mot · GJ02Fi82 · 1996-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:150 Ekonomisk vårproposition med förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken, utgiftstak, ändrade anslag för /96, m.m. SammanfattningKristdemokraternas alternativ till regeringens ekonomiskavårproposition tar sikte på två huvuduppgifter. Den ena är attden ekonomiska saneringen skall bedrivas på ett sådant sättatt inte de mest utsatta grupperna drabbas ytterligare. Denandra huvuduppgiften gäller att skapa förutsättningar för nyaoch växande företag för att åstadkomma de nya jobben.Kristdemokraterna avvisar regeringens stora nedskärning för världensfattigaste och börjar vägen tillbaka mot enprocentsmålet. Vi håller fast vid80-procentsnivån i sjuk-, arbetslöshets- och föräldraförsäkringen och avvisarförsämringen i högkostnadsskyddet för sjukvård och läkemedel. När detgäller pensionärerna avvisas regeringens förslag om försämrade bostads-tillägg och i stället föreslås en förstärkt uppräkning av pensionerna.Förslagen om försämringar beträffande änke- och barnpensioner avvisas. Föratt förbättra familjernas situation föreslås förbättrade barnbidrag medlåginkomstprofil och återinförande av vårdnadsbidraget.Kristdemokraterna presenterar en stor satsning på tjänstesektorn. Den gernya och bättre förutsättningar för tjänster riktade till de enskilda hushållen.Vidare föreslås bättre villkor för företag och företagande. Exempel på sådanaär slopad dubbelbeskattning på risksparande, reformerad arbetsrätt, åter-ställande av tidpunkten för momsredovisningen för samtliga företag,slopande av värnskatten, avvisande av den förlängda arbetsgivarperioden isjukförsäkringen och avvisande av höjd beskattning av risksparande i aktier.För finansiering av åtgärderna skulle en höjning av livsmedelsmomsenkunna vara motiverad. Höjningen skulle drabba alla, men de förbättringarsom föreslås kommer de sämst ställda till del. Vidare föreslås införande avytterligare en karensdag, slopande av delpensionen och införande av nyberäkningsgrund för den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI).Kristdemokraterna förordar också en fortsatt utförsäljning av statliga företagoch införande av en avfallsskatt.Kristdemokraternaskommentarer kringregeringens propositionEtt femte misslyckandeSverige har under haft en för svag ekonomisk tillväxt.Detta är roten till dagens arbetslöshet och ekonomiskaproblem. Därför är det mycket allvarligt att regeringen saknarsåväl ideologi som strategi för en tillväxt som kan ge Sverigearbete och välfärd åter.Regeringen har satt arbetslösheten i fokus allt från sitt tillträde. Man vannvalet på ett löfte att komma ner till 5 procents arbetslöshet. Deförslag regeringen presenterat för att infria sina löften på detta områdeåterfinns i fem stora propositioner. Samtliga dessa propositioner har heltinriktats på budgetsanering. Tillväxtfrämjande åtgärder har däremot heltsaknats. Detta är en mycket anmärkningsvärd strategi med en arbetslöshetsom totalt ligger på . Det går inte att åstadkomma ökad tillväxtgenom ensidig finanspolitisk åtstramning. De verkliga förlorarna är landetsarbetslösa och de som drabbas av en felaktig fördelningsprofil i åtstram-ningspolitiken. Vårpropositionen är därför ett femte misslyckande när detgäller löftet att halvera arbetslösheten.Var finns strategin för tillväxt?Regeringen började med att gå åt helt fel håll med den storaåterställarpropositionen med hösten 1994.Detta var en tillväxthämmande politik. Sedan kombudgetpropositionen , tom på åtgärder för arbeteoch företagande. Även vårbudgeten saknadejobbfrämjande åtgärder. Då aviserades en särskildtillväxtproposition. En mer vilseledande rubrik har sällansatts på en svensk proposition. Den var en total besvikelseför landets företagare som förväntas skapa de nya jobben.Traditionalismen firade däremot stora triumfer. Allatillväxtfrämjande frågor av nytänkande karaktär lades iutredningar och kommissioner. De signaler om oenighet påvitala områden som kommit från