mot · GJ02Jo36 · 1996-06-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:226 Hållbar utveckling i landets fjällområden Mänskliga aktiviteter påverkar fjällområdet liksom alla andralandområden. Rekreation och friluftsliv utövas i storutsträckning i det svenska fjällområdet. Enorma ytor står tillförfogande för detta. sker de flesta besöken iform av vandringar längs de vandringsleder som ställts tillförfogande. Övernattningsstugor med jämna mellanrumunderlättar för denna form av turism. besöks fjällenav stora skaror människor som söker motion och frisk luft.Allt flera utnyttjar skotern som fordon att nå olika områden ifjällvärlden. Turismen är en stor inkomstkälla för den bofastafjällbefolkningen.I många delar av fjällvärlden finns restriktioner som omöjliggöräven en ekoturismsatsning. Svårigheter att finna andra sysselsättningar idessa regioner gör att många väljer att flytta från området. En levandefjällbygd blir därmed inte en möjlighet.Många kommuner har restriktioner lagda över stora delar av kommunensyta. Dispenser och regelsystem försvårar utveckling som skulle underlätta förden bofasta befolkningen att finna utvecklingsutrymme. De stora områdensom avsatts för nationellt ändamål innebär att inkomster från området intestår att finna, kommunen får svårigheter att finna ersättningsarbeten. Tillexempel är av yta belagd med förbud och restriktioner.Om ytterligare restriktioner beslutas är det en självklarhet att kommunenssynpunkter skall beaktas. Detta gäller inte minst en fortsatt översyn avregleringsområden. Detta bör ges regeringen till känna.Att nu ytterligare lägga restriktioner i dessa områden känns för mångabofasta omotiverat. Skotern har givit en frihet att nå andra områden inomfjällområdet på ett smidigt sätt. Många gamlas isolering har kunnat brytasvintertid, då skotern givit nya kommunikationsmöjligheter. Ett antal äldresaknar körkort eller traktorkort och kommer inte längre att finna dennamöjlighet att nå omvärlden möjlig.När det gäller miljöhoten mot fjällvärlden så står onekligen skotertrafikenför en del i det hotet. När man ser beräkningar avemissioner från snöskotrar i bör man också ha i minnet att detstörsta antalet skotrar framförs i mellanbygder och kustbandet den störstadelen av säsongen. Kortare perioder, påsk- och sportlovstiden, sker enanhopning av skotrar i fjällområdet. Det innebär att dessa utsläpp inte enbartsprids i dessa områden. Naturligtvis skall detta avfall minskas, men samtidigtmåste all miljöpåverkan från andra länder som förs upp i fjällkedjan ocksåpåverkas. Forskning har exempelvis visat att aluminiumutsläpp från avlägsetliggande aluminiumverk har förorsakat stora skador på fågeläggens håll-fasthet. På samma sätt påverkas fjällnaturen av utsläpp som ej sker i området.Detta bidrar naturligtvis till att alla källor till ökade utsläpp bör bevakas,intebara i fjällvärlden utan över hela landet.När det gäller beslut rörande förbud mot viss yrkestrafik ser det onekligenut att kunna leda till en byråkrati som kan vara svår att hantera. Iblanduppstår skador som snabbt måste repareras, vatten och avlopp eller hämtningav fällda djur. I dessa fall bör dispensförfarandet förenklas och kunna gesfastboende eller yrkesutövare som får denna typ av uppdrag, för att inteytterligare försvåra och förhindra för fastboende att få normal service i sittboende. Kommunen bör kunna ombesörja denna typ av dispenser. Detta börges regringen till känna.Hastighetsbegränsningar för terrängskotrar har redan frivilligt genomförts imånga områden. Denna hastighetsbegränsning bör kunna variera efter deförutsättningar som föreligger. Att inte tillåta högre hastigheter är pertimme kommer att försvåra för de turer som arrangeras för skotersällskapmed långfärd på skoter. Att dessa i vissa områden har en fartbegränsning på50 km är viktigt, då förutsättningarna är sådana. Vid långfärder längs leder avannan karaktär kan vara en lämpligare fart. Naturligtvis kanman diskutera nyttan av en regel som svårligen kan kontrolleras eller beivras.Önskar man en hastighetsbegränsning borde skoterns förmåga att köra meraän vara begränsad redan vid tillverkningen. I annat fall blirdenna regel mycket svår att efterleva. Därför bör regeringen återkomma medförslag om en begränsning av skoterns förmåga att framföras med högrehastighet än . Regeringens förslag rörandehastighetsbegränsning bör avslås och ersättas med ett förslag som grundas påfrivilliga överenskommelser fram till dess hastighetsbegränsning som grundaspå skoterns konstruktion kan genomföras.Skärgårdens känsliga områden bör enligt propositionens förslag undantasoch regleras när det gäller terrängskotertrafik. Även områden i mellanbygdenkan ha liknande skäl. Inte minst i närheten av städerna borde behovet avtysta, miljövänliga områden eftersträvas. Skoterleder och övervakning avlederna bör också finnas i dessa områden. Detta bör ges regeringen till känna.Ökade miljökrav på terrängskotrar förs fram i propositionen. Tyvärr saknasbestämmelser rörande bullerproblemen. Med teknikens hjälp borde dettakunna lösas . Denna möjlighet har dock inte beaktats i detta förslag,men borde eftersträvas i det fortsatta arbetet. Kan man bemästra utsläppenoch bullret skulle det inte föreligga så stora hinder för skotertrafiken ifjäll-området.Genom kravet på körkort kommer många äldre förare inte att kunnaframföra sina fordon . Tiden fram till ikraftträdandet avkörkortskravet är synnerligen kort, och jag föreslår därför att den träder ikraftförst . Man bör i detta arbete också beakta att i avdödsolyckorna med skotrar inblandade så är förarna alkoholberusade.Information rörande alkohol och terrängskoterkörning bör intensifieras. Dåresurser i stort saknas för kontroller av skoterförarnas promillehalt måste nyavägar prövas för att nå dessa förargrupper med information rörande riskernaatt köra skoter berusad. Kunde detta beivras skulle olycksfallen ocksåminska.Skoterklubbarna har på ett förtjänstfullt sätt på frivillig väg arbetat med attanlägga leder och reglera skotertrafiken så att den inte skall störa omgivandeområden. Dessa erfarenheter måste fortsättningsvis tas med i myndigheternasarbete. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommunernas medverkan i beslut röranderegleringsområden för terrängkörning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommunernas möjligheter att lämna dispenser föryrkesmässig trafik med terrängskoter,3. att avslår förslaget om hastighetsbegränsning förterrängskoter,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om hastighetsbegränsning för terrängskotrar genominbyggd hastighetsreglering,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bullerbekämpning av terrängskotrar,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om reglering av skoterleder i andra områden änfjällbygden,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införandet av traktor/körkortskrav för förande avterrängskoter,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ökade insatser för alkoholinformation tillskoterförare.Stockholm den 12 juni 1996Karin ()