mot · GJ02A49 · 1996-06-10 00:00:00 — I det i sig rimliga syftet att undvika att aktiebolagsformenutnyttjas för att omvandla arbetsinkomster till kapitalinkomster haromfattande spärregler införts för fåmansbolag. Utgångspunkten är att man förvarje bolag definierar en "normal" avkastning, vilken får betraktas somutdelning. All vinst på investerat kapital som överstiger denna av statenaccepterade avkastning beskattas som arbetsinkomst med skattesatser påuppemot . Detta innebär att särskilt snabbväxande, vinstrikamindre företag, som skulle ha stora förutsättningar att expandera också vadgäller antalet arbetstillfällen, straffas.Dessa fåmansregler måste förändras på ett genomgripande sätt. Enligt vårmening bör man vända sättet att betrakta problemet och istället utgå från attden delägare som redovisar en rimlig arbetsinkomst skall få rätt att betraktaövrig avkastning som utdelning.I avvaktan på en genomgripande reformering av de särskildaspärreglerna för fåmansbolag, bör besluta om vissaförändringar som bör kunna genomföras . Företagmed verksamhet som faller inom de så kallade SNI-koderna 1-5,huvudsakligen tillverkande företag, bör kunna välja en alternativspärregel, som innebär att varje berörd delägare, som är verksam iföretaget, redovisar en skattepliktig inkomst av tjänst på minst tiobasbelopp räknat för heltidsarbete. Förändringarna bör genomföras den1 (6).Det är alltså en viktig uppgift att skapa neutrala ochrimliga regler för beskattningen av kapitalavkastning i de företag som harnyckeln till de framtida jobben i sin hand. Enligt vår uppfattning kan detinledningsvis kräva särskilda stimulansregler för att förmå betydligt flermedborgare än att direkt eller indirekt spara i form av riskkapital. Detsåkallade riskkapitalavdrag, som den nuvarande regeringen infört, ärsynnerligen begränsat och har bara en varaktighet . Det kan hellerinte kompensera för att den dubbla beskattningen återinförts och attfåmansbolagsreglerna inte har lindrats.Enligt vår uppfattning finns det anledning att under i vart fall enövergångsperiod ha ett riskkapitalavdrag som har längre varaktighet,åtminstone . Riskkapitalinvesteringar genom förmedlare i form avfonder eller bolag skall också berättiga till avdrag. Det gör att fler kan varaberedda att satsa genom en bättre möjlighet till riskspridning.Lagstiftningen om riskkapitalavdrag förlängs utöver vad somnu gäller och de diskriminerande reglerna om likviditet och uthyrningundanröjs. höjs beloppsgränsen till ochmöjlighet införs till indirekta investeringar genom särskildariskkapitalföretag. Förändringarna bör träda i kraft vid det (7).Ett alternativt förslag skulle kunna vara inrättande av ett permanentriskkapitalkonto där fysiska personer, upp till en viss nivå, skall ha rätt attinvestera i direktägda aktier. Avdrag vid kapitalinkomstbeskattningen skullemedges för investeringen och beskattning ske vid varje uttag frånriskkapitalkontot. I en situation med enkelbeskattning är redanutdelningsinkomster på aktierna beskattade. Enligt vår mening bör därmedheller inte någon realisationsvinstskatt tas ut förrän då uttag från kontotbeskattas.Ett särskilt problem när det gäller kapitalbildning och riskkapitalförsörjningär de högteknikföretag vars risknivå är mycket hög. Här kommerfortsättningsvis statliga medel genom att vara ett nödvändigt inslag.Det bör emellertid också utredas huruvida det finns andra möjligheter änriskkapitalavdrag (alternativt riskkapitalkonto) som kan underlätta den privatariskkapitalbildningen för just dessa företag.Det är enligt vår mening viktigt att miljön för uppfinnare och innovatörer ärgod. Det finns vissa möjligheter att fördela medel över tiden genomspeciella avsättningar. Enligt vår mening bör det emellertid vara möjligt attinföra regler som gör att uppfinnare och innovatörer kan beskatta inkomsterav royalty som utgår från patent i inkomstslaget kapital.Uppfinnare och