu är fördelningen av vattnet en oroshärd.FN"Vi, de förenade nationernas folk, beslutna att räddakommande släktled undan krigets gissel, som två gångerunder vår livstid tillfogat mänskligheten outsägligalidanden. "Så lyder de första orden i som slutförhandlades och godkändesi . Men har det aldrig råttfullständig fred. 20 miljoner människor har dödats i över hundra störrekonflikter.Efter det såg optimisterna ljust på tillvaron. Man trodde att FNefter den stormaktsrivalitet och vetoanvändning som hade präglat arbetet, nuskulle börja fungera som menade. Då kom t.ex. , Bosnienoch . Och optimismen förvandlades till maktlöshet och famlandeefter lösningar.Om världen är i kris, återspeglas krisen i FN.Idag dignar FN under en enorm skuldbörda. Generalsekreterare har förklarat att "FN är bankrutt". Som jämförelse kan nämnas att FN:sreguljära budget, som t.ex. var , är likastor som vad renhållningen kostar i , på ett år.Det är många experter som talar om att det viktigaste inslaget i FN:sframtida fredsbevarande arbete är att agera preventivt innan konflikten harbrutit ut. Problemet är att detta arbete aldrig kan mätas, det kan aldriganvändas av politiker för att vinna röster och prestige och därför är denpreventiva diplomatin inte så populär.Hur mycket skrivs det till exempel om det förebyggande arbete sombedrivs i ? Eller i ?FN är den enda universella organisationen som kan agera globalt genommandat till fredsfrämjande insatser. Förväntningarna på FN har varit stora.Kritiken när resultaten inte visar sig är i samma storleksklass, och manglömmer, att kraven inte får vara större än motsvarande resurser, sommedlemsländerna står för tillsammans. Det är deras ansvar helt och hållet.Det är medlemmarna som driver FN:s verksamhet. Det är medlemmarna somhåller inne eller betalar ekonomiska avgifter och bidrag, och det ärmedlemmarna som genom säkerhetsrådet ger FN order om krig eller fred.FN blir inte bättre än vad medlemsländerna gör det till.Tyvärr brister medlemmarna i ansvar för att förse FN med resurser ochbefogenheter för att organisationen skall kunna agera på ett kraftfullt sätt.Länder betalar inte ut sina bidrag, t.ex. som också är medlem avsäkerhetsrådet, och undergräver på detta sätt FN, som mankritiserar organisationen för bristande förmåga. anser att Sverigeskall bidra till att betona vikten av fredsförebyggande arbete i FN, specielltorsaker till konflikter, utvecklingen av inomstatliga konflikter ochmiljöfrågornas koppling till säkerhetspolitiken. bör inte heller bidratill FN:s underminering genom att förespråka militära muskler till VEU (sevidare under detta avsnitt) och regionalisering av fredsfrämjande insatser.Miljöpartiet anser att ansträngningar för att skapa en bra fredsfrämjandekapacitet bör genom bl.a. försorg koncentreras till FN, istället förattundergräva FN än mer genom regionala maktstrukturer som aldrig kommeratt agera för det globalas bästa, utan från egenintresse.FN är inte bara en organisation för ett otal arbetsuppgifter, ekonomiska,sociala, diplomatiska, konfliktförebyggande och fredsfrämjande. FN harblivit ett naturligt forum, där länder från nord och syd, öst och väst kanmötas, och det är minst lika viktigt.OSSEOSSE är en betydelsefull regional organisation med tydligapreventiva och konfliktförebyggande uppgifter. Följandeområden skall verka för att stärkas:- demokratisk utveckling, marknadsekonomi och rättssamhälle,-- konfliktförebyggande insatser,-- konflikthantering och konfliktlösning,-- återuppbyggnad, i synnerhet av det civila samhället, efter en konflikt,-- europeisk rustningskontroll och nedrustning samt-- förtroendeskapande åtgärder, militärpolitisk öppenhet och förutsägbarhet.