mot · GK02A418 · 1996-10-07 00:00:00 — Den samlarengagemang, inte bara bland de föräldrar vars barn går i skolan. Skolan ärofta också en mötesplats för kultur och fritidsaktiviteter. Många är de byarsom kan vittna om att när skolan försvinner, ibland på grund av sviktandeelevunderlag men även till följd av storskaliga projekt i centralorten, då dören del av byn och framtiden.Genom den borgerliga regeringens friskolereform gavs alla rätten ochmöjligheten att kunna välja skola. Därmed öppnades nya möjligheter förföräldrar, lärare, företag och kooperativ att driva utbildning efter egna idéeroch med eget engagemang. Vi föreslår nu en nationell skolpeng som driverdetta reformarbete vidare.Enligt vår mening finns det starka skäl för att ersätta betydande delar avdagens regionalpolitik med en målmedveten satsning på kunskap. En sådansatsning har bättre förutsättningar att skapa de villkor bygden behöver för attkunna utvecklas och företag för att expandera än allehanda former avspecialstöd med långsiktigt tveksamma effekter.Den insats för kunskap som vi förordar bör byggas upp från grundskolantill och med den högre utbildningen. Inslag skall finnas också avvidareutbildning och kunskapsspridning inom högteknologiska områden frånuniversitet och högskolor till företag. Den speciella kunskapsinsatsens syfteskall vara att erbjuda utbildningsmöjligheter också på mindre orter belägnaframför allt i mål 6-området. Utbildningsmöjligheter som är mer jämförbaraän vad som gäller , med utbildningsutbudet i de större städerna vidkusten, skall öppnas. Insatsen skall vara långsiktig och bedrivas i närasamverkan med - och med finansiellt engagemang av - berörda kommuner.Villkoren i övrigt för den kunskapsinsats vi föreslår bör utformas påföljande sätt:Kunskapsinsatsen skall omfatta skolan och framför allt gymnasiet, denhögre utbildningen samt vidareutbildning av vuxna inom teknik,naturvetenskap, språk och företagsekonomi. Den bör också inkluderakvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning. Till skillnad från regeringenss.k. N/T-platser skulle en insats av det slag vi här anger ha godaförutsättningar att bli framgångsrik. Inom kunskapsinsatsens ram skall äventeknologiöverföring kunna ske från universitet och högskolor till företag.Hela kunskapsinsatsen bör kunna bidra till att skapa förutsättningar för attöka förädlingsgraden inom framförallt den norrländska industrin.Ansvaret för kunskapsinsatsen bör läggas på en organisation i vilken iförsta hand , och Mitthögskolansamverkar. Denna organisation bör tilldelas det fulla ansvaret för innehålloch kvalitet, men kan också utnyttja andra för att förmedla undervisningen.En samverkan med den lokala skolan, inklusive komvux, är självklar. De treläroanstalterna har redan visat att de såväl enskilt som i samverkan har viljaoch förmåga att stödja utvecklingen i inlandet.Huvuddelen av kunskapsinsatserna kan förmedlas på distans medutnyttjande av den modernaste informationstekniken. Denna distributions-form pressar kostnaderna och kan ge värdefulla informationsteknologiskabieffekter för företag och enskilda. Den utveckling av pedagogik och tekniksom insatsen kommer att generera skall också kunna ställas till andraregioners förfogande.De kunskapscentra som redan skapats på vissa orter bör förstärkasytterligare i samverkan med de tre läroanstalterna. , för att bara ta ettexempel, har med sina övriga kunskapsinvesteringar särskilda förutsättningarför sådan verksamhet. Det är emellertid viktigt att insatserna når ut dels tillalla grundskolor med högstadium, dels, med användning av lokal-TV,bredbandsteknik och videokonferens, till enskilda familjers bostäder.Kunskapsinsatsen bör byggas upp gradvis av tre till fem år.Under uppbyggnadsperioden bör samverkansvillkor med bl.a. teleoperatörerutvecklas, liksom