mot · GK02L709 · 1996-10-07 00:00:00 — InledningKonsumenten har en avsevärt starkare ställning imarknadsekonomin än i planekonomin. I enmarknadsekonomi fattas de ekonomiska besluten av demsom är direkt berörda. De enskilda människornas, familjernasoch företagens önskemål kan därmed direkt komma tilluttryck. De produkter och tjänster som svarar motkonsumenternas krav på kvalitet och pris efterfrågas medanprodukter och tjänster som inte håller måttet sorteras bort.Marknadsekonomin ger konsumenterna makt att välja ochmakt att välja bort.I en politiskt styrd ekonomi finns skäl för de ansvariga att sökahålla priserna på populära varor på en konstlad nivå. Detta leder till ensnedvriden konsumtion, slöseri med råvaror och stagnation i den tekniskautvecklingen. Utrymmet för maktfullkomlighet, påtryckningar, korruptionoch "svarta" marknader ökar på bekostnad av ansvarsfullt ekonomisktbeteende.Marknadsekonomi innebär att gamla lösningar ständigt får vika för nya,som är bättre ägnade att tillfredsställa konsumenterna. Marknadsekonomiinnebär ett kontinuerligt förnyelsearbete.Konkurrens gynnarkonsumentenFasta spelregler och konkurrens på lika villkor är viktigaföutsättningar för att marknadsekonomin skall fungera.Genom den nya konkurrenslagen (1993:20) som trädde ikraft och genom förändringar imyndighetsstrukturen på konkurrensområdet harmöjligheterna att ingripa mot konkurrensbegränsningarstärkts.Konkurrensverket, liksom den nya konkurrenslagen, spelar en viktig roll iden moderata konsumentpolitiken. Konkurrens är den bästa garantin för attkonsumenter skall få så bra varor och tjänster som möjligt till rimliga priser.Det är också av avgörande betydelse för den internationella konkurrens-kraften hos svenskt näringsliv att konkurrensen upprätthålls på hemma-marknaden.Moderat konsumentpolitik syftar till att öka den konkurrensutsatta sektorn,att vidga området för privat näringsverksamhet, att avveckla offentligamonopol och minska offentligt ägande i näringsverksamhet, att underlätta förföretag att driva sin verksamhet samt att ta bort hinder för att nya företagskall kunna etablera sig.SocialdemokratiskkonsumentpolitikStrax efter inledde Socialdemokraterna ettarbete med att institutionalisera konsumentpolitiken. Denoffentliga sektorn skulle inte bara ta över ansvaret förkonsumenterna, den skulle även styra konsumenterna.Under 1970-talet utvecklades, i enlighet med den då rådande tidsandan, enän mer institutionaliserad konsumentpolitik som framför allt kännetecknadesav en tung och omfattande lagstiftning. Berättigad kritik, från främstekonomer, riktades mot Socialdemokraternas konsumentpolitiska inriktning.Ännu försökte Socialdemokraterna påvisa hur viktigt det varatt ha statlig kontroll över konsumentpolitiken. Bl.a. hävdades attkonsumenter var särskilt svaga just därför att de var så många och spridda.Erfarenheter från bl.a. hade visat att frivilliga organisationer bara komatt organisera en bråkdel av befolkningen. Detta ansågs utgöra skäl nog för attinte ompröva den socialdemokratiska konsumentpolitiken med dominerandeoffentliga konsumentorganisationer.I Socialdemokraternas 90-talsprogram, förklaras sjukvård, kultur,utbildning m.m. som medborgerliga rättigheter. Härmed anser Social-demokraterna att de har motiverat varför dessa verksamheter skall "undantasvinstintressena på marknaden och organiseras i statens, landstingens ochkommunernas regi". En sådan politik är inget annat än en direktmissförtroendeförklaring mot konsumenterna och mot enskilda individer sombedriver näringsverksamhet i bolagsform.Vi värjer oss mot en konsumentpolitik som primärt syftar till att gefördelningspolitiska effekter. Enligt vår uppfattning avslöjar regeringensuttalanden närmast att Socialdemokraternas