mot · GK02Ub448 · 1996-10-07 00:00:00 — Kunskap är makt. Kunskap spelar en allt större roll somförändringskraft i samhället. I kunskapssamhället ökarbehovet av utbildning och vidareutbildning. ,gymnasiet och högskolan utgör grunden. Utbildning måstevara tillgänglig för flickor och pojkar och för kvinnor ochmän på jämlika villkor.Jämställdhet i skolanSkolan ska verka för jämställdhet mellan pojkar och flickor.Det är ytterst en fråga om demokrati. Tyvärr gårjämställdhetsarbete för långsamt i skolan. All personal somdeltar i skolans verksamhet har ansvar för att förbättrajämställdheten inom det område där de verkar.Enligt undersökningar har det visat sig att pojkar upptar två tredjedelar avtiden i klassrummet. Pojkar tar oftare ordet utan att de fått frågan. Det finnsäven dokumenterat att lärare bemöter flickar och pojkar olika. Det kan t exske genom att läraren talar på olika sätt till flickor respektive pojkar,kommenterar oftare och bygger på sådant som pojkar sagt eller att flickornafår frågor som endast kräver ett svar utan utvikningar. Lärare försöker påolika sätt uppmärksamma detta och hitta lösningar. En metod som blivitvanligare är att låta flickor bilda särskilda grupper t.ex. under vissalektioner inaturorienterande ämnen. På så sätt anses de få en chans att ostört laboreraoch diskutera med läraren.Generellt sett måste undervisningsformerna förändras så att hänsyn tas tillflickors och pojkars olikheter, behov och intresse. Jämställdhet måsteinnebära att flickor både i och utanför skolan är lika väl förberedda sompojkar i att hävda sina intressen och vara med och påverka.Skollagen har förändrats så att det klart framgår att ett viktigt mål förskolan ska vara att främja jämställdhet mellan könen. Det är mycket positivt.Den nya läroplanen och "jämställdhetsparagrafen" i skollagen ger skolan nyaredskap att komma framåt i jämställdhetssträvandena. Det är viktigt att dessanya redskap används.Den högre utbildningen måste utformas så att den gagnar jämställdhetmellan kvinnor och män. Fler kvinnor än män går vidare till högreutbildning. Kvinnor väljer dock kortare utbildningar, fortsätter i mycketmindre utsträckning till forskarutbildning och har svårt att göra karriär. Juhögre upp i tjänstehierarkin man kommer desto färre kvinnor. ärexempelvis av professorerna kvinnor.Orsakerna till detta är givetvis många och kan bland annat sökas i denkönsuppdelade arbetsmarknaden men också i den brist på jämställdhet sområder inom högskolor och universitet. Manliga värderingar styr till storutsträckning de villkor som gäller för forskning och vetenskaplig verksamhet.Detta gör att forskningen blir ensidig; bl a tenderar samhällsvetenskapligaoch humanistiska ämnesområden att bli eftersatta då dessa områdendomineras av kvinnor. I utredningen och Pengar (SOU 1996:29)framkommer det att kvinnor i medeltal endast får hälften så storaforskningsbidrag som män, detta gäller även förhållandet yngre forskarekontra äldre. Forskningssystemets innebär att det är svårt för kvinnoroch yngre doktorer att etablera sig som självständiga forskare.Även om andelen kvinnliga examinerade doktorer ökar kontinuerligt så gårutvecklingen relativt långsamt. Andelen kvinnor minskar i varje tjänstestegmer än vad som kan förklaras av förhållandet mellan män och kvinnor i detskikt som kan söka tjänster.För att uppnå en ökad jämställdhet inom högskolan är det nödvändigt attbörja redan på grundutbildningsnivån. Ett särskilt program bör utarbetas föratt möta kvinnor redan på denna nivå. En mer aktiv rekrytering av kvinnor tillforskarutbildningen är också nödvändig. I detta sammanhang måste ocksåregeringen redovisa effekten av den avbrutna omvandlingen avutbildningsbidrag till doktorandtjänster.Den "handplockning" av doktorander som förekommer missgynnarkvinnor genom den informella tillsättningen. Även om det kan vara svårt attspecificera kriterierna för antagningen är ett objektivt anställningsförfarandesyftande till att de mest meriterade och bäst lämpade studenterna antas attföredra. Målsättningen måste vara att alla sökande, oavsett kön och var mangenomfört sin grundutbildning, konkurrerar