innovatörer ges rätt att ta upp inkomster av royaltysom grundas på patent som kapitalinkomst, vilket innebär 30 procentsskatteuttag. De nya villkoren bör gälla från (8).Företagsskattereglerna är efter den reform som företogs i bred enighet medverkan internationellt konkurrenskraftiga. De förenkladesytterligare under den föregående mandatperioden, varvid bolagsskattesatsenockså sänktes från . Med tanke på de stora ackumuleradevinster som finns i vissa företag vore det emellertid rimligt att införa en rätttill nuvärdeavskrivning. Denna bör i första hand avse maskiner ochmotiverade inventarier. Det bör övervägas att införa motsvarande regler ävenför byggnader. På så sätt kan företag redan från början se de ekonomiskakonsekvenserna av en investering genom att det ackumulerade nuvärdet av denormala avskrivningarna kan skrivas av omedelbart.En rätt till nuvärdeavskrivning av investeringar i maskiner ochinventarier bör införas med 90procent av avskrivningsunderlaget (9).MervärdesskattebetalningenFöretagen tvingas att betala moms tidigareän . Det har lett till orimliga konsekvenser.Företagen sköter för statens räkning uppbörden av mervärdesskatten. Medden ordning som gäller tvingas många företag även att förskotterainbetalningarna med eget eller lånat kapital. Staten tillämpar själv i de flestafall rutiner som innebär att myndigheter betalar sina leverantörsfakturortidigast . Särskilt mindre företag har mycketsvårt att förhandla sig till bättre betalningsvillkor både gentemot myndigheteroch större privata kunder. Att lagstiftningsvägen tvinga företagen attacceptera orimligt korta kredittider för redovisning och uppbörd av moms ärorimligt. Både på ekonomiska och principiella grunder är den ordning som nugäller helt otillfredsställande.I vårpropositionen föreslog regeringen efter hård kritik att mindre företagskulle undantas från den nya reglerna. De förändringar regeringen vill göra äremellertid inte tillräckligt omfattande.Enligt vår mening bör de tidigare gällande reglerna för betalning avmervärdesskatt återinföras. Den likviditetsförsämring som genomfördesförsvagar möjligheterna att investera i nya arbetstillfällen. De långsiktigakostnaderna skärper uttaget för de företag som har nyckeln till högre tillväxt,nya arbeten och ökat välstånd i sin hand.De försämrade betalningsreglerna för mervärdesskatt bör alltsåundanröjas med verkan från (10).Beskattningen av kunskapI boken , där särskild tonvikt harlagts på humankapitalets roll, skriver ekonomen :"De studier som gjorts visar att avkastningen på investeringar i utbildning iett internationellt perspektiv blivit extremt låg i . Detta kan ha letttillatt utbildningssystemet fått ett allt större inslag av konsumtion och till enförsvagning av incitamenten till att investera i en utbildning med högsamhällsekonomisk avkastning. "En av de faktorer som påverkar avkastningen av och därmedockså intresset för bättre och bredare kunskap och kompetensär hur avkastningen av sådana personliga insatser beskattas.Ett huvudsyfte med marginalskattereformen 1991 var attendast av löntagarna skulle betala statligskatt och att marginalskatten för dessa sammantaget skullevara . Efter valet infördes emellertiden, som det sades, tillfällig höjning av marginalskatten tilldrygt med verkan . Denna s.k. värnskattleder till minskad avkastning på utbildningssatsningar just iett läge när sådana investeringar framstår som särskiltviktiga. Till detta kommer att socialdemokraterna numerautfäst sig att permanenta, om än i annan form, dennamarginalskattehöjning.I samma negativa riktning verkar höjningen av egenavgiften tillsjukförsäkringen , genomförd dessutom i ett läge närsjukförsäkringen ändå är fullt ut finansierad. I sak är detta en extra höjningavinkomstskatten, vilket leder till ännu högre marginalskatter.Eftersom inflationsskyddet har urholkats, har ungefär en tredjedel av deheltidsarbetande fått marginalskatter