konsumentpolitik - oavsett omde befinner sig i regeringsställning eller i opposition - ger uttryck för enbristande tilltro till människans egna förmåga att ta ansvar för sina egna valoch beslut.En konsumentpolitik som har fördelningspolitik som ett framträdandeinslag och som dessutom i princip bara inriktar sig på vad man kallar olikasvaga grupper i samhället riskerar att grovt misslyckas. Vad vi behöver ärstarka och kunniga konsumenter som genom sina kunskaper kan gå ibräschen och ställa krav producenter, handlare och andra aktörer och på såsätt bana vägen för alla konsumenter.Moderat konsumentpolitikModerata samlingspartiet utgår från en helt annanmänniskosyn än Socialdemokraterna. Vi anser att det ärmedborgarna som är bäst lämpade att fatta beslut som rörden egna livssituationen. Det egna ansvarstagandet ochengagemanget bör vara avgörande vid konsumentens val avprodukter eller tjänster. Detta innebär att vi måste respekteraatt vi är olika, har olika behov och ideal, som avgör våraställningstaganden i vitt skilda valsituationer. Varjemänniska mår väl av att uppleva att hon kan välja fritt ochsjälv bedöma och ta ansvar för sina egna beslut.I det moderata samhället uppfattas individen som en person med mångaolika sidor, egenskaper och . Denna person kan antingen varakonsument, producent eller bådadera. Moderat politik syftar till att aktiverasåväl individerna som konsumenter och företagare. Vi vill medverka till ettsamhälle som är uppbyggt nedifrån. Vår politik går därför ut på att skapaförutsättningar och stimulera till initiativ i den lilla världen. Många ochvitalasammanslutningar inom den privata sektorn kan tillsammans bygga upp ettkomplett samhälle.Mot denna bakgrund anser vi att den framtida konsumentpolitikens mål ochinriktning skall vara att främja konsumenternas intresse som aktörer påmarknaden och som konsument av varor och tjänster. Ett andra mål är attutforma konsumentpolitiken på ett sådant sätt att den skapar förutsättningarför hushållen att utnyttja sina möjligheter och resurser enligt egna önskemål.Ett tredje mål skall vara att tillgodose konsumenternas rättsliga ställning,hälsa och säkerhet. Konsumentpolitiken skall dessutom vara förenlig med eneller flera av följande prioriteringar. Den skall stödja människor som pågrund av sina individuella förhållanden är förhindrade att fungera somkonsumenter på bästa sätt, den skall avse hushållens baskonsumtion ochundanröja brister i marknadens funktionssätt.Konsumentpolitiken skall därutöver som ett fjärde mål främjakonsumenternas intresse av en från miljösynpunkt långsiktigt hållbarutveckling samt verka för att konsumenternas önskemål om en god miljö fårgenomslag på marknaden. Slutligen skall konsumentpolitiska åtgärder vidtas istatlig regi bara när det är väsentligt, och de inte kan utföras bättre av andraaktörer. Statens roll kommer härigenom att tonas ned betydligt och begränsastill att säkerställa individers och gruppers säkerhet samt se till attmarknaderna kan fungera på ett smidigt sätt.Konsumentverketsverksamhet och framtidKonsumentverkets uppgifter är alltföromfattande och leder dessutom till splittring avverksamheten. Verkets myndighetsuppgifter bör skiljas frånverkets andra uppgifter och roller i syfte att effektiviseraverksamheten. myndighetsfunktioner börrenodlas till det rent produktkontrollerande samt utöva tillsynöver den konsumenträttsliga lagstiftningens efterlevnad. Denicke myndighetsbetingade verksamheten, t.ex.förlagsverksamheten som bl.a. ger ut tidningen ,provnings- och forskningsverksamhet, är sidoordnadeverksamheter som borde kunna överlåtas till privata aktörer.Vi anser därför att möjligheterna att privatisera delar avKonsumentverkets nuvarande verksamhet bör utredasnärmare.Vidare bör () ges en