mot · GK02A2 · 1996-11-13 00:00:00 — Reglerna bör enligt vår mening avvecklas helt,eller i vart fall utformas på ett sådant sätt att tiderna reduceras avsevärt.Detär vår övertygelse att detta kommer att bidra till att flera får anställningfortare.Som ett ytterligare skäl till vår ståndpunkt vill vi hänvisa till statistik översökbenägenhetens förläggning , utifrån vilken det går att utläsa att denförmånliga företrädesrätten påverkar arbetslösas sökaktivitet i negativriktning.Företrädesrätt för deltidsanställdaRegeringen föreslår att en arbetstagare som hardeltidsanställning och som till sin arbetsgivare anmältönskemål om anställning med en högre sysselsättningsgradskall ha företrädesrätt till en sådan.Liksom förslaget om begränsning av vikariatsanställning riskerar detta atthämma flexibiliteten genom bl.a. ökade kostnader och mer byråkrati.Allvarligare ändå är emellertid att förslaget medför en direkt styrning avrekryteringen och riskerar att leda till att antalet arbetstillfällen minskar.Beslut av den karaktären måste ligga hos arbetsgivaren för att verksamhetenskrav bäst ska tillgodoses och tillväxt-/överlevnadsmöjligheterna tryggas. Iförlängningen innebär det en bättre anställningstrygghet än aldrig såförmånliga företrädesregler. Vi avvisar mot denna bakgrund regeringensförslag.Kvinnors arbetsmarknadSocialdemokraterna säger sig särskilt vilja värna omkvinnors arbetsmarknad. Flera av de arbetsrättsliga förslagsom regeringen nu presenterar motiveras också stundom meddetta argument.Vi vill för vår del understryka vikten av att kvinnor ges bättre möjlighetertill arbete. Det kan dock inte ske genom arbetsrättsliga regler. Företagandeoch ett uppbrott från monopolen t.ex. inom vård och omsorg kan däremotöppna möjligheter som bara finns i begränsad utsträckning.Det första reformarbetet bör enligt vår mening ges en inriktning som göratt kvinnors arbetsmarknad stärks genom en expansion av arbetstillfällena.Ytterligare regleringar riskerar att få negativa effekter genom att dennödvändiga tillväxten hämmas.Grundläggande förnyelseEn enklare arbetsrättDe förändringar av arbetsrätten som genomfördes under densenaste borgerliga regeringsperioden var små men viktigasteg i rätt riktning. Vi har därefter föreslagit fortsattaförändringar bl.a. i MBL, i förtroendemannalagen och istyrelserepresentationslagen. Redan från den 1 januari 1997bör de arbetsrättsliga regler som gällde till den 1 juni 1995återintroduceras.En mer långtgående förenkling av den lagstiftning som reglerarförhållandena mellan medarbetare och arbetsgivare måste emellertid samtid-igt förberedas. Merparten av den arbetsrättsliga lagstiftningen bör enligt vårmening ersättas med ett fåtal stadganden som alltid skall iakttas i anställ-ningsförhållanden. Till dessa skall den enskilde personligen, eller den org-anisation till vilken denne uppdragit att föra talan, kunna förhandlingsvägenaddera andra villkor av betydelse.En lång rad lagar och förordningar kommer med en sådan ordning attsakna en meningsfull funktion. Det kommer, utöver den ökade flexibiliteten,också att leda till att arbetsrätten blir mer överblickbar. Redan detta faktumkommer att öka många företagares säkerhet och därmed benägenhet attanställa.De grundläggande stadgandena om villkoren i arbetslivet skall medgeolikartade lösningar på praktiska förhållanden, men skall vara såutformade att arbetstagare och arbetsgivare skall kunna föra talan i domstolom stadgandena inte iakttas. Ett förslag till förenklad arbetsrätt börutarbetas.Lag om en ny arbetsrätt bör gälla från den 1 januari 1999.De förändringar vi förordar innebär bl.a. att de omdiskuterade turord-ningsreglerna avskaffas. En sådan förändring understryker att varjemedarbetare är unik och skall behandlas därefter. Att en uppsägning får skeendast när det föreligger saklig grund är emellertid en viktig rättssäkerhets-fråga. En regel av denna innebörd skall därför finnas i den indispositivaarbetsrättsliga lagstiftningen, men naturligtvis ges en innebörd som inte ipraktiken likväl omöjliggör den rörlighet vi vill främja.Vi vill i detta sammanhang påpeka att det faktum att inte flera avgörandeni dag förs till Arbetsdomstolen inte kan ses som ett tecken på en välfungerande arbetsmarknad. För många relationer mellan företag ochanställda är den nuvarande lagstiftningen - dessvärre - entydig.Som vi just framhöll skall den enskilde naturligtvis kunna överlåta åt t.ex.en facklig organisation att företräda sina intressen. Det sker emellertid i såfall på den enskildes uppdrag och på de villkor denne själv anger. Begreppsom arbetare eller tjänsteman, huvudorganisation och kollektivavtalsområdeförlorar alltmer sin relevans. Detta kan komma att påverka denorganisatoriska strukturen inom fackföreningsrörelsen på ett positivt sätt.Vi är för vår