mot · GJ02Fi125 · 1996-06-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , ändrade anslag för /96, finansiering m.m. och befinner sig i en period avgenomgripande och mycket hastig förändring. Inte minstberor detta på ekonomins internationalisering. Svenskaföretag konkurrerar med kollegor inte bara i , utan ihela världen. Penningmarknaden visar sekundsnabbtförtroendet för ett lands ekonomi och för dess ekonomiskapolitik.Politiken är lika konkurrensutsatt som näringslivet. Dåliga beslut i Sverigeoch visar sig obönhörligen i sämre kort- och långsiktiga möjligheterför våra företag att klara konkurrensen och därmed för möjligheterna attbehålla och skapa nya arbeten.Det sägs ofta att den svenska ekonomin genomgått en strukturomvandling.Det stämmer inte riktigt. Kanske kan man säga att vi har sett en halvstrukturomvandling - gamla arbetsplatser har slagits ut, men alltför få nya harkommit istället. För att lägga grunden för nya arbeten och företag krävs enhelt annan inställning till näringslivets förutsättningar än den som råder idag.Vi deltar i en nationell och internationell konkurrens om att skapa bästatänkbara förutsättningar för företagande och nya arbeten. Är förutsättningarnabättre i andra länder eller delar av världen, är det dit många arbeten flyttar.Väljarna har rätt att kräva att politiker sätter sig in i och är villiga attagerautifrån omvärldens förändring. * Ekonomin har internationaliserats via handel, och nyatillverkare och tillverkarländer har tillkommit. * Kunskapen har internationaliserats. har etthögre antal högskoleutbildade än . * Konkurrensen tilltar från nya låglöneländer medindustritillverkning och tidigare låglöneländer medstigande teknikhöjd i produktionen. * Teknikutvecklingen går mycket snabbt och mångaprodukter har korta livstider. * En strukturomvandling äger rum. Nya branscher växerfram. Det finns ett par nya branscher där ligger iframkant, men i alltför många framtidsbranscher ärSverige på efterkälken. * Den enskilde medarbetarens kompetens blir allt viktigareför företagens utveckling och möjligheten att tillverkasvenska produkter med högt förädlingsvärde.Sveriges ekonomiska problem är också problem, omän i annan skala. Grunden för den europeiska arbetslöshetenligger i att vi tappat i internationell konkurrenskraft. Storaoffentliga utgifter, till stor del lånefinansierade, högtskattetryck i kombination med stela och snedvridandevälfärdssystem, otillräcklig rörlighet på arbetsmarknaden,samt otillräcklig kvalitet och kvantitet i den högreforskningen och utbildningen är gemensammavästeuropeiska problem.Europeisk strategi för fler arbetenVi tror dock inte alls på teorin om snara föreståendedöd - att det skulle vara mer eller mindre förutbestämt att vikommer att konkurreras ut av och . Hur viklarar den internationella konkurrensen beror på oss själva.Den andra aspekten av ekonomins internationalisering är attde snabbväxande ekonomierna erbjuder nya marknader ochexportmöjligheter för europeiska företag och därmedmöjlighet till ökat välstånd för alla. av mindresvenska företag är beroende av export. För att klaraexportkonkurrensen krävs dock att de europeiskaekonomierna i allmänhet och den svenska i synnerhetförnyas.Det finns en hel del att göra på EU-nivå för att komma till rätta medarbetslösheten, som är ett svårt problem i och i en rad andra EU-länder. Redan i (2 §) slås fast att Europeiskaunionen skall främja "... en hög nivå i fråga om sysselsättning...". Utvecklingoch säkerställande av den inre marknadens funktion, en liberal och öppenhandelspolitik gentemot tredje land, gemensamma ansträngningar påforskningens område och utbyte inom utbildningen är exempel på sådanaområden. Säkerställande av en gemensam och stabil valuta är ett exempel påkommande uppgifter för EU.Det rör sig också - som Essen-punkterna - om gemensamma och konkretarekommendationer om åtgärder som faktiskt påverkar ekonomins ocharbetsmarknadens sätt att fungera.Det som krävs för att komma till rätta med den europeiska arbetslöshetenär en politik för långsiktigt goda villkor för företagande och produktion somlägger grunden för arbetstillfällen och välfärd. Det handlar om att stärkaEuropas konkurrenskraft gentemot internationella konkurrenter.EU-kommissionens rapport , somkom , hade ambitionen att arbetslösheten skulle kunnahalveras. Kommissionens slutsatser har sedan följts upp av flera europeiskaråd, särskilt det i Essen.Essendeklarationen angav en väg ur arbetslösheten som på två väsentligapunkter är raka motsatsen till den politik regeringen driver i . NärEssendeklarationen talar om vikten av sänkta arbetsgivaravgifter, så harregeringen i generellt höjt dem. När Essendeklarationen talar omvikten av avreglering av arbetsmarknaden, så har regeringen återreglerat den iSverige. Det är av central betydelse att arbetet med att förverkligaEssendeklarationens intentioner drivs vidare i och inte minst iSverige.Sysselsättningsunionen en bluffI detta sammanhang är det värt att notera attSocialdemokraternas tyngsta vallöfte inför valet till , skapandet av en s.k. europeisksysselsättningsunion, har visat sig vara substanslöst.Den parlamentariska hade bl.a. till uppgift att låta utredaför viktiga sakfrågor inför . Detsocialdemokratiska förslaget om skapande av en s.k. europeisksysselsättningsunion lämnades dock utan utredning.Orsaken