på cirka 60 procent.Det är mot den bakgrunden nödvändigt att avveckla den så kalladevärnskatten med omedelbar verkan. Därmed uppfylls målet om ca 50procent marginalskatt åter vad avser inkomstbeskattningen (11).Dessutom bör, som förslås i det följande, egenavgiftshöjningarnaundanröjas.Skatten på arbeteArbetsmarknaden präglas av samma prisbildningseffektersom gäller på den övriga marknaden. Om kostnaderna förarbetskraft genom hög beskattning av arbete blir högre,minskar efterfrågan och färre blir anställda. Jämförs USAoch syns en klar skillnad ifråga om vilkainvesteringar företagen gör. Medan investeringarna i ,och i , har en stark inriktning mot att ersättaarbetskraft med maskiner, leder investeringarna i , somvi tidigare framhållit, oftare till fler arbetstillfällen.Den sammanlagda skatten på arbete i är sammansatt av inkomst-beskattningen, egenavgifterna, arbetsgivaravgifterna och mervärdesskatten.Skatterna har visserligen i några avseenden olika verkningar men är alla enbeskattning av det totala värdet för en arbetsinsats.I samband med skattereformen minskade den genomsnittliga beskattningenav arbete till . Under förra mandatperioden genomfördesytterligare reformer som förde ner skatten på arbete till cirka 60 procent.Eftersocialdemokraternas regeringstillträde ökar åter skatten på arbete i ettläge när arbetslösheten redan är oacceptabelt hög. Målet måste istället varaatt reducera den totala skatten (skattekilen) på arbetetill i vart fall 50 procent.Skattepolitiken måste nu inriktas på att reducera skatten på arbete, särskiltvad gäller låg- och medelinkomsttagare. Förutom den sänkning avmarginalskatten som vi just föreslagit bör kommunalskatten successivtreduceras. Det kan ske dels genom kommunala åtgärder, dels genom attstaten lyfter av kommunerna kostnadsansvaret för vissa verksamheter,exempelvis grundskolan.Redan 1999 bör kommunalskatten enligt vår uppfattning kunna sänkas medi vart fall . bör kommunalskattenivånkunna ligga kring . Det bör noteras att detta avserskattesänkningar där kommunerna kompenseras fullt ut av staten. Gränsen föruttag av statlig inkomstskatt bör successivt skjutas uppåt så att detursprungliga målet från marginalskattereformen kan uppnås.Syftet bakom merparten av dagens arbetsgivaravgifter är att finansieralöntagarnas pensions- och socialförsäkringsförmåner. I realiteten kan de sägasvara skatter/avgifter som för löntagarnas räkning betalas av arbetsgivaren. Deolika avgifterna är emellertid dåligt relaterade till utgående förmåner, vilketgör att skattekaraktären blir mycket stor. En viktig uppgift är att så långtmöjligt förmånsrelatera socialförsäkringsavgifterna till utgående förmåner.Det bör då vara möjligt att minska den rena skatten på arbete med i vart . De bör också göras synliga genom att löntagarna får detfaktiska betalningsansvaret, även om arbetsgivarna fortfarande, liksom vadbeträffar preliminär inkomstskatt, ansvarar för att beloppen betalas in.Bruttolönen bör höjas i motsvarande mån.De löneskatter som inte kan räknas som egentliga socialförsäkringsavgifterbör enligt vår mening successivt avvecklas. Bland dessa märks den allmännalöneavgiften på , som infördes 1996.Som vi redan nämnt bör den av socialdemokraterna aviserade, föreslagnaoch genomförda höjningen av egenavgiften till sjukförsäkringen avvisas ochundanröjas. Dagens egenavgifter bör samordnas med de motsvarande avgiftersom betalas av arbetsgivarna för löntagarnas räkning och i likhet med dessarelateras till utgående förmåner.Den nuvarande nivån på mervärdesskatten, , är enligt vår meningalltför hög. Genom den breddning av basen som genomfördes i samband medskattereformen har förutsättningarna för den privata tjänstesektorn försämratsavsevärt. Den generella mervärdesskattesatsen bör successivt föras ner tillgenomsnittlig europeisk nivå. Ett förstahandsmål bör vara att sänkaskattesatsen till 21 procent.En hög skatt på arbete