mot · GJ02Ub20 · 1996-03-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96: 145 Kvalificerad yrkesutbildning m.m. Det råder stora brister i svensk yrkesutbildning. Ett stort stegi fel riktning togs genom den senaste högskolereformen näryrkesutbildningar flyttades in i universitet och högskolorutan närmare analys av konsekvenserna.Nedläggning av gamla, fristående yrkesutbildningar och skapandet av nyaformer för utbildning vid universitet och högskolor har skett med hänvisningtill att utvecklingen accelererat så att gamla yrkesutbildningar inte hängermed som nya arbetsuppgifter dyker upp som kräver nyakombinationer av kunskap och färdigheter.Det finns en tydlig benägenhet att överdriva betydelsen av förändringarnaoch tappa medvetenheten om värdet i det som ändå består. Visst hartågförare, expediter, lärare, sjuksköterskor, kockar, metallarbetare, målareosv. sett sin yrkesverksamhet förändras. Men det är också slående hurtraditionsbunden utvecklingen ändå är. Nya tekniska inslag, nya material,delvis nya arbetsmiljöer ändrar inte särskilt mycket på yrkeskaraktären,yrkets mål och etik eller funktion i samhället. Dock ser vi inom en rad yrkenett behov av att återta viktiga moment som håller på att gå förlorade i enöverdriven förändringsiver. Betydelsen av den personliga omvården, denindividuella undervisningen, den personliga servicen i dagligvaruhandeln,hantverkarens skicklighet i reparationer och vid återanvändning,tjänstemannens personliga ansvarstagande har blivit allt tydligare. Teknik ochautomatisering har brett ut sig på ett sätt som inte sällan leder till minskadlivskvalitet.Det är förvånande att inte olika yrkesgruppers plats i ett modernt samhälleanalyserats i den utredning som skulle föreslå en utformning aveftergymnasial yrkesutbildning. Och varför har inte något ordentligt försökgjorts att gruppera olika yrken med hänsyn till olikheter i kraven påyrkesutbildning? För vissa yrkesutbildningar gäller att de bör domineras avundervisning av lärare med stor erfarenhet från yrket och att ordentligapraktikmöjligheter under hela utbildningen är en nödvändighet. Andra yrkenkräver kunskap i olika universitetsämnen i olika kombinationer allt efterförvärvslivets varierande möjligheter.Yrken kan delas upp i åtminstone tre grupper med hänsyn till yrkenasutbildningsbehov:1. Stabila yrken med egna yrkeshögskolor med nära anknytning till praktiskverksamhet i egna övningsinstitutioner eller/och samarbetande företag.2. Speciella arbetsuppgifter som kräver en utbildning i samverkan mellanhögskolor (universitet och i viss utsträckning komvux och folkhögskolor) ochföretag med delar av utbildningen förlagd till företaget.3. Arbetsuppgifter som kräver olika kurser vid universitet och högskolordär kunskapskombinationerna väljs efter den studerandes förvärvsmål.En väl genomförd analys av arbetsmarknadens och yrkenasutbildningsbehov krävs för att en optimal dimensioneringoch utformning av olika typer av yrkesutbildningar skall varamöjlig. Vi föreslår därför att en utredning tillsätts meduppdraget att göra en sådan kartläggning och med denna somutgångspunkt utarbeta förslag till en organisation av svenskyrkesutbildning.En analys av utbildningsbehovet för olika yrken och arbetsuppgifter skullemed största sannolikhet ha hejdat den överdrivna inflyttningen avyrkesutbildningar till universitet och högskolor och istället stimulerat olikaformer för utbildning utanför akademierna i samverkan med näringsliv ochden offentliga sektorn. Mycket talar för att många yrkesutbildningar skulleförbättras om de frikopplades från och fick utveckla sin egenprofil och kompetens i en miljö som dels ger en bättre yrkesidentifikationmed tydliga yrkesförebilder bland lärarna, dels ger utbildningen en bättreverklighetsförankring genom att ordentliga praktikmöjligheter finns att tillgå iomedelbar anslutning till utbildningen. Detta gäller flertalet stabila yrkenfrånlärarutbildningar till utbildning för handel, industri och hantverk.Det är sant att det, i ett samhälle där kunskap och teknik utvecklas relativtsnabbt, vid sidan av de mer stabila yrkeskategorierna finns en växande skaraarbeten som karakteriseras av att de kräver