mot · GJ02Sk53 · 1996-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:198 Ekonomisk- politiska åtgärder på skatte- och avgiftsområdet Omställning av energisystemmed energiskatterI proposition 1995/96:150 beskriver regeringen att det finnsskäl att utveckla användandet av skatter och avgifter för attstyra om mot ett ekologiskt mer uthålligt samhälle.Ett omvandlingstryck i form av högre beskattning är viktigt för att skyndapå en omställning som är nödvändig.Regeringen föreslår i anslutning till denna proposition höjda energiskattersom en del i finansieringen av utbildningssatsningarna och för att bidra tillden nödvändiga omställningen av energisystemet.Vi motionärer anser det vara fullt möjligt att införa ett system meddifferentiering av energiskatterna och då främst bensinskatteuttaget. Iproposition 1995/96:198 föreslås således en höjning av energiskatten församliga bränsleslag med en likvärdig procentsats över hela landet.Vi motionärer delar regeringens synsätt vad avser att använda skatter ochavgifter som instrument i att styra om mot ett ekologiskt mer uthålligtsamhälle - men vi anser att man ska eftersträva en mera fördelningspolitiskoch regionalpolitisk modell i höjningarna av energiskatterna - och då främstvad avser bensinskatten.Sveriges miljökarta visar stora skillnader mellan landsdelar och regioner ifråga om belastning av miljön. 90-talsgruppen diskuterade också en regionaldifferentiering av miljöpolitikens verkningsmedel i sin rapport. En sådan kanöka träffsäkerheten och effektiviteten i miljöpolitiken. Ett generellt regelverkmed miljörestriktioner skall ha bra effekt och vara rättvist. I vittskilda naturtyper från skånsk slätt till fjällbygd, i storstad och i inlandetsglesbygd, är det föga troligt att man kan åstadkomma ett regelverk somuppfattas som rättvist.I bygder med stora avstånd och relativt sett många små tätorter ochutpräglad glesbygd, är det en nödvändighet för att skapa inomregional balansoch ge alla möjlighet till frihet i bosättningen. Effektiva styrmedel som ger enrättvisa i ekonomins återhämtning, är fundamental för den framtidautvecklingen.Boverkets studier visar att de som bor i mellanstora städer åker bil minst.De som bor i storstäder och i glesbygd har ungefär samma årliga körsträckaper person. Arbetsresor är den vanligaste transportorsaken. Skillnadernaligger i att glesbygdsborna saknar egentliga kollektiva transportmedel somalternativ. Det är allra tydligast i skogslänen och då speciellt i inlandet.Det finns också en annan skillnad. Storstadsbon kör sin bil i en region därregionens egna utsläpp ligger långt över vad naturen uthålligt tål. Dennabelastning är ett resultat av den regionala täthet som anses ge regionen dessekonomiska styrka och innevånarna fördelen av en hög genomsnittsinkomstsamt tillgång till täta kollektiva kommunikationer. Bensinpriset är högrei glesbygd i inlandet än i storstäder och kustnära områden, på grund av blandannat transportzonindelning.Glesbygdsbon i inlandet (stödområdet) kör sin bil i en miljö där de egnautsläppen ligger långt under vad miljön uthålligt tål. Det är ett resultat avdengleshet i bebyggelsen som allmänt anses vara glesbygdens svaghet och somär orsaken till den lägre genomsnittsinkomsten och det större bilberoendet.Det kan inte vara rimligt att storstadsbon och glesbygdsbon ska betala sammamiljöavgift (energiskatt). HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ett differentieratenergibeskattningssystem för bensin och drivmedel i glesbygd.