mot · GK02Fi33 · 1996-12-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:52 Den kommunala redovisningen Propositionens huvudsakligainnehåll och bakgrund tillförslagenDen föreliggande propositionen innehåller lagförslagangående kommunernas och landstingens ekonomiskaförvaltning. Propositionen består av två delar. Den förstaberör ändringar i den gällandekommunallagen (1991:900) och förslag till lagstadgat kravpå ekonomisk balans i de kommunala ekonomierna. Denandra delen ger förslag om en redovisningslag.Bakgrunden till regeringens proposition är att många kommuner de senasteåren haft svårigheter att nå balans mellan inkomster och utgifter. finnsinte något krav i kommunallagen om att budgeten skall vara i balans varje år.Det finns i stället en paragraf som stadgar att god ekonomisk hushållningskall gälla för verksamheten. I praktiken skall kravet på "god ekonomiskhushållning" innebära balans i budgeten, men så har följaktligen inte alltidvarit fallet.I förarbetena till kommunallag sades att om det skulle visa sig attden ökade friheten kommunerna gavs på det ekonomiska området ledde tilloönskade konsekvenser skulle statsmakterna överväga behovet av stramarereglering. kompletteringspropositionen aviserade regeringen enöversyn av kommunallagens bestämmelser. En arbetsgrupp tillsattes påFinansdepartementet. Denna föreslog ett lagstadgat krav på budgetbalans,införandet av en bokföringslag och inrättandet av ett oberoendeorgan för redovisningsfrågor. Förslagen bearbetades vidare på . Regeringen har vårproposition och i samma årsbudgetproposition aviserat de förslag man i denna proposition lägger fram.Kommunal ekonomi i balansKristdemokraterna anser principen om balans i dekommunala budgetarna vara riktig. Fortsatt underbalanseringav de kommunala finanserna och tärande på det egnakapitalet undergräver de kommunala verksamheterna. I sistahand blir kommunmedborgarna lidande genom sämre serviceoch högre skatter. Som jämförelse kan vi påminna om hurstrikta aktiebolagslagens bestämmelser är för företag somförbrukar del av sitt egna kapital. Kommunsektornsverksamheter sjukvård, omsorg och utbildning ärfundamentala för välfärdssamhället och bör prioriteras isträvan efter budgetmässig balans.Regeringens politik minskarkommunernas möjlighet att nå balansRegeringens förslag om ett lagstadgat krav på budgetmässigbalans har dock flera brister. Den mest uppenbara är hurstarkt regeringens förslag kontrasterar mot dess övrigapolitik. Med ena handen tar man resurser från kommunernamedan man med den andra kräver kommunala ekonomiersom bär sina kostnader. En förutsättning för att kommunernaskall ha möjlighet att uppnå lagstiftarens målsättning ärlångsiktighet i de regelverk som kommunerna berörs av ochatt finansieringsprincipen och den kommunala självstyrelsenföljs. Regeringen har alltför ofta tummat på dessagrundläggande principer. I praktiken harfinansieringsprincipen inte fungerat som avsett eftersom deindirekta effekterna av riksdagsbeslut, som inte omfattas avprincipen, i allra högsta grad påverkat den kommunalaekonomin. Exempel på detta är egenavgifterna isjukförsäkringen och pensionssystemet som minskar detkommunala skatteunderlaget, sänkningarna iersättningsnivåerna i transfereringssystemen som ökarkommunernas kostnader för socialbidrag, samt införandet avbarnomsorgslagen. Dessa och andra beslut från regeringenssida har försvagat de kommunala ekonomierna och därmedderas möjlighet att nå kravet om balans.Kristdemokraterna har tidigare uttryckt att det finns ett behov av att klar-göra hur finansieringsprincipen skall tillämpas. I detta sammanhang finner videt nödvändigt att återigen ställa kravet att regeringen återkommer i frågan.Ett lagstadgat balanskrav utan en reell finansieringsprincip undergräverlagbestämmelsens trovärdighet och möjlighet till efterlevnad redan frånbörjan.Förslagets trovärdighet kan också ifrågasättas mot bakgrund av regeringensoch särskilt inrikesministerns hantering av frågan. Regeringens ursprungligamålsättning var att kräva balans i de kommunala- och landstingskommunalabudgeterna . Vid en uppgörelse med backade regeringen från ambitionen omlagstadgat balanskrav 1997. Regeringen gick med på att vänta med kravet till1999 