mot · GJ02So13 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:146 Vissa frågor om personlig assistans InledningRegeringen föreslår i proposition 1995/96:146 åtgärder somsyftar till att nuvarande kostnadsutveckling bryts samt att enförbättrad kostnadskontroll uppnås. De åtgärder som föreslåsanser de kan genomföras utan att grunddragen i stödformenpersonlig assistent förändras.Med detta utgångsläge är det förvånande att regeringen vill att och får i uppdrag att göra en kartläggning ochuppföljning av assistansreformen. Det kan betyda att regeringen vill ha ettunderlag för omprövning av reformen.Den orimliga kostnadsgranskningen som pågått sedan assistansutredningentillsattes utsätter enskilda svårt funktionshindrade för en omänsklig press. Ettliv med respekt, värdighet och rimliga existensmöjligheter är hotat.En av huvudpoängerna med assistansreformen är att den knutits till social-försäkringssystemet. På detta sätt kan den enskildes behov av assistans lyftasbort från beroendet av ibland mycket skiftande lokala prioriteringar ochresurser till att ansvaret läggs på en nationell nivå. Oavsett var man bor skallman kunna få sitt assistansbehov tillgodosett fullt ut.De personer det gäller är människor med mycket omfattande funktions-hinder och inte sällan finns det en kombination av flera funktionshinder. Fördessa är varje timmas assistans avgörande. Utan assistans blir den enskildehelt utlämnad. Generellt gäller att för en person som har ett assistansbehovsom omfattar 20 eller så är den sista timmen viktigareän vad den andra timmen är för en person som endast har två timmarshjälpbehov i veckan.Motiv för att knyta lagen om assistansersättning till socialförsäkringen varockså att den skulle vara oberoende av kommunalekonomiska överväganden.Kommunernas ekonomi är överlag mycket hårt ansträngd. Den ekonomiskasituationen i kommunerna var, när lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade och lagen om assistansersättning antogs av en enig riks-dag, mycket svår och är det fortfarande. Staten är därför en bättre garant föratt behoven bedöms mer generellt än om kommunerna skulle ta över verk-samheten.Kommunerna hävdar kraftfullt principen om det kommunala självstyret.Till följd av detta finns ett aktivt kommunalpolitiskt motstånd mot rättighets-lagar och mot överprövning av kommunala beslut genom förvaltningsbesvär.Dessa krafter är ett hot mot personlig assistans som laglig rättighet. Därförmåste med kraft avvisa tankarna på ett kommande kommunalthuvudmannaskap.Människor med stora assistansbehov har tidigare levt under skamliga,ovärdiga och torftiga förhållanden, därför att deras behov varit avhängigt denkommunala ekonomin. Berövas dessa människor rätten till personligassistans som en del av socialförsäkringen så blir det obönhörligt de svårastfunktionshindrade som kommer att drabbas hårdast. Ett kommunalt huvud-mannaskap skulle innebära en återgång till tidigare godtyckliga och mångagånger personligt kränkande behovsbedömningar med åtföljande krav på att idetalj behöva redovisa sitt liv. Enhetliga bedömningsgrunder tillgodoses bästom lagen förblir en socialförsäkringsrättighet. När ärhuvudman finns en strävan att utveckla behovsbedömningarna så att dessagörs efter enhetliga kriterier lika för hela landet. En viktig del i detta ärutvecklandet av rättspraxis. Ur rättssäkerhetssynpunkt är detta av avgörandebetydelse för den enskilde.I den kommunala verksamheten råder en annan förvaltningskultur. Tjänste-männens uppgifter är att vara politikernas förlängda arm. De kommunalahandläggarna befinner sig därför ofta i en konflikt av dubbla lojaliteter. Påena sidan de hårda kraven som ställs av politiker och förvaltningschefer närdet gäller kostnadsanpassningen och på den andra den enskildas krav på att fåsitt behov av personlig assistans tillgodosett.Assistansreformen kan sammanfattas så att den har inneburit nya, tidigarehelt okända möjligheter till ett människovärdigt liv. För många har det utgjorten möjlighet att lämna en tidigare tillvaro som passivt vårdobjekt för att levaunder samma villkor som andra. Knytningen till socialförsäkringen är en påsolidarisk grund utformad garanti som kan omfatta alla den dag någondrabbas av sjukdom eller skada och är därför en naturlig del av social-försäkringen.AvräkningsperiodenRegeringen föreslår att den enskilda enbart skall kunnaspara/disponera beviljade assistenttimmar under högst tremånader mot nuvarande ett år.Regeringen