strider mot vår strävan att främja tillkomstenav fler arbeten i företagen. Vi föreslår därför följande förändringar avde skatter som drabbar arbetet.Egenavgiften till sjukförsäkringen, som i realiteten är en reninkomstskatt, sänks med en procentenhet sombeslutet om en höjning med 1997 och 1998undanröjs. Sammanlagt sänks egenavgifterna därmed med 3procentenheter (12).Dagens socialavgifter relateras så långt möjligt till utgående förmånerså att den totala skattekilen på arbete kan sänkas rejält (13).Den s.k. allmänna löneavgiften (1,av lönesumman) avvecklassom föreslagits i vår motion med anledning av regeringensvårproposition (14).Genom att staten övertar visst finansieringsansvar från kommunernaskapas utrymme för en generell sänkning av kommunalskatten på i vartfall 1999 (15).Mervärdesskatten bör reformeras så att tjänster riktade till hushållkan befrias. Detta kräver att åter driver denna fråga inom EU.På bör utrymme skapas för att kunna sänka den generellamervärdesskattesatsen till europeisk nivå (16).EnergibeskattningenRegeringen föreslog i proposition 1995/96:198 attenergiskatten höjs för samtliga bränsleslag. Dessutomföreslogs att produktionsskatterna på elektrisk kraft frånkärnkraftverk och äldre vattenkraftverk skulle höjas.Dessa kraftiga skattehöjningar försämrar hushållensekonomiska situation ytterligare som näringslivetskostnader ökar. Som redovisats av näringslivetsorganisationer och enskilda företag kommer följden att bli attmånga arbetstillfällen går förlorade. Det finns heller ingenmiljöpolitisk motivering för förslagen. Särskiltanmärkningsvärt är att de genomförs innan förslag från s.k.skatteväxlingskommittén har avlämnats. Direktiven fördenna kommitté är att överväga vilka förändringar som kanske av den miljörelaterade beskattningen i syfte att skapaförutsättningar för sänkt skatt på arbete.De här nämnda energiskattehöjningarna, liksom den slopadekompensationen för värmeleveranser till tillverkningsindustrin och förväxthusuppvärmning, bör undanröjas med verkan från den 1 september1996 (17).Den privata tjänstesektornDen höga skatten på arbete är ett särskilt problem för denprivata tjänstesektorn. Till skillnad från vad som normaltgäller för varor av olika slag finns när det gäller tjänster somerbjuds hushållen ofta alternativen "gör det själv"och "gördet inte". finns det en efterfrågan på olika formerav tjänster som inte tillgodoses och som skulle kunna geåtskilliga tiotusentals arbetstillfällen, med minskadekostnader för alla andra skattebetalare som följd.Inom ramen för inkomstbeskattningen går det att argumentera för att vissahushållstjänster skall kunna anses avdragsgilla, eftersom de är nödvändiga förinkomstens förvärvande. Det gäller exempelvis kostnader för barnomsorg.Också i andra avseenden kan det vara rimligt att medge avdrag vidbeskattningen, t.ex. för reparation och underhåll av egen bostad vidbeskattningen av kapitalinkomst.Det kan också ifrågasättas om mervärdesskatt över huvudtaget borde tas utpå denna typ av tjänster. Som tidigare nämnts infördes en sådan beskattningförst . Dagens EU-regler medger emellertid inte några särskildaundantag, varför inte på egen hand kan vidta några förändringarinnan EU:s regelsystem ändrats. Vad slutligen beträffar egen- ocharbetsgivaravgifter bör dessas negativa effekter i första hand eliminerasgenom att de relateras till utgående förmåner och därmed mister sinskattekaraktär. Övriga avgifter bör successivt slopas.Tekniska svårigheter, dagens EU-regler och det statsfinansiella läget gör attdet är svårt att genomföra generella sänkningar av beskattningen av arbete isådan omfattning att det skulle få några nämnvärda effekter för hushållensmöjligheter att efterfråga tjänster som exempelvis reparationer och underhållav egna bostäder, trädgårdsarbete, övriga hushållstjänster samt barnomsorg.Enligt vår mening bör därför särskilda åtgärder vidtas som på ett