mot · GK02Fi24 · 1996-11-08 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:51 Vissa frågor om den kommunala ekonomin I sin skrivelse 1996/97:51 till redogör regeringenför hur den ingripit och i förordning upphävt deuppräkningsfaktorer RRV () fastställt förkommunalskatteutbetalningarna och istället bestämtnya sådana. Åtgärden innebär att kommuner och landstingerhåller mer i preliminärutbetalning . Bakgrunden är att regeringen säger sigvara säker på sin mer optimistiska prognos beträffande densvenska ekonomins utveckling.För den händelse att regeringens prognos infrias blir innebörden avingripandet att kommuner och landsting likviditetsmässigt får denförstärkning de i annat fall skulle få vänta på till 1999, då slutavräkningenför1997 regleras mellan stat och kommun. Om regeringen gör en allt föroptimistisk prognos, kommer däremot kommuner och landsting att 1999 fååterbetala de medel de erhållit för mycket. (Just detta senare inträffar förkommunsektorn 1997 då flertalet kommuner och landsting får återbetala förmycket erhållna skattemedel avseende ).Regeringen säger tydligt i sin skrivelse att "slutavräkning av 1997 årsskatteinkomster kommer att ske i sedvanlig ordning". Därigenom är heltklarlagt att kommuner och landsting enligt gällande regler skall återbetala förför mycket erhållna skatteintäkter, om regeringens i förhållande till RRV meroptimistiska prognos slår fel.Mot den beskrivna bakgrunden är det förvånande att regeringen inskriditmot den gällande ordningen för utbetalning av preliminära skattemedel tillkommunerna. Om den ekonomiska utvecklingen blir gynnsam vet nämligenkommuner och landsting att de får del av denna genom ökadeskatteinkomster. De saknar inte själva förutsättningar att bedöma utveckling-en och månad för månad registrera vad som händer i ekonomin. Regeringensskrivelse visar därmed indirekt vad vi moderater länge anfört, nämligen attdet för kommunsektorn är avgörande att får en god ekonomisk till-växt. De strukturella förändringar som vi moderater i andra motionerförespråkar är sålunda av den allra största betydelse för kommuner ochlandsting när de skall bedöma sina framtida resurstillskott.Att nu likviditetsmässigt förstärka kommunsektorn på det sätt regeringengör innan man nått den önskade förbättringen av ekonomin ger emellertid enfelaktig signal beträffande det framtida samhällsekonomiska utrymmet förkommunal verksamhet. Åtgärden kan då bl.a. leda till att pågående för-ändringsarbete upphör eller senareläggs och därmed bli kontraproduktiv.Företrädare för kommuner och landsting har dock reagerat suntskeptiskt till regeringens åtgärd. De förefaller inse att risken kan vara storattde får återbetala för mycket erhållna skattemedel 1999. I den situationen harfinansministern och inrikesministern vidtagit en konstitutionellt uppseende-väckande åtgärd. I ett pressmeddelande med information till kommuner ochlandsting lämnas en garanti att medel upp till ett belopp på 2,6 miljarderkronor i praktiken ej skall behöva återbetalas om skattekraftsutvecklingen ejblir den prognosticerade. Något förslag i den riktningen har regeringenemellertid ej avlämnat till . Förfarandet är synnerligen anmärk-ningsvärt. Vad det konkret torde handla om är att ett par statsråd på förhandförsökt binda upp den riksdag som skall fatta ett beslut omstatsbidrag till kommuner och landsting . Bortsett från det rentkonstitutionellt märkliga i detta är det onekligen märkligt att nu lova justkommunsektorn i extra anslag 1999 i en situation somdessutom förutsätter att den ekonomiska utvecklingen blir sämre än vadregeringen nu kalkylerar med.Vi finner sålunda att regeringens handlande präglas av märkliga improvi-sationer som i sin tur kräver nya improvisationer. I stället för att konsekventmedverka till de för ekonomins funktionssätt nödvändiga strukturför-ändringarna läggs förslag som syftar till att ge, i detta fall kommunsektorn, enfalsk trygghetskänsla. Den typen av åtgärder leder inte till den nödvändigatillväxten i . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av strukturella förändringar för en bättre ekonomi.