för kommuner och för landstingen. Dessa tidpunkter förbalans föreslås formellt i den föreliggande propositionen. Bara några dagarefter avlämnandet av propositionen säger dock inrikesministern i en intervjuatt han är beredd att rucka på kravet 1999. Som skäl anger handen ekonomiska situationen i kommunerna och de behov som finns inomäldreomsorg, sjukvård och skola. Kommunerna bör långsiktigt uppvisabalans, men tidpunkten är inte avgörande, uttalade sig inrikesministern. Denkommunala självstyrelsen bör innebära ett visst handlingsutrymme när detgäller balanskravet, är hans fortsatta kommentar. Inrikesministern gör vidareden bedömningen att kommunerna bör ges ökade resurser för åren 1998 och1999. finner det uppseendeväckande att regeringen redaninnan propositionen börjat behandlas i ändrar dess innehåll genomolika uttalanden. Ett lagstadgat krav måste vara absolut, annars blir det utanverkan.Inrikesministerns uttalande har sin bakgrund i den ekonomiskt svårasituation många kommuner befinner sig i. Detta är något vi påtalat länge.Kommunsektorn måste ha tillräckligt med resurser till sin prioriteradeverksamhet. Problemet är dock inte ett nyinrättat krav på balans i de kom-munala ekonomierna eller lösningen att flytta fram eller göra detta kravotydligt. Problemet är den politik regeringen bedrivit som medfört starktökade kostnader för kommunerna. Balanskravet är en bra princip, men kom-munerna måste ges rimliga förutsättningar att nå dessa krav.Kristdemokraternas budgetalternativ innebär en förstärkt sektormed . Detta sker bl a genom höjda ersättningsnivåer ochsänkning av egenavgifterna . Att på detta sätt öka detkommunala skatteunderlaget och minska kostnaderna för socialbidrag är ettbra sätt att stärka de kommuner som har svårt att få ihop sin budget.Vidlyftig regel om undantagBristen i regeringens förslag visar sig också genom den regeltill undantag från att reglera ett negativt resultat regeringenföreslår. Grundregeln är att ett eventuellt negativt årsresultatskall återregleras senast efter det att detnegativa resultatet uppstod. Kommunens fullmäktige fårdock skjuta på denna återreglering, om man anser attsynnerliga skäl föreligger. Regeringens exempel på vad somkan utgöra synnerliga skäl är få. Regeringens låter med sinregel kommunerna själva avgöra när synnerliga skäl råderbara man håller sig inom principen god ekonomiskhushållning. Detta innebär i praktiken att det är upp till varjefullmäktige att göra sin tolkning av begreppet "synnerligaskäl". En stor spridning av olika syn på begreppet kankomma att framträda och undergräver därmed ytterligarelagkravet på budgetmässig balans. Därutöver kommer attkommuninnevånarna saknar besvärsrätt och att regelverketsaknar sanktionsbestämmelser.Kristdemokraterna menar att regeln om synnerliga skäl ger alltför mångamöjligheter till att inte ordna till sin ekonomi. Regeringen bör återkomma idenna fråga med en snävare precisering av vad som skall kunna gälla somsynnerliga skäl. Med ett lagstadgat krav på budgetmässig balans är detnödvändigt att ha möjligheter till undantag från detta krav. Vi menar dock attdessa undantag endast skall komma ifråga i undantagsfall, t ex när olikaregeringsbeslut går emot den kommunala självstyrelsen och finansierings-principen och försvårar för kommunerna att nå upp till kravet om balans.Förbud mot lånefinansieringGenom den nya kommunallagens införande 1992 togs dettidigare regeln om förmögenhetsskydd bort. Den dåvarandebestämmelsen innebar ett förbud mot att ta lån fördriftsändamål. Trots en avisering om förbud motlånefinansiering av annat än investeringar väljer regeringen iden föreliggande propositionen att inte införa någotlåneförbud. Ett sådant förbud följer indirekt av balanskravet,menar man. Mot bakgrund av att balanskravet urholkatsgenom regeringens agerande kan detta resonemang inte ansesvara logiskt. I praktiken blir det möjligt för enskildakommuner och landsting att fortsätta låna till driften om manmed hänvisning till synnerliga skäl undviker att regleraeventuellt underskott.Uppskrivning av tillgångarRegeringen föreslår att kommuner och landsting skall gestillåtelse att skriva upp sina finansiella tillgångar. Även dettaförslag är tveksamt sett i relation