mot · GJ02Ub43 · 1996-06-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:206 Vissa skolfrågor m.m. InledningRegeringen behandlar i föreliggande proposition ett stortantal olika frågor. Förslagen griper över förhållandena inomskola och barnomsorg via ändrade regler för grund- ochgymnasieskolan till avvecklingen av ett statligt aktiebolag.Vi finner det högst anmärkningsvärt att regeringen på dettasätt samlar och blandar så många principiellt viktiga menolika frågor. Lika anmärkningsvärt är att propositionen utanstörre åthävor läggs på bord precis innansommaren. De frågor som behandlas i propositionenförtjänar större uppmärksamhet och debatt än vad regeringenär intresserad av att ge dem!Ökat samarbete mellanbarnomsorg och skolaEtt exempel på regeringens beslutsvånda är "icke-beskedet"om eventuell förändring av skolpliktsåldern och förlängdobligatorisk skolgång. Trots att frågan har diskuterats underlång tid inom lärarkåren, bland forskarna och blandallmänheten och trots att den tidigare borgerliga regeringentillsatte en utredning som avrapporterade sina rön i engenomtänkt och noggrann rapport (SOU 1994:45 Grundenför livslångt lärande) som remissbehandlats skriverregeringen att den har för avsikt "att ytterligare beredafrågan". Hur länge till skall frågan beredas? Vad avserregeringen att utreda ytterligare?Istället för att komma med ett konkret förslag om skolpliktens längd ochinträde säger sig regeringen vilja verka för integration mellan "de verksamhe-ter som har till uppgift att verka för barns bästa - förskoleverksamhet, skolaoch skolbarnsomsorg". De förslag som redovisas är utarbetade av ettgemensamt måldokument för verksamheterna, att bör bli ansvarigmyndighet för tillsyn, uppföljning och utveckling av förskoleverksamhet ochskolbarnsomsorg, samt att tillämpliga delar av socialtjänstlagen som rörförskolan skall inarbetas i skollagen. Regeringen avser efter erforderligtutredningsarbete återkomma till med förslag i dessa frågor.Samarbetet mellan barnomsorg och skola har under de senaste årenutvecklats snabbt och delvis i olika former, t.ex. småbarnsskola, 0-klasser,åldersblandat lågstadium och förskola etc. Inte minst införandet av flexibelskolstart inspirerade många kommuner att öppna vägar för detta. Ökadeinsikter om möjligheterna till inlärning och betydelsen av utvecklandeverksamhet tidigt har skapat stort intresse för pedagogik i samma riktning. försöksverksamhet har sin grund i kommunernas önskemål om att mereffektivt utnyttja befintliga resurser.Sammantaget finns en rad positiva möjligheter med dessa förändringar.Den viktigaste är möjligheterna att ge varje barn en gedigen grund för fortsattlärande. Barn är olika och har olika behov och förutsättningar. Vårutgångspunkt är att det är föräldrarna som har huvudansvaret för barnensutveckling och fostran. Lösningar som motverkar mångfald och variationkommer vi därför att avvisa.Vad gäller frågan om ett gemensamt måldokument för barnomsorg ochskola fördes en debatt i frågan också i beredningen inför förslaget om en nyläroplan för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94). Av flera skäl valde denborgerliga regeringen att ändra direktiven för arbetet som koncentrerades tillmål och riktlinjer för den obligatoriska skolan. Vi anser fortfarande att detvaren riktig bedömning och kan konstatera att den nya läroplanen tagits emotväl.Det måldokument som regeringen nu avser att arbeta fram synes vara av ettannat slag än det som tidigare diskuterats. Vi utgår därför från att ettmåldokument inte kommer att ersätta de konkreta mål och riktlinjer somläroplanen anger för den obligatoriska skolan, utan handlar om att formuleraallmänna mål och riktlinjer för förskolan, skolförberedande verksamhet ochgemensamt ansvar för barn i den tidiga skolåldern. En viktig aspekt