mot · GK02Ub250 · 1996-10-07 00:00:00 — Men det krävs fler åtgärder än så.Fördelningen av resurser måste ta större hänsyn till att skolorsom har många barn, med behov av särskilt stöd, måste gesstörre resurser. Att bo i ett område med tung socialbelastning skall inte vara liktydigt med att den närmasteskolan är dålig. Tvärtom, det finns många exempel där dengoda skolan blomstrar även i de mest "karga"bostadsområden. Eftersom eleverna i dessa områden harstörst behov av en god skola, måste kommunerna satsasärskilt just där och det handlar ofta om ledarskap ochengagerade lärare. En genomtänkt resursfördelning och merlokalt självstyre gör det möjligt att förvandla onda cirklar tillgoda.Svenska språketDet finns många elever i som har ett annatmodersmål än svenska och en annan kulturbakgrund. En delhar just börjat lära sig språket medan andra talar bra svenska,men saknar insikt om dess kulturella innebörd. Det handlarom möjligheten att använda det svenska språket som ettfinstämt redskap för att bearbeta information ochsjälvständigt skaffa sig mera och nya kunskaper. Kunskaper idet svenska språket har en central roll för elevens möjligheteratt klara sig bra i . Därför är det beklagligt attriksdagen beslutat att även godkänt betyg i svenskasom andraspråk skall ge tillträde till gymnasieskolansprogram. När den nya läroplanen för infördesstärktes skolans och kommunens ansvar för att alla elever igrundskolan skall föras fram till godkända kunskaper isvenska. Enligt grundskoleförordningen har invandrareleverrätt till undervisning i svenska som andraspråk. Det är ensamstämmig uppfattning bland lärare och språkpedagoger attelever med annat modersmål behöver en annan pedagogik isvenska än den som övriga elever får. Målet förundervisningen i svenska som andraspråk bör sättas lika högtför invandrarelever som för svenska elever. Målet är att allaelever skall kunna använda språket som verktyg för ennyansrik kommunikation och eget lärande. Syftet medundervisningen i svenska som andraspråk är att eleven skallkunna gå över till den ordinarie undervisningen i svenska.Barn med läs- och skrivsvårigheterEn särskild form av funktionshinder som fåttvälförtjänt uppmärksamhet är elever med grava läs- ochskrivsvårigheter, s k dyslexi. Funktionsnedsättningen är detvanligast förekommande handikappet i hela västvärlden.Någonstans mellan av våra skolbarn,majoriteten pojkar, drabbas av dessa specifika läs- ochskrivsvårigheter som kan leda till allvarliga psykiskastörningar om de inte behandlas tidigt och på rätt sätt.Utmärkande för en dyslektiker är oförmåga att urskilja deolika ljuden i orden och avgöra i vilken ordning de kommer.Vissa forskare beskriver det som att dyslektikern har "dåligtordsinne" eller snarare "dåligt ordformsinne", svårighet atttolka och förstå skrivna ord. Orsaken har varit omtvistad mennumera är flertalet forskare överens om att störningen berorpå annorlunda kopplingar på vissa strategiska ställen ihjärnan och att vissa nervceller i ett par av hjärnansinformationskanaler inte utvecklats till full storlek.Det är ett faktum att skolan, trots mångårig vetskap om problematiken, inteblivit särskilt framgångsrik i strävan att upptäcka och åtgärda dessa problem.Resultatet blir ofta att problemen sprider sig: oförmågan att ta till siginnehållet i skrivna texter tolkas som underbegåvning vilket är helt felaktigtoch som ofta i sin tur leder till utstötningstendenser. Trots att det sagtsmånga gånger vill vi upprepa att det är nödvändigt att elever med grava läs-och skrivsvårigheter måste uppmärksammas mer i skolan. Mycket tyderockså på att halkat efter i utvecklingen när det gäller kunskaper omoch stöd till dessa barn. Goda kunskaper hos lärarna är avgörande för atthjälpa elever med dessa svårigheter, men är kunskaperna mycket ojämntfördelade över landet. Det är dock glädjande att konstatera attuppmärksamheten kring detta stora problem har ökat, bl a