mot · GK02So422 · 1996-10-07 00:00:00 — Det bilstöd som finns för personer med funktionshinder ochsom administreras genom försäkringskassorna har på senareår urholkats mer och mer. Detta lyftes också fram som ettproblem i bilstödsutredningens betänkande Rätten till rattensom kom sedan.Bilstödet är uppdelat i tre delar, grundbidrag, anskaffningsbidrag ochanpassningsbidrag. Grundbidraget är för alla som beviljats bilstöd och förnärvarande tillför det personkretsen . Anskaffningsbidraget ärinkomstprövat och maximerat till . Anpassningsbidraget haringet egentligt tak utan skall täcka de merkostnader som anpassningenmedför, det vill säga den anpassning som måste göras för att denfunktionshindrade skall kunna framföra fordonet. Det är den delen avbilstödet som denna motion behandlar.Enligt vår uppfattning har den praxis som utvecklats inom detta områdetresulterat i att många personer med funktionshinder inte längre har råd attskaffa sig det viktiga hjälpmedel som en bil är. Riksförsäkringsverketssenaste Allmänna råd gällande bilstöd har bl.a. infört en mycket begränsadsyn när det gäller vilken typ av utrustning som skall betraktas somanpassningsutrustning. Så betraktas t.ex. extrautrustning som monteras påfabrik som standardutrustning som inte ersätts av anpassningsbidraget. Trotsatt den medför extrakostnader för den funktionshindrade. Trots att bilen intefår framföras eller inte fungerar för den funktionshindrade utan dennautrustning.Exempel på utrustning vi här talar om är automatisk växellåda, som enmajoritet av de rörelsehindrade bilförarna behöver och som medför en extra-kostnad på . Annan utrustning som rörelsehindradebilförare kan behöva är elektriskt manövrerade backspeglar, elfönsterhissar,motor- och kupévärmare och i vissa fall av medicinska orsaker luft-konditionering. De flesta bilmodeller har grundmodeller utan dennautrustning som de flesta skulle vilja välja av privatekonomiska orsaker, mensom en följd av funktionshindret inte kan välja. Följden av nya Allmänna råd 1996:9 blir att all sådan här utrustning klassassom standardutrustning som inte täcks av anpassningsbidraget. Motivet fördetta synsätt är att utrustningen monterats på fabrik och att ingen ombyggnadanses föreligga. Trots det leder dessa utrustningsbehov till en merkostnad förden funktionshindrade och det är den kostnaden som skall ersättas enligt vårmening. Den funktionshindrade bilköparen tvingas välja bil utifrån de behovsom funktionsnedsättningen skapar och inte utifrån sina ekonomiska förut-sättningar, som andra bilköpare.Vi menar att det inte kan ligga i samhällets intresse att ytterligare försvåralivssituationen för människor med funktionsnedsättningar. Tvärtom, vi måsteförenkla och göra det möjligt för så många som möjligt att leva ett "vanligt"liv. Ett viktigt medel är då att göra bilstödet tillgängligt för alla som harbehov av det. Vi får inte "bländas" av att bilen för många icke-funktions-hindrade är en statussymbol. För rörelsehindrade är bilen först och främst etttekniskt hjälpmedel.Vi menar att all utrustning som den funktionshindrade måste ha för attframföra och använda bilen skall betraktas som anpassning oavsett varutrustningen är monterad. Vidare anser vi det angeläget att ytterligareförbättra situationen för personer med omfattande funktionshinder, LSS ochLASS personkrets. Detta kan göras genom att t.ex. räkna in behov av störrebilmodell, typ s.k. van-modeller, och den merkostnad ett sådant behovmedför i anpassningsbidraget i bilstödet. Behov av förändringar i bilstödetsanpassningsdel föreligger oavsett vad som sker i de två övriga delarna ibilstödet.Med hänvisning till det ovan anförda yrkar att en översyngörs av bilstödets anpassningsdel med syfte att radikalt förbättra deekonomiska förutsättningarna för de bilstödsberättigade.Se över bilstödsberättigadessammantagna merkostnaderför drift av bilSedan skattebefrielsen på bilar och bensin förfunktionshindrade bilister togs bort 1988 har mycket skettoch kommer att ske inom bilområdet. Den allra senastegenerella accisbefrielsen på nya bilar, som kommer attkompenseras med en generell höjning av bilskatten, drabbarfunktionshindrade bilister särskilt hårt. Detsamma gäller debensinprishöjningar som kommer att styrabilister bort från privatbilism mot kollektivt resande. Ocksåde framtida biltullarna drabbar rörelsehindrade bilister.Funktionshindrade med behov av bilen som tekniskt hjälpmedel måstekompenseras för dessa merkostnader som läggs på bilisterna. Om intekommer vi att få ett samhälle där de rörelsehindrade blir ytterligare begränsa-de i sin redan begränsade rörlighet. Vi kan också se möjligheterna att mångarörelsehindrade tvingas välja allmänna färdmedel i form av färdtjänst avprivatekonomiska orsaker. Av samhällsekonomiska skäl och av mänskligaskäl måste dessa frågor ses över på ett sätt som ger en sammanhållen bild.Vänsterpartiet har försökt att analysera hur kvinnor behandlas när detgäller att få bidrag från detta anslag. Vad vi kan konstatera är att år 1989erhöll 1 200 fler män än kvinnor bilstöd och därefter har mellan 100 och 200fler män än kvinnor erhållit detta stöd.Det har inte gått att få fram hur avslagen fördelas könsmässigt och viskulle vilja ha detta analyserat. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att till utgiftsområde 9 Hälsovård sjukvård och social omsorg,anslagspost B 6, för anvisar utöver vadregeringen föreslagit,2. att hos regeringen begär en översyn av bilstödsreglementetenligt vad som anförts i motionen,3. att hos regeringen begär att gör enkonsekvensanalys över om kvinnor missgynnas i bidragshanteringen.