vill med detta minska skillnaden mellan beviljade och användaassistanstimmar som är . De timmar som inte förbrukas återbetalasmed nuvarande regler. Genom den justeringen av utbetalningsrutinerna kanman undvika att mer pengar än nödvändigt ligger ute och påverkar statensräntenetto.Det går att göra andra förändringar i rutinerna och som kan ta hänsyn tillden assistansberättigades möjligheter att förfoga över beviljade assistans-timmar. föreslår att , intresseorganisa-tioner och brukarkooperativ får i uppdrag att komma med ett sådant förslag.Valfrihet, självbestämmande och integritet är bärande principer i lag omstöd och service till vissa funktionshindrade. Därutöver är trygghet, kontinui-tet och möjlighet till helhet i tillvaron det som lagstiftaren genom rättighetentill personlig assistans önskat tillföra den funktionshindrade. En viktigförutsättning för att uppnå dessa värden är att den enskilde kan disponeraanvändningen av beviljad assistans . Det handlar omatt kunna planera aktiviteter och resor som samspelar med detsociala livet i övrigt. Det gäller ledighet från arbetet, familjeförhållanden,möjliggörandet av spontana aktiviteter, att ta tillfällen i flykten, m.a.o. levaett rörligt och aktivt liv. Barnen går i skolan och har helt olika behov olikatider av året, t. ex. under skolterminer och under sommarlov.Med regeringens förslag kommer andelen som måste söka för tillfälligtutökat behov att bli fler. Det innebär att flera måste vända sig till kommunen.Detta medför onödig inblandning i den enskildes personliga och socialaförhållanden och känns integritetskränkande. Detta anser vi inte vara förenligtmed målen och intentionerna med LSS-lagarna. Vi anser också att förslagetom en tremånaders avräkningsperiod även kommer att leda till ettadministrativt krångel som ökar kostnaderna. Detta kommer inte bara attgälla handläggande myndigheter utan även assistanssamordnarna, vare sigdessa är kommunala, brukarkooperativ eller andra fristående samordnare. Detgäller att göra ett omfattande avstämningsarbete. Därtillkommer kostnaden att ligga kvar mellan avräkningsperioderna och därmedskapa stora redovisnings- och tolkningsproblem mellan handläggandemyndighet och assistanssamordnarna.Vänsterpartiets slutsats är att förslagen i propositionen om kortare avräk-ningstid på ett omotiverat sätt begränsar den enskildes möjligheter attdisponera sin tid på ett för andra självklart sätt. anser därförattnuvarande avräkningsperiod på högst skall behållas.AdministrationskostnadenMer än av all personlig assistans administreras avkommunerna, d.v.s. den enskilde brukaren använder sinassistansersättning till att köpa personlig assistans somkommunen tillhandahåller. Inom timersättningen finns ettbelopp på högst som brukar benämnasadministrationsersättning. Det är en kostnadsersättning förlöne- och personaladministration, utbildning m.m., menockså för assistanskostnader som ovan nämnts. Förutsättningför att brukarna skall kunna planera och genomföra olikaaktiviteter är att de har medel för assistanskostnader och attde har kontroll över dessa medel.Nu är det så att kostnaderna är oförklarligt stora mellan olika assistans-samordnare. Inte sällan är de så höga att det inte finns något utrymme förassistansanordnare. Å ena sidan förekommer det att både administration ochassistansomkostnader mycket väl ryms inom ett belopp som är väsentligtlägre än . Av någon anledning är kommunernasadministrationskostnader genomsnittligt väsentligt högre än andraassistansanordnares. Resultatet blir inte sällan att brukaren, i stället för attförfoga över ett känt belopp, tvingas till ett förnedrande ansökningsförfarandehos kommunen för att kunna genomföra olika aktiviteter. Från flerahandikapporganisationer rapporteras också att enskilda medlemmar som harpersonlig assistans nekats de medel som behövs för att täcka assistans-omkostnaderna vid kurser, konferenser, kongresser och liknande. Vänster-partiet anser att detta problem närmare måste utredas.Definitionen av personligassistansRegeringens förslag måste med nödvändighet förtydligas.Grundförutsättningarna skall vara att rätten till personligassistans skall förbehållas personer som till omfattning ochkaraktär har stora funktionshinder. Rätt till personligassistans skall kunna erhållas i en omfattning som innebärgoda levnadsvillkor och ger den enskilde assistansberättigademöjligheter att fullt ut leva som andra.Detta skall preciseras med vad som sägs i