mot · GK02U809 · 1996-10-07 00:00:00 — HistorikI undertecknade regeringarna i bland annatFinland, , och ett avtal om attsamarbeta för att säkra och stimulera en fredlig samexistensoch gynnsam ekonomisk utveckling i Nordkalottenområdet,dvs de nordligaste delarna av och Ryssland.Samarbetet har kommit att kallas för ,Barents Euro Arktiska Region, BEAR.Begreppet förekom i officiella sammanhang , tog initiativ till ett ekonomiskt samarbete mellan de nordligalänen i Skandinavien.Men långt fanns det ett stort utbyte mellan länderna iBarentsområdet. Utgrävningar har visat att det funnits människor iNordkalotten i över 10 . Under järnåldern var klimatet så bra så attjordbruket utvecklades. Handelsplatser vid flodmynningar fick stor betydelseunder medeltiden. Stora delar av området ända upp till har enligtkartor tillhört och kallades medeltiden och fram till vårt sekel byggde man upp och utveckladeöst-västliga handels- och kulturförbindelser, som sträckte sig till iväster och Archangelsk i öster. Den s.k. Pomorhandeln mellan norra norra var mycket livlig på 1800-talets början.Efter ryska revolutionen och under det , stängdes gränserna motöst. har stora ansträngningar gjorts för att återskapatvärnationella aktiviteter i norr. Kontakter togs från rysk sida om önskemål att få delta i arbete. Storkalotten, som utrikesministern kalladeområdet, bör bli ett fredligt samarbetsområde, och särskild uppmärksamhetbör ägnas åt ursprungsbefolkningens intressen, sa hon.11 januari 1993 utfärdades den s.k. Kirkenesförklaringen, som innebär attett antal länder förbinder sig att samarbeta och utveckla Nordkalotten-området. BEAR myntades och syftade också på den ryska björnen.Barentsregionen har en yta och är ettav resursrikaste områden. , uppkallat efter sjöfararenWillem Barents (1550-97) från , är ett av de fiskrikaste vattnen ivärlden. I regionen bor 4,4 miljoner människor. Ett speciellt förhållande äratt många urfolk och minoriteter bor i regionen.MiljöproblemTrots att det släpps ut mycket till Barents- och Karahaven ärde fortfarande bland de renaste havsområdena, beroende påatt det är enormt stort och att strömmarna för nerföroreningarna mot . I var 1994genomsnittsnivån av Cesium 137 i fisk ca en trettiondel avmotsvarande halt i Östersjön.I och omkring industriorterna på finns stora miljöskadororsakade av gas- och vätskeutsläpp från metallindustrier. Gammalmodigaoch energislukande anläggningar ger stora utsläpp av svavel, fosfor,koldioxid och tungmetaller. I och omkring städer som är nästan all växtlighet skadad och död. Det är enhemsk syn och givetvis påverkar dessa utsläpp folks, främst barns, hälsa.Nikel som ligger nära norska gränsen diskuterades och mankostnadsberäknade åtgärderna till ca . Ett avtaltecknades mellan utrikesministrarna om gemensam norskrysk finansiering.Den ryska atomubåten , som förliste utanför dennorska kusten, ligger, som en tickande bomb på havsbottnen och utgör enfara för hela regionen.Förhållandena påKolahalvön och fängslandetav av kärnvapen, atomubåtar, kärnavfall,radioaktiva utsläpp, dumpning av radioaktivt avfall till havsm.m. på är den största säkerhetsrisken motSverige - som det är alltför tyst omkring. Kritiken hållerdessutom på att tystas definitivt. Han har suttit fängslad sedanfebruari 1996, då han arla morgon arresterades i sin bostad iSt , anklagad för högförräderi mot ryska staten.Han hotas av fängelse eller t o m livstid p.g.a. atthan försett miljörörelsen i , med informationom miljöproblemen i Ryssland.Han fick enligt uppgift inte tillgång till civil advokat eller träffa sinfamilj.Om Nikitin döms, betyder det ett bakslag för miljön och demokratin. Attsätta munkavle på en man, som vågar avslöja de globala hot som finns påKolahalvön, är en otjänst mot allt levande och en global säkerhetsrisk.Marinbaser på KolahalvönPå finns fem marinbaser med atomdrivna fartyg.Nordflottans ubåtsbaser är Zapadnaja Litsa, Vidjajevo,Gadzjijevo, Severomorsk och Gremikha. Zapadnaja Litsa ärRysslands största och viktigaste bas för atomdrivna ubåtar.Basen ligger i längst