del principiella motståndare till specialdomstolar och parts-sammansatta domstolar. Sådana bör inte förekomma. Det har i den praktiskarättstillämpningen visat sig att domstolar som tillförs ledamöter som före-träder särintressen har en tendens att inte bara tillämpa gällande lag utanäven fylla ut och skapa lag vilket leder till mindre förutsebarhet; rätts-säkerheten äventyras därmed. Arbetsdomstolens funktioner bör därför över-tas av de allmänna domstolarna. Vi är övertygade om att en sådan ordningkommer att gynna förutsebarheten och rättssäkerheten. Detta gäller destomera med de förändringar av arbetsrätten som vi förslår.Liksom vid andra tvister där parternas överenskommelser kan ersättadomstolsdom finns naturligtvis också på arbetsrättens område möjlighet förarbetsmarknadens parter och för enskilda arbetsgivare och arbetstagare attinrätta permanenta eller tillfälliga organ för rådgivning, konfliktlösning,avtalstolkning etc. På detta liksom på så många andra områden finns det skälatt studera ordningen på Nya Zeeland.Vad vi här har angivit för förhållandena i stort mellan arbetstagare ocharbetsgivare är tillämpligt också ifråga om lönesättningen. Vi är, som vitidigare påpekat, övertygade om att en mera varierad lönesättning är nöd-vändig, om alla de arbetsuppgifter som skulle behöva komma till utförandeockså skall göra det på en öppen marknad. En mer dynamisk lönesättningskulle dessutom kunna förstärka den enskildes motiv för att utveckla sigsjälv och sin förmåga i arbetslivet.För att en lönebildning av detta mer varierande slag skall kunna etablerasmåste den enskilde medarbetaren och dennes arbetsgivare också i praktikenha det avgörande inflytandet över lönesättningen. Det kan knappast uppnåsmed mindre än att kollektivavtalens roll förändras.Vi vill etablera en ordning där den enskilde själv avgör huruvida han ellerhon i lönehänseende önskar vara företrädd av den fackliga organisationen -respektive arbetsgivare av arbetsgivarorganisation - eller vill svara för för-handling och uppgörelse på egen hand. Praktiskt innebär detta attkollektivavtalens räckvidd begränsas till att omfatta dem som uttryckligenutbett sig om att bli företrädda på detta sätt. En sådan ordning står bäst iöverensstämmelse med om mänskliga rättigheter, somnumera är en del av svensk lag.För att ett avtalssystem med utrymme också för individuella avtal skallkunna förverkligas i praktiken måste styrkeförhållandena mellan arbetsgivareoch fackliga organisationer vara sådana att den enskildes rätt inte blirillusorisk. Det aktualiserar problemen med den maktförskjutning till defackliga organisationernas favör som vi tidigare påpekat och som förstärksav de förändringar arbetsmarknaden i stort genomgår.I många andra länder har man haft likartade erfarenheter som ifråga om lönebildningen till följd av otillfredsställande konfliktregler. Därförhar trögheter och direkta begränsningar avseende möjligheterna att vidtastridsåtgärder byggts in i det arbetsrättsliga regelverket. I de nordiska grann-länderna har t.ex. ett riksförlikningsmannainstitut givits utsträckta befogen-heter att påverka bl.a. konfliktåtgärdernas ikraftträdande. Liknande möjlig-heter finns också på andra håll i . I , och före-kommer därutöver krav på viss form av medlemsomröstning innan konfliktkan utlösas. Liknande bestämmelser återfinns i t.ex. , Storbritannienoch . I dessa länder är dessutom s.k. sympatiåtgärder otillåtna.Enligt vår mening kan inte rimliga villkor på arbetsmarknaden etablerasmed mindre än att de här nämnda konfliktreglerna förändras. I kombinationmed rätt att sluta individuella avtal bör det introducera en ordning påarbetsmarknaden som både medger en angelägen lönevariation och totalalöneökningar som är förenliga med långsiktiga konkurrensintressen.Vi vill för vår del förorda att ett obligatoriskt krav på medlemsomröst-ningar införs innan konflikter får utlösas. Det finns också skäl att förlängavarseltiderna samt att överväga om ett annat medlingsförfarande kan varaändamålsenligt för att säkra goda relationer på arbetsmarknaden och enkonstruktiv lönebildning.Vad avser sympatiåtgärder betraktar vi dessa som otillbörliga intrång i denfredsplikt som en kollektivavtalsbärande arbetsgivare har anledning att räknamed. Den grundläggande fredsplikten måste vara överordnad kollegialitetenfackföreningarna emellan. Mot den bakgrunden anser vi det nödvändigt attförbjuda sympatiåtgärder.Omedelbara åtgärderDe förändringar av arbetsmarknaden som vi förordar skullebehöva introduceras genast för att gearbetslöshetsbekämpningen nödvändig kraft. Flera av våraförslag kräver emellertid viss ytterligare precisering, innan dekan genomföras.Mot denna bakgrund förordar vi att delar av den nuvarande arbetsrättsligalagstiftningen sätts ur kraft av . börett preciserat