mot · GJ02U35 · 1996-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 95/96153 Jämställdhet som ett nytt mål för internationella utvecklingsarbete I propositionen föreslås att ett nytt mål om jämställdhet förstill de mål som redan finns för svenskt u-landsbistånd. Tillgrund för propositionen ligger en utredning gjord av BarbroWesterholm (fp).Folkpartiet har tidigare motionerat i denna fråga. Vi delar propositionensuppfattning om att jämställdhet är ett viktigt mål inom utvecklingssamarbetet.Inte endast ur rättvisesynpunkt men även ur effektivitetssynpunkt är en sådaninriktning nödvändig. Kvinnornas roll i många utvecklingsprojekt kan inteöverskattas. Ofta är deras medverkan en förutsättning för att biståndet ska fålångsiktiga effekter och frukterna av insatsen bli tillgängliga för dem de vartänkt för.Däremot ser en risk i att de sammanlagda målen, som går frånfem till sex, kan bli alltför många. Därmed uppstår en risk för otydlighet.Denna otydlighet kan bidra till att göra biståndet mindre framgångsrikt.Undersökningar har pekat i denna riktning. Detta har även utredningen antytt.I utredningen rekommenderas att en översyn av biståndsmålen kommer tillstånd. Det finns många goda skäl till detta. har tidigare påpekatvikten av att biståndspolitiken inte får drunkna i diskussioner om organi-sationsformer och myndighetsstrukturer. Det är nu dags att prioritera analysav innehåll och kvalitet i biståndet.Länderna i tredje världen har gjort sig fria från kolonialmakterna. Denandra frigörelsen då diktatorer körs bort från makten sker . Det är hög tidatt får en biståndspolitik som verkar i en riktning där detta faktumuppmärksammas.I formell mening är det självklart att liksom andra länder ska varaekonomiskt och politiskt självständiga, men detta mål kan inte nås medbistånd, utan genom att av världssamfundet accepterade folkrättsliga reglerupprätthålls.Ett huvudmål för en liberal u-landspolitik är att de fattiga länderna skaintegreras i en världsekonomi, där frihandel och företagsinvesteringar ärcentrala drivkrafter för utveckling. ska i EU driva på för en liberaleuropeisk teko- och jordbrukspolitik. Nästa steg i arbetet för att liberaliseravärldshandeln bör tas möjligt. Då bör hänsynen till vägaännu tyngre än hittills.I detta perspektiv är biståndets gamla oberoendemål inte längre en tillgångutan riskerar snarare att vara en belastning.Under en tidigare epok var frigörelse från de tidigarekolonialmakterna ett angeläget mål. Men även långt efter att de nya staternavunnit självständighet i formell mening betonades relationerna mellan och de gamla kolonialmakterna inom samhällsvetenskaperna, sär-skilt av den s k beroendeskolan. Strävandena efter en brytning med väster-ländsk ekonomi och civilisation idealiserades. Detta var mycket olyckligt.I de länder där denna inriktning prövades blev resultatet inte oberoendeutan snarare biståndsberoende. har samverkan och inter-nationella kontakter snarare nedtonats. Med det slut har ocksåfrågan om beroende av olika stormakter blivit allt mindre brännande. I dagriskerar oberoendemålet att skapa oklarhet kring synen på ochvärldsekonomin.Mot den bakgrunden menar vi att oberoendemålet kritiskt bör granskas isamband med en bredare översyn av de svenska biståndsmålen. Det bör dåövervägas om detta mål helt kan strykas.Den storpolitiska utvecklingen har förändrat förut-sättningarna för vårt utvecklingssamarbete också ur ett vidare utrikespolitisktperspektiv. Under de decennier då biståndet expanderade kraftigt sågs dettasom ett viktigt inslag i inställning till den internationellapolitikensbipolaritet, d v s uppdelningen i två maktsfärer: en amerikansk och ensovjetisk.I den situationen verkade för ett multilateralt och bilateralt biståndsom skulle göra det möjligt för utvecklingsländerna att välja politiskt ochekonomiskt system oberoende av de båda dominerande alternativen i världs-politiken. Detta ledde till att det svenska biståndet på makronivå, d v sgentemot mottagarländernas regeringar, blev värdenihilistisk.Sverige krävde av mottagarländernas regeringar varken demokrati ellerdiktatur och förespråkade inte heller något tydligt alternativ i valet mellanplanekonomi och marknadsekonomi. Detta innebar i många fall ett stöd tillländer som valde en helt annan rollfördelning mellan statsmakt och marknadän den som ansågs rimlig i vårt land.Det slags tredje ståndpunkt som försökte inta har fallit. Attbiståndet ska gynna en demokratisk utveckling i utvecklingsländerna kandärför inte längre vara ett biståndspolitiskt mål bland andra. Detta blirspeciellt tydligt då jämställdhetsmålet nu föreslås komplettera de andrabiståndspolitiska målen. Finns det en enskild åtgärd som vi med säkerhet vetskulle kunna förbättra situationen för världens fattiga kvinnor vore det attåtminstone ge dem inflytande - det får de i en demokrati.Demokrati är en del av själva utvecklingsbegreppet. Därför är intedemokrati endast ett instrument, inte endast ett sätt att få en effektivareekonomi och på så rätt bekämpa fattigdomen. Även fattiga människor har rättatt själva bestämma över sina liv. En demokratisk utveckling, som inkluderarnågra nödvändiga institutioner såsom fria val, organisationsfrihet, friopinionsbildning och mänskliga fri- och rättigheter, har för oss ett värde isig.Det finns heller inga belägg för att fattigdom bekämpas mindre effektivtunder ett demokratiskt statsskick, vilket några har framfört. Det är naturligt-vis en märklig tanke att människor skulle bli fattigare ju mera de får att sägatill om. Tvärtom, det finns oändliga exempel på motsatsen. Svenskt biståndska därför verka för att demokrati och mänskliga rättigheter blir verklighetgenom utvecklingssamarbetet. Demokratimålet måste få en mer framträdanderoll i det svenska biståndet än vad det har i dag.Folkpartiet föreslår därför att biståndsmålen anpassas och atten parlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att formulera en bistånds-politik i enlighet med ovan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar bifalla propositionens förslag om att görajämställdhet till ett nytt mål för internationellautvecklingssamarbete,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en utredning med uppgift att göra enförnyad prövning av de biståndspolitiska målen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts avseende det s.k. oberoendemålet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts avseende biståndets demokratimål.