västerut på , 45kilometer från gränsen till . Under hadeuppbyggnaden av atomubåtar högsta prioritet, hänsyn tillmiljö och befolkningens säkerhet kom i andra hand.Gränsvärden för hur mycket strålning byggnadsarbetare m flkan utsättas för har inte funnits. Allt som pågått inommarinbaserna har varit hemligstämplat. skrev1992 på ett dekret för att öppna marinbaserna för civilakontrollorgan, trots detta har marinen nekat och i juli 1995upphävde Jeltsin tillåtelsen.Idag har försvarsministeriet den enda insynen i hanteringen av kärnbränsle,olika miljöorganisationer har konsekvent nekats tillgång till uppgifter omlagring av radioaktivt avfall, men fick miljökommittén iMurmansk besöka anläggningen i . Det var uppenbart vid byggandet av anläggningen inte förutsett de stora problem, somefterhand uppstår med radioaktivt avfall.Här finns också landbaserade lager för använt kärnbränsleelement, fast ochflytande kärnavfall som lagras i bristfälliga underjordiska betongtankar ellerpå öppen plats i behållare på land. Därtill finns tekniska serviceskepp medanvända bränsleelement och fast samt flytande radioaktivt avfall somförflyttas mellan marinbaserna och marinvarven. Vi vet att radioaktivt avfall har dumpats i Kara- och och påbotten av ligger atomubåten efter en brandombord 1989, och tickar - ett maritimt Tjernobyl - som hotar att explodera,läcka plutonium och sprida skadlig strålning , ja, skapa enarktisk katastrof. (Det finns flera ubåtar på världshavens bottnar, denfarligaste "nukleära anden i flaskan" ligger vidBermuda. Det är den raketbestyckade ubåten med 50 nukleäraladdningar. På 53 nukleära gravplatser har det dumpats mer än 100 000containrar med fast radioaktivt avfall, och även raketer med kärnladdningar,bomber och reaktorer med icke avlägsnat uran, efter haverier. )Olyckan vidAndrejevabukten, bassäng 2I upptäckte personalen att vattenståndet ibassäng 2 hade sjunkit, orsaken var ett läckage därradioaktivt vatten sipprade ut med ett flöde på /dygn.Mätinstrument visade en enormt hög strålning.Radioaktiviteten läckte ut. 350 m nedanför bassängen finns en sjö ochman försökte nu hindra att vattnet skulle nå sjön. Mot varläckaget uppe i /dygn. Vattenståndet i bassängen sjönk så mycket attdet uppstod fara för att behållarna med bränslestavar inte längre skulletäckas, något som skulle ge arbetarna stora stråldoser.Någon officiell bekräftelse på olyckan kom inte då Rysslandsmiljörådgivare, , lade fram en statlig rapport om dumpningav atomavfall i havet. Det totala läckaget beräknas vara , med ensammanlagd radioaktivitet på minst 110 TBq. Den bäck som rinner ner frånområdet är kontaminerad och det antas att mycket radioaktivt vatten nåttgrundvattnet. Det har rapporterats att 7 eller 8 av arbetsgruppens personerfick i sig strålningsdos på ca 100mSv.Undersökningar avradioaktiv nedsmutsningEnligt rapporten for atomsaker. StrålevernRapport 1996:1 drivs ett norskt arbete inom fyrahuvudområden:- Säkerhet vid atomanläggningar- Säkerhet vid behandling och lagring av uran och radioaktivt avfall- Dumpning av radioaktivt avfall i Barents- och Karahaven samt ryskaälvar- Vapenrelaterat kärnavfallMan har installerat ett satellitsystem för tidig varning och en gammastationvid kärnkraftverket Poljarny Zory på Kolahalvön.Norge och har inlett ett samarbete för att förbättra och utökabehandlingen av flytande avfall vid en anläggning i . utökadreningskapacitet innebär att man kommer att kunna rena allt flytande avfallsom produceras av ubåtar och övervattensfartyg inom den ryska nordflottan.Sedan 1992 har man undersökt den radioaktiva nedsmutsningen i Barents-och Karahaven i samband med dumpning. Radioaktiviteten är betydligthögre där det skett dumpning. Detta är en indikation på läckage från de olikadumpningsobjekten. Ett norsk-ryskt projekt påbörjade en kartläggningav läckaget från upparbetningsanläggningen i i södra . Enbetydande mängd radioaktivt avfall har läckt ut ur anläggningen ochförorenat älvsystemet som rinner ut i Barents- och Karahaven.En norsk-rysk expertgrupp har också arbetat med att kartlägga