parterna i den heltavgörande är oroande.Nu har ytterligare en vårbudget sett dagens ljus med samma nedslåenderesultat. Hur länge kommer de arbetslösa att finna sig i dessa ständigauppskov med att åstadkomma nya jobb? Med den totala frånvaron avtillväxtpolitik fastnar i massarbetslösheten. Mycket talar för att denya statsråden på inser detta men fjättras av gamlaideologiska blockeringar i parti och rörelse.Saken förvärras ytterligare av att en populistisk politik iopposition verkar omöjliggöra för regeringen att hantera tillväxtfrågornarationellt såväl internt som externt. Återställarna med hösten1994 gladde och stärkte . Det blev tillväxt för vänstern.Men återställarna drabbade med full kraft landets småföretagare. Irrationellaregelförändringar hämmar tillväxten och ökar arbetslösheten.I brist på tillväxtåtgärder som får fart på ekonomin och ökar statensinkomster tvingas regeringen till en fåfäng jakt på nya nedskärningar ochskattehöjningar för att få budgeten i balans. Denna onda cirkel kan barabrytas med en ny och offensiv politik för nya företag och jobb.Socialdemokraterna synes sakna insikt om de villkor som ger för-utsättningar för tillväxt i mindre och medelstora företag. Det behövslångsiktigt hållbara och kraftfulla strukturella reformer om skallkunna nå det högre tillväxtalternativ i vårbudgeten som klarar sysselsättningoch välfärd.Vårpropositionen vittnar om en allvarlig brist på förståelse förföretagandets villkor. Enligt regeringens förslag skall nu t ex småföretagenytterligare hämmas och skrämmas genom att få ta över ansvaret för en helmånads arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen utan tillräcklig kompensation.Effekten av förslaget blir att regeringen tvingar många hårt trängda företagatt utöver rollen som för förtida momsinbetalningar nuockså fungera som försäkringsbolag och ta risker som definitivt minskarmindre företags benägenhet att satsa och nyanställa.En okänslig regering med hjärtlössparprofilDet är förvånansvärt hur okänsligt regeringen behandlarutsatta grupper som gamla, sjuka, ensamstående föräldrar,barnfamiljer och de fattigaste i tredje världen. Pensionärernaoch de fattiga i tredje världen har ingen strejkrätt och kanalltså inte strejka. Nedskärningarna i bostadstillägget förpensionärerna och i änkepensionen liksom höjningen avegenkostnadstaket i högkostnadsskyddet avvisas avKristdemokraterna. Med regeringens politik är påväg mot en situation där allt fler av dem som varit med ochbyggt upp vårt land knappast kommer att få råd att hämta utden medicin som man är helt beroende av.Kommunerna och landstingen får allt svårare att klara av sina viktigasteuppgifter. har därför utformat en annan fördelningsprofil isitt budgetalternativ som ger bättre möjligheter för kommuner och landstingatt klara en rimlig kvalitet i vården och omsorgen.Den enskilt största besparingen föreslår regeringen i biståndet till de allrafattigaste. Det förtjänar att upprepas att vi i köper läsk ochsnask för dubbelt så mycket som vi ger i offentligt bistånd.Kristdemokraterna avvisar de föreslagna nedskärningarna och börjar vägentillbaka till enprocentsmålet. De felräkningar som regeringen gjort påbiståndsanslaget är uppseendeväckande och ökar den faktiska nedskärningenmed minst 500 miljoner kronor.Den ekonomiskautvecklingenDen ekonomiska utvecklingen har blivit betydligt sämre änvad regeringen förutspått och antagit i sina kalkyler. I denfinansplan som presenterades i kompletteringspropositionenvåren 1995 antogs t ex en jämn och stark konjunkturuppgångsom sträckte sig bortom utan några som helstcykliska inslag. Regeringen såg då fram mot en av historienslängsta högkonjunkturer för . Denkonjunkturnedgång som flera institut länge varnat förförträngdes så sent som i höstens tillväxtproposition och komenligt hans egen uppgift som en överraskning för dendåvarande finansministern. Avmattningen som kom i densvenska ekonomin var kraftig under fjärde kvartalet 1995samtidigt som den innehöll en stor