genom dennybildade Dyslexifonden och dess opinionsbildande verksamhet. Vivälkomnar den utredning som regeringen tillsatt för att analysera möjligaåtgärder som kan förebygga läs- och skrivsvårigheter. liberalernautgår från att det sker en tydlig belysning av skolans roll som problemlösare iutredningens slutbetänkande.Jämställdhet på alla plan i skolanBristande jämställdhet är både en kunskapsfråga och enpedagogisk fråga. Problemet har sitt ursprung i den mellanmän och kvinnor generellt sett kraftigt könssegregeradesvenska arbetsmarknaden. Denna uppdelning är särskilttydlig i utbildningssystemet. Man kan i regel säga att juyngre eleverna är, desto fler kvinnor och färre män finnerman. Det kräver omfattande insatser för att komma till rättamed den nuvarande dåliga jämställdheten påutbildningsområdet.Bristande kunskaper om jämställdhet innebär att verksamheten i skolaninte planeras och struktureras för att möta de olika krav som ställs av pojkaroch flickor. Denna kunskapsbrist visar sig senare generera ett allvarligtpedagogiskt problem genom att undervisningen inte utformas på ett sådantsätt att det svarar mot pojkars och flickors olika behov av kunskap,uppmärksamhet och identitetsskapande.Skolan och ytterst dess rektor har ansvaret för att aktivt främja kvinnorsmöjligheter att motverka de traditionella könsmönstren. Jämställdhet får intebli en fråga som prioriteras vart efter den enskilde lärarens inställning ochkunskaper. Därför måste lärarnas kunskaper på detta område följas upplöpande. Arbetet med att förbättra jämställdheten måste således bli enintegrerad del av undervisningen i skolan. Som ett första steg måste dennakunskap förmedlas till eleverna vid lärarutbildningen. För att även nå resultatpå kortare sikt bör jämställdhetsfrågor lyftas fram i lärarnasfortbildningsprogram. En förbättrad kunskap om och insikt i de brister ijämställdheten som finns i dagens samhälle måste förmedlas till skolelevernaoch diskuteras i klassrummet.Lärare - världens finasteyrkeSå gott som varje svensk har en egen personlig uppfattningom vad läraryrket innebär. Inte sällan präglas dennauppfattning av egna erfarenheter från skoltiden. Det gör attläraryrket kanske är det mest debatterade yrket i vårt land.Läraryrket är också ett av de yrken som är utsatt för störstförändringstryck. Nya politiska reformer, förändradearbetsformer genom nya avtal samt utmaningar i form av heltnya kunskapskrav gör att läraryrket ser helt annorlundaut än det gjorde . Det förändradesamhällsklimatet, arbetslösheten och en ökad andelinvandrarbarn i skolan ställer höga krav på såväl pedagogiskförmåga som social kunskap. liberalerna anser attdet är bra att läraryrket har tydliga politiska krav på sig. Detär dessutom viktigt att lärarna får det stöd de behöver för attklara av sina viktiga arbetsuppgifter. Vi ser med stort allvarpå de rapporter som vittnar om att allt fler lärare upplever sinarbetsmiljö som psykiskt pressande och att ansvaret, utöveratt förmedla kunskap, ofta känns tungt att bära. Det är viktigtatt skolans huvudmän ser till att stöd i form av fortbildningoch en väl fungerande elevvård finns tillhands för att gelärarna en bättre möjlighet att klara av de krav som ställsidag. Att vara lärare borde vara ett av de finaste yrken enperson kan ha. Ansvaret att förmedla kunskap till enuppväxande generation är avgörande för jämlikheten,välståndet och demokratin.En gymnasieskola förframtidenDen svenska gymnasieskolan har genomgått omfattandeförändringar . I landets gymnasieskolorfinns det en rad frågetecken kring delar avgymnasiereformen. Syftet med denna var att alla eleverskulle ges en grundläggande utbildning och kompetens somgav behörighet för studier på landets universitet ochhögskolor. I praktiken skedde det genom att de tidigaretvååriga gymnasielinjerna kompletterades med ytterligare ettårs ytterligare teoretiska studier så att alla program blevtreåriga. Dessutom