mot · GK02Bo234 · 1996-10-07 00:00:00 — Alla borde kunna ställa sig bakom målet "Alla har rätt till engod bostad till rimlig kostnad." Ändå har inte alla människorden rätten i dag.Å ena sidan står det i grundlagen "Det skall särskilt åligga det allmänna atttrygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för en socialomsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö." Även i socialtjänstlagenfinns formuleringar som betonar samhällets ansvar för bostad och boende.Å andra sidan visar en analys av situationen på bostadsmarknaden att lägethar blivit bra mycket tuffare . Vräkningarna har ökat kraftigt ihela landet, alltfler flyttar av kostnadsskäl till en billigare lägenhet,ungdomar flyttar i allt större utsträckning hem till sina föräldrar och förförsta gången finns tecken på att trångboddheten ökar.Undersökningar av hushållens ekonomi bekräftar också att hushållen har fåttdet sämre.Känslan av att samhället har tagit ett allt längre kliv ifrån sitt ansvar förbostadsförsörjningen och fördelningen av bostäderna breder ut sig. Mångaifrågasätter allt oftare om samhällets mål som de finns formulerade igrundlagen och socialtjänstlagen uppfylls.Kraftigt höjd hyraHyran för en genomsnittlig trerummare har ökat med 80procent . harkonsumentprisindex ökat och matprisernamed . Drygt en tredjedel av lönen efter skattgick till hyran 1995. gick en fjärdedel tillhyran. En av de främsta förklaringarna till de ökadeboendekostnaderna är statens minskade subventioner tillboendet.De nybyggda och de ombyggda lägenheterna är de allra dyraste. Ennybyggd lägenhet i kostar perkvadratmeter. Det motsvarar cirka 6 300_för entrerummare . De ombyggda lägenheterna kostar oftanästan lika mycket. Paradoxalt nog är det just dessa lägenheter som står tillförfogande för dem som håller på att etablera sig på bostadsmarknaden,ungdomar och barnfamiljer.Ökat antal vräkningarVräkningarna har ökat kraftigt . Specielltkraftig var ökningen . För drygt 70 %av vräkningarna var orsaken hyresskulder påmindre än . En stor del av förklaringen till detökade antalet vräkningar är sannolikt de stora hyreshöjningarsom genomfördes då effekterna av skattereformen slogigenom. Enligt skattereformen skulle detta kompenseras medutökat bostadsbidrag. Det är dock få av de vräkta personernasom trots låga inkomster haft eller ens sökt bostadsbidrag.70 % av de vräkta bor i allmännyttiga bostadsföretag. Det skall jämförasmed att av samtliga boende i lägenhet har denna upplåtelseform.Detta innebär dock inte att allmännyttiga bostadsföretag har en hårdarevräkningspolicy än andra värdar. Förklaringen till allmännyttansöverrepresentation är att man där haft en mer generös inställning gentemotnya hyresgäster. Därmed har de tecknat kontrakt med potentiellaproblemhushåll i större utsträckning än andra värdar. Dock har allmännyttanunder intagit en mer marknadsmässig hållning vilket medstor sannolikhet kommer att minska andelen vräkta som kommer urallmännyttan.Flyttning av kostnadsskälCirka 380 000 personer () flyttade av kostnadsskälunder . Det framgår av årligaundersökning om flyttning . Det är någotfler än året innan då det var som uppgav att dehade behövt flytta av kostnadsskäl under de senaste två åren.Skillnaderna är påtagliga mellan olika grupper. Det är framför allt hushåll ihyresrätt och i viss mån i bostadsrätt som av kostnadsskäl har flyttat till enbilligare bostad under de senaste åren.760 000 personer eller av alla i åldern tror att dekommer att behöva flytta av kostnadsskäl till en mindre eller billigare bostadinom . Det är nästan en fördubbling dåundersökningen gjordes . För vissa grupper är emellertidandelen som tror sig behöva flytta betydligt större. Var femte person ihyresrätt tror att de kommer att behöva flytta av kostnadsskäl under denärmaste åren. Det är betydligt fler än i de andra upplåtelseformerna.Det har blivit svårare attkomma in påbostadsmarknadenDet har blivit allt svårare att ta sig in på bostadsmarknaden.Fastighetsägarna ställer högre krav på hyresgästerna i dagjämfört med tidigare.Den information som såväl allmännyttiga som privata värdar inhämtar förekontraktsskrivning handlar framförallt om kontakt med tidigare värdar samtkreditupplysning. En tredjedel av värdarna tar dessutom kontakt med densökandes arbetsgivare. Allmännyttan är något mer liberal vad gäller attteckna avtal med hyresgäster som har