mot · GK02U207 · 1996-10-07 00:00:00 — biståndsmålBiståndsbegreppets innehåll har förändrats under de sistadecennierna och påverkat den praktiska utformningen avbiståndsarbetet. Det svenska biståndsmålets ursprungligaformulering och omfattning ger en fingervisning omdetta. 1962 angav i budgetpropositionen attmålet för biståndsgivningen var att höja de fattiga folkenslevnadsnivå. var det överordnade måletdetsamma, men med tillägget, att biståndet också skulle bidratill följande fyra biståndsmål: resurstillväxt, ekonomisk ochsocial utjämning, ekonomisk och politisk självständighetsamt demokratisk samhällsutveckling. ,antogs ett femte biståndsmål: framsynt hushållning mednaturresurser och omsorg om miljön.Under de här gångna åren hade bok utkommit isvensk översättning, med "Gränser för vår tillvaro" ochHans Palmstiernas "Plundring, svält, förgiftning", böcker som då lästes avmånga svenska politiker och vars budskap tyvärr i stort är aktuellt än ,trots att de skrevs . har vi medvetandet och kunskaperna, omhur bekämpningsmedel kan ta död på liv som är nödvändigt för andra levandevarelser på jorden och att det gränslösa utnyttjandet av naturresurser slår hårtmot den enskilde individens försörjningsmöjligheter. Det är varningsklockorsom måste ringa för oss när vi går in i bistånds- och utvecklingssamarbetemed våra samverkansländer.1996 fick svenskt biståndsarbete sitt sjätte mål, jämställdhet mellan mänoch kvinnor. En rad FN-konferenser har tagit fram kvinnorsnyckelroll i allutveckling, deras rätt till utbildning, rätt att delta ipolitisktbeslutsfattande, att bestämma över sin reproduktiva hälsa, sin ekonomi ochsina livsvillkor över huvud taget. I alla uppmärksammas jämställdhets-frågorna, de finns med i , i , de hadehuvudrollen i i , på i och på FN:s fjärde kvinnokonferens i iKina 1995. Hur väl FN:s arbete för jämställdheten fortfarande behövs, visarHuman Development Report , där man konstaterar att ingetsamhälle har sådan jämställdhet mellan män och kvinnor att kvinnor harsamma möjligheter som männen i alla avseenden. De nordiska länderna harenligt alla beräkningar kommit längst i fråga om jämställdhet. Här är vårtansvar återigen stort.Internationell solidaritet -utgångspunkter enligtMiljöpartietPå en enda jord med begränsade resurser är vi alla beroendeav varandra. I inledningen till biståndsprogramstår: Ansvaret för tillståndet i världen är gemensamt.Biståndspolitik med gröna förtecken handlar ominternationell solidaritet och samarbete och kansammanfattas i fem utgångspunkter;- alla jordens människor ska kunna tillgodose sina grundläggande mänskligabehov, såväl materiella som icke materiella,-- människors tillit till egna initiativ, egen förmåga och egna resurser ska påalla nivåer och i alla länder vara drivkraften för samhällsutvecklingen,-- jordens länder måste ha möjlighet att styra sin utveckling på ett demokra-tiskt sätt och utifrån sina egna behov, villkor och sociala förutsättningar,-- nuvarande obalans i människors tillgång till jordens resurser ska jämnasut, både inom och mellan länder,-- all utveckling måste utgå från jordens livsbetingelser och utformas så attden är miljömässigt och socialt hållbar.-Men medlet för att nå målen är ett gemensamt ansvar, somdelas av såväl politiker, som internationella organ ochenskilda medborgare i världens olika länder.Ansvar i biståndetsplanering, utformning,styrningPlaneringen utgår från behoven, och behoven känner denlokala befolkningen bäst. Om det är en ny skola som behövsbäst, en pump, kunskap om nya bättre jordbruksmetoder ellerkanske en väg till området, så att kontakter ochhandelsutbyte kan komma i gång. Ett effektivt bistånd kaninte vara styrt av givaren. Risken är då stor att biståndet blirpassiviserande för landet med förlamande biståndsberoendesom resultat. Det måste planeras i samarbete, för attmottagaren skall känna den självtillit, engagemang ochtrygghet, vilket är basen för ett lands självständigautveckling, ett lands oberoende. Målet är att biståndet