minskade den tidigare skillnaden ikunskapskrav i de befintliga teoretiska ämnena mellan detvååriga och de treåriga linjerna.Nu visar flera samstämmiga rapporter från gymnasieskolor i hela landet attde högre teoretiska krav som ställs på de elever som går på programsom tidigare utgjordes av de tvååriga linjerna inte klarar av att erhållabetygetgodkänt. Det är uppenbart att en stor del av de elever som började dessa nyatreåriga gymnasieprogram inte kunskapsmässigt var förberedda på de höjdateoretiska krav som ställs i den nya gymnasieskolan. Risken är storatt vi får se en stor utslagning av elever som inte kommeratt erhålla betyget Godkänt. Trots att dessa elever inte klarar den nyagymnasieskolan har skolan ett ansvar för alla dessa elever och tvingasdärmed vidta åtgärder för att ge alla elever plats i den nya gymnasieskolantrots att de egentligen inte klarar studierna där.Behovet av kunskapslyftI vissa kommuner är det individuella programmet dettredje största gymnasieprogrammet. Det är inte sällan ettuttryck för ett genuint intresse att skapa ett eget program mednya ämneskombinationer. I de flesta fall är det uppenbart attdet istället riskerar att bli en avstjälpningsplats för de eleversom inte klarar de teoretiska kunskapskraven i den nyagymnasieskolan. Att det nu visar sig att ett stort antal eleverinte klarar de ökade teoretiska kunskapskraven i den nyagymnasieskolan kan knappast lastas gymnasieskolan utan ärsnarare ett bevis på bristerna i dagens grundskola. Dessaeffekter hade möjligtvis kunnat förutses. Det visar sig nu attgymnasiereformen borde ha kombinerats med ettförberedelsearbete i i syfte att höja den generellakunskapsnivån i de teoretiska ämnena och förbereda flerelever för de teoretiska kunskapskrav som den nyagymnasieskolan ställer.Nu får detta kunskapslyft i de teoretiska ämnena i komma tillstånd i efterhand vilket kommer att innebära utslagning av elever idet treåriga gymnasiet innan den generella kunskapsnivån hos eleverna harhöjts. Gymnasiereformen bör därför grundligt utvärderas och eventuellaåtgärder vidtas både inom gymnasiereformens ram och i övergången frångrundskolan för att kunna minska den befarade utslagningen av elever denärmaste åren.En mer flexibel studietaktFolkpartiet liberalerna vill emellertid skapa uppmärksamhetkring en fråga som berör både gymnasieskolan och denkommunala vuxenutbildningen. Det gäller möjligheten tillmer flexibel studietakt. Detta skulle kunna underlätta attmöta de problem som vi beskriver finns eftergymnasiereformen.Ett sätt att mjuka upp den något stela programstrukturen är en ökad val-frihet för eleverna och större möjligheter för dem att planera sina studier.Detta har i stor utsträckning tillgodosetts, inte minst genom den nya läro-planen för gymnasieskolan. är dock möjligheterna begränsadeför de elever som skulle vilja läsa ett gymnasieprogram i etapper. Normaltförutsätts att gymnasiestudierna ska vara avslutade . Ytter-ligare senareläggning av studierna orsakar merkostnader för den enskildeeleven. Vi tycker att de tre åren, inte minst i de yrkesförberedande program-men, skulle kunna utnyttjas mer flexibelt, där studier och yrkespraktik varvasoch där utbildningen kan organiseras i etapper. Då kan eleverna avbryta sinastudier efter ett eller och ändå ta med sig avslutade kurser ut iyrkeslivet. Den som av olika anledningar föredrar kortare studietid i tonårenska kunna komma tillbaka och läsa vidare, inom ramen för de tre åren vid tex komvux. En sådan "gymnasiebank" skulle framförallt gynna de skoltröttatonåringarna.Samarbete mellan ungdomsgymnasietoch komvuxOmkring av dem som börjar gymnasieskolan avslutarinte sina studier. Av dem som avbryter återkommer mångasom elever i komvux eller på folkhögskola. ärmedelåldern på komvux endast , vilket visar att komvuxfungerar som en andra möjlighet för elever som valt fel linjeeller program, avbrutit sina gymnasiestudier eller av annatskäl