mot · GJ02So11 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:146 Vissa frågor om personlig assistans I proposition 1995/96:146 föreslås åtgärder som syftar till attuppnå en bättre kostnadskontroll och vissa besparingar inomstatlig assistansersättning. Huvuddelen av förslagen avservissa förtydliganden i lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade samt i lagen om assistansersättning.När assistansreformen trädde i kraft så förändrades livet för drygt 6000människor på ett mycket påtagligt sätt. Det finns mängder av vittnesbörd omhur handikappade säger sig ha gått från att bara existera till att börja fåleva.Det har gett många chansen till att kunna studera, gå ut i arbetslivet och börjaskapa sina egna liv.Kristdemokraterna är i grunden kritiska till regeringens proposition. Det ärtveksamt att göra en utvärdering av en så passgenomgripande reform. Staten borde vänta innan man gören sådan utvärdering. Reformen har ännu inte hunnit sätta sig ordentligt. Detfinns domar som väntar på utslag, vi har ännu inte hunnit få en rättspraxisinom området. Regeringens framstressade förslag bidrar därför till onödigryckighet och osäkerhet för redan utsatta människor.Vi vill därför i huvudsak avslå propositionen och bibehålla den gällandelagstiftningen tills det finns underlag för att göra en seriös prövning avreformen.Förutom denna huvudinvändning finns det några aspekter som var för sigskulle förtjäna kritik. Vi vill peka på några exempel.Regeringens förslag till ny lydelse av 3 § i lagen om assistansersättning ärmycket märklig. Där står det att läsa att "..för barn som inte fyllt fyllt 16 årskall särskilt beaktas vad som faller inom ramen för det ansvar för barnetspersonliga förhållanden som åvilar barnets vårdnadshavare". Resonemangetanses vara grundat på , men i den finns inget att hämta som pånågot sätt kan ge stöd till uppfattningen att föräldrar till handikappade barnskulle ha ett extra stort ansvar att klara av de åligganden som följer av attderas barn har handikapp. har i ett brev tillsocialutskottet skrivit: "Att föräldrar till barn med funktionsnedsättningar tarmer ansvar för vården av sina barn är ett faktum, men att antyda att dettamerarbete ska vara en avgörande faktor vid bedömningen om assistans-ersättningen skall utgå, är ett hån mot dessa föräldrar. "När utredningens förslag om besparing på ca presen-terades utbröt starka protester. Då lovade socialministern att den kommandepropositionen inte skulle drabba barnen. Vi kan nu konstatera att det liggandeförslaget om besparingar i första hand riktar sig just mot barn och ungdom.Om förslagen genomförs kommer det att bli avsevärt mycket svårare att fåpersonlig assistans. Grunden för rätten till personlig assistans följer av LSS.Regeringen föreslår att ett ny 9 a § införs i LSS. Paragrafen är en kodifieringav det så kallade nålsögat, vilket innebär att personlig assistans definieras ilagtexten. Med personlig assistans avses enligt förslaget ett personligtutformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund avfunktionshinder behöver praktisk hjälp med sin personliga hygien, måltider,att klä av sig och på sig eller att kommunicera med andra.Samtidigt föreslås ändringar i 4 § som innebär att personlig assi-stans inte ska beviljas då funktionshindrade vistas i eller deltar i barnomsorg,skola eller daglig verksamhet, med ett undantag: assistansersättningen kanbeviljas om särskilda skäl föreligger. Definitionen av särskilda skäl återfinnsinte i lagtexten utan finns istället i propositionstexten.Risken är uppenbar att av de föreslagna förändringarna i LSS så följer attbarn med omfattande funktionsnedsättning(ar) utesluts från rätten tillpersonlig assistans. Det kan till exempel gälla barn med autism, barn medryggmärgsbråck eller barn med epilepsi.Stödet till dessa barn skall om förslaget går igenom ges av kommunen påandra sätt. Det finns anledning att befara att ett sådant stöd inte blir avsammakvalitet som vid personlig assistans.Ett tredje exempel på uppseendeväckande förslag är att man inte längre skakunna spara assistanstimmar utan endast . Detta är ettkortsiktigt och ogenomtänkt förslag. Livet är inte så förutsägbart ochfyrkantigt. Hjälpbehoven kan variera kraftigt mellan olika perioder, t exberoende på om det är skoltermin eller sommarlov. Om förslaget genomförsskulle det förutom minskad frihet också innebära att måstebyggas ut eftersom kraftigt ökad administration blir följden.Överhuvudtaget lyser en tanke med sin uppenbara frånvaro: vad skulle detkosta samhället i kronor om assistansreformen avskaffades?! Det äruppenbart att regeringen saknar kunskap på denna punkt. Vi vet i alla fall attbesparingar på detta område skulle innebära ökade kostnader för kommuner-na, minskat skatteunderlag etc. Storleken på de mänskliga förlusterna viskulle göra går inte att värdera.På en viktig punkt har regeringen flyttat fram positionerna, nämligen rättenatt "om särskilda skäl föreligger, kan assistansersättningen lämnas även förtid då den funktionshindrade vårdas på sjukhus", (4 § i ).I propositionstexten heter det att detta kan gälla vid akut intagning påsjukhus. delar regeringens grundsyn att assistansersättningska kunna lämnas för tid på sjukhus, men vill inte begränsa det till att detendast ska gälla eller att intaget ska vara akut eller oplanerat.De erfarenheter vi har hunnit få av assistansreformen visar att inte allatimmar som har blivit beviljade sedan utnyttjats. Det finns därför utrymmeför förändringar inom reformens grundtanke. Men istället för att ta detta somen intäkt för att man kan spara pengar vill gå vidare ochfortsätta bygga ut reformen. Nästa naturliga steg vore att ta bort gränsen vid65 år. Det är från människovärdessynpunkt en märklig gränsdragning somsäger att den dag man fyller ska man inte längre vara berättigad tillpersonlig assistans. Vi har arbetat för att denna gräns inteska finnas. Det är oacceptabelt ur etisk synvinkel att dra en gräns som sägeratt ett behov som finns innan man nått en viss ålder helt plötsligt inte längreska vara giltigt. För kontinuitetens och den goda omvårdnadens skull menarvi därför att rätten till assistans ska fortsätta att gälla även . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition 1995/96:146 medhänvisning till vad som i motionen anförts,2. att , vid avslag på yrkande 1, i enlighet med vad imotionen anförts beslutar om rätten att få assistans för tid på sjukhus,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att åldersgränsen för rätten till assistanstas bort.