såsmåningom skall fasas ut. En viktig del i den långsiktigaplaneringen är att givarländer och olika organisationersamordnar sitt bistånd, från början till slut. Mångaindustriländer har ekonomiska svårigheter och måstestrama upp sin budget. Biståndsanslagen blir mindre, menstora vinster kan fortfarande göras med effektiv styrning ochsamordning, det kan lokala fältarbetare från såväl givar- sommottagarsidan vittna om. Dubbelarbete och alltför likaprojekt i närheten av varandra skulle kunna undvikas, omman i utvecklingssamarbetet kunde göra en gemensambehovsanalys på det regionala och lokala planet, allainblandade aktörer emellan, såväl inhemska som utländska.En grundläggande förutsättning för ett bra bistånd, som syftar till hållbarutveckling, är att det aldrig får hota jordens naturliga system: luft, vatten,växter och djur. Härav följer, att ett lands utveckling och ett lands ekono-miska tillväxt inte alls behöver vara samma sak. En ekonomisk tillväxt somfår naturresurserna i ett land att krympa och resursbaser att utarmas.Sophögar och avfallsberg som växer, ger en negativ tillväxt och kommandegenerationer en dålig miljö och en osäker framtid.Tyvärr har ofta en snabb ekonomisk tillväxt i industriländerna uppnåtts tillpriset av en snabb miljöförstöring, som i sin tur kräver stora kostnader närskadorna skall repareras och naturen återställas i ursprungligt skick. Det ärviktigt att landet som står för de ekonomiska medlen har långsiktiga politiskaperspektiv som leder till en miljömässigt hållbar utveckling. Det krävs storagemensamma ansträngningar för att återställa i ett drägligtskick. Detta visar vad som väntar den som är inte är observant och håller dens.k. marknaden under ansvarsfull politisk styrning. Ekonomiska styrmedelmåste användas så att oansvarigt hanterande av miljön straffar sig.Biståndet somsäkerhetspolitisktinstrumentHuvudmålet för svenskt bistånd är att höja de fattiga folkenslevnadsnivå. Det största hotet mot mänsklig överlevnad ärinte längre av militärt slag. Det är i stället ett hot som harmed fattigdom att göra. Det är inte starka militära försvarsom skapar stabila länder, det åstadkommer man genom enframgångsrik kamp mot fattigdom och sociala orättvisor ochmot problem som har med jordens överbefolkning att göra.År 2000 beräknas jordens befolkning ha ökat till 6,25miljarder människor, och 5 miljarder av dem kommer attfinnas i den s.k. tredje världen. Därmed är också hotet starktförbundet med överutnyttjande av naturresurser och medförstöring och skador på miljö och natur. Världsbankenmenar t.ex. att brist på vatten kommer att utlösa de flestamellanstatliga konflikterna . Fattigdomen,brist på livsmedel och försörjningsmöjligheter skapar ettsamhällsklimat som är grogrund för vrede och uppror och iförlängningen kan utvecklas till väpnad kamp.Europas gröna partier har länge förespråkat ett nytt, annorlunda säkerhets-begrepp som är bredare än det traditionella. Ett vidare säkerhetsbegrepp sombygger på en helhetssyn är nödvändigt. Också aspekter av social, ekologisk,religiös och kulturell natur måste innefattas i begreppet säkerhet. Men detstörsta hotet mot stabilitet och fred i världen är att klyftan mellan fattigaochrika ökar- fattigdomen brer ut sig i de redan fattiga länderna,-- befolkningsantalet ökar som naturresurserna krymper.-I dessa framtidsperspektiv får biståndet en ny och viktigbetydelse. Bistånd blir ett nytt konfliktförebyggandesäkerhetspolitiskt instrument, som får avgörande betydelseför den globala stabiliteten och internationellafredssträvanden. Detta borde också ge utslag i svensksäkerhetspolitik och rent praktiskt i budgeten i minskadekostnader för försvaret och ökade anslag till biståndet.