vill komplettera sina kunskaper. Genom ett framtidafördjupat samarbete mellan ungdomsgymnasiet och komvuxoch en därigenom ökad flexibilitet kan en friare studietaktunderlättas. Återvändande elever kan berika undervisningenoch sina kamrater med färsk yrkeserfarenhet, ochstudiemotivationen hos dem kan förväntas vara mycket god.Det är viktigt med goda förutsättningar för ett samarbete mellanungdomsgymnasiet och komvux och därmed möjligheter till friare studietakt.Komvux kan öppna nya möjligheter och utgör en viktig del ivisionen om ett livslångt lärande. Vi har i vår motion om högre utbildningfört fram att komvux skall få ansvar för basårsutbildning. Vi anser attkomvux bättre måste fylla den gråzon som finns mellan gymnasieskolaoch högskola. Detta kan ske dels i form av uppdragsutbildning i samverkanmed arbetsmarknaden, dels genom efterfrågestyrt utbud av postgymnasialutbildning.En genomtänkt lärlingsutbildningFolkpartiet anser att de positiva dragen i lärlingssystemet till vara inom den nya gymnasieskolans eller komvuxram. Det ger stora möjligheter till positiv samverkan mellanföretagare på skolorten och den kommunala gymnasieskolan.Samverkan med ortens näringsliv och organisationer kan skebåde i form av medverkan och direkt samarbete om program,utbildningar och kurser. På detta vis kan man ävenorganisera ett lärlingsliknande, arbetsplatsförlagt lokaltprogram där eleverna lär sig teknik och metodik direkt påplats.Entreprenörsutbildning för nya jobbSverige har både tradition, kultur och möjligheter attutvecklas till ett innovationsland. Det finns kreativaskapande människor, fyllda av idéer. Kan vi underlätta dennaenorma potential kommer vi att återta ledningen som ettinnovations- och utvecklingsland. För att detta ska blimöjligt krävs att vi blir bättre på att ta vara påhumankapitalet - den blivande entreprenören - företagaren.Vid en tillbakablick finner man ofta att entreprenörerna och innovatörernavar de elever som hade svårt att finna sig tillrätta i skolans värld. Därför ärdet viktigt att skolan finner nya vägar att ta tillvara dessa elevers behov.Redan på gymnasienivå bör man inom ramarna för de individuellaprogrammen kunna finna flexibla kombinationer av utbildningslösningarsom stimulerar och lär inför ett eget företagande. Då kan vi bättre ta vara påoch tillåta dessa ungdomar att utvecklas just till det de vill och Sverigebehöver - nya företagare. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en ny översyn av lärarutbildningen även bör behandla lärarnaskarriärmöjligheter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om godkännande av fristående skolor,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ersättningen till fristående skolor,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillsyn av alla skolor inom kommunen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett ökat elev- och föräldrainflytande i skolan,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett tillägg till direktiven (dir. 1996:61) för den kommitté somskall utarbeta ett gemensamt måldokument för pedagogisk verksamhet förbarn och ungdom mellan 6 och16 år,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skolplikt och en tioårig grundskola,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder mot våld och mobbning,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om läs- och skrivsvårigheter,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämställdhet i skolan,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att motverka segregation,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en genomtänkt satsning på IT i skolan,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en mer flexibel studietakt i gymnasieskolan,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lärlingsutbildning,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om entreprenörsutbildning inom ramen för gymnasieskolansindividuella program.