var att det varken gick att precisera ett utredningsuppdrag eller attfinna en svensk forskare villig att åta sig uppdraget. Detta berodde i sin turpåatt det saknades dokumentation av förslaget. Frågan om en europeisksysselsättningsunion lämnades efter förslag av en enig utredning vidare tillden s.k. EMU-utredningen.I samband med detta sades att skulle ha ett dokumentom sysselsättningsunionen klart . har den sista majpasserats och ingen ståndpunkt rörande sysselsättningsunionen föreligger.Frågan har endast översiktligt berörts av , från Stockholmsuniversitet, och Pissarides, från som för övrigtär tveksam till idén.Bristen på dokumentation från och det omöjliga i attutreda förslaget om en sysselsättningsunion har allvarligt försvårat debatteninför och under . Någon tid för debatt och offentliggenomlysning av den idé om en sysselsättningsunionfinns , vilket är djupt otillfredsställande.Regeringens sysselsättningspolitik saknar sålunda substans både i nationelltoch internationellt perspektiv.Av det som kan uttolkas från regeringens uttalanden tvingas vi draslutsatsen att förslaget om sysselsättningsunionen varit feltänkt från förstabörjan. Ett antal nya målsättningar i fördragen och övervakning av ländernassysselsättningspolitik kommer i sig aldrig att ge ett enda nytt jobb i Europa.Det är inte fler deklarationer eller målsättningar i fördragen som krävs föratt få ner arbetslösheten. Redan i (2 §) slåssom nämndes tidigare vikten av god sysselsättning fast.De förhoppningar om enkla överstatliga lösningar på arbetslösheten sombyggs upp av regeringens löften kommer dock att grusas. Besvikelsen överatt arbetslösheten i inte sjunker bör då inte vändas mot EU. Den börriktas mot regeringen.Arbetsmarknaden en nationell uppgiftDet är viktigt att klargöra ansvarsfördelningen mellan EUoch medlemsstaterna vad gäller arbetet med att främjaförutsättningarna för företagande och nya arbeten.Regeringen, som brukar sjunga subsidiaritetens lov i princip,går helt emot den i praktisk politik.Huvudansvaret för sysselsättningen ligger och måste ligga på dennationella nivån. Det är nämligen medlemsländerna som huvudsakligenbestämmer i frågor som arbetsrätt, lönebildning, arbetsmarknadspolitik ochutbildningsinsatser. Det finns ingenting att vinna på att dessa frågor görs tillöverstatliga politikområden. Tvärtom måste utrymme ges för en hög grad avnationell handlingsfrihet och utrymme för anpassning till inhemskaförhållanden.Däremot kan det i en del frågor vara motiverat och önskvärt med samarbetemellan de enskilda medlemsländerna. Givetvis måste också reglerna påarbetsmarknaden utformas så att den fria rörligheten för arbetskraften inomEES-området inte förhindras.Att skapa ett bättre näringsklimat och lägga grund för växandeinternationell konkurrenskraft är i huvudsak en utmaning för , liksom för övriga europeiska parlament. Vissa av de beslut sommåste tas den kommande tiden måste dock föregås av avreglering påeuropeisk nivå. Den sociala stadgan och det sociala protokollet manifesteraren i vårt tycke alltför långtgående allmän ambition till europeisk reglering.En allmänt omfattad uppfattning är att den europeiska arbetsmarknadengenerellt sett är för stel och att detta är en av EU-områdets allvarligastekonkurrenshämmande faktorer. Det är därför olyckligt att vissa EU-direktivär så detaljerade och - eller - så långtgående att de bidrar till att öka dennastelhet. Exempel på detta ger det s.k. arbetstidsdirektivet ochöverlåtelsedirektivet.Som vi ser saken bör arbetsrätt primärt vara en nationell angelägenhet.Medlemsländerna bör i huvudsak få välja sina egna arbetsrättsliga lösningaroch politisk konkurrens vad gäller bästa lösningar råda. Det finns, som vi serdet, inga skäl som talar för att långtgående gemensamma arbetsrättsliga reglerkrävs för att upprätthålla den inre marknaden. Tvärtom kan alltförlångtgående överstatliga arbetsrättsliga regler försvåra för de mindrekonkurrenskraftiga länderna.Sverige bör därför redan av den orsaken i ministerrådsarbetet verka för engenerell renodling och liberalisering av EU:s arbetsrättsliga direktiv. Enståndpunkt som korresponderar med detta bör driva under denpågående regeringskonferensen om EU:s fördrag.När det gäller ministerrådsdirektivet om arbetstider är det omfattande,svårtolkat och svårt att i detalj foga till det svenska regelverket. Resultatetären minskad flexibilitet som motverkar det nyskapande av arbeten som Europaoch så väl behöver. bör verka för att direktivet ersätts med ettbetydligt liberalare, eller helt avskaffas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av frihandel mellan EU och tredje landsamt den inre marknadens fulla förverkligande och upprätthållande,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av att Essendeklarationens intentionerförverkligas,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det socialdemokratiska förslaget om en europeisksysselsättningsunion,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en liberalisering av den socialastadgan, det sociala protokollet och den nuvaranderegleringsambitionen på arbetsrättens område,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av att regeringen vid driver kraven på fördragsmässigt stöd för ensystematisk avreglering av ,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om arbetstidsdirektivet.