Öka biståndetI budgeten sänks biståndsnivån till av BNI. "Enprocentsmålet ligger fast och skall uppnås så snart destatsfinansiella förutsättningarna föreligger," sägs det itexten, men någon tidpunkt för när detta skall uppnås harman inte vågat sätta som mål. menar attmålsättningen måste vara en stegvis höjning av biståndetvarje år för att åter uppnå enprocentsmålet, och vi föreslår enhöjning med 1,3 miljarder , 1,73 miljarder , och2,2 miljarder . Vi välkomnar regeringens miljard tillposten samarbete med , något som viredan föreslagit i föregående budget med tanke på samarbetetför en ren . Men i stället för att summan delas på femår föreslår vi , vilket gör 130 miljoner extra påslag tillbiståndet under alla tre åren.Vi anser liksom att avräkningar för vissa asylkostnader inte borde fåtas ur biståndsbudgeten, eftersom detta har minskat och försvagat biståndetytterligare.Utveckling eller tillväxt?Det är något av en paradox att de primära hoten mot delivsuppehållande systemen på jorden består av slösaktigkonsumtion och resursanvändning å ena sidan och fattigdomoch misär å den andra. Med stigande köpkraft stigermängden avfall och sopor långt bortom naturens förmåga attta hand om och absorbera avfallet. På motsvarande sätt lederfattigdom hos allt större grupper till överutnyttjande avnaturresursbasen. Människorna utsätter skogar,markområden och kustzonerna för allt större slitage i kampenför att överleva. av världens befolkning förbrukar80 % av världens resurser. Globalt sett utgör klyftan mellannord och syd den största kontrasten. T.ex. konsumerar etttyskt barn så mycket av jordens resurser som ettafrikanskt. Den nuvarande utvecklingen är inte hållbar varesig i nord eller syd!Vi måste inse att lösningen på problemen inte är mera tillväxt avtraditionellt slag. Att lita till spontana teknikförbättringar räcker inte. Vibehöver en ny form av utveckling som sker inom naturens ramar i stället förpå bekostnad av dessa. Kvantitet måste ge plats för kvalitet. Framför allt ärdet frågan om att mångdubbla effektiviteten i energi- och materialhante-ringen. Om så sker skulle t.ex. fossilenergiinnehållet i varje BNP-procentvara avsevärt lägre. Belastningen på biosfären skulle vara i motsvarande gradlägre. För i- liksom skulle stora vinster vara att hämta. Miljö-skadorna skulle minska. För många skulle betalningsproblemenlätta.Det svenska biståndsmålet talar om att höja de fattiga folkens levnadsnivå,och att den ekonomiska tillväxten ökar i ett utvecklingsland verkar juuppfylla en stor del av målet. Men ekonomisk tillväxt är inte ett mål, den kandäremot vara ett medel för att uppnå en hållbar utveckling, om den bidrar framsynt hushållning med naturresurser och prioriterar omsorgen ommiljön. När man talar om ett lands utveckling eller tillväxt, två begrepp sominte alls behöver ha något samband, är det viktigt att seriöst ställa tvåkritiskafrågor:1. Hur ser fördelningen av de nya resurserna ut? Får alla invånare del avkakan eller drabbar det nya välståndet bara en liten utvald skara av landetsbefolkning? Den andra frågan gäller tillväxtens kvalitet. Är det en bra eller dåligkvalitet på tillväxten?Om man som exempel på hur man kan bedöma tillväxtkvalitet tar följandeexempel är det lätt att förstå hur viktig just kvalitetsbedömningen är. Ettlandsvattentäkter har förorenats på stora områden i en region och det blir stor bristpå användbart dricksvatten. Då stiger försäljningen av buteljerat käll- ochmineralvatten och därmed ökar också den ekonomiska tillväxten. Är detta enpositiv tillväxt om man ser i ett långt perspektiv? Här måste det juligga i landets intresse att åtgärda skadorna på vattenförsörjningen så snabbtsom möjligt, och därmed sjunker också försäljningen av buteljerat vatten.EU och fattiga länderAv biståndspengar går 707 miljoner till EU. skall EU:s bistånd vara ett komplement tillmedlemsstaternas.EU:s tre övergripande biståndsmål är* att främja en varaktig ekonomisk och social utveckling i ,speciellt i de mest missgynnade,* att främja en harmonisk och successiv integration av ivärldsekonomin,* att bekämpa fattigdomen i ,Dessutom nämns demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheter. Vid miljö-, jämställdhet och befolkningsfrågor läggsinte samma vikt som i det svenska biståndet. I finns världens fattigaste länder. Många