mot · GK02Jo914 · 1996-10-07 00:00:00 — Jakt på och ekorre användes termen skadedjur om vissa djur. Det var innanekologi var ett ämne på schemat, och kunskapen var mindreän . har vi en mer nyanserad syn på de djur visamexisterar med på jorden, och vet att de har en såvälintressant som viktig roll i naturen.Dagens jaktlagstiftning har inte anpassats till det synsättet. Fortfarandefinns ett antal djur på vilka jakt får bedrivas året runt och den gamla synenverkar finnas kvar. De återfinns i jaktlagens 23 § och i jaktförordningen 26 §bilaga 4. Jakten, som får bedrivas året runt, alltså även ,kallas skyddsjakt. Två av dessa arter är och ekorre.HermelinFör gäller allmän jakt i hela landet -sista februari enligt jaktförordningen 2 § bilaga 1. Dessutomär skyddsjakt tillåten på enligt jaktförordningens 26§ bilaga 4 punkterna 2 och 17 under hela året.I punkt 2 anges att "som kommer in på gård eller i en trädgårdoch där kan orsaka skada eller annan olägenhet" får jagas avjakträttsinnehavaren. Likaså får jakt ske i anläggning för att förhindra skadaeller annan olägenhet och på mark med jordbruksgrödor eller som användstill yrkesmässig trädgårdsodling. Enligt punkt 17 får jagas "inomområde för viltuppfödning, hönsgård eller liknande anläggning samt inom ettavstånd av från sådan anläggning, om det behövs för att förhindraskada inom anläggningen".Dessutom sägs i 23 § jaktlagen att regeringen föreskriver får"den som bor på en gård eller har en trädgård men saknar jakträtt där dödaeller fånga eller behålla följande djur som kommer in på gården eller iträdgården". Ett av djuren är hermelin.Antalet hermeliner som skjuts tycks minska. Under /83 sköts2 000 djur och under /95 sköts 600 djur enligt offentlig statistik.Hermelinen är lätt att känna igen med sin svarta svansspets. De flesta harväl mest sett djuret på målningar och museer och då som skinn påkungamantlar och som pälsbräm på fina damers dräkter. Pälsen brukar dåvara gnistrande vit och den svarta svansspetsen ger en fin färgeffekt. Påsommaren är dock hermelinen brun med ett vackert gulaktigt bröst. Det är ettnyfiket djur. Har man tur att stöta på det i naturen kan man få chans attstudera det noga medan man blir lika noggrant och nyfiket studerad tillbakaav ett par pigga mörka ögon.Hermelinen är ett litet djur. Honan är påfallande mycket mindre än hanenmed en längd enklusive svansen . En riktigt stor hane kan enligtlitteraturen bli stor som en liten mink, inklusive svans. Den är ett djur som har små krav på biotop och kan finnasöverallt från havsstränder till kalfjäll. Viss förkärlek tycks den dock ha förfuktig mark liksom diken och stengärdsgårdar. Undersökningar visar (, ) att hermelinen behöver förhållandevisstora revir. En hona behöver 5-10 ha eller stengärdsgård, hanen 3-4gånger större revir eller stengärdsgård.Den äter framför allt smågnagare som möss och sorkar. Honorna tycks varamer knutna till smågnagarfödan än hanarna, som ochförsommaren även kan ta harungar och fågel. Är det mycket knapert medsmågnagartillgången äter hermelinen det den kommer över: daggmask,insekter, grodor, frukt och bär.Undersökningar har visat att en hona fordrar föda motsvarande omkring 2små sorkar per dag, en hane det dubbla. Med tanke på detta är det underligtatt skyddsjakten tycks behövas "på gård eller i en trädgård" och "på markmed jordbruksgrödor eller som används till yrkesmässig trädgårdsodling".Där torde denna smågnagarätare snarare vara en utmärkt hjälpreda för atthålla nere mängden möss och sorkar.Hermelinen föder sina ungar . Kullstorleken varierarmellan 5 och 12 ungar och under smågnagarfattiga år kan föryngring utebli.Jakten har tidigare bedrivits för pälsens skull. Det var ett värdefullt skinnoch avskjutningen var stor. torde jakten inte ha någon ekonomiskbetydelse alls. Hermelinen konkurrerar knappast med människan ombytesdjur utan måste