utredningsarbete bedrivas enligt de riktlinjer vi här harskisserat. Förhållandena innan en ny lagstiftning kan vara ikraft kan övervakas av ett särskilt organ i vilket bl.a. fackliga organisationeroch arbetsgivarorganisationer ingår.Vi förordar att lagen om anställningsskydd (LAS) tillfälligt, från den 1januari 1997 till , sätts ur kraft för nyanställningar. Detbör ske genom ett tillägg till 1§ LAS enligt följande: 1 § Till utgången av skall gälla de avvikelser från be-stämmelserna om anställningstrygghet i lagen (1982:80) om anställnings-skydd som anges i denna lag. 2 § Ett avtal är ogiltigt i den mån det avviker från denna lag. 3 § Från tillämpningen av lagen (1982:80) om anställningsskydd undan-tas de arbetstagare som omfattas av anställningsavtal ingångna under dentid denna lag gäller.Vi vill understryka att detta förslag skall uppfattas som enkrisåtgärd. Hade regeringen drivit förnyelsearbetet på det sättvi önskat, hade det nuvarande kristillståndet inte behövtuppstå.Att vi nu är beredda att förorda också en ovanlig åtgärd sammanhängermed att något resolut blivit ofrånkomligt. Att tillfälligt sätta LAS ur kraftkanverksamt bidra till nyanställningar och är en bättre åtgärd än det i och för sigmöjliga alternativet att skräddarsy en lösning för de mindre företagen.Härutöver är det, som vi tidigare framhållit angeläget att åter-introducera de förändringar av arbetsrätten som gällde till den 1 januari1995. Det innebär bl.a. att provanställning underlättas, att turordnings-reglerna blir något mindre rigida samt att entreprenader underlättas.Under de två åren innan en helt ny arbetsrätt kan träda i kraft är det enligtvår uppfattning också nödvändigt att säkerställa att småföretag utankollektivavtal inte binds av orimliga regler som andra företag med kollektiv-avtal i realiteten kunnat förhandla bort.Det finns till slut anledning att beröra de uppgifter EU kommit att få ifrågaom villkoren på arbetsmarknaden. Inom ramen för vad som kallas densociala stadgan och det sociala protokollet har en europeisk arbetsrätt börjatta form. Som ett led i IGC-processen förordar också vissa länder ochpolitiska grupperingar att EU:s engagemang för att bekämpa arbetslöshetenskall förstärkas.Vi vill för vår del varna för en utveckling där en omodern nationellarbetsrätt istället för att avvecklas flyttas upp till Europanivå. En sådanutveckling skulle ytterligare försvåra den revitalisering borde genom-gå för att kunna erbjuda andra delar av världen en utvecklande konkurrens.De beslut som fattas inom ramen för den sociala stadgan och det socialaprotokollet, liksom i form av direktiv i gängse ordning, blir omedelbartbindande för . Enligt vår mening bör den inomEU verka för att unionens regelverk på det arbetsrättsliga området begränsastill vad som kan motiveras från strikta hälso- och säkerhetsrelateradeutgångspunkter och som har till syfte att inget land skall kunna skaffa sigkonkurrensfördelar genom orimliga säkerhets- eller hälsoregler.Parallellt med en nödvändig reformering av den arbetsrättsligalagstiftningen måste också andra regler som styr företagens arbete förenklas.Särskilt för små företag utgör krångel och uppgiftskrav ofta en så stor reelloch psykologisk belastning att en annars möjlig expansion uteblir. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om begränsningsreglerna vid överenskommenvisstidsanställning,2.3. att hos regeringen begär förslag om sådanaförändringar av arbetsrätten som ökar möjligheterna för företag utankollektivavtal att överenskomma om förenklade arbetsvillkor ienlighet med vad som anförts i motionen,4.5. att hos regeringen begär förslag till en förenkladarbetsrätt att gälla från i enlighet med vad somanförts i motionen,6.7. att beslutar avvisa regeringens förslag om en bortregräns för vikariat i enlighet med vad som anförts i motionen,8.9. att hos regeringen begär förslag om tidsgräns förföreträdesrätt vid återanställning i enlighet med vad som anförts imotionen,10.11. att avslår regeringens förslag om företrädesrätt fördeltidsanställda i enlighet med vad som anförts i motionen,12.1. att beslutar återintroducera de arbetsrättsliga regler som gälldefram till i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär förslag om att Arbetsdomstolen skallupphöra från i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att hos regeringen begär förslag om regler förkonfliktåtgärders utlösande i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att hos regeringen begär förslag till förbud motsympatiåtgärder i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att beslutar sätta lagen om anställningsskydd (1982:80) urkraft från till utgången av 1998 i enlighet med vad somanförts i motionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den svenska arbetsrättsliga hållningen i EU.