asiatiska ekonomier harhaft en snabb tillväxt och höjt inkomsterna per capita, somfattigdomen i söder om ökar och inkomsten per capita sjunker.Ojämlikheten i världen vad gäller materiellt välstånd kommer att visa ännustörre chockerande skillnader , än vad vi upplevernu.Sverige ger ett stort bistånd till de afrikanska länderna. EU får däremotkritik från olika håll för sina nedskärningar i biståndet. Det omfördelas nu ochriktas till länderna i , där stödet räknas upp ,och , där man höjer . har föreslagit en nedskärning av utvecklingsbiståndet med13 % och det som går via enskilda organisationer . Det här ärnedskärningar som går helt emot grundidé om att ansvaret förtillståndet i världen är gemensamt. Vi har i biståndssammanhang krävt, attsociala konsekvensbeskrivningar skall göras före ett utvecklingssamarbete.Det är dags att kräva det när man bryter ett samarbete också.Miljöpartiet anser att EU:s gemensamma bistånd är snårigt och svårt attöverblicka. Uppdelningen på olika biståndsprogram och generaldiktorat ikommissionen, mängden arbetsgrupper och kommittéer tillsammans medeftersläpande redovisning och bristande utvärdering har medverkat till attEU-biståndet karaktäriseras av byråkratiska och långsamma beslutsprocesser.Trots de åtgärder som gjorts i syfte att öka kontrollen och insynen i programoch projekt återstår mycket att göra, som utförlig, årlig information från EUtill givarländerna, av typ SIDA:s årsberättelse.Miljöpartiet anser att det är av stor vikt att aktivt arbetar för attökamiljömedvetenheten och miljöaspekternas hantering i EU-biståndet. Sverigemåste försöka öka sitt inflytande på och påverka riktlinjer m.m. för EU-biståndet i syfte att säkerställa stöd till hållbar utveckling.Biståndet och miljönMiljöpartiet har i sitt budgetförslag anslagit en miljardkronor till miljöinsatser i utvecklingsländerna. Ocksåfolkrörelser och enskilda organisationer, som har storerfarenhet av biståndsarbete, skall få del av dessa pengar tillmiljöprojekt. Vi menar att miljöfrågorna griper in isamhällets olika verksamhetsfält på ett sätt som aldrig förr,direkt och indirekt, och därmed får anslagspengar somanvisas direkt till åtgärder med anknytning till miljöarbeteoch miljöproblem genomslagsverkan i hela samhället. ISIDAS:s program för hållbar utveckling nämns femämnesområden och två metoder som särskilt skall betonas,utvecklas och prioriteras . Samtliga stårsedan länge på prioriteringslista. Vi har för i årlagt till ytterligare en prioritering.För att ta ansvar för u-världens miljöproblem måste man ifrågasättainternationella ekonomiska maktförhållanden, vilket i i-ländernas regeringarnoggrant försöker undvikas. De ekonomiska maktförhållandena kommerockså in i hur priset för en bra miljö fördelas. I många i-länder har kostnaderför investeringar i miljöteknik bakats in i konsumenternas pris förprodukterna. De nya högre priserna drabbar naturligtvis också de u-ländersom importerar varor från nord. Själva har de sällan samma möjlighet att ta utkostnader för att förbättra miljön när de skall ta betalt för sina varor.Prisernabestäms av multinationella företag och om de blir för höga hotasråvaruexporten av ersättningsprodukter. Det är den ojämlika ekonomiskastrukturen som gör deras miljöfrågor globala även om effekterna oftast baradrabbar lokalbefolkningen.VattenSIDA talar om att "nyttjandet av vatten måste planerasutifrån tillgången och inte som frånkonsumtionssynpunkt". Vi menar att vatten är vårt viktigastelivsmedel och att det därmed har en större dignitet än övriganaturresurser. Vatten är en sårbar resurs, oumbärligt för alltliv på jorden. Dricksvatten är i många delar av världen enbristvara. En enkel pump kan vara till otrolig hjälp för ettområdes dricksvattenförsörjning. Smutsigt vatten måsterenas för att bli drickbart. Vatten finns med i alla mänskligaaktiviteter, direkt eller indirekt, vare sig vi befinner oss påden globala nivån eller nere på gräsrotsnivå hos den enskildemedborgaren. Som konsumenter i den