i arbetetär den skillnad som utgörs av att verksamhet är obligatorisk,medan barnomsorgen är frivillig och att det i båda fallen finns många olikaformer av skolor och barnomsorg att respektera.En viktig uppgift där regeringen har ett stort ansvar är emellertid att påolika sätt samordna förskollärar- och grundskollärarutbildningen i relevantadelar. Ökad samverkan mellan dessa utbildningar skulle, precis som ute iskolorna ha positiv effekt på den pedagogiska utvecklingen inom såväl skolasom barnomsorg.Skolstart vid 6 årRegeringen har inte klarat av att hantera frågan om skolstartvid , vilket i realiteten i det närmaste är en konsekvens avriksdagsbeslutet om flexibel skolstart. Den osäkerhet somidag råder när det gäller frågan om skolstart och de olikamodeller för skolverksamhet som vuxit fram permanentas.För eleverna innebär det risk för brister i utbildningenoch/eller oklara regler när det gäller rättigheter av olika slag.Vi föreslår att skolstart införs som huvudregel. Huvudskäletär den tydliga signal som det innebär om vikten av pedagogiskt lärandetidigare. Reglerna om skolstarten måste emellertid ge utrymme för flexibilitetvad gäller individerna. Uppläggningen av skolverksamheten är i enlighet medden nya läroplanen i första hand en fråga för den enskilda skolan. Det innebäratt den kreativitet som visats ute i många kommuner tas tillvara. Styrande förarbetet är emellertid de mål att uppnå och sträva efter som finns i läroplanen.En tidigare skolstart förutsätts ge bättre studieresultat för alla.Många rapporter vittnar om de tidiga skolårens betydelse. Vi anser därföratt avgörande för utbildningstakten skall vara de individuellabehoven. Läroplanens tydliga krav på kommunerna att tillse att alla elever nårgodkänt-nivån i årskurs fem ger möjlighet för skolorna att i den flexiblaskola som växer fram ge mer tid för de mest grundläggande färdigheternatill de elever som så behöver. Regeringen bör få i uppdrag att i höståterkomma med ett förslag om detta.Kvaliteten måste kunnamätasOm den svenska skolan och det svenska samhället skallkunna möta de ökande kraven i den internationellakunskapskonkurrensen måste all utbildningsverksamhetständigt sträva efter en hög kvalitet i undervisningen. Tvåviktiga faktorer i detta arbete är höga kvalitetskrav iverksamhetens alla delar och tydliga mätmetoder för attutvärdera resultaten.Regeringen framför i propositionen tre förslag som är direkt kontra-produktiva i detta avseende. Det första gäller förslaget om att godkänt isvenska som andraspråk skall likställas med godkänt i svenska vid tillträdetill gymnasieskolan. Ett absolut minimikrav vid tillträde till gymnasieskolanär att eleverna har goda kunskaper i svenska. Detta är en grundförutsättningför att de skall kunna tillgodogöra sig undervisningen. Den nya gymnasie-skolan med en kärna av gemensamma ämnen för alla elever är redan idagföremål för debatt om de svårigheter många elever har att klara kurserna. Engemensam grund i ämnet svenska från förefaller vara ett nödvän-digt krav om inte problemen skall bli ännu större. Vi anser att undervisningeni svenska som andraspråk skall syfta till att så fort som möjligt bibringaeleverna sådana kunskaper att de kan övergå till att läsa ämnet svenska. Enelev som under sin grundskoletid inte når målen för godkänt i ämnet svenskamåste ges stöd för att klara detta.Det andra förslaget är att regeringen vill minska antalet betyg i svenska pågymnasiet. Därmed ges ämnet en minskad betydelse. Detta är olyckligteftersom regeringen redan medverkat till antagningsregler för tillträde tillhögskolan som bidrar till att underskatta ämnets betydelse.Betyg är ett utmärkt, om än inte tillräckligt, medel för att uppnå en tydligkoppling mellan gjorda insatser och uppnådda resultat. Tydlighet är också avcentral betydelse