väsentligtsätt minskar den så kallade skattekilen för dessa tjänster.Det enklaste och snabbaste sättet att nå det mål vi eftersträvar är att införaen särskild skattereduktion som innebär att den som köper en tjänst kanreducera sin skatt med en viss andel av den ersättning för utfört arbete somerlagts. Skattekilen på tjänster till hushållssektorn uppgår, beroende på omdet är ett anställningsförhållande eller om det är ett arbete som utförts av ettföretag, till mellan . Införs en skattereduktion på 50 procentför dessa tjänster elimineras eller reduceras skattekilen väsentligt. Eftersomtjänster av det slag det här är fråga om knappast utförs alls på ett sätt somredovisas för skattemyndigheterna, blir skattebortfallet försumbart. Sannoliktleder förslaget till ökade skatteinkomster genom att många arbetslösa kan fåett riktigt arbete.Vi föreslår alltså att en särskild skattereduktion på införsför vissa hushållstjänster (18). Reduktionen skall vara permanent.Skattereduktionen skall gälla från förhushållstjänster i form av trädgårdsarbete och sedvanligt hushållsarbetesamt för barnomsorgskostnader i privat, icke subventioneradbarnomsorg. Skattereduktion medges vad gäller hushållstjänster ocksåför arbetskostnader när sådant arbete utförts åt föräldrar som fyllt65 år.TjänstebilarnaFrågan om ändring av nuvarande regler för beskattning avbilförmån är föremål för intensiv diskussion. Regeringen haraviserat nya regler, som skall kunna träda i kraft från den 1januari 1997.Det förhållandet att frågan blivit föremål för en utdragen hantering har gjortatt tveksamheten till förmånsbilar bland företag och anställda ökat.Nybilsförsäljningen minskar bland annat som följd av detta. Svenskbilindustri drabbas särskilt hårt vilket innebär att många arbetstillfällen gårförlorade.I den mån tjänstebilen används privat skall denna förmån beskattas, mendet får inte vara fråga om någon straffbeskattning. Dagens system med enschabloniserad beskattning innebär att många personer beskattas fullt ut förbilförmån, trots att de till största delen använder bilen i tjänsten.Påståenden om tjänstebilarnas negativa effekter på miljön är felaktigaeftersom denna typ av bilar är de nyaste och mest moderna, inte minst när detgäller användande av modern miljöteknik.Vi förordar alltså en sänkt förmånsbeskattning för tjänstebilar somanvänds privat i begränsad utsträckning i kombination med en rörlig deli beskattningen. De nya reglerna bör träda i kraft (19).FinansieringFör finansieringen av de skattesänkningar vi här harföreslagit hänvisar vi till vår motion med anledning avregeringens vårproposition. I denna har vi också avvisat dende facto-höjning av skatten på företagandet som regeringenstidigare förslag om en förlängning av arbetsgivarnassjuklöneperiod innebar. Till den del vi föreslårtidigareläggning av vissa åtgärder och nya åtgärder, somnuvärdeavskrivning och lägre skatt på vissaroyaltyinkomster, täcks de med bred marginal av detutrymme på två miljarder som i regeringens långtidskalkylerfinns avsatta för reformerad företagsbeskattning. Kortsiktigalikviditetseffekter av främst ändrade momsregler täcks av deprivatiseringar vi föreslår.Privatisering och konkurrensUtöver skattepolitiken, som har en avgörande betydelse förföretagens utveckling, finns det andra hinder för endynamisk företagsutveckling som vi i det följande skallberöra. Ett viktigt sådant utgörs av det faktum att en lång radverksamheter, framför allt i kommunerna, bedrivs imonopolform. Hit hör skolan, liksom större delen avomsorgen och sjukvården. Kommunerna utför också mångaandra uppgifter i egen regi, där möjligheten att utnyttjaprivata entreprenörer finns.Vi finner det för vår del orimligt att någon verksamhet, som kangenomföras i konkurrens, drivs i form av offentligt monopol. Likaså är detfelaktigt att den offentliga sektorn i egen regi driver verksamheter som skullekunna utföras av andra. Basen för