mot · GK02Ju421 · 1996-10-07 00:00:00 — Den svenska nämnden har en mer än 800-årig tradition. I ochmed allmänna landslag etableradesnämnden som domare. erlade socknensmedlemmar ersättning till den så kallade tingsgästningenvarav nämnden vanligen erhöll en tredjedel. i regel rätt till en tredjedel av de utdömda böterna.Nämndemännen har i det svenska rättsväsendet sedan mycket länge enuppgift som lekmannadomare. Detta är inte bara ett uttryck för en lång tradi-tion utan är också fast förankrat hos statsmakten och bland medborgarna.En rad olika uttalanden visar att det finns ett brett stöd för att nämndemännenäven i fortsättningen skall vara en värdefull del av rättsväsendet. Exempelvissade justitieminister i ett frågesvar i den 16 januari1996: Nämndemännen har av tradition en stark ställning i de svenskadomstolarna. Det råder politisk enighet om att nämndemännen skall finnaskvar och fylla den funktion inom rättsväsendet som beskriver...Jag anser dock att nämndemännen även skall ha en stark ställninginom vårt domstolsväsende.Arvode i modern tappning till nämndemännen började utgåår och fastställdes till per dag. Arvodena hardärefter varit föremål för höjningar med vanligtvis några årsintervall. Den senaste höjningen till per dagskedde . har nämndemännensdagarvode således legat stilla. 1989 motsvarar idagens penningvärde ca . 1982 var dagarvodet220 kronor. har kostnadsutvecklingen i Sverigevarit ca 209 procent.I jämförelse med andra förtroendevalda i stat och kommun harnämndemännen mycket låg ersättning för sina insatser. Så gott som alla andrauppdrag ligger på en betydligt högre ersättningsnivå och de justeras uppregelmässigt. Anställda eller personer som på annat sätt är knutna tillrättsväsendet får täta uppjusteringar av sina löner.Nämndemännens ringa ersättning är i sig oriktig och oförklarlig. Det lederdessutom till att sammansättningen av nämndemän i domstolarna tenderar attbli snedvriden. Rekrytering bör ske från alla yrkesgrupper och åldrar och likafrån båda könen. Dessvärre är det inte så.Undersökningar visar att offentliganställda är klart överrepresenterade inämndemannakåren. Nämndemän från privata näringslivet, och då särskilttillverkningsindustrin, är däremot klart underrepresenterade i förhållande tillsin andel av befolkningen.Nämndemannakåren har också en hög medelålder. I praktiken blir detta allttydligare eftersom yngre yrkesverksamma nämndemän sällan kan åta sigomfattande och långa mål som kan ta eller veckor i anspråk.Nämndemän som lämnat sitt yrkesliv bakom sig har lättare att disponera sintid och kan utan större olägenhet tjänstgöra vid dessa mål.En annan och allvarlig tendens är att nämndemän avsäger sig sitt uppdrageller avböjer omval. Den absolut vanligaste orsaken därtill är att denekonomiska ersättningen är så dålig.De olägenheter som beskrivits bottnar i allt väsentligt i att arvodet ligger påen alldeles för låg nivå. Det starka verbala stöd som nämndemännen har frånstatsmakternas sida återspeglas inte i de arvoden som utgår. Enligt vårmening bör det finnas en överensstämmelse mellan den betydelse somnämndemännen sägs ha och ersättningsnivån. Vi anser också att det saknasskäl till varför nämndemännen skall vara gravt underbetalda i jämförelse medandra uppdrag i stat och kommun.I årets budgetproposition, utgiftsområde Rättsväsendet, ger justitie-ministern visst hopp om en uppjustering av arvodena. En översyn avdomstolsväsendet pågår och regeringen har för avsikt att återkomma tillriksdagen med förslag . "I samband därmed kommer ocksånämndemännens ersättningar att ses över", säger justitieministern.Vi anser att regeringen bör uppdra till att göra enutredning och lämna förslag vad gäller nämndemännens framtida arvoden ochövriga ersättningar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen uppdrar åt att utreda ochlämna förslag om nämndemännens framtida arvoden och övriga ersättningar.