istället ses som en välkommen predator på smågnagare.Jaktbestämmelserna för känns främmande i med allt störreintresse för och kunskap om det vilda. Att ha skyddsjakten då detfinns små ungar, som riskerar att bli lämnade, anser vi helt fel och härrörafrån då sådant inte ansågs oetiskt. Det borde vara dags att omprövajakten på . Vi föreslår att såväl skyddsjakten som den allmännajakten på tas bort ur jaktförordningen och att hermelinen stryks i23 § jaktlagen och att jakt på därmed upphör i Sverige.Jakt får inte bli en fråga om skott-tillfällen eller på rörligt levandeföremål. Jakt på kan inte motiveras . Vi föreslår därför att denupphör.EkorreI skjuts enligt jaktstatistiken för /951100 ekorrar. Antalet, som skjuts, tycks minska. Jaktåret1982/83 rapporterades ha skjutits.Jakttiden för ekorre är allmän i hela landet från till ochmed sista februari enligt jaktförordningen 2 § bilaga 1. Enligt jaktförord-ningen 26 § bilaga 4 punkt 2 är dessutom skyddsjakt tillåtenpå ekorrar "som kommer in på gård eller i en trädgård och där kan orsakaskada eller annan olägenhet". Det är dessutom tillåtet att jaga i anläggning,där skada eller olägenhet kan uppstå samt på mark med jordbruksgrödor ellersom används till yrkesmässig trädgårdsodling om djuren där orsakar skada pågrödor och odling. I 16 § jaktförordningen sägs också att skällande hund ärtillåten att använda vid tillåten jakt och jaktträning 21 augusti-28(29) februari. Dessutom sägs i 23 § jaktlagen att regeringenföreskriver får "den som bor på en gård eller har en trädgård men saknarjakträtt där döda eller fånga eller behålla följande djur som kommer in pågården eller i trädgården". Ett av djuren är ekorre.Ekorren är ett välkänt djur i den svenska faunan. Den omges emellertid avdiverse myter. En är att ekorren lever på fåglars ägg och ungar. I bokenDäggdjur - alla arter av och ståratt läsa "Ekorren är huvudsakligen växtätare med ett tämligen brett närings-val. Frön av gran och tall dominerar födan som också kan utgöras av bär,svamp, nötter, ollon och gröna växtdelar. Svamp lagras (uppe iträdklykor m m) och kan därigenom ingå i födan året om. Påståendet attekorren ofta plundrar fågelbon är sannolikt överdrivet. I en svenskundersökning av innehållet i 1600 ekorrmagar fann man rester av fåglar (äggeller ungar) i bara 4 stycken. "Antal kullar och ungar varierar och är beroende avfödotillgången. Vissa år får honan inga ungar alls, andra kan hon få upp till 3kullar. Ungarna kan födas när som helst under perioden mars-september.Förr kallades många djur, däribland ekorren, för skadedjur. Lyckligtvis ärdet en term som försvunnit i och med att kunskaper om olika djur och derasinbördes relation och ekologiska betydelse har ökat. Tyvärr återspeglas intedetta i dagens jakttider för olika djur och vi menar att ekorren är en art sominte borde jagas längre. Den konkurrerar inte på något sätt med människanom byten som hare och rådjur, har en diet som knappast orsakar skador iplanteringar, och skinnet kan inte motivera jakten. Med dagens generösaskyddsjaktsbestämmelser tillåts också jakt det finns ungar, somnaturligtvis går en kvalfull död till mötes om honan skjuts. Jaktförordningensbestämmelser tyder på en annnan tids syn på djur som ekorre, då sådanahänsyn som ungar i boet inte togs. Man ansåg att antalet skulle decimeras, ettsynsätt som inte torde finnas kvar . Även i skrivelsetill inför regeringens beslut om jakttider våren 1996tas ekorren upp och jakten ifrågasätts.Jakt får inte bli en fråga om prickskytte på levande föremål. Ettslentrianmässigt tänkande, (det har varit så förr), motiverar inte hellerjakten.Vi föreslår att jakt på ekorre i upphör och att ekorren därför stryksdär arten nämns i jaktlagen och jaktförordningen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jakt på ,. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jakt på ekorre.