med studieförbund, universitetens och högskolornasnormala distansutbildning m.fl. Företag, verksamma inom det områdekunskapsinsatsen avser, bör engageras särskilt. Det kan öppna möjligheter attdra nytta av framför allt hårdvara, men också bidra till företagenskompetensutveckling av de anställda.De statliga resurstillskotten skall ses som stimulans till flera att bidra. vi just förordat bör tilldelas för kommandebudgetår inom de attraktionsinsatser vi förordat. Anslaget bör de därpåkommande två åren öka till 50 respektive . Genomianspråktagande av EU-programmen bör dessa insatser dubblas. Resursernabör få användas för alla typer av kostnader, dvs. löner, drift ochinvesteringar.Efter tre år bör en avstämning göras av de möjligheter kunskapsinsatsenöppnat. Bedöms resultaten som goda bör en ytterligare utbyggnad kunnakomma i fråga.Vi vill betona att det vi föreslår är en ny insats som syftar till att erbjudakunskap som för många tidigare varit svår eller omöjlig att nå. Deinformationstekniska möjligheterna är en vital del av insatsen. Bortsett frånde konkreta effekterna i de direkt berörda delarna av landet skall ocksåvärdefulla erfarenheter kunna vinnas av informationsteknik i undervisningenav betydelse för hela Sverige.Det vi förordar är uppbyggnaden av ett virtuellt utbildningssystem, ettsystem utan geografiska och tidsmässiga begränsningar. Härigenom kan ettviktigt bidrag lämnas till att slutgiltigt spränga avståndsgränserna. Det kanoch skall ha sitt fokus riktat mot orter som inte får del av etttillräckligtutbildningsutbud, men får betydelse också för andra, inte minst genom denödvändiga utvecklingsinsatserna.Regionalpolitisk utvecklingMed vad som ovan anförts skulle följande punkter varaviktiga fundament i en ny inriktning av regionalpolitiken. Tillväxten sätts i fokus i utformningen av statens insatser. En positiv kultur för företagande främjas. Goda förebilder sprids. Målet för regioner måste vara att bli oberoende av statligatransfereringar. Fler konkreta projekt skapas där man kopplar ihop kompetensgivare(högskolor, stora företag, forskningsinstitut etc) med små och medelstoraföretag. Individer som har goda idéer att utveckla stimuleras. Alla regioner måste arbeta med sin nischer och attraktionsfaktorer. Kravmåste ställas på såväl mål som resultat. Olika sektorers åtgärder måstesamordnas. Samordning måste ske av regional-, närings- och arbetsmarknadspolitiskainsatser som riktar sig mot enskilda företag. Det skall ske på regionalnivå där länsstyrelserna har ansvaret. Företag bör ha ett ställe att vändasig till när de vill ha kontakt med offentliga program, finansiering etc. En målmedveten satsning på kunskap är angelägen.Regionalpolitikens medelFörändrade stödformerVi har tidigare slagit fast att målet för regionerna bör vara attså långt möjligt bli oberoende av statliga transfereringar.Detta är en grundläggande förutsättning för att komma ur ettstödberoende som fastlägger befintliga strukturer ochhämmar en dynamisk utveckling på en konkurrensutsattmarknad. Vår ståndpunkt är även att näringspolitik skallskötas på näringspolitikens villkor och sysselsättning påarbetsmarknadspolitiska villkor.I och med EU-inträdet har framförhandlat villkor som gör att vikan få del av de europeiska strukturfondernas medel. Det är att observera attvi själva bestämmer vilka projekt vi finner angelägna. Då den största delenskall finansieras nationellt, såväl offentligt som privat, måste projektenbedömas ur ett prioriteringsperspektiv. De myndigheter som skall medfinan-siera måste bedöma projektens angelägenhetsgrad ställda mot andra viktigaverksamheter.Ett helt nytt tänkande vad gäller det regionalpolitiska stöden bör nu starta.De selektiva stöden lokaliseringsbidrag och utvecklingsbidrag bör upphörafrån den 1 januari 1997.Som har anförts finns