effekternaav sovjetisk dumpning av radioaktivt avfall vid underperioden 1960-1991.I samarbete med Arctic Monitoring and Assessment Program utarbetas ettövervakningssytem för radioaktivt material i de nordliga havsområdena.AMAP är en del av ett arktiskt miljösamarbete som introducerades avde åtta arktiska länderna, , , samt de fem nordiskaländerna.Strålevernet samarbetar också med SKI för att etablera ett kontrollsystemför nukleärt material i nordvästra i huvudsak riktade motMurmansk.För att motverka smuggling av radioaktivt material in i har norskamyndigheter etablerat samarbete bestående av tull, polisens underrättelse-tjänst, försvarsmakten och . Insatserna koordineras medprojekt inom och göra en riskvärdering är nästan ogörligt. Det är mångating som kan förorsaka både okontrollerade kedjereaktioneroch läckage av radioaktivitet. Kända orsaker är i första handmänskliga fel, tekniska fel, slitage, seismologiska ochklimatologiska förhållanden.En riskvärdering kräver att alla dessa faktorer vävs samman och ges ensamlad bedömning.En fara - förutom ständiga läckage och explosionsrisk - är att någon kankomma över det radioaktiva material som ligger i öppen dager frånnorska gränsen och smugglar ut det för att sälja detta på marknaden.Plutonium och uran är hårdvaluta. har erkänt att det varryskt uran som omhändertogs på . Risken finns attde som arbetat i marinen och som inte fått ut löner eller mer, tarchansen. Marinofficerarna är inte längre så attraktiva på arbetsmarknaden.Anslagen till det militära har kraftigt skurits ned, så det finns varken bränsleeller mat för att skicka ut dem med atomubåtarna. Detta har resulterat ialkoholmissbruk och splittrade familjer. De som tidigare haft en status isamhället genom anknytningen till marinen, kan svårligen få ett civiltarbete eller bostad. De lever i ett vakuum. De kan ta till desperata metoder.Bellonas rapportOvanstående rapport av : "Kilder til RadioaktivForurensing i og Fylker" somofficiellt överlämnades till politiker i vidnäringsutskottets besök , var redan ute i detoffentliga ljuset. Denna rapport gavs redan ut i mars 1994och den ingick som ett kapitel i NU:s material somlänsstyrelsen i gett ut, bl a undertecknat avriksmarskalk , den ryska underrättelsetjänsten, hävdar att rapporten är farlig och avintresse för utländska underrättelsetjänster, vilket man säger den 20november 1995. källor har avslöjat statshemligheter, påstår FSB.Detta är också motivet för att man bryter sig in på och tardatorer, disketter, videor, band m m. Oavsett vad förklaringen visar sig vara,så återstår det att se vad för efterspel och långsiktiga verkningar dendramatiska händelsen får - både för rysk öppenhet och det internationellasamhällets möjligheter till insyn och medverkan för att lösa det enormaatomhotet uppe på - denna tickande "atombomb" som vi haralldeles inpå knutarna.Det framkom vid näringsutskottets besök i , att det inte fannsekonomi för att klara skrotningen av ubåtar, lagringen av atomavfall ochgenomföra nedrustningen av kärnvapnen - varken regionalt eller nationellt.Det behövs en internationell kraftsamling!Miljöpartiets representant i har också pekat på att detnordiska samarbetet inte är tillräckligt långtgående för att lösa problemetmed det radioaktiva kärnavfall som dumpas till lands och till sjöss - bådecivilt och militärt. Det behövs krafttag från de nordiska regeringarna ochkanske var det därför möttes med sådan misstänksamhet, eftersomde inte skyggat för problemen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kräva öppenhet och insyn angående radioaktiva utsläpp,kärnbränsle m.m. i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de risker som finns i ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att agera för frigivandet av ,. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att övervaka och åtgärda miljöhoten i ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utveckla samarbetet inom ,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att föra upp de globala hot som finns i påinternationell nivå.