företagande skulle kunna vidgas väsentligt,om den offentliga verksamheten begränsar sina egna utföraranspråk.Vi vill till och med ifrågasätta om kommuner överhuvud taget skall bedrivaverksamhet i företagsform. Kommunala bolag bör istället privatiseras ochdärmed bli en del av en dynamisk företagsutveckling. Näringsverksamhet ikommunerna skall inte förekomma.Inte minst betydelsefullt är att en privatisering eller konkurrensutsättningav offentlig verksamhet kan bidra till en riktigare värdering av medarbetarnasvärde. Vi har redan pekat på skolan som ett exempel på detta. Sammasituation gäller också för viktiga delar av vården och omsorgen.Vi föreslår att kommunerna åläggs att upphandla i konkurrens. Enkommunal konkurrensrevision bör genomföras kontinuerligt för att visahur kommunen sköter upphandling, konkurrensutsättning m.m. (20).Minskat krångelInte minst för små företag utgör krångel imyndighetsrelationer och krav på allehandauppgiftslämnande en betydande arbetsbörda. För mångaföretagare utgör krånglet ett så stort problem att det direktmotverkar möjligheterna och viljan till expansion.Det är naturligtvis så att ett visst uppgiftslämnande från företag tillmyndigheter är ofrånkomligt. Annars skulle rättssamhället äventyras.Att det förhåller sig på detta sätt är emellertid inte något försvar för denuppsjö av uppgiftskrav som också mycket små företagare möter. Inteheller är det ett försvar för den detaljreglering av bland annat företagensarbetsvillkor som är ett utflöde av den svenska välfärdsstatens överreglerandeambitioner.Det är också betydelsefullt att staten med kraft verkar för avreglering. Enstatlig avregleringsdelegation behövs för att ge arbetet kraft. En princip börvara att varje företagsregel omprövas vart fjärde år.Vi föreslår en strategi i två steg för att radikalt minska företagensuppgiftsskyldighet. bör, med vissa oundgängliga undantag,all statistisk uppgiftsskyldighet för företag ställas in. Under denna tidbör en kritisk prövning göras av hela det regelkomplex somuppgiftslämnandet faller tillbaka på. Vid prövning bör erfarenheternaav den inställda uppgiftsskyldigheten tas tillvara (21). En statligavregleringsdelegation bör inrättas (22).Rekonstruktion av företagVi har framfört att statensprivilegium i form av förmånsrätt för skatter framförexempelvis leverantörer bör avskaffas samt att den otympligaoch för staten kostsamma lönegarantin bör förenklas. Dessaförändringar skulle leda till omedelbara och påtagligaförbättringar av förutsättningarna för företagandet.Regeringen har medverkat till en förnyad diskussionom statens skatteprivilegium och har i viss utsträckning modifieratbestämmelserna om lönegarantin. I allt väsentligt återstår emellertid behovetav att avskaffa tillväxthämmande regler. Som läget är uppfattas statensförmånsrätt som omotiverad och orättvis i ett läge där de inhemskaförutsättningarna för företagande är fortsatt dåliga.Vi anser för vår del att skatteförmånsrätten är en väsentlig omständighetnär företag skall räddas genom en rekonstruktion. Vid rekonstruktioner är detmycket små marginaler som avgör om en rekonstruktion kommer till ståndeller inte. Därför bör skatteförmånsrätten tas bort.Ett mer jämbördigt regelsystem för samtliga fordringsägare, inklusivestaten, skulle vara till fördel för alla parter. Om staten tvingades att bevakasina fordringar på samma villkor som övriga fordringsägare, skulle dessutomoseriös företagsamhet sannolikt kunna upptäckas betydligt snabbare än vadsom sker idag.Statens utgifter för lönegarantin uppgick /92 till över 4,3miljarder kronor. Därefter har maximibelopet minskats från drygt 400 000kronor till som andra reformer införts för attbegränsa det allmännas åtagande gentemot arbetstagarna vid konkurs.Däremot återstår fortfarande i allt väsentligt det omfattande administrativaarbetet vid framtagande av underlag i samband med konkurs och vid beslutom lönegaranti.