det utredningar som ifrågasätter stödet mednedsättning av sociala avgifters effektivitet. har ännu intetagit ställning till om detta stöd skall godkännas. Problemet är att det harkaraktär av driftsstöd och därmed inte överensstämmer med de riktlinjer somkommissionen har formulerat för sysselsättningsstöd. Vår bedömning är attstödet skall vara kvar som besluten nu gäller, dvs. För tiden därefter finns det anledning att efter utvärderingav stödets effekter pröva dess framtid. Vi förordar en viss reduktion av dennastödform från den 1 januari 1997.Sysselsättningsbidraget ges till vissa företag inom vissa branscher istödområdena 1 och 2 . Det finns inga belägg för attdetta stöd direkt och positivt skulle styra företagens beteende och i det kortaperspektivet leda till en ökning av antalet anställda, allt enligtFöretagsutredningens betänkande SOU 1996:69. harheller inte godkänt denna typ av stöd. Vår uppfattning är att andra former avregionalpolitiska insatser gör större nytta, varför också i detta fall starkaskältalar för att stödet avskaffas från . Redan beslutade bidragskall emellertid utbetalas de löper.Vad gäller transportstödet är frågan mer komplex. harmed vissa villkor godkänt det. Det mål som är uppställt, "att främja ensamhällsekonomiskt och i övrigt lämplig lokalisering av näringslivet",uppfylls inte. konstaterar att "transportstödetsekonomiska betydelse är av begränsad betydelse för en stor del av företagen,naturligtvis främst i de regioner där bidragets andel av transportkostnaden ärlåg". En stor del av stödet går till stora företag och koncerner. Nämnas kanVolvo lastvagnar, AB Umeverken och som tillsammans erhöllcirka av bidraget . För många företag har bidrageten liten påverkan. För vissa företag i norr kan dock stödet ha en mycket storbetydelse.Vi förordar att transportstödet kvarstår som kompensation för långaavstånd. Vi välkomnar regeringens förslag i budgetpropositionen med enöversyn av transportstödet, vilket vi har begärt av regeringen.Inriktningen av en översyn bör enligt vår mening ta fasta på följande: Stödet skall vara konkurrensneutralt och därigenom även inbegripa sjö-och luftfart. Det skall ha en klar målformulering, där målet bör vara att kompenseraföretag för merkostnader som uppstår i områden med avståndsnackdelar. Inriktas på att främja tillväxt och utveckling.Det bör göras en total översyn av den geografiskaomfattningen och zonindelningen samt vilka näringsgrenarsom skall ingå i stödformen. Lägsta transportstödsgrundandekostnad bör fastställas så att stödet inte är försumbart förföretagen. Vidare bör utredningen utvärdera stödetseffektivitet för framtida regionalpolitiska insatser.För att möjliggöra kapitalförsörjning i samband med företags investeringarinom stödområdena anser vi att det nuvarande lokaliseringslånet kanbibehållas, men med inriktning mot företag som bedöms varaframtidsinriktade och av regional attraktionsbetydelse. Låneformen kan medfördel, enligt regeringens förslag, ändra namn till regionalt utvecklingslån föratt markera dess inriktning. Lånet bör som beviljas av regeringen,eller länsstyrelserna. Krav för att regionalt utvecklingslån skallkunna utgå bör vara att den allmänna kreditmarknaden inte bedöms kunnatillgodose företagens upplåningsbehov. Detta innebär en högre kreditrisk.LänsinsatserRegeringen fastställer: "Länsstyrelserna har på regional nivåhuvudansvaret för att de av fastställdaregionalpolitiska målen uppnås i länen och för genomförandeoch samordning av statens regionala utvecklingsinsatser." Vihar ingen annan uppfattning än denna.Inom det regionala länsanslaget anser vi att frihet skall finnas för att finnavägar för en regional attraktionspolitik med den inriktning som vi angivit, detvill säga att den företrädesvis skall vara tillväxtinriktad, strukturomvandlandeoch vara