mot · GK02A208 · 1996-10-07 00:00:00 — Vilandebegrepp för företagare i arbetslöshetsförsäkringen En av många viktiga förutsättningar för nyföretagande är ettväl fungerande skydd för företagare vid arbetslöshet. Dettaskyddsnät får naturligtvis heller inte vara kontraproduktivteller medverka till att avskräcka en presumtiv företagare frånatt starta en egen verksamhet. Dagens regler om arbetslös-hetsersättning till före detta företagare är emellertidkonstruerade på ett sådant sätt att så blir fallet.Som exempel kan nämnas att det är så att en företagare föratt anses som arbetslös, och därmed bli ersättningsberättigad, är tvungen attförutom att sälja i företaget ingående rörelsetillgångar, även är tvungen attfrånträda eventuell lokal och i förekommande fall även avregistrera sin firma.Detta får i det praktiska fallet till konsekvens att exempelvis en målare somdriver sin verksamhet i form av ett aktiebolag och drabbas av arbetsbrist blirtvungen att sälja sin bil, redskap etc.Då vederbörande gör detta sker försäljningen normalt till ett betydligt lägrepris än vad inventarierna är värda, vilket egentligen ingen tjänar på. Ommarknaden för hans tjänster skulle bli bättre i så motto att han anser detbefogat att återigen försörja sig som egenföretagare blir han således tvungenatt köpa in nya inventarier igen, till ett högre pris än vad hansålde dem för, vilket följaktligen resulterar i en kapitalförstöring.Konsekvensen av detta blir självfallet även att han väljer att inte starta sinverksamhet på nytt, utan fortsätter att uppbära a-kasseersättning. bättreför alla parter vore då att han fick ha sin verksamhet vilande och därmedbehålla sina inventarier i avvaktan på att marknadsläget förbättras.Ytterligare ett exempel på hur kontraproduktiv nuvarande lagstiftning är:en företagare betraktas inte som arbetslös om han inte upphört med sinpersonliga verksamhet annat än tillfälligt. Frågan om vad som menas medannat än tillfälligt har inte på ett entydigt sätt besvarats av vare sig praxiseller förarbeten. Konsekvensen av lagens utformning blir emellertid att om a-kassan finner att en företagare påbörjar en ny verksamhet strax efter det atthan avslutat sin förra kan han bli återbetalningsskyldig för den ersättning hanhar fått . Den rationellt tänkande företagaren väljernaturligtvis att inte göra någonting och i lugn och roleva på arbetslöshetsersättning, detta i stället för att starta ett nyttföretag.Eller för att uttrycka det mer rakt på sak: Samhället väljer att i denbeskrivna situationen straffa den som i stället för att vara en passivbidragstagare försöker klara sig själv.Frågan om möjligheten för en företagare att få ha sitt företag vilande harlänge övervägts. Senast frågan utreddes var (SOU 1994:129).Utredningen var väl genomtänkt och borde ha kunnat ligga till grund för enreformering av arbetslöshetsbegreppet. Men så blev inte fallet vid dentidpunkten, trots att utredningen togs väl emot av flertalet remissinstanser.Nackdelarna och de skadliga effekterna av dagens lagstiftning är nämligenväl kända av dem som är insatta i problematiken.Införandet av ett vilandebegrepp skulle innebära att företagare skall tillåtasbehålla sina inventarier som ersättning medges. Syftet är attförhindra den kapitalförstöring som eljest uppstår, om en företagare tvingasrealisera dessa tillgångar. Om verksamheten senare skulle kunna återupptas,måste nyinvesteringar göras till en sannolikt väsentligt högre kostnad. Enligtmin uppfattning har förslaget därjämte den fördelen att ett återinträde påarbetsmarknaden underlättas och detta kommer därmed att främja en ökadsysselsättningsgrad.Nuvarande praxis har inneburit att den som, strax efter det vederbörandelagt ner sitt företag, åter startat detsamma, riskerar att bli återbetalnings-skyldig för utbetald ersättning. Företagaren ifråga anses nämligen, mednuvarande bestämmelser, inte ha upphört med eget företagande annat äntillfälligt och har således inte varit berättigad till ersättning. I praktikenhardetta inneburit att en företagare har ansett sig vara "tvungen att varaarbetslöslängre än nödvändigt".Min reaktion på detta leder till slutsatsen att första gången en företagarelägger ner sitt företag bör det inte finnas någon kortaste tid för vederbörandesarbetslöshet innan företagaren åter kan starta sitt företag och därmed undgååterbetalningsskyldighet.En ny utredning, den så kallade , väntas bli klar månad 1996. Det är självfallet inte känt om utredningen kommer attföreslå att ett vilandebegrepp skall införas, eller om nuvarande regel om atten företagare måste ha sitt företag vilande en kortaste tid för att undgååterbetalningsskyldighet skall tas bort.Således bör - oavsett vad kommer fram till i dennafråga - ett vilandebegrepp för företagare införas i enlighet med vadsom föreslogs i den statliga utredningen i ärendet (SOU 1994:129). Samtidigtbör den regel tas bort som föreskriver att en företagare måste ha sitt företagnedlagt en minsta tid för att undgå återbetalningsskyldighet för utbetaldarbetslöshetsersättning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att införa ett vilandebegrepp för företagare iarbetslöshetsförsäkringen,2. att hos regeringen begär förslag till ändrad lagstiftning, sominnebär införandet av ett vilandebegrepp i enlighet med vad som anförts imotionen,3. att hos regeringen begär att regeln som föreskriver en minstatid för att undgå återbetalningsskyldighet av utbetald arbetslöshetsersättningtas bort i enlighet med vad som anförts i motionen.