när det gäller att följa kvalitetsutvecklingen och de uppsattamålens uppfyllelse. Vi avvisar regeringens förslag att ge skolkommittén itilläggsdirektiv att komma med förslag till blockbetyg i . Enligtvår uppfattning är det centralt att betygen sätts i relation till kursplanernasmål. Kursplanerna, en för varje ämne, innebär inte några hinder för ämnes-integration. Tvärtom framhölls i såväl beredningen av som i propositionenom den nya läroplanen att pedagogiskt utvecklingsarbete, ämnesgemen-samma perspektiv m.m. är angelägna. Det är emellertid viktigt att resultatetav temaundervisning etc. inte medför att något ämne åsidosätts. Uppföljningoch utvärdering, inklusive betygen, bör innebära en nödvändig kvalitets-säkring i detta avseende. Inte minst kritiken mot svårigheter vadgäller naturvetenskapliga och tekniska ämnen understryker betydelsen av attinget ämne "glöms bort".I propositionen berör regeringen behovet av väl fungerade system föruppföljning och utvärdering i kommunerna. Denna fråga har varit uppe vid ettflertal tillfällen, bl.a. i om effekterna på kommunernasekonomi av den garanterade ersättningen till de fristående skolorna. Iundersökningen framkom att de flesta kommunerna inte har några system föratt följa upp kostnaderna inom skolan. Liknande brister finns i många fall närdet gäller att mäta kvaliteten i undervisningen. Regeringen noterar att så ärfallet, men lyckas inte prestera några konkreta förslag om vad som skullekunna göras för att förbättra situationen. Vi anser att regeringen skallåterkomma till med ett förslag till hur kommunernas uppföljningoch utvärdering skall kunna förbättras.Samverkan skola -näringsliv måste stärkasRegeringen skriver att en särskild målbeskrivning börfastställas för arbetsplatsförlagd utbildning (APU), vilkenskall gälla utöver kursplanerna. Vi har svårt att förstå syftetmed en sådan extra målbeskrivning och inser inte vad den ärtänkt att innehålla. APU definieras i gymnasieförordningensom kursplanelagd utbildning som genomförs på enarbetsplats utanför skolan. beslut är att APU:nskall vara just utbildning och inte praktik. Det är enuppfattning som vi delar. APU är således inte en egen kurseller ett eget ämne utan ett sätt att genomföra utbildningen.Eftersom alla kurser och ämnen har tydliga mål i den nya gymnasieskolaninnebär det att målbeskrivningar redan finns. Skolan kan förlägga hela ellerdelar av en kurs eller ett ämne som APU. I målbeskrivningen för kursenframgår det vad utbildningen skall innehålla. Något ytterligare dokumentbehövs enligt vår uppfattning inte.Det är dock klart att förutsättningar för och genomförandet av APU:nmåste förbättras. I det perspektivet är det viktigare att skola och arbetsliv, ipraktiken yrkeslärare och handledare, tillsammans går igenom de olikakurserna och innehållet i dessa och ser vilka moment som är lämpliga förAPU, i stället för att regeringen skall skriva allmänna målbeskrivningar förnågot som redan finns i befintliga kursplaner.På de yrkesinriktade programmen skall av undervis-ningstiden vara förlagd till en eller flera arbetsplatser. Andelen arbetsplats-förlagd utbildning är i en internationell jämförelse mycket låg. Det är skolansom har ansvaret att anskaffa utbildningsplatser. Tyvärr visar rapporter frånKommunförbundet och att många skolor inte kan få ut sina eleverpå arbetsplatsförlagd utbildning i den omfattning som regering och riksdaghar beslutat. Även det kvalitativa problemet med APU:n beskrivs på etttydligt sätt i propositionen genom att av den arbetsplats-förlagda utbildningen består av nyinlärning, av tillämpning avkunskaper som elever inhämtat i skolan och av praktik. Dettaförhållande är oacceptabelt. Skall vi ha en yrkesutbildning av god kvalitetmåste skola och arbetsliv ta ett större ansvar för att förverkliga