mot · GK02Ju212 · 1996-10-07 00:00:00 — Skrota SäkerhetspolisenMiljöpartiet har försökt att föra en debatt kringvad vi skall ha en säkerhetspolis till, vad som skall vara dessmål, vilka faror som finns med verksamheten och vilkaprinciper som måste lagfästas för att förhindra attverksamheten går i en riktning som inte är önskvärd. Vianser i första hand att säkerhetspolisen bör skrotas i sinnuvarande form och fråntas sina polisiära befogenheter. Detrenodlade polisarbetet med utredning och spaning skulle dåkunna överföras till den öppna polisen. I stället bör införasen separat organisation utan polisiära befogenheter somendast håller på med analyser av säkerhetshot motsamhälliga intressen.Kontrollen överSäkerhetspolisenVem är det som har kontrollen över den svenskasäkerhetspolisen? Detta är en fråga som vi inom Miljöpartietde gröna anser att regeringen bör tänka över.I utredning - den enda verkliga antydan till en kritisk granskningav säkerhetspolisen som skett i en offentlig utredning sedan och den alltjämt hemligstämplade Laurinrapporten - sadesmed önskvärd tydlighet att den svenska säkerhetspolisen och dess"övervakande" organ fungerar normalt, dvs. som alla andra säkerhetspoliser:dissens sammanblandas med subversion, befrielsekamp med terrorism och deså framhållna övervakande organen saknar kompetens och t.o.m. ambition attställa de avgörande frågorna. Som uttryckte det i SOU 1989:18 (s.30):"Man har inom lärt sig att leva i gråzonen och undandra sig insynfrån statsmakter och tillsynsmyndigheter när verksamhetens laglighet ellerförsvarlighet i övrigt kan ifrågasättas.För att inte göra orätt vill jag dock tillägga att jag hos jurister meduppgift att granska rättsenligheten hos säkerhetspolisens beslut eller åtgärderibland stött på något av attityden: "Det är nog lika bra att vi inte får veta såmycket. "Om inte förslag om skrotning av går igenom anser vi attdet måste skapas en mer seriös reglering av säkerhetspolisens verksamhet.Insynen och kontrollen måste öka genom att man t.ex. reformerar systemetmed parlamentariker i och kompletterar dennamed en utomstående, professionell och från politiker och polis friståendeöverprövnings- eller övervakningsnämnd, bestående av samhällsvetare frånakademins värld, fostrade i kritisk hållning och i sin karriär helt oberoende avpolitiska partier. Erfarenheterna från motsvarande system i visar atten sådan nämnd ger stadga och struktur åt säkerhetspolisens verksamhet, ochatt den inte bara verkar som prejudikatbildare utan därtill redan genom sinexistens leder till att säkerhetspolisen även i sin interna beslutsgång tarledning såväl ur nämndens generella uttalanden som dess granskning avenskilda fall och händelser.Respekten för mänskliga rättigheter och demokratiska ideal internaliseras,de blir en del av säkerhetspolisens egna värdesystem - mänskliga rättigheter,rätten till dissens ses som positiva värden, inte som något säkerhetspolisenförhåller sig defensiv till och upplever som hinder i sin verksamhet.Tillsätt en kommission somgranskar IB-affärenIB var det socialdemokratiska partiets egenspionorganisation. Den bildades under "Fst/In grupp B"med ett enda syfte: att registrera alla kommunister ochkommunistsympatisörer som fanns. Så var det ända fram till1965, då chefen också blev chef förutrikesspionaget och dessa båda organisationer slogs ihop.Inrikesspionaget blev då en enhet i detta större IB.Registreringen gjordes av socialdemokratiska ombudsmän som anställts avIB, i direkt samarbete med partiapparaten. Partiet gjorde i hemlighet engigantisk kartläggning av kommunisterna i styrelserna för varje fackföreningsom hade mer än 300 medlemmar, den så kallade "fackligt-politiskaundersökningen 1958".Vid denna tid hade regeringens uppdrag att göra exakt samma sak,alltså att kartlägga kommunisterna och deras verksamhet. Varför behövdes dåännu ett register? Det fanns två skäl, och bägge understryker det faktum attIB var till för partiet och inte för staten. Det ena var att se till attkommunisterhölls borta från fackliga styrelseposter, samt att skapa sig en samlad bild avkommunisternas styrka och utveckling. var inte upplagt på detsättet och det var dessutom inte tillgängligt för partiet.Men registret hade också en krigstida funktion, vars detaljer inte avslöjatstidigare. Kartläggningen av kommunisterna var partiets garanti mot attradikala socialdemokrater inte i misshugg oskadliggjordes vid ett akutsovjetiskt invasionshot.Fst/säk hade emellertid ingen egen organisation för en sådan kartläggning,utan var från början