en viss, ofta ny, kombination avämneskunskap. För dylika utbildningar är högskolor och universitet välrustade. Företagen behöver tillgång till utbildning i kunskapsämnen. är en kombination av universitetsämnen och praktiskutbildning ute på arbetsplatsen en stor tillgång. I ett föränderligt samhälleblirockså fortbildningen ett viktigt inslag i utbildningen.Sedan lång tid har universitet och högskolor vidgat samarbetet mednäringsliv, kommuner, landsting och andra statliga institutioner. De mångaunga regionala högskolorna var tänkta som en länk till den för regionenkaraktäristiska arbetsmarknaden. Högskolornas utbildning skulle vara enviktig resurs för den regionala utvecklingen. Några högskolor har redanutbildningar i nära samverkan med t.ex. regionens företag. Även komvux ochmånga folkhögskolor har denna typ av utbildningar. Det är emellertidfortfarande ett särdrag för svensk utbildning att yrkesutbildningar medordentlig arbetsplatsanknytning är starkt underdimensionerad.När så regeringen nu föreslår en försöksverksamhet i relativt blygsam skala(treårigt försök med totalt 1 700 utbildningsplatser) så är det naturligt attdenna koncentreras till områden där teoretiska studier skall kombineras medarbetsplatsförlagd utbildning (under minst en tredjedel av tiden i praktiskverksamhet). Försöken skall ses som en intensifiering av det redan påbörjadearbetet vid framför allt de regionala högskolorna. Många av dessa är ocksåjust i färd med att bygga upp sådana utbildningar i samverkan med företag,kommuner och landsting. Det naturliga vore självfallet att underlätta dettaarbete genom en behövlig förstärkning i initialskedet.Det är mot denna bakgrund svårt att förstå varför regeringen valt att gå enannan väg. Regeringen föreslår att en helt ny form av yrkesutbildning skallprövas med nya huvudmän och en ny ledning (en ny fristående kommitté).Kommittédirektiven är relativt tydliga när det gäller de formella kraven påkursernas utformning, men självfallet blir det stora svårigheter att snabbtbygga en helt ny organisation för att leda en landsomfattandeförsöksverksamhet. Riktlinjerna för kommitténs anslagsgivning är vaga,uppföljningsansvaret otydligt och splittrat på flera parter och målgruppen ärobestämd. Mycket talar för att man skulle få betydligt mer försöksverksamhetför pengarna, betydligt bättre kvalitet i utbildningen och betydligt bättremöjligheter att utvärdera försöken om man knöt försöksverksamheten till denredan påbörjade verksamheten vid befintliga utbildningsanstalter. Detnystartade har knappt hunnit mer än påbörja sin verksamhetförrän en ny instans skulle kopplas in och sköta en försöksverksamhet inomett område där det är mycket viktigt att just utvecklar sinkompetens. Med tanke vore det attföredra att tillsammans med får i uppdrag attorganisera försöksverksamheten, svara för medelsbeviljning och handha allade detaljer som gäller godkännande av kurser, examinationsgodkännande etc.(Möjligen kan man överväga att låta en för uppdraget tillsatt friståendekommitté svara för utvärderingen av försöksverksamheten.) Detta skullemedföra en kompetensutveckling som gagnar det långsiktiga arbetet att fåfram yrkesutbildningar i samarbete med företag och institutioner.En annan viktig faktor vid val av huvudman för utbildningen är att det urföretagens synvinkel är betydligt mer lockande att satsa på en samverkan meden partner som kan förväntas vara till nytta på litet än försöketstreår. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att förlägga försöksverksamhet med kvalificeradyrkesutbildning till de redan pågående verksamheterna vid högskolor,komvux och folkhögskolorna i samverkan med lämpliga arbetsplatser,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att förlägga ansvaret för försöksverksamheten tillHögskoleverket (i samverkan med ) men med den allmännautformning som regeringen föreslagit vad gäller krav påkursutformning, examination, etc.,3. att hos regeringen begär en utredning med uppdrag attgöra en övergripande inventering av olika kategorier av yrken ocharbetsuppgifter i svenskt näringsliv, inklusive den offentliga sektorn,med särskild hänsyn till olika behov av yrkesutbildningar.