en framtidsinriktad verksamhet som står på egna ben. Kravet skallvara att länsstyrelserna har en uttalad plan för sin regionala verksamhet somfastställes i verksamhetsplaner med tydlig målformulering. Vi förutsätter attlänen arbetar över länsgränser för att främja en regional utveckling, som gertillväxt i större regioner än ett enstaka län. För övervakning av attverksamhetsplanernas målformuleringar uppfylls anser vi att skallansvara. har ett samlat grepp över regionalpolitiken. Den rollenskall utnyttjas för att utvärdera, följa upp, ge goda exempel, överförakunskap och att utbilda.Inom länsanslaget kan medel till följande ändamål anvisas: Attraktions-/kunskapsinsatser Medfinansiering av strukturfondsprogram Landsbygdsstöd Stöd till kommersiell service Regional projektverksamhet Administration, uppföljning och utvärdering m m.Vi förordar vissa besparingar också inom länsanslagets ram.Vi vill poängtera att det är länsstyrelsernas egnaprioriteringar som styr hur länsanslaget skall användas. Denrestriktion som finns utgörs av en öronmärkt andel för denutbildningssatsning vi tidigare föreslagit. Medfinansieringenav projekt genom kommer att kräva attandra offentliga medfinansieringsmöjligheter söks för attskapa utrymme för aktiviteter förutom EU-projekt.Länsstyrelserna skall ha det övergripande lokala ansvaret för insatser isyfte att stimulera utveckling och tillväxt. Detta kommer att ställa stora kravpå nydaning och nytänkande i ett globalt perspektiv. De län som inteuppfyller denna målsättning kommer att stagnera och förlora ikonkurrenskraft på såväl den nationella som den internationella marknaden.Ny organisationIntegrationsfördelar Glesbygdsverket- () arbetar med regional utveckling iglesbygder. I princip innebär det också näringslivsutvecklingmen med de speciella problem och lösningar som ärkopplade till de särskilda förhållanden som är knutna till detglesa boendet, avstånd och små marknader etc.NUTEK hanterar en rad sakfrågor som är kopplade tillnäringslivsutveckling och täcker därmed en stor del av det näringspolitiskafältet: teknikfrågor, småföretagskunskap, finansiering, energi, regionalautvecklingsfrågor. Det finns vidare en analysavdelning inom somtar fram kvalificerat underlag inom alla dessa områden. Både ochGBV arbetar med följande verksamheter. Det är vår uppfattning atteffekterna skulle öka vid en integrering: Arbetet med . svarar för sekretariats-funktioner för övervakningskommittéer i mål 2 och 6 och har ocksåadministrativt ansvar för regionalfonden. GBV är sekretariat för mål 5bmen har inget administrativt ansvar och har svagare resurser.Här skulle troligen en samordning göra arbetet effektivare. GBV har ävenett ansvar för genomförandet av kommissionsinitiativet LEADER ll. Landsbygdsstödet har ett delat uppföljnings- och rådgivningsansvar somi praktiken sköts av . Vi anser att det vore mer rationellt att läggahela ansvaret på . Utvecklingsprojekt inom områdena utbildning, tekniköverföring ochdistansarbete drivs av båda myndigheterna. svårigheter har visat sigvad gäller uppdelning och var gränsen går till glesbygd. Rationellare voreatt ansvaret vilar på en myndighet. Samma förhållande gäller kvinnors företagande och nationelltresurscentrum där även det arbetet försvåras genom det tudeladeansvaret. Länsstyrelserna som är en naturlig samarbetspartner mellan de centralamyndigheterna och regionerna finner ibland uppdelningen i tvåmyndigheter ologisk. Den skapar för dem onödigt dubbelarbete.Utgångspunkten för regionalpolitiken är att med olika medelåstadkomma en bra miljö för utveckling av näringslivet.Målet bör, som vi tidigare tagit upp, vara att få till ståndregioner med en egen inneboende livskraft som inte ärberoende av kontinuerlig tillförsel av offentliga medel.NUTEK:s fördel är att myndigheter hanterar de