västerländskalivsstilen har vi, för att ta ett gräsrotsexempel, fåttutvecklingsländerna att tro, att en god hygienisk standardnödvändigtvis innefattar vattentoaletter. Med tanke påvattensituationen på jorden är det nu snarare vår skyldighetatt förmedla andra idéer och tekniska lösningar, både härhemma och internationellt. än vi anar kan vi avmiljöskäl tvingas till systemskifte.I och med att jordens befolkning växer, ökar inflyttningen till storastadsområden i samma takt. Också här kommer vattenfrågan in som ett av destörsta problemen. Vattenförsörjning och avlopp och avfallshantering måstefungera. Dåliga sanitära förhållanden resulterar i svåra hälsoproblem ochepidemier. Fattiga människor bor i slumområden, där miljön ofta är direkthälsovådlig.Miljöpartiet anser att svenskt bistånd aktivt måste bidra till att tillgängliga,knappa vattenresurser utnyttjas på bästa möjliga sätt, genom att förbättraförsörjningsläget av tjänligt vatten och näringsriktig mat genom att främja:- ett integrerat synsätt som omfattar såväl mark- som vattenvård;-- kapacitetsuppbyggnad, information och ökat medvetande;-- decentraliserat beslutsfattande;-- tillvarata kvinnornas roll i hushållningen av vattenresurserna;-- behandla vatten som en ekonomisk resurs vars värde omfattarmiljökostnader och alternativanvändning.-Småskaligt ekologisktjordbrukMiljöpartiet anser att bör ge fortsatt hög prioritet åtutvecklandet av jordbruk, med tonvikt på detsmåskaliga jordbruket. Detta innebär fortsatt verksamhetinom området jordbruk och landsbyggnadsutveckling, meddet uttalade syftet att bidra till ett långsiktigt, hållbartnyttjande av mark- och vattenresurser. Andra viktigaaspekter är vattentillgång och vattenförsörjning i torra ochhalvtorra områden, utvecklandet av kreditsystem förinsatsvaror inom jordbruket för småbönderna, kvinnornasroll och möjligheter, institutionella frågor som brukningsrätttill marken och rätten till vatten och andra resurser samthusdjurens betydelse för kretslopp och småböndernashushållsekonomi. Vi anser att riktlinjer till ett hållbartjordbruk bör tas fram.Agenda 21, handlingsprogrammet för miljö och hållbar utveckling, har ettkapitel om globalt stöd till kvinnor. Kvinnor i utvecklingsländer har oftaensamma ansvaret för familjens försörjning och det jordbruk man lever av,som sköts utan tillsatser av de kemikalier västvärlden använder. Mennäringsrik jord är en ändlig resurs, om den inte sköts på rätt sätt. Medutbildning i alternativa jordbruksmetoder, som baseras på regelbundenväxtföljd undgår man att leds in i ett beroende av konstgödsel ochbekämpningsmedel. Undervisning i småskalig teknik för vattensnålabevattningssystem är ett nödvändigt komplement till jordbruksstödet. Ett stödpå gräsrotsnivå till kvinnor som arbetar med småskaligt miljövänligt jordbrukär ett stöd till bevarandet av jordens ekosystem.Jordbruk är ofta kombinerat med betesmarker och skog. Överbefolkningoch livsmedelsbrist gör att mark och skogar överutnyttjas och utsätts för ettstort slitage. En hård skogsavverkning lämnar efter sig områden som inte kanåterplanteras. Undervisning i miljöskonande skogsavverkningsmetoder ochmarkvård och metoder för föryngring och nyplantering har länge funnits isvenskt bistånd. Kunskaper om hur viktig den biologiska mångfalden är föratt upprätthålla ekosystemen måste tydligt integreras i kunskapsutbudet.Hav och sjöarÖstersjön har gett oss erfarenhet Vi vet hur övergödning frånjordbruket drabbar den miljön, att avlopp från städeroch industrier måste renas. Vi vet att döda havsområdenhotar fiskebeståndet och yngelproduktionen, och att regler,kvoter och överenskommelser länder emellan måste till, omutfiskning hotar. Olagliga oljeutsläpp från båtar ocholjekatastrofer är ytterligare en belastning för den marinamiljön. anger, att mer än 2/3 av jordensbefolkning bor i kustområdena och får sin mat från havet.Bistånd till skydd för marin miljö och kustnära områden ären relativt ny angelägenhet, jordbruk och skogsbruk harsedan gammalt varit med i