proposition 1992/93:159 om stödoch service till vissa funktionshindrade:Med funktionshinder avser jag förvärvade eller medfödda fysiska ochpsykiska funktionshinder på grund av sjukdom eller skada. Varken orsakentill eller arten av sjukdomen eller skadan, och inte heller den medicinskadiagnosen, bör spela någon roll i sammanhanget. Funktionshindret skall föratt omfattas av lagen vara stort och varaktigt. Det skall också ha en sådankaraktär och omfattning att det starkt påverkar flera viktiga livsområdensamtidigt, t.ex. boende, fritid eller behov av habilitering ellerrehabilitering.Det gäller t.ex. om en person till följd av funktionshinder är mycketberoende av hjälpmedel eller har återkommande behov av annan personshjälp för den dagliga livsföringen i boendet, i utbildningssituationen, iarbetet,eller för att förflytta sig, för att meddela sig med andra eller för attta emot information.Detta innebär att varje enskild funktionshindrad har rätt att fåsitt behov av personlig assistans individuellt prövat. Ingenskall kunna uteslutas från rätten till insatser med stöd avlagen. vill genom ett till kännagivande attriksdagen klargör detta för regeringen.Avgränsningen motkommunal verksamhetRegeringen föreslår att assistansersättningen inte skall kunnalämnas för tid när funktionshindrade personer vistas ibarnomsorg, skola, inklusive särskola eller deltar i dagligverksamhet. Undantag skall kunna göras om särskilda skälföreligger. Detta kan gälla exempelvis situationer där denenskildes funktionshinder skapar särskilda svårigheter attkommunicera med andra än sin eller sina personligaassistenter eller där det med hänsyn till denfunktionshindrade personens hälsotillstånd är viktigt att denpersonliga assistenten finns till hands. Därutöver skall ävenandra personliga skäl kunna ge rätt till assistans iverksamheter där det är särskilt angeläget att denfunktionshindrade har ett starkt begränsat antal personerknutna till sig.Regeringen eftersträvar med detta förslag att gränsdragningen mellanpersonlig assistans, som finansieras med statlig assistansersättning, ochnärliggande kommunala och landstingskommunala verksamheter tydliggörsoch beaktas.Assistansutredningen och även RRV:s revisionsrapport visar att assistans-delen i verksamheter utgör en stor andel av kostnaden. harkonstaterat att de som beviljas personlig assistans har så omfattandefunktionshinder att det ger rätt till assistans. För dessa har tillgången tillpersonlig assistans i barnomsorg, i skolan eller i den dagliga verksamheteninneburit trygghet, kontinuitet och en enhetlig lösning av assistansen somtidigare inte varit möjlig att uppnå. En mer restriktiv bedömning kommer attfrånta dessa personer de nya kvaliteter som tillgången till personlig assistansiverksamheter tillfört dem. Istället borde en analys ha gjorts om vad ordinariepersonal i t. ex. skolan normalt kan ge och vad som är personlig assistansenligt assistansreformen. I en s. k. rh-klass är det t. ex. rimligt att detfinnsordinarie personal som även kan ge det personliga stöd som en elev medrörelsehinder har. Om samma elev går i en "vanlig" klass är förutsättningarnaannorlunda.Vi vill ytterligare citera ur proposition 1992/93:159: "Lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade är inte detaljstyrande, utan syftar tillattdefiniera rättigheter för människor med funktionshinder. "Med tillgång till personlig assistans finns alltid någon hemma om man blirsjuk. Den enskilde eller hans/hennes anhöriga behöver aldrig oroa sig för hurassistansbehovet skall tillgodoses vid sjukdom. Det blir inga problem vidlovdagar, läkarbesök går att genomföra utan att någon av föräldrarna behöverta ledigt från arbetet.Det är vanligt att svårt funktionshindrade barn och vuxna regelbundetmåste besöka sjukgymnast och/eller logoped, göra sjukhusbesök och passatider för utprovning av hjälpmedel. Skolan eller verksamheter stänger underlov, klämdagar och under personalens studiedagar.Regeringens förslag om att assistansersättning skall kunna lämnas även förtid vid kortare sjukhusvistelser tycker vi är positivt. stöderdetta förslag, men vill vi framhålla vikten av att tiden då assistansskall lämnas anpassas till omständigheterna som möjliggör en fungerandeassistans efter sjukhusvistelsen. Det gäller framförallt den tidsödande ocharbetskrävande inskolningen av nya assistenter. Det gäller även kollektivavtalsom reglerar uppsägning m.m.Regeringen föreslår också att assistansersättning inte