sakfrågorsom är kopplade till näringslivsutvecklingen. Vi anser därföratt det vore naturligt att även GBV:s verksamhet knöts tillNUTEK.Folkrörelserådet, med säte i , bedriver verksamhet inomföljande områden: Bevakar frågor av betydelse för landsbygden Sprider erfarenheter av och kunskaper om lokalt utvecklingsarbete pålandsbygden Anordnar konferenser, seminarier och utbildningar samt stimulerar tillstudiecirkelverksamhet Arrangerar landsbygdsriksdag Bedriver informationsverksamhet.Genom en integrering mellan GBV och anser vi attden verksamhet som riktar sig till gles- och landsbygdenskulle bli starkare och effektivare. Ett naturligt inslag skullevara att även verksamhet blir en del avdenna funktion. Verksamheten kan som bedrivas iÖstersund med den skillnaden att är huvudman.Detta skulle i sig säkert betyda att verksamheten får enstarkare ställning och att den skulle kunna generera flerarbetstillfällen då fler verksamheter inom områdeskulle kunna knytas till (Glesbygd).En sammanhållen politik förutveckling och tillväxtRegionalpolitiken kan inte ses i ett isolerat sammanhang,därtill är resurserna alltför begränsade. Tvärtom är deregionala utvecklingsmöjligheterna till största delenberoende av vad som sker inom andra politikområden. Detkan gälla skatter, näringspolitik, arbetsmarknadspolitik,energipolitik, de sociala systemen, lantbrukspolitik etc. Denmoderata utgångspunkten är att det krävs en politik som ökarfriheten och stärker incitamenten till förkovran ochutveckling, en politik som stärker ägandet, främjarkonkurrens och fri företagsamhet, som befäster Sverigesposition som ett öppet och internationalistiskt samhälle ochsom genom att premiera mångfald, eget ansvar ochinitiativkraft motverkar segregering och social utslagning.När nu halva mandatperioden för den socialdemokratiska regeringen hargått kan vi konstatera att den har visat en total oförståelse inför företagarnasönskemål om stabila spelregler. Såväl skattepolitiken som politiken inomarbetsmarknadsområdet har enligt vår mening varit både felaktig och extremtryckig. Regeringen har höjt skatterna med sammanlagt 80 miljarder kronorde . Merparten av höjningarna har lagts på arbete ochföretagande. Resultatet har blivit en stagnerande efterfrågan påhemmamarknaden och hög arbetslöshet.Energipolitiken är ett område som påverkar landets alla regioner menkanske i allra största grad glesbygden. En förtida avveckling av kärnkraftenriskerar till exempel att få allvarliga och långtgående följder. Redan ettbeslutom avställning av en enstaka reaktor riskerar att få omedelbara konsekvenserför investeringsviljan. En sådan avställning är därför oförenlig med en politikför sysselsättning och välfärd. Särskilt oroande är detta för landets utsattaglesbygdsregioner. När elintensiva industri hotas att slås ut i deninternationella konkurrensen på grund av höjda elkostnader, kan ingenregionalpolitik i världen kompensera för skadorna.I en tidningsartikel skriver kommunstyrelsens ordförande (s) iVänersborg och metallklubbens ordförande vid (320anställda) med anledning av regeringens skattehöjningar på el:Elskatten höjdes med och regeringen vill i två steg höjaden med ytterligare . Detta betyder att elräkningen för Alloysstiger med orimliga . Den ökningen kan jämförasmed den årliga kostnaden för arbetsgivaravgifter i företaget, 25 miljonerkronor, och den genomsnittliga vinsten 1987, 25 miljonerkronor... Regeringen borde inse att det är långsökt att tro att ensamtkan gå i första ledet och tvinga fram nya alternativ till energiförsörjning. Detsom händer då är helt enkelt att företag som använder mycket el kommer attflytta produktionen från landet eller, som i vårt fall, lägga ned.Särskilt utsatta regioner är speciellt beroende av att det försen klok allmän politik.Den totala regionala budgeten, enligt