biståndsprogrammen.Miljöpartiet anser att svenskt bistånd bör ge hög prioritet åt insatser för attutveckla effektiva system för det hållbara nyttjandet av naturresurser ochskyddet av den miljön i kustområden.Förnyelsebar energi Från kommer följandevarnande siffror om världens energibehov och förbrukning: imitten är jordens energiförbrukning 2,5 gångerstörre än . Den största ökningen sker iutvecklingsländerna. ökar sin förbrukning 6 gångermer, medan , och södra använder5 gånger mer.Förbrukningen av kol och olja blir 3 gånger större räknat på hela världen.Resultatet av detta är skrämmande. Utsläppen av koldioxid blir nästan 3gånger större, försurningen ökar, liksom övergödningen, och luftföroreningari storstäder och stora industriområden gör luften direkt hälsofarlig. Storabiståndssatsningar måste göras på alternativa energier, sol, vind, biomassa.Vattenkraft är miljövänlig förnyelsebar energi, men i småskalig form, ochinte i den storskaliga form som prioriterats, och som resulterat i bådesociala problem och stora miljöskador. Man måste i allt utvecklings-samarbete, såväl vid start som avslutning, kräva långtgående sociala ochmiljömässiga konsekvensanalyser.SIDA har tagit fram en ny policy för miljöanpassat miljöbistånd. "Förnyelsebara energikällor (inklusive energi från sol, vind och biomassa)prioriteras framför ej förnyelsebara vid val av energikällor", står det bl.a. itexten. Om den befintliga lokala energikällan är ej förnyelsebar, kol ellerolja,har man kanske inte något fritt val. föreslår i stället, att SIDAbeslutar att helt utesluta stöd till ej förnyelsebara energikällor inom sinbiståndsverksamhet och sitt utvecklingssamarbete.Miljöpartiet anser att energibiståndet bör inriktas mot åtgärder förhushållning med energi och förnybara lösningar.MiljökunskapVad som är viktigt med tanke på erfarenheter från vårt egetland är att miljöundervisning finns som ämne pålärarhögskolor, handelsskolor, vårdskolor, militärautbildningsenheter, polisskolor m.m. och att det inte är ettfrivilligt ämne, utan ett ämne medkunskapsredovisningsplikt, ett examensämne. Speciellt stödges till SIDA:s arbete med lokal produktion avundervisningsmaterial, som är en bristvara i mångautvecklingsländer. Det tar alltid tid innan miljöskador ochanledningar till miljöförstörelse blir synliga. Med ökadkunskap ges ökad möjlighet till att förebyggamiljöförstörelse. När åtgärder krävs för att ta itu medmiljöproblemen är det nödvändigt att den vanligemedborgaren är motiverad och förstår. Åtgärder för reparera och återställa miljön ellertackla nya miljöproblem är som alltid både obekväma ochkostsamma. miljöskuld ökar konstant.Miljöräkenskaper borde ingå i alla länders budget och iOECD:s ekonomiska analyser.NäringslivsutvecklingOckså näringslivsutveckling och handel måste sommålsättning ha en miljömässigt hållbar utveckling. Att SIDAär konsekvent och "lever som man lär" också när det gällermiljöhänsyn i upphandlingen är givetvis en förutsättning föratt samarbetspartnern skall få den rätta motivationen förmiljöhänsyn i utvecklingsarbetet. En solidarisk handel tarhänsyn till människa och miljö. Det gäller såväl tillgången pånaturresurser och sättet att ta fram råvaror och produktion avvaror som sociala aspekter. Man måste ta hänsyn tillarbetstagarens ålder, arbetstidens omfattning ocharbetsmiljön. Familjejordbruket som får ett överskott i sinproduktion, hantverkarna vars marknad i närområdet ärmättad och som behöver stöd för att få igång enaffärsverksamhet. Utbildning i den resurssnåla småskaligateknik man använder sig av lokalt kan vara nödvändig. Härbehövs ett småskaligt bistånd, som ger stor utdelning iförhållande till insatsen. Intressant i sammanhanget är ocksåden s.k. rättvisemärkningen, som företag kan ansluta sig till.Den är frivillig och går ut på att den småskalige producenten ochunderleverantören garanteras en jämn och säker inkomst för sina produkter.De nuvarande mönstren för världshandel är huvudorsaken till underutveck-ling i vissa producentländer.