-Miljöpartiet anser att bör vara drivande när det gällerden vidgade hotbilden i OSSE-samarbetet. Miljöfrågornasbetydelse för regionens säkerhetspolitiska utveckling måsteföras upp på dagordningen, liksom bl.a. kopplingen mellanden säkerhetspolitiska utvecklingen och ökande ekonomiskaoch sociala klyftor.EUI propositionen framstår EU-medlemskapet som detfundamentalt viktigaste för vår säkerhet. Regeringen skriverockså att "Det är ett svenskt intresse att EU:s förmåga attföra en kraftfull gemensam utrikes- och säkerhetspolitikutvecklas. "Denna syn delar inte . har tidigare i särskildayttranden till försvarsberedningens rapporter framfört att EU snarare är ensäkerhetsrisk än en säkerhetsvinst. EU:s allt tätare samarbete, trots avsaknadav folklig förankring i medlemsländerna och interna spänningar kring viktigafrågor, bygger enligt vår mening in konfliktrisker. Dessutom inskränker EUhandlingsmöjligheterna att möta de hot som ryms inom det vidgadesäkerhetsbegreppet.I propositionen framförs att det är viktigt att EU:s förmåga när det gällerkonfliktförebyggande och fredsfrämjande insatser utvecklas. Regeringen hargenom utrikesministern tidigare tagit ställning för en tydligare institutionelllänk mellan EU och VEU gällande de s.k. Petersberg-uppgifterna. Detta i ettgemensamt initiativ med . Med andra ord vill man ge EU militäramuskler för att kunna genomföra fredsbevarande åtgärder. Detta harmoniserarinte, enligt vår mening, med vad regeringen skriver i avsnittet om FN där detstår att "Det finns en bristande politisk vilja att förse FN med tillräckligabefogenheter och resurser för att kunna agera kraftfullt" (se vidare underavsnittet om FN).VEUFörsvars- och utrikesministrarna från VEU-ländernasammanträde i . Vid mötet antogsden sk. Birmingham-deklarationen, som borde vara föremålför mycket eftertanke i . Ministrarna hänvisade tillsin förpliktelse att skapa en europeisk säkerhets- ochförsvarsidentitet med effektiva politiska medel och militäramöjligheter. VEU kommer, enligt deklarationen, att taytterligare steg för att skapa närmare institutionella ochoperationella förbindelser till EU, stärka banden till NATO isyfte att stärka europeiska pelare, stärka sinoperationella kapacitet och utveckla de politisk-militäraverktygen för beslutsfattande så att VEU kan ta på sigutförandet av fredsfrämjande operationer. Man vill ocksåsäkra den påbörjade politiken på områdena rymdaktiviteteroch rustning.Tidigare har antagit en rekommendation(564) baserad på dokument 1420 om kärnvapnens roll i ett framtida EU-försvar. I denna rekommendation slås fast att alla länder som deltar iförsvarssamarbetet kommer att bli ekonomiskt ansvariga för ett avskräckandekärnvapenförsvar.Sverige är aktiv observatör i VEU (Västeuropeiska unionen). Miljöpartietanser inte att det är förenligt med en militärt alliansfri politik, därför anser viatt genast bör lämna observatörsposten och försöka återskapaförtroendet för en militärt alliansfri politik.WEAGDen militära förbrukningen av resurser förlänger ochunderstödjer den orättvisa fördelningen av jordens tillgångaroch regeringarna stödjer denna verksamhet.Rustningsspiraler slukar stora pengar. Pengar som skulle kunna minskaklyftorna mellan fattiga och rika, friska och sjuka, välutbildade ochanalfabeter, bostadsinnehavare och bostadslösa samt ge möjligheter för enlångsiktigt hållbar utveckling genom en god miljö.Vapen dödar, även om de inte används.När det gäller försvarsindustrisamarbete tar regeringen klara steg mot enharmoniserad vapenmarknad inom EU. Detta uttrycks i klartext i följanderader "...att vi medverkar till harmonisering mellan EU-länderna av regler förförsvarsupphandling m.m." Man skriver också i propositionen att "EU:s rollinom försvarsmaterielområdet är alltjämt utomordentligt begränsad. Envidgad roll för EU skulle ge större möjligheter för att delta isamarbetet och skapa bättre möjligheter till harmonisering. "Regeringen anser att ett medlemskap i () är eftersträvansvärt.Allt detta skall ske "...inom gällande lag om krigsmateriel". Miljöpartietanser inte att detta är möjligt, varför