lageruppbyggnad.Regeringen har fortsatt saneringen av statsfinanserna. Tyvärr består enalltför stor del av saneringsprogrammet av tillväxthämmande skatte-höjningar. Denna saneringsprofil, kombinerad med en fortsatt total frånvaroav strukturella, tillväxtfrämjande åtgärder, bidrar till den svaga utvecklingeni och åren framöver. Regeringen saknar uppenbarligenfortfarande såväl ideologi som strategi för att ge förutsättningar för mindreoch medelstora företag att expandera och nyanställa. Förhoppningar om attparterna skall komma överens om en nödvändig modernisering avarbetsrätten har kommit på skam. Tilltron till traditionellaarbetsmarknadspolitiska åtgärder är fortsatt överdriven. Den verkar nu dockskifta över till en vid första påseendet stor satsning på vuxenutbildning.Satsningens omfattning sjunker dock ihop betydligt vid en närmaregranskning av vad som är nya respektive permanentning av befintliga,tillfälliga utbildningsplatser. Effekterna kommer främst attuppstå i statistiken över öppet arbetslösa och personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Som ett led i regeringens målsättning attjust halvera statistiken över den öppna arbetslösheten ärutbildningssatsningen säkert ändamålsenlig. Däremot kan det ifrågasättas omkvaliteten kan säkerställas med en sådan utbyggnadstakt som regeringenföreslår.Den internationella utvecklingenKonjunkturprognoserna reviderades kraftigt nedunder . Från idén om tillfällig utplaningav konjunkturen följd av en snabb uppgång talar numeramånga ekonomiska bedömare om en längre nedgång iEuropa. och väntas däremot kunna se fram moten starkare uppgång än beräknat.Utvecklingen i för viktiga länder dämpades betydligt redan i slutetav . Detta gällde särskilt inom EU, men tillväxten föll inom hela OECD-området. Regeringen fortsätter att bygga på förhoppningar om att dennaavmattning blir svag och tillfällig. aviserade den tyskaregeringen en kraftfull finanspolitisk åtstramning motsvarande . och kommer att föra en kraftigtåtstramande politik för att klara konvergenskraven inför EMU:s tredje fas.Osäkerheten om medlemsländernas möjligheter att trots ambitiösaåtstramningsprogram klara konvergenskriterierna kan resultera i ny oro påränte- och valutamarknaderna. Detta kan påverka den ekonomiska tillväxtenbland EU:s medlemsländer mer negativt än vad som antagits.Tillväxtantagandena har redan skrivits ner till 1,7 procentjämfört hösten 1995.Den svenska ekonominDen lugnare utvecklingen på de internationella finansiellamarknaderna har även gynnat den svenska utvecklingen.Både de korta och de långa räntorna har gått ner och kronanhar stärkts. har vid ett antal tillfällen sänkt sinaolika styrräntor. Bakgrunden är de markant minskandeinflationsimpulserna och den politiska ambitionen att sanerastatsfinanserna. Effekterna av den svaga kronkursen och defallande räntorna gav en stark tillväxt blev dock kort. En alltför stor del avsaneringsprogrammet innehåller tillväxthämmandeskattehöjningar. Den öppna arbetslösheten minskade medbara och den totala arbetslösheten med 1 procent1995. Återställarpolitiken, bristen på tillväxtstrategi,utredningslångbänkarna för arbetsrätten,dubbelbeskattningen av riskkapital och bristen på stabilaregler för företagande tillsammans med den svagareinternationella utvecklingen kommer enligt fleravälrenommerade bedömare att närmast radera ut tillväxten iSverige . Finansplanen bygger dock på en tillväxtpå 2 procent.Finansplanen går därutöver ihop endast genom antaganden om minskathushållssparande och ökade investeringar. Regeringens kalkyler fortsätteralltså att bygga på lösa antaganden om kortvarig internationellkonjunkturnedgång och minskat svenskt hushållssparande. En fortsatt starkosäkerhet om utvecklingen gör att hushållen fortsätter att vara återhåll-samma.Regeringens s k tillväxtalternativAv regeringens basalternativ framgår att tillväxten blir förlåg för att de uppställda sysselsättningsmålen skall kunnanås. Därför redovisas även ett s k tillväxtalternativ. Där antastillväxten