regeringens förslag, inomutgiftsområdet för regional utjämning och utveckling omfattar3 . I detta belopp ingår EU:s strukturfondsmedel på 915miljoner kronor. budget är beräknad till 3 460 miljoner kronorinklusive 650 miljoner EU-strukturfondsmedel.När vi förordar att stöd skall avvecklas, eller minska, gör vi detta av tvåhuvudskäl. Det ena är att de flesta stöd har en konkurrenssnedvridande effektoch konserverar befintliga strukturer. Det andra är att företag skall växa påegna villkor för att vara, såväl nationellt som internationellt, konkurrens-kraftiga, lönsamma, dynamiska och framtidsinriktade.Genom de konkreta besparingar vi förordar i vårt moderatabudgetalternativ skapas utrymme för skattesänkningar på cirka 35 miljarderkronor , 1999 (penningvärde). Dettaskall alltså ställas i relation till den totala regionala budgeten på cirka 3,7miljarder och 3,5 miljarder . som enskildamänniskor och familjer får del av skattesänkningarna. Detta skapar enbetydligt större dynamik i samhället än all regionalpolitik.Sveriges rekordhöga utgifts- och skattetryck har vuxit fram under delångvariga socialdemokratiska regeringsinnehaven. Det avspeglar enmedveten kollektivistisk politik. Den genomsnittlige inkomsttagaren iSverige kan direkt för egen del bara förfoga över drygt en tredjedel av vadhan arbetat ihop. Mer blir inte kvar sedan inkomst- och konsumtionsskattersamt arbetsgivaravgifter betalats. av den vuxna befolkningen(exklusive studerande) har sin huvudsakliga inkomst från det offentliga iform av löner eller transfereringar.Under den borgerliga regeringen sänktes skatternapå företagande och arbete med , varav 15 miljarderkom de små företagen till del. Det socialdemokratiska samhällsbyggandetmed höga skatter, liten privat sektor samt långtgående regleringar ochkonkurrenshinder är mycket dåligt anpassat för att möta den international-iserade ekonomins utmaningar.Den regionalpolitik som vi förordat i denna motion är endast ettkomplement till den samlade moderata politiken. Den löser inte ensamtglesbygdens problem men kan stärka utsatta bygders incitament för att kunnastå på egna ben. Målet är att regionerna så långt möjligt skall kunna varaoberoende av statliga transfereringar. De skattesänkningar och förbättringarför företagandets villkor som vi förordar i särskilda parti- ochkommittémotioner skall ses som en helhet, där olika regioners möjlighet tilltillväxt och utveckling skall stärkas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om framtida mål för regionalpolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppdelningen mellan regionalpolitik, näringspolitik ocharbetsmarknadspolitik,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om erfarenheter av nuvarande stödformer,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den svenska hållningen i EU avseende användningen av degemensamma strukturfonderna,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om attraktionsinsatser,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om infrastruktur,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildningsinsatser,8. att beslutar att de selektiva stöden lokaliseringsbidrag ochutvecklingsbidrag upphör från i enlighet med vad somanförts i motionen,9. att beslutar att reducera det regionalpolitiska stödet förnedsättning av socialavgifter från i enlighet med vad somanförts i motionen,10. att beslutar att inga nya överenskommelser omsysselsättningsbidrag skall ingås efter i enlighet med vadsom anförts i motionen,11. att hos regeringen begär förslag om en utredning omtransportstödet i enlighet med vad som anförts i motionen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om länsstyrelsernas roll för den regionalpolitiska utvecklingen,13. att beslutar om integration mellan ochNUTEK i enlighet med vad som anförts i motionen.