denarbetsplatsförlagda utbildningen. Regeringen bör återkomma med ett förslagtill finansieringsmodell för APU:n utifrån de riktlinjer som föreslogs ibetänkandet "Höj Ribban! ".I stället för att ta itu med problemen med att få en adekvat APU i deyrkesförberedande programmen vill regeringen tillåta arbetsplatsförlagdutbildning också på de estetiska, naturvetenskapliga och samhällsvetenskap-liga programmen. Vi motsätter oss bestämt detta. I ett internationellt perspek-tiv får svenska gymnasieelever jämfört med våra främsta konkurrentländermindre undervisningstimmar, än vad ungdomarna i dessa länder får. Elevernabehöver sina poäng och undervisningstid för att erhålla ämnesfördjupning ochatt tillämpa kunskap inom sina respektive ämnen. Det är inte troligt attarbetsplatsförlagd utbildning med god kvalitet kan skapas för samtliganationella program.Elevernas rätt att välja fårinte minskaRegeringen föreslår att de lokala grenarna fortsättningsvisskall vara avsedda för den egna kommunens ellersamverkansområdets elever. Nuvarande regler innebär att delokala grenarna är riksrekryterande. skallregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer, kunnaförklara en lokal gren som riksrekryterande.Vi tycker att regeringen gör stor sak av ett litet problem. Regeringenmotiverar sitt förslag med att det inom gymnasieskolan redan finns 700centralt framtagna kurser och att detta borde räcka. För oss moderater handlarfrågan inte primärt om hur många kurser som finns. För oss handlar det ommöjlighet att lokalt fatta beslut och om valfrihet och pluralism. Principielltanser vi att det är positivt att det växt fram över 400 lokala grenar runt om ilandet eftersom det visar att lärares och skolledares idéer och kreativitet hartagits till vara. Vi anser att det är positivt att gymnasieskolan profilerar sigutifrån sina egna möjligheter och lokala förutsättningar. De lokala grenarnafrämjar kvalitet och mångfald.Vi är emellertid medvetna om att det i ett fåtal fall har hänt att kommunermissbrukat systemet för att locka elever från andra kommuner. Mycketmarginella förändringar har skett i förhållande till gymnasieskolans nationellaprogram varvid elevernas rätt att välja utbildningen i en annan kommun än ihemkommunen har kunnat ifrågasättas av många kommuner som hellreönskar att eleverna valt den lokala skolan. Vi anser att det kan vara motiveratmed en viss skärpning av gällande bestämmelser. En sådan skärpning bördock inte som regeringens förslag begränsa elevernas valmöjligheter, utanistället skärpa kraven på kommunerna. Vi föreslår att skall gesansvaret för att förklara om en lokal gren skall vara riksrekryterande ellerinte, varvid utbildningens innehåll skall vara avgörande. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om barnomsorgens och skolans olika roller,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om målen för barnomsorg och skola,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skolstart vid ,4. att avslår regeringens förslag om att svenska somandraspråk skall likställas med svenska vid tillträde tillgymnasieskolan i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att avslår regeringens förslag om att minska antaletbetyg i svenska på gymnasiet i enlighet med vad som anförts imotionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om blockbetyg,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en förbättring av den kommunala uppföljningenoch utvärderingen,8. att avslår regeringens förslag om förändrade regler förden arbetsplatsförlagda utbildningen i enlighet med vad som anförts imotionen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en förändrad finansieringsform för denarbetsplatsförlagda utbildningen10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lokala grenar och elevernas rätt att välja skola.