självständigareställning gentemot verket. KO kan i sin funktion som åklagare vid (eller i allmändomstol i enlighet med motion"Avskaffande av ) åberopa regler som han själv i sinegenskap av generaldirektör för har utarbetat. Det kanifrågasättas om en sådan ordning är helt förenlig med grundlägganderättsstatliga principer, enligt vilka medborgarna skall garanteras opartiskhet irättsliga förfaranden. Även frågan om KO:s framtida ställning bör därförenligt vår mening bli föremål för utredning.Offentlig ekonomiI har de offentligt subventionerade institutionernaförsvårat förutsättningarna för privata engagemang. För attkonsumentsammanslutningar, andra organisationer ochintresseorganisationer skall kunna växa och ta på sig störreuppgifter är det nödvändigt att minimera de offentligainsatserna. Lagregleringar behövs på många områden i vårtsamhälle men när det gäller t.ex. konsumentorganisationeranser vi att regleringar gör mer skada än nytta. I en rad andraländer, bl.a. i och , tillgodoseskonsumenternas intresse i högre grad genom frivilligaorganisationer. Det vore bättre för alla inblandade parter omvi även i överlät åt de frivilliga organisationerna attsjälva - i takt med samhällsutvecklingen i övrigt - utformasin verksamhet. Först då får organisationerna sitt egentligaberättigande och kan inrikta sin verksamhet på merangelägna uppgifter.Såväl stat som kommuner har ont om pengar. Det är således inte baraav ideologiska skäl som vi anser att offentligägda konsumentvägledandeinstitutioner, som existerar på eller statlig nivå, böravskaffas. Däremot skall stat och kommun ha konsumentpolitiskt ansvarbeträffande vissa medborgargrupper, där speciella hänsyn måste tas på grundav glesbygdsboende, fysiskt handikapp, ekonomisk utsatthet etc.KonsumentlagstiftningensinriktningVi har i ett välutbyggt konsumentskydd via ett antallagar. De civilrättsliga konsumentskyddslagarna ärkonsumentköplagen, konsumenttjänstlagen ochhemförsäljningslagen. De marknadsrättsliga lagarna påkonsumentområdet som syftar till att skydda konsumenternasom kollektiv är produktsäkerhetslagen och lagen omarbetsvillkor i konsumentförhållanden. Viss lagstiftninginnehåller både civilrättsliga och marknadsrättsliga regler.Konsumentkreditlagen och konsumentförsäkringslagen ärexempel på detta, dessutom finns näringsförbudslagen ochlagstiftning som gäller marknadsföring av alkohol och tobak.Den konsumenträttsliga lagstiftningen skall säkerställa att fria ochsjälvständiga konsumenter och producenter kan mötas på de marknadsplatseroch på de villkor som de själva väljer. Lagstiftningen skall innehålla derestriktioner som behövs för att förhindra sådana beteenden från konsumenteroch producenter som på ett uppenbart sätt strider mot den allmännarättsuppfattningen. Som framgår av ovan har vi redan ett stort antal lagar.Den lagstiftning som härvidlag är nödvändig kan gälla oskäliga avtalsvillkor,vilseledande information, regler för produktsäkerhet m.m.Det viktiga är att lagarna utformas på ett sådant sätt att individernasvalfrihet främjas. Detta kan och skall göras med beaktande av erforderligasäkerhetskrav. Konsumenterna skall garanteras lagstiftning där hälsofarligaprodukter eller tjänster omgärdas med begränsningar för producenterna. Påmotsvarande sätt skall lagstiftaren beakta särskilda villkor och förutsättningarför producenterna.Utbildning och informationI takt med att utbildningsnivån har höjts ochkonsumentinformationen förbättrats har konsumentensförmåga att agera och handla väsentligt förändrats på bara ettpar decennier. Massmedierna spelar här en allt viktigare roll.Genom att förbättra mediernas möjligheter att nå dem somönskar nås av viss typ av information förbättrar vi ocksåkonsumentskyddet. Informationstekniken innebär att