på lika villkor. Även för deforskarstuderande är detta ett viktigt rättvisevillkor. Man bör konkurrera pålika villkor utan personliga fördelar oberoende av om man känner någonlärare på institutionen. I samband med detta är en överklaganderätt försökande till doktorandtjänster önskvärd, på samma sätt som andratjänstetillsättningar inom högskoleväsendet kan överklagas.Det behövs fler kvinnliga handledare/förebilder och en strävan efter störrejämlikhet i högskolans tjänstestruktur. Styrelser och nämnder bör uppvisa enjämn könsfördelning. Speciellt viktigt är att tjänsteförslagsnämnder uppfyllerdessa krav, då deras förslag är direkt avgörande för tjänstestrukturerna. Ensnabb ökning av andelen kvinnor i forskarsamhällets olika organ böreftersträvas. Skulle högskolevärlden misslyckas med att uppnå en jämnkönsfördelning i tjänsteförslagsnämnderna bör kvotering vid tillsättningen avdessa övervägas.I betänkandet Viljan att veta och viljan att förstå - kön, makt och denkvinnovetenskapliga utmaningen i högre utbildning (SOU 1995:110) föreslårutredaren även att anslagen till högskolor och universitet bör kopplas till hurväl de uppfyller de rekryteringsmål som beslutats införas i och medjämställdhetspropositionen 1995 och som kommer att konkretiseras iproposition . Om de åtgärder som föreslås inte räckerför att förbättra jämställdheten bör det kunna bli aktuellt att även övervägautredarens åtgärd.Under de senaste åren har forskningsrådens resursfördelning till kvinnordebatterats och då speciellt MFR:s () fördelningav resurser. Diskriminering i anslagsförfarandet måste naturligtvis motarbetasmed kraft. För att dessa krav ska uppfyllas är det nödvändigt attjämställdhetsrevisioner blir obligatoriska för forskningsråden.En annan viktig förutsättning för att få kvinnor att satsa på den akademiskakarriären är att det finns möjligheter till att arbeta under ekonomiskt tryggaomständigheter, vilket naturligtvis även gäller män. Därför är genomförandetav doktorandtjänster och en satsning på mellantjänster de kanske två enskiltviktigaste åtgärderna för att stimulera kvinnor att påbörja den akademiskakarriären. Ökade möjligheter för disputerade att stanna kvar och fortsätta sinforskarkarriär kan åstadkommas genom att fler tjänster som forskarassistentinrättas. Regeringen bör i vårens proposition om tjänstestrukturen i högskolanåterkomma med förslag i denna riktning.Utbildning i arbetslivetEn av de viktigaste faktorerna för både kvinnors och mänsutveckling är förmågan att hantera och utveckla sin kunskap.I den strukturförändring från industri- till kunskapssamhällesom pågår omsätts kunskap i allt snabbare takt. Utbildningoch fortbildning under hela livet - livslångt lärande - blirdärmed allt viktigare.Kvinnorna i har i genomsnitt högre utbildning än männen, men flerär korttidsutbildade och fler kvinnor än män har arbeten som inte germöjlighet till kompetensutveckling inom företagen där de är anställda.Kvinnor får mer sällan personalutbildning än män. Deltidsanställda, som tillstörsta delen är kvinnor, blir oftast förbigångna vid företagensutbildningsinsatser. Detta är otillfredsställande. Det är därför viktigt att det iarbetsplatsens jämställdhetsplan ingår likvärdiga utvecklingsmöjligheter förkvinnor och män. Om kvinnor blir arbetslösa är det viktigt att de gesmöjlighet att höja sin utbildnings- och kompetensnivå genom utbildnings-och arbetsmarknadssatsningar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämställdhetssträvandena,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rekrytering till forskarutbildningen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om omvandlingen av utbildningsbidrag till doktorandtjänster,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökning av andelen kvinnor i forskarsamhällets organ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämställdhetsrevisioner för forskarråden,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tjänstestrukturen i högskolan,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om höjd utbildnings- och kompetensnivå genom utbildnings- ocharbetsmarknadssatsningar.