skall lämnas försjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen. anseratt detta som princip är riktigt. Vi vill dock framhålla att för den enskildafunktionshindrade kan det ingå vad som allmänt betraktas som sjukvårdandeinsatser, men för dem är det en naturlig del i den dagliga livsföringen. Vitänker då på personer som t. ex. är beroende av respirator eller personer somintar näring genom sond. Vi anser att klart skall uttala sig för attsådana insatser skall undantas och vara ersättningsberättigade.Regeringen avser att spara 215 miljoner och motverkakostnadsövervältringar. föreslår att assistansersättning skallkunna lämnas när funktionshindrade personer vistas och deltar i barnomsorg,skola eller daglig verksamhet enligt LSS. Vi föreslår vidare att kostnadsöver-vältringen löses genom reducering av statsbidraget till kommunerna med densumma som regeringen hoppades kunna spara, 215 miljoner.Barns rätt till personligassistansRegeringen föreslår att vid bedömningen av barns rätt tillpersonlig assistans och omfattningen av denna skall särskiltbeaktas vad som normalt kan anses falla inom ramen förnormalt föräldraansvar som enligt åvilar allavårdnadshavare med hänsyn till barnets ålder, utveckling ochomständigheter i övrigt.Föräldrar till barn med omfattande funktionshinder har i sig både störreansvar och större arbetsbörda än föräldrar till icke funktionshindrade barn.Regeringens förslag präglas därför både av ett moraliserande och ettförmyndaraktigt förhållningssätt, som om föräldrar till barn som fåttpersonlig assistans inte fullt ut tar sitt föräldraansvar enligt . Vivill dock inte påstå att detta är regeringens avsikt med förslaget, men det ärprincipiellt felaktigt att sammankoppla föräldraansvar med antalet timmarföräldrar till funktionshindrade barn ägnar åt praktisk omvårdnad.Föräldraansvaret kan bara knytas till huruvida föräldrarna tar ansvar för attbarnet erhåller goda uppväxtförhållanden. Ett uttryck för detta är att somförälder tillse att barnet erhåller den personliga assistans det behöver.Psykiska funktionshinderDet råder en klar diskriminering av de psykisktfunktionshindrade när det gäller att få ta del av insatser somregleras av LSS. befarar att dennadiskriminering ökar när nu regeringen förstärker intrycket avatt lagen skall gälla främst personer med fysiska handikapp.De psykiskt funktionshindrade som behöver motivations-och aktiveringsinsatser kommer inte att få rätt till assistansannat än i undantagsfall. Det är få med psykiskafunktionshinder som får assistans. av de ärendensom handlagts av försäkringskassorna tillhör denna grupp.Behovet är mångfalt större.En av de stora svårigheterna är den stora kunskapsbrist som finns hoshandläggarna. En psykiskt funktionshindrad person kan vara helt ur stånd attklara sig själv och skulle behöva bistånd med personlig hygien, mathållningoch allt annat som hör till ett mänskligt psykosocialt liv.Vänsterpartiet anser att personer med psykiska funktionshinder skall hasamma rätt till stöd och service som andra med funktionshinder, och vi anseratt denna grupp skall omfattas av lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade. Denna fjärde personkrets kunde då avse personer medsvåra och djupgående psykiska funktionshinder. Vi föreslår att riksdagenbeslutar om att hos regeringen begära att detta utreds. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna att enutredning/uppföljning av assistansreformen inte bör komma till stånd,2. att i enlighet med vad i motionen anförts hosregeringen begär att i samråd medintresseorganisationer och brukarkooperativ gör en översyn av hurutbetalningsrutinerna kan förändras,3. att i enlighet med vad i motionen anförts avslårregeringens förslag om att förkorta avräkningstiden förassistansersättning från ,4. att i enlighet med vad i motionen anförts hosregeringen begär att gör en översyn avkommunernas hantering av administrationskostnaderna,5. att beslutar att i enlighet med vad i motionen anförtsändra definitionen av begreppet personlig assistans,6. att avslår regeringsförslaget om att assistansersättninginte skall utgå för tid när funktionshindrade personer vistas eller deltari barnomsorg, skola eller daglig verksamhet enligt LSS,7. att beslutar minska statliga bidrag till kommuner med215 ,8. att hos regeringen begär en utredning om hur personermed psykiska funktionshinder kan inordnas som en fjärde personkrets ilag om stöd och service till vissa funktionshindrade.