alltflerkonsumenter får tillgång till allt mer information på kortaretid och till lägre kostnad.För att konsumenterna skall kunna fungera som marknadsaktörer på ett såväl övervägt sätt som möjligt krävs att de har kunskaper. Utbildningsväsendethar här en viktig funktion att fylla. Förutom att förmedla generellabaskunskaper bör skolan tillgodose elevernas behov av adekvatkonsumentupplysning. Enligt vår mening bör konsumentfrågorna integreras iundervisningen i olika ämnen främst i men också i gymnasialutbildning.Människor förvärvar allt fler komplicerade objekt som bilar, hus och båtar.Det ingås också mer komplicerade tjänsteavtal mellan vanliga konsumenteroch tjänsteproducerande entreprenörer. Det är därför angeläget att se till attdet finns förutsättningar för en marknad för information i de merkomplicerade konsumentfrågor som rör finansiell planering.Ekonomisk rådgivning och upplysning blir allt viktigare. Ökademöjligheter att involvera sig i mer komplicerade avtal kan leda till ökaderisker för individen att misslyckas. Det är naturligt att bankerna engagerar siggenom att bistå med rådgivning och upplysningsverksamhet. De flestamedborgare har redan genom sitt arbete och löneutbetalningssystemenutvecklat sådan kontakt med bankerna. Kontakten borde kunnavidareutvecklas till ett förtroendefullt samarbete, till gagn för båda parter.Konsumentpolitiken i kan i ett EU-perspektiv komma att ha enviktig roll. Det kan bl.a. röra sig om att delge EU:smyndigheter den svenska uppfattningen i frågor som rörproduktsäkerhet, information samt lagstiftning i allmänhet.Det är dock inte sak att utforma densvenska konsumentpolitiken. Detta är en uppgift som måsteankomma på regering och riksdag.För oss moderater är det viktigt att så många beslut som möjligt tas pålägsta nivå, d.v.s. i första hand av medborgarna själva. Det är först när ettgemensamt mål bättre kan uppnås genom gemensamma åtgärder på lokal,regional, nationell eller gemenskapsnivå som beslut skall tas av någon annanän enskilda medborgare. Detta gäller givetvis också för dekonsumentpolitiska frågorna. Konsumentpolitiken i stort kommer attmisslyckas om den i första hand och huvudsakligen ses som ettfördelningpolitiskt instrument, vilket antyds i regeringsskrivelsen.En fri och effektivt konkurrerande marknad för varor, tjänster och kapital ärdet bästa för konsumenterna under förutsättning att inget medlemsland hareller inför regler som i princip utgör förtäckta handelshinder. Envälfungerande marknad ger konsumenterna valfrihet genom att dentillhandahåller ett stort utbud av varor och tjänster. konkurrens gynnarkonsumenterna i form av lägre priser. Det är dock viktigt att konsumenternakan känna tilltro till att de varor och tjänster som fritt rör sig på den inremarknaden inte har brister eller är farliga vad avser t.ex. hälsa och säkerhet.Sverige kan inte inom EU driva hur många konsumentpolitiska frågor somhelst. De viktigaste och de som i genuin mening kräver gemensammalösningar måste prioriteras om man vill nå framgång. Mot denna bakgrundbör nedanstående områden utgöra mål och inriktning för det svenska arbetetmed konsumentpolitiken inom EU.Den allt överskuggande uppgiften är att se till att den inre marknadenfungerar. De av oss moderater prioriterade områdena har denna uppgift somutgångspunkt. En annan utgångspunkt är att det svenska arbetet medkonsumentfrågor i EU skall drivas på ett sådant sätt att det inte föranlederutgiftsökningar i den svenska statsbudgeten eller i EU-budgeten.Harmonisering och integrering av i den svenskalagstiftningen utgör ibland ett särskilt problem ur producent- ochkonsumentperspektiv. Problemet består av att i flera fall kommitlängre eller har hårdare regler beträffande t.ex. miljölagstiftningen. Dettainnebär