mot · GK02So664 · 1996-10-07 00:00:00 — redovisade i sitt betänkande ett behovav en s.k. riksnorm, innebärande en norm som närmarepreciserade den för alla medborgare gemensamma skäligalevnadsnivån.Regeringen har aviserat förändringar av lagen, och verkligheten ute ilandets kommuner indikerar att det finns ett behov av förändringar. Desenaste åren har kostnaderna för socialbidrag helt klart ökat runt om i landetskommuner.Som en konsekvens av de ökande bidragen har alltfler kommuner upplevtsig tvingade att på olika sätt sänka nivåerna, alternativt göra bidragen än merbehovsprövade genom att behovspröva delar av . Därigenom harockså överklagandeinstrumentet blivit allt vanligare och domstolarnas inflyt-ande över socialtjänstlagen stärkts.Genom stora besparingar i statens socialförsäkringssystem pågår samtidigten debatt om övervältring av kostnader från staten till kommunerna.Krav på en ny lagstiftningEn ny socialtjänstlag bör innehålla två större förändringar:En riksnorm bör införas för attgarantera rättigheten till en skäliglevnadsnivåUtvecklingen på socialbidragens storlek talarstarkt för en statlig reglering av bidragsnivån, precis somstaten tidigare infört rättighetslagstiftningar (t.ex. vad gällerfunktionshindrade) som varit väl preciserade för att garanterasvaga gruppers intressen. I den lokala demokratin riskerarsmå grupper att få stå tillbaka för röststarkare gruppers krav,både på grund av avsaknaden av lokala företrädare i debattenoch på grund av rädslan för att utmärka sig själva som justsvagare och behövande.Vidare finns det i en allt svårare kommunalekonomisk situation enuppenbar risk att kommuner utan ett starkt medborgartryck till försvar förutsatta gruppers intressen väljer att lägga socialbidraget på en så låg nivå attde sökande tvingas söka sig till andra, mer generösa kommuner, vilka i sin turkan, under ett än hårdare tryck, tvingas följa efter.Med en generellt verkande norm undviker man båda dessa problem.Förvisso kan man argumentera mot en norm utifrån det faktum att levnads-omkostnaderna är olika i olika delar av landet. Likväl tycks många avlevnadsomkostnaderna vara utjämnande. Låga boendekostnader, låga kost-nader för kommunikationer och låga skattenivåer samverkar sällan. Och viceversa vad gäller högre kostnader.Sammantaget är det ändå en fördel om samhället tvingas ta en övergrip-ande debatt om de mest utsatta gruppernas ekonomiska situation och att dekan förväntas företrädas av i alla fall något starkare grupper.En eventuell underbudskonkurrens mellan kommunerna kan också und-vikas.För att undvika alltför starkt politiskt inflytande över vad som ska betraktassom skälig levnadsnivå bör den i princip grunda sig på rekommendationerfrån Socialstyrelsen.Kostnaderna för socialbidrag böröverföras på statenDebatten om huruvida besparingarna på statlig nivå innebärkostnadsöverföring till kommunerna visar tydligt på ettsamband.Klart är att besparingarna i många av socialförsäkringssystemen inneburitatt många individer kommit under nivån för skälig levnadsstandard.Av åtminstone två skäl finns det uppenbar anledning att överföra kostnads-ansvaret till staten.- För det första är det rimligt att den som beslutar om en lag tar konsekvens-erna av den.-- För det andra är det ett bra sätt att mäta de reella besparingarna av regel-förändringar i transfereringssystemen samt undvika en debatt om huruvidaoch i så fall hur mycket kommunerna ska kompenseras för ökade social-bidragskostnader.-Naturligtvis bör statens kostnadsansvar finansieras genom enåtföljande skatteväxling med kommunerna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om riksnorm och kostnadsansvar för socialbidragen.