bli fram to m 1999. Kalkylen bygger på att lönebildningen fungerarväl samt att övriga förbättringar i arbetsmarknadensfunktionssätt liksom tillväxtfrämjande åtgärder får starktgenomslag i ett medelfristigt perspektiv. Detta förväntas skegenom att alla parter tar ett ansvar för att främja högresysselsättning. Då blir enligt regeringen utrymmet större fören högre tillväxt utan att det uppstår ett löne- och pristryckoch den öppna arbetslösheten halveras sålunda fram till år2000. Om framtidsförväntningarna blir mer positiva finns enbetydande potential för konsumtionsökning, särskilt omkampen mot arbetslösheten blir framgångsrik, skriverregeringen i något som måste beskrivas som ettanmärkningsvärt cirkelresonemang.Man frågar sig vilka operativa åtgärder regeringen tänker vidta för att efterca få ordning på lönebildningen, ett av svensk ekonomis mestgrundläggande problem. Är det en inbjudan till förnyade samtal på ?Blir det en ny partssammansatt kommission att addera till de tidigare? Ellerkommer statsministern att under fria former fortsätta att anklaga arbets-givarparten för att vara för svag vid förhandlingsborden? Vilka operativaåtgärder tänker han i så fall vidta för att stärka arbetsgivarnas motståndskraftmot de fackliga kraven?Den andra frågan som infinner sig är vilka övriga förbättringar iarbetsmarknadens funktionssätt som åsyftas. Förslag från regeringen på dettaområde är fortfarande okända för omvärlden. Är det en modernisering avarbetsrätten framsprungen ur den s k som före-svävar regeringen? I så fall finns anledning till viss pessimism. Enligtsignalerna från kommissionen, som leds av , har arbets-tagarparten avvisat de förändringar i turordningsrätten som ordföranden lagtfram. Man säger sig vara uppriktigt förvånad över att förslagen enspresenterats; man har alltid sagt nej till sådana förslag och kommer attfortsätta med det, enligt referat i medierna. Endast om regeringen skulle sättaarbetstagarparten under mycket hårt tryck är det troligt att en ändamålsenliguppgörelse skulle kunna nås.Mest outgrundlig är dock regeringens förhoppning om att tillväxt-främjande åtgärder skall få starkt genomslag i ett medelfristigt perspektiv.Hur skall åtgärder som inte ansetts verkningsfulla, som i otaligadebatter tvärtom av regeringen ansetts prövade utan resultat och som framför allt ännu inte presenterats kunna få starktgenomslag? Regeringen har ju allt från sitt tillträde för ett och ett halvt årsedan vägrat att lägga fram förslag till tillväxtfrämjande åtgärder medhänvisning till att statsfinanserna först skall saneras. väntas alltså dessaokända och av ideologiska skäl avvisade åtgärder få starkt genomslagi ett medelfristigt perspektiv! Så positiva är plötsligt de tillväxtfrämjandeåtgärderna att de förväntas klara både tillväxt, sysselsättning och välfärd.Varför har de i så fall hållits i karantän så länge?Det vore glädjande om skrivningarna i vårpropositionen förebådade attregeringen verkligen ämnade överge sin avvisande hållning till tillväxt-främjande åtgärder. Men har fem stora propositioner lagts fram utanatt regeringen funnit anledning att ändra oppositionstidens och valrörelsensnegativa syn på de strukturella tillväxtfrämjande åtgärder som fyrparti-regeringen började genomföra och som fick sitt abrupta slut i och medåterställarna med efter valet 1994.Det är bra att regeringen redovisar vad en högre tillväxt betyder för landet.Det är däremot beklagligt att man alltjämt tillämpar den helt ovetenskapligadoktrin som hävdar att budgetsanering och tillväxtfrämjande åtgärder intekan genomföras samtidigt.Kristdemokraterna redovisar nedan en inriktning av den ekonomiskapolitiken med ett antal åtgärder som skapar förutsättningar för en starkaretillväxt, bättre statsfinanser och fler medborgare i arbete, somfördelningspolitiken inriktas på att skydda de svaga och mest utsattagrupperna, som på ett okänsligt sätt drabbas av de förslag som presenteras ipropositionen.Kristdemokraternasekonomiska politikSanering av