beroende av informationer från . Det är här IBkommer in i bilden. Regeringen vågade helt enkelt inte lita på Säposbedömningsförmåga när det gällde något så känsligt som internspaningar,dvs. att skilja en kommunist från en radikal socialdemokrat.Fackföreningsmannen trädde fram i ett inslag om IB i TV1991. Han berättade att han anställdes av IB för attkartlägga den extrema vänstern i sin hemstad. Årtalet är viktigt isammanhanget. Samtliga utredningar har nämligen slagit fast att IB upphördemed all inrikes verksamhet 1969, det år då åsiktsregistrering förbjöds. BertilLevins uppgifter visar att utredningarna inte är tillförlitliga. De har kommittill fel slutsatser på avgörande punkter.Det är inte alls otänkbart att många som tidigare tigit nu skulle vara meratalföra, så här på sin ålders höst. frågar i omSAP/IB gjort som norrmännen, buggat kommunistiska möten i Folkets hus.Uppgifter om sådana aktiviteter i har vi hört talas om. Den gamle IB-chefen uttalade sig om saken: "Jag kan inte gå i god föratt det inte förekom. Det fanns folk som tyckte om att leka med teknikgrejer.Men om det förekom så var det aldrig på centrala direktiv som i . Detsom hände där var oanständigt, fullständigt främmande för oss." Kanskeskulle vara beredd att ge sin version av vad som hänt,om regeringen bara löser honom från tystnadsplikten.Det är en internationell erfarenhet att varje reformering avsäkerhetspolisiärt arbete drivs fram av skandaler. Senast i ledet har vi , där den norska säkerhetspolisens jakt på "presumtiva femte-kolonnare" nu utretts i detalj. Någon motsvarande utredning behövs inte iSverige enligt justitieministern - allt är redan utrett.I har Socialdemokraterna alltid förnekat sin medverkan iåsiktsregistreringen. Varje krav på klara besked möts av enanklagelse om historielöshet. Kampen mot kommunismen måste ju ses i detkalla krigets ljus och var därför rättmätig. Som om detaljerad kunskap skullegöra det svårare att tolka historien.I har argumenten och motargumenten varit närmast identiska. Menså händer något.Efter nästan tio års hårt mediatryck enas hela den politiska oppositionenom att fakta äntligen måste komma fram. tillsätter en kommission,döpt efter dess ordförande . Undersökningen täcker tiden från 1945till 1996 och kommissionen har fått fria händer att arbeta.Under vänds varje sten och lyfts varje blad för att få framsanningen. Förhör sker under ed och straffansvar. i åroffentliggjordes rapporten under full mediastorm. Resultatet är en hisnandeläsning.Likheterna med är häpnadsväckande. Den politiska bevakningenföljer samma spår, till och med årtalen för olika beslut stämmer ofta överens.Skillnader finns -framför allt i att de svenska socialdemokraterna valde attsamarbeta med militären (IB) i stället för med Säpo.I har ett halvdussin utredningar fått i uppdrag att utredaSocialdemokraternas samröre med , den senaste gjordes av KU så sent som1992. Alla har de "frikänt" SAP. Det är dessa så kallade granskningar somstatsministern och justitieministern hänvisar till när de hävdar att det intebehövs någon "" här. Men det finns redan mängder avmaterial som visar att sanningen inte har sagts i dessa utredningar. Detta är enmörk skugga som viker från socialdemokratins sida. Och det är ett nederlagför rättssamhället.Miljöpartiet de gröna anser att visar att det också finnsskäl att granska Säpos roll . Vad som behövs är en utredningmed samma fria mandat som den norska kommissionen hade, en granskningvars resultat alla kan acceptera.I har fyllt ett historiskt tomrum. Kalla krigetsepok kan nu diskuteras mera allsidigt. För ett land som , som stårinför en ny säkerhetspolitisk epok i och med inträdet i EU, är det särskiltviktigt med nationell självinsikt. IB-frågan är alltjämt ett svart hål i vårnutidshistoria. Ansvaret för den har vandrat vidare inom det social-demokratiska ledarskapet och ligger nu på . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändring avSäkerhetspolisens nuvarande verksamhet så att organisationen läggs ned ochhuvuddelen av verksamheten flyttas över till den ordinarie polis-organisationen i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att , om yrkande 1 avslås, beslutar att regeringen tillsätter enutredning med uppgift att öka insynen i och kontrollen över säkerhetspolisensverksamhet i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att beslutar att regeringen tillsätter en kommission liknandeLundkommissionen i med uppgift att dels granska IB-affären, delsgranska Säkerhetspolisens roll i enlighetmed vad som anförts i motionen.