betalningsanmärkningar. Många av deallmännyttiga företagen har blivit hårdare i sin bedömning av nyahyresgäster.Situationen i visar på en alldeles speciellproblematik. Den kommunala bostadsförmedlingen har avtal med både deallmännyttiga och de privata fastighetsägarna om att en viss andel av delediga lägenheterna skall lämnas till bostadsförmedlingen. De allmännyttigaskall lämna två tredjedelar och de privata skall lämna varannan lediglägenhet.Problemet är att bostadsförmedlingen får in väldigt få lägenheter iattraktiva områden. Att de allra flesta lägenheterna som de får in ligger imindre attraktiva områden, skapar alldeles speciella problem.I gäller alldeles speciella krav i vissa av de mindre attraktivabostadsområdena. Där har fastighetsägarna högre godkännandekrav på nyahyresgäster. Lägenheter i dessa områden förmedlas bara till människor medvaraktig inkomst. Man får inte leva på socialbidrag och ej vara arbetslös. Detbetyder t ex att ungdomar utan fast arbete inte kan bli förmedlade en lägenheti mindre attraktiva bostadsområden. De är i princip hänvisade till lägenheter iattraktiva områden. Detta är emellertid uteslutet av ett annat skäl, nämligenatt de i regel har för kort kötid. Som ung har man alltså mycket svårt attkomma in på bostadsmarknaden i Stockholm.De högre godkännandekraven sätts upp av de allmännyttigafastighetsägarna själva. Kraven får endast gälla inom ett begränsatgeografiskt område och endast . Syftet med kravenskall vara att motverka segregation i området.Sedan bostadsanvisningslagen försvann har det blivit allt mer tveksamt omde lediga lägenheterna fördelas på ett rättvist sätt. Fastighetsägarnabestämmer i stor utsträckning själva vilka de skall hyra ut sina lägenhetertill,och av mer eller mindre seriösa privata förmedlare har blivit alltmervildvuxen. Kommunerna måste ta ansvar för att fördelningen av de ledigalägenheterna sker rättvist. Privata och allmännyttiga fastighetsägare kommerinte att ta detta ansvar. Kommunalt ansvar behöver inte nödvändigtvisinnebära bostadsförmedling i regi.Många bostadssökande har blivit lurade på både lägenheter och pengar avhalvskumma privata bostadsförmedlingar. Om privat bostadsförmedling skallfå förekomma måste samhället ha insyn i verksamheten. Det enda rimliga äregentligen att lagen ändras så att liknande krav ställs på den som förmedlarhyreslägenheter som på den som förmedlar bostadsrätter.Problemen kan lösas omviljan finnsBeskrivningen av hur allvarligt det ser ut påbostadsmarknaden kan göras hur lång som helst. Att det harblivit tuffare på bostadsmarknaden är alldeles klart. Dettaproblem skulle emellertid vara betydligt mindre omsamhället hade en ambition att ta itu med problemen, mendet kan upplevas som om samhället har tagit ett allt längresteg ifrån sitt ansvar för bostadsförsörjningen.BostadsförsörjningDet har alltid funnits stora skillnader i hur kommunernatolkat sitt ansvar för bostadsförsörjningen. I en region somStockholm har det yttrat sig i att vissa kommuner tagit på sigett regionalt ansvar och byggt bostäder för regionens behovmedan andra byggt i mycket begränsad utsträckning ochendast för vissa kategorier.Sedan några år tillbaka har kommunerna inte längre samma skyldighet attplanera sin bostadsförsörjning som . har en rad avkommunens styrmedel avvecklats. Den utvecklingen har gett kommunernaännu större utrymme att undvika att ta sitt ansvar för bostadsförsörjningen.Det är tveksamt om man helt kan överlåta på kommunerna att självabestämma vilket ansvar de skall ta för bostadsförsörjningen. Lagen måsteskärpas så att kommunerna blir skyldiga att ta ansvar förbostadsförsörjningen.Samhället måste ta ansvar för bostadsplanering och bostadsförsörjning ochplacera in bostadspolitiken i helhetsperspektiv. Bristande samhälleligtansvar, ekonomiskt och socialt, för bostadspolitiken får allvarligakonsekvenser, inte bara inom boendet. Vidgade klyftor mellan olika gruppermed ökad segregation, kriminalitet och förslumning leder till ökadesamhällsekonomiska kostnader. I slutändan kanske dessa kostnaderöverstiger de besparingar som gjorts i statsbudgeten.Boende oavsett boendeform måste ges makt och medel över livet ochutvecklingen i både bostadsområde och stadsdel. Upprustning måste ske påde boendes villkor.Allmännyttans ställning ochstatusAllmännyttan har varit en viktig del i bostadsförsörjningen.Förutsättningarna för de