till regeringens uppluckringav balanskravet. Förslaget innebär att vissa kommuner kanskapa bilden av att ekonomin förbättrats trots att man ipraktiken har stora driftsunderskott. Vi menar att det är förstnär en tillgång realiserats som skillnaden mot bokfört värdeskall påverka balansräkningen och förändringen av egetkapital. En uppskrivning av en tillgång skulle kunna tas tillintäkt för att undvika att reglera ett underskott genomhänvisning till synnerliga skäl.Kommunal redovisningslagDe bestämmelser som finns i kommunallagen ombokföring och redovisning är relativt översiktliga.Lagstiftarna har i stort överlämnat utvecklingen av denkommunala ekonomiska redovisningen till kommunsektornsjälv. Den beslutande församlingen i varje kommun skallanta regler för kommunens redovisning. En referensgrupp förredovisningsfrågor har bildats av och gemensamt.Denna grupp utvecklar praxis inom området. Ettnormalreglemente för redovisning har tagits fram av dennagrupp. En stor majoritet av kommunerna och landstingen harantagit referensgruppens rekommendationer om en modernredovisningsmodell och normalreglementet.Med utgångspunkt i det normalreglemente som framtagits av kommun-sektorns referensgrupp för redovisningsfrågor, den praxis som finns, samt denårsredovisningslag som gäller för det privata näringslivet, föreslår regeringenen särskild redovisningslag. Till största delen motsvararlagförslaget det som gäller i de kommuner som antagit normal-reglementet. För kommunalförbund innebär det en viss skärpning av de reglersom styr verksamheten. Den kommunala verksamhetens särart motiveraren särlagstiftning för den kommunala sektorn, anför regeringen. Syftet är attnå enhetlighet och tydlighet i den kommunala redovisningen, att möjliggörarelevanta jämförelser och analyser mellan kommuner samt att ökakommunernas och landstingens trovärdighet gentemot externa intressenter.Kristdemokraterna ser positivt på regeringens förslag om lagstiftning kringkommunsektorns ekonomiska redovisning och att man i denna tagit hänsyntill den praxis som utvecklats både i denna sektor som i den privata.Vi ställer oss bakom regeringens förslag till innehåll i den nyaredovisningslagen. Vi vill dock se ett tillägg på en punkt. Riksrevisionsverkethar i sitt remissvar angett att förvaltningsberättelsen borde innehålla krav påuppgifter om löner och förmåner. instämmer i dessa kravoch finner att regeringens hänvisning till offentlighetsprincipen är ett dåligtmotargument. Höga löner och personalförmåner har den senaste tidenuppmärksammats som ett stort problem i många kommuner. Som parallellkan påminnas om den undersökning som visat att så många som entredjedel av de statliga myndigheterna inte följer de av regering och riksdaguppsatta kraven gällande lönesättning. Ett krav på att i den årligaredovisningen precisera löner och förmåner kan vara ett verkningsfullt sätt attminska förekomsten av orimliga lönevillkor.Redovisning avavtalspensionerI propositionen tar regeringen också upp frågan omredovisning av de kommunala avtalspensionerna. Regeringenföreslår att dessa skall redovisas enligt den s k blandademodellen. Denna modell bör kunna ses som en miniminivåvid redovisningen. Några remissinstanser, bl aKommunförbundet har framfört kravet att de kommuner somså önskar även skall få redovisa de poster som inte ingår iden blandade modellen. För att möjliggöra jämförelsermellan kommunerna är det riktigt med en miniminivå somalla följer, men vi anser att krav börtillgodoses och att också högre ambitionsnivåer böruppmuntras. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommunernas och landstingens möjligheter att nå balanskraven,2. att av regeringen begär precisering av finansieringsprincipenstillämpning,3. att hos regeringen begär förslag till snävare precisering avbegreppet "synnerliga skäl" i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lånefinansiering,5. att hos regeringen begär förslag om regler för uppskrivning avtillgångar i enlighet med vad som anförts i motionen,6. att beslutar om tillägg i lag om redovisning medinnebörden att löner och förmåner skall preciseras i den årliga redovisningen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om redovisning av avtalspensioner.