statsfinanserna räckerinteÅrtionden av missgrepp i den ekonomiska politiken, ikombination med den mycket djupa lågkonjunkturen i börjanav 90-talet, har gjort förutsättningarna för att bedriva enframgångsrik ekonomisk politik ytterst svåra. De offentligafinanserna har krävt en hård åtstramning, vilket särskilt hårtdrabbat grupper i samhället som redan tidigare hade detsämre ställt. har kritiserat densocialdemokratiska regeringen för en felaktigfördelningspolitisk profil vid saneringen av statsfinansernaoch noterar med besvikelse att regeringen ävenfortsättningsvis förtjänar kritik på detta område.I detta avsnitt presenterar vi vår syn på den ekonomiska politiken. Visträvar efter en bättre fördelningsprofil än regeringen och en ökad satsningpå offensiva åtgärder för att nå en ökad tillväxt. För att den svenskaekonomin långsiktigt skall kunna utvecklas så att välfärden garanteras ocharbetslösheten minimeras är flera åtgärder av långsiktig och strukturell naturnödvändiga. Det främsta hotet mot en rättvis fördelning är arbetslösheten.Därmed blir också den enskilt viktigaste fördelningspolitiska åtgärden attskapa förutsättningar för nya jobb.Skall vi vända trenden och långsiktigt få ner arbetslösheten måsteregeringen våga se den svenske familjeföretagaren som en strategisk tillgångsom måste värnas och stimuleras. Det räcker inte att i regeringsförklaringaroch i propositioner tala om vikten av ett ökat företagande. Något måste ocksåvisa sig i praktisk handling. Det handlar om att kreativitet måste frigöras, omatt människor skall våga förverkliga sina affärsidéer, våga språnget att startaeget, utvidga, ta risker och nyanställa. Transaktionskostnaderna måste hållasså låga att medborgarna kan dra nytta av varandras vilja och kunnande. Härfinns den ekonomiska utvecklingens kanske viktigaste drivkrafter.Socialdemokraterna har vid makten vidtagit en mängdåtgärder som vidmakthållit den stagnation som drabbat svensk ekonomi i ettkvarts sekel, snarare än vidtagit nödvändiga strukturella förändringar.Kristdemokraterna menar att saneringen av statsfinanserna måste kombinerasmed en aktiv politik för ökad tillväxt. Med den kurs regeringen utstakat gårvi möjligen mot med en starkare statskassa men med ett ekonomisktallt svagare land.Social och ekologiskmarknadsekonomiKristdemokraterna förespråkar en social och ekologiskmarknadsekonomi. Vårt val av ekonomiskt system grundarsig i vår ideologi, men också på övertygelsen attmarknadsekonomin är den mest effektiva och demokratiskaformen för att hushålla med begränsade resurser. Denrenodlade marknads-ekonomin måste korrigeras av sociala och ekologiskahänsyn.Inom marknadsekonomins ram vill vi förena frihet och solidaritet.Grundläggande är frihet under ansvar. Strävan är att uppnå en balans mellanden enskilde och samhället. Enskilda initiativ och ansvar skall uppmuntras.Staten skall sätta ramarna för en sund konkurrens, främja konkur-rensneutralitet och särskilt ta hänsyn till mindre verksamheter. Staten skallvidare säkra social trygghet för alla samt garantera hänsynstagande till vadmiljön tål. Kontrollinstrument och ekonomiska styrmedel måste användas föratt styra den ekonomiska aktiviteten till en långsiktigt hållbar produktion ochkonsumtion.Marknaden bör också styras av strävan efter vissa gemensamma etiskavärderingar och riktlinjer. Etik i marknadsekonomin ger smidighet ochsänker de s k transaktionskostnaderna. vill se en ökadavreglering, men den måste följa av ett ökat personligt ansvarstagande ochetiskt riktigt handlande. Ekonomisk brottslighet måste bekämpas med kraft.Målet för den ekonomiska tillväxten är att ge möjlighet till ett bättre liv förfler, ökad välfärd och livskvalitet. Ekonomisk tillväxt får inte ske påbekostnad av andra människor eller miljön. En förutsättning för att göraverklighet av den sociala och ekologiska målsättningen är goda statsfinanser.Vi menar att den ekonomiska saneringen är en prioriterad uppgift, men attden måste ske parallellt med att fundamentala