allmännyttiga bostadsföretagen harförändrats radikalt . Mellan 1991 och 1994slopades en rad särregler som allmännyttan hade. Parallelltmed detta har förutsättningarna för bostadspolitiken ocksåförändrats, sämre räntebidrag, minskat ansvar förbostadsförsörjningen för kommunerna, slopadbostadsanvisningslag etc.I den nya situationen vill ledningen i många allmännyttiga bostadsföretaginte längre att företagen skall betraktas som allmännyttiga. Företagen skallvara som vilka privata företag som helst. I ett sådant läge finns det knappastanledning för kommunerna att äga bostäder över huvud taget. Skallkommunerna äga några bostäder så skall de också ha vissa ambitioner medsitt ägande. De allmännyttiga bostadsföretagen skall ha ett socialt ansvar ochej verka utifrån marknadsprinciper, där vinstmaximering är det främstamålet.Att allmännyttan är vad den varit bekräftas också av den ökadeutförsäljningen. har det sålts en rad allmännyttiga bostäder,både till privata fastighetsägare för fortsatt uthyrning och tillbostadsrättsföreningar för ombildning till bostadsrätter. Bara i Stockholmslän uppgår försäljningen till mer än 13 000 lägenheter.Under det senaste året har det blivit allt vanligare att kommuner säljer utallmännyttiga bostäder därför att ekonomin i företagen och/eller kommunenär dålig. Det finns också exempel på att kommuner rivit lägenheter. Blirutförsäljningen omfattande hotas bruksvärdessystemet och hela den socialabostadspolitiken.De allmännyttiga bostadsföretagen kom till för att kommunerna skullekunna ta sitt ansvar för bostadsförsörjningen och kommuninvånarnasboendeförhållande. Bostadsmarknaden är annorlunda nu men allmännyttanfyller fortfarande en funktion, den är en del i den sociala bostadspolitiken.Allmännyttan skall drivas utan enskilt vinstintresse, hyrorna skall varabaserade på självkostnaden, den skall erbjuda demokratiskt inflytande ochhyressättningen skall ske efter bruksvärde/boendevärde. Den allmännyttigahyresrätten fyller också en funktion därför att den genombruksvärdessystemet sätter ett tak för hyrorna i de privata hyresrätterna.Bruksvärdessystemet får inte urholkas. Det behövs för att hålla hyrorna på enrimlig nivå.För att den allmännyttiga hyresrätten skall överleva kan det komma attkrävas smärtsamma förändringar. Läget är mycket allvarligt för mångakommunala bostadsföretag, och ägaren har inte resurser att göra något åtsituationen. Det gäller inte minst små företag i små kommuner. De är oftamycket högt skuldsatta på grund av en stor och sen byggproduktion. Därmedär de beroende av räntebidrag och har höga hyror i sitt bestånd. Dessa företaghar inga rimliga förutsättningar att överleva utan måste rekonstrueras.Det är rimligt att staten medverkar i detta arbete, inte minst ekonomiskt. Detkan inte vara rimligt att invånarna i den enskilda kommunen skall bära heladet ekonomiska ansvaret. Staten och kommunerna tog ett gemensamt ansvarför att bostäderna byggdes. måste de gemensamt ansvara förallmännyttans överlevnad för framtiden. Ett sätt skulle kunna vara att skapaförutsättningar för kommunerna att äga fastigheter och bedrivafastighetsförvaltning över kommungränserna.Bryt trendenLäget på bostadsmarknaden visar att utvecklingen går åt felhåll. De ändringar som gjorts i lagar och regler samt isubventionssystem har dessutom förstärktden negativa utvecklingen.Det är absolut nödvändigt att bostadspolitiken förändras på ett radikaltsätt, och det är bråttom. Ju går desto svårare blir det attrepareraskadorna och vända den negativa utvecklingen. Det måste finnas andraambitioner för bostadspolitiken än att minska statens utgifter.Bostadspolitiken måste utgå ifrån människan. Det är dags att bryta dennegativa utvecklingen på bostadsmarknaden och utveckla en bostadspolitikdär alla har rätt till en god bostad till en rimlig kostnad. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av lagstiftningen vad gäller kommunernasbostadsförsörjningsansvar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om instrument för rättvis fördelning av bostäder,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att privata bostadsförmedlingar måste omfattas av samhällsinsyn,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om allmännyttans ställning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samägande av fastigheter och samordning avfastighetsförvaltning över kommungränserna.1