att får integrera EU:s i vissa stycken gamla och inaktuellaregler med sämre miljökrav än de vi redan har. måste mer aktivtdriva frågan om revidering av EU:s nu gällande regler inom bl. a. producent-och konsumentområdet.Standardiseringsarbetet är betydelsefullt för att handelshinder inte skalluppstå och för att producenter skall kunna sälja sina varor på hela marknaden.Därmed får konsumenterna tillgång till ett stort utbud och de fördelar somföljer därav. Ett breddat konsumentdeltagande i detta arbete vore önskvärt.Produktsäkerhetskontrollen i olika medlemsländer får inte vara förolikartad av främst två skäl: konkurrensneutraliteten sätts ur spel ochkonsumenternas tilltro till den inre marknaden försvagas eller rent avförsvinner. På detta område krävs vidare arbete med och kring EU:sproduktsäkerhetsdirektiv . Avgörande för hur vi som konsumenterskall utnyttja möjligheten att köpa varor från ett annat land än vårt eget ärattvi vet vad de innehåller. En fullständig innehållsdeklaration behövs liksomangivande av ursprungslandet.Grundläggande köprättsliga regler vad gäller garantier och andra tjänsterefter köp behöver förmodligen beslutas på EU-nivå. Som grundför detta arbete kan användas.Vi delar regeringens uppfattning att en mycket viktig fråga förkonsumenterna är att jordbruksstödet i EU sänks och att subventionernaavskaffas, allt för konsumenternas bästa. Därför bör reformeringen av EU:sgemensamma jordbrukspolitik (CAP) ges hög prioritet.Det är positivt för konsumenterna att finansiella tjänster från en störremarknad blir mer lättillgängliga. Det är naturligtvis viktigt att informationenär tydlig och att konsumenterna kan känna tilltro till rådgivning ochförmedling. På detta område behövs det likartade regler vid fel ochreklamationer för att få den för konsumenterna nödvändiga ökadekonkurrensen.Ett viktigt område för gemensamma insatser är miljöområdet. Produktions-och konsumtionsmönstrens utveckling har stor betydelse för möjligheterna attuppnå målen om att minska påfrestningen på miljön och om att bidra till enlångsiktigt hållbar utveckling. Ett i första hand lokalt och nationellt arbeteärgrunden för att se till att konsumenterna får underlag för att bedöma demiljömässiga konsekvenserna av sin konsumtion - helt i linje med Agenda21-arbetet. I konsumentpolitiska prioriteringar för 1996-1998 framhålls utbildning och information som det främsta medlet för att ökakonsumenternas medvetenhet på miljöområdet. Här finns en god grund förfortsatt arbete och utveckling i den riktningen.Inom ramen för EU kan gemenskapen aktivt bidra till att förstärka detekonomiska reformarbetet, omstruktureringen av industrin, demokrati-seringen och handels- och varuutbytet i och med länderna i Öst- ochCentraleuropa. Detta gäller i än högre grad vid en utvidgning av unionenmed dessa länder. En liten del i detta arbete är stöd till insatser för attfrämjaett bättre konsumentskydd i syfte att förstärka ett folkligt stöd föruppbyggandet av fungerande marknadsekonomier. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den framtida konsumentpolitikens mål och inriktning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om verksamhet och framtid,3. att hos regeringen begär förslag om privatisering av delar avKonsumentverkets verksamhet i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att hos regeringen begär en utredning om ställning i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om frivilliga organisationers betydelse för konsumenternas inflytande,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den konsumenträttsliga lagstiftningens inriktning mot ökadvalfrihet för konsumenterna,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konsumentpolitikens roll i ett EU-perspektiv.