tillväxtförutsättningar skapas.Individuellt sparande behövs och skall premieras.En politik för tillväxtKristdemokraterna är allvarligt bekymrade över effekterna avatt fortfarande har en sämre utvecklingstakt ängenomsnittet av . Högre eller lägre tillväxt ärdet som avgör om vi skall kunna minska arbetslösheten ochmöta framtidens krav. En stor del av vårt välfärdssystem,som pensionerna och vården, förutsätter en positivtillväxttakt som dessutom är avsevärt mycket högre än desenaste 20 årens genomsnittliga tillväxttakt. En vital ochexpanderande ekonomi skapar även förutsättningar för attförbättra vår miljö.Nya arbetstillfällen måste skapas för att undvika arbetslöshetens mycketnegativa konsekvenser för den enskilde, för samhället och för samhälls-ekonomin. Förväntningarna på nya arbetstillfällen ställs i första hand på demindre företagen. Det är också naturligt med utgångspunkt från att studier avsvenska företag visat att av alla nya arbetstillfällen genereratsimindre företag. Två tredjedelar av dessa har uppstått genom ökadsysselsättning i befintliga företag medan en tredjedel tillkommit genomnyetablering.Nästan alla är överens om att de nya jobben måste skapas i denprivata sektorn. Utrymmet för produktivitets- och effektivitetsförbättringar iframför allt de stora företagen innebär att man i dessa företag kanöka produktionen och minska antalet anställda. minskade antalet anställda i storindustrin med 19 procentmedan småindustrin ökade antalet anställda med 11 procent.Ett gynnsamt klimat för små- och nyföretagande är därför av största viktinför 1990-talets kamp mot den höga arbetslösheten och för sanering avstatsfinanserna. De svenska småföretagen sysselsätter ca 1,4 miljonermänniskor, vilket utgör av alla sysselsatta i det privatanäringslivet. Antalet nya företag utgör mellan av den totalaföretagsstocken. På kort sikt spelar nyföretagandet en relativt liten roll förattpåverka näringsstrukturen i , men för förnyelsen av näringslivet ärnyföretagandet av största betydelse. Nyföretagandet i ligger på ennivå som klart understiger exempelvis och och mångaandra länders i Europa.I dag råder flera obalanser i svensk ekonomi som hindrar utvecklingen moten sund ekonomi. Dessa är en obalans mellan privat och offentlig sektor, enobalans mellan stora och mindre företag, en obalans mellan exportsektornoch företagen på hemmamarknaden samt en obalans mellan företag inriktadepå basnäring och sådana som arbetar med spjutspetsteknologi och annankunskapsintensiv produktion.Obalansen mellan privat och offentlig sektor kan till en viss del åtgärdasgenom att man ytterligare effektiviserar och renodlar den offentliga sektorn.Viktigast är emellertid åtgärderna för att radikalt öka den privata sektornsandel av ekonomin. Obalansen mellan stora och mindre företag kan bararättas till om de små och medelstora företagen kan växa och placeras i fokusoch ges avsevärt bättre villkor. Slutligen, obalansen mellan den gamlagenerationens och den nya generationens företag avhjälps om Sverigefrämjar utvecklingen av ny teknologi, högre utbildning och bättreinfrastruktur. Gemensamt för dessa åtgärder är att de på olika sätt verkartillväxthöjande.Kristdemokratiska tillväxtåtgärderInsikten om att endast den privata sektorn kan skapa denexpansion av samhällsekonomin och den ökning av det totalaantalet arbetstillfällen som så väl behöver föranledeross att förorda en kraftfull tillväxtpolitik som bygger påstrukturella och tillväxthöjande åtgärder. Den traditionellakonjunkturorienterade tillväxtpolitiken måste ge plats för enpolitik som via djupverkande och långsiktiga insatser främjarde reella förutsättningarna för tillväxt.Attityderna till företagande måste bli bättre. Inställningen till företagande,företagsklimatet, är avgörande för benägenheten att starta företag. Politiker,skolor, företagare, organisationer m fl har ett gemensamt ansvar för detta.En fortsatt produktivitetstillväxt är viktig. För att en sådan skall främjaskrävs att devalveringspolitik undviks.