regeringens förslag måste stoppas! Hurskall man t.ex. kunna samarbeta om materielprojekt om man inte fårexportera till samma länder?Sverige borde istället för att på alla sätt hålla krigsmaterielindustrin underarmarna koncentrera ansträngningarna till stöd för att ställa omkrigsmaterielindustrin till civil produktion och "avrustningsindustri" fördestruktion av t.ex. anti-personella minor, vilket också kan ses som ensäkerhetspolitisk investering.Ett medlemskap i är inte heller förenligt med en trovärdig militäralliansfrihet.NATONATO genomgår en identitetskris. Efter slut harman ingen fiende att rusta sig emot, såväl Warszawapaktensom är upplösta. Men istället för att diskuterahuruvida NATO också borde förpassas till historien försökernu debattörer ge legitimitet åt NATO. Man hänger sig åtförhoppningar om ett "nytt" och utökat NATO genom byteav doktrin och kanske t.o.m. namn. Vid granskning av faktainser man snart att denna argumentation bara ger falsklegitimitet åt NATO. De ömsesidiga försvarsgarantiernabestår. Hotet om kärnvapenanvändning består. Det enda sominte består är fienden. Det är inget nytt fenomen att enmyndighet eller organisation skapas för att möta ett problem,eller hot. När sedan anledningen till upprättandet avmyndigheten eller organisationen upphör så övergårverksamheten till att bevara sig själv. måstenaturligtvis i alla sammanhang påtala detta faktum, och slåfast att vi inte vare sig vill närma oss eller söka medlemskapi NATO.PFFSverige anslöt sig till NATO:s inbjudan om PFF i maj 1994.I samband med undertecknandet av ramdokumentet överlämnades det såkallade presentationsdokument, där redovisar vilka former avsamarbete vi vill medverka i och vilka resurser vi ställer till förfogande.Sverige har i sitt presentationsdokument sagt att ett övergripande ochlångsiktigt mål för deltagande i PFF är att bidra till skapande av enny säkerhetsordning i . Enligt detta dokument är berett attbidra med sin erfarenhet på det fredsbevarande området och andra områdensom t.ex. "När detta samråd fullföljts kommer sedan det för det enskildadeltagarlandet bindande steget i form av en bilateral överenskommelse mellanlandet ifråga och NATO om ett partnerskapsprogram" (skr. 1993/94:207).Detta innehåller samtliga aktiviteter som NATO erbjuder, samt samtligaaktiviteter som medlemsstaterna erbjuder. Slutligen samråder NATO-staternamed respektive medlemsstat för att enas om ett Individuelltpartnerskapsprogram (IPP). Här framgår målet för samarbetet under dekommande två åren, vad landet utfäster sig och deltar i, samt vilka resurserdet ställer till förfogande. Denna IPP uppdateras årligen.Uppgiften att företräda i internationella förhandlingar ankommerpå regeringen (1 kap 6 § regeringsformen). Men genom reglerna i 10 kap. RFgaranteras inflytande över viktigare utrikespolitiska avgöranden.Flera av bestämmelserna i kapitlet är inriktade på att regeringen skall varaförhindrad att ställa inför fullbordat faktum i detta avseende. Enligt2 § i detta kapitel får regeringen inte ingå en bindande internationellöverenskommelse utan att har godkänt denna, om överenskom-melsen förutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas elleromden i övrigt gäller ett ämne som skall besluta om, exempelvisgenom att bevilja nya anslag. Också en överenskommelse som är av störrevikt skall godkännas av . - Partnerskap för fred (PFP) spelar enviktig roll i utvidgningsarbetet och det är viktigt att detta samarbete byggs utoch ges ett nytt innehåll, sade försvarsminister försvarsministrar träffades i för att bland annatdiskutera NATO:s framtida befälsstruktur.Miljöpartiet anser att skall avgöra vad skall medverka ioch vår viljeinriktning inom PFF-samarbetet. Därför borde det vara självklartatt förelägga det dokument som lägger fast detta, den s.k. IPP:n, förriksdagen. Därigenom säkras inflytande över det svenskadeltagandet i PFF.