mot · GK02Jo779 · 1996-10-07 00:00:00 — Motionen delad mellan flera utskottBakgrundI , vid om miljö och utveckling iRio de Janeiro, undertecknades konventionen om biologiskmångfald av 153 stater samt EU. har ytterligare 14stater anslutit sig till konventionen. Konventionen syftar tillatt bevara den biologiska mångfalden, till ett långsiktigthållbart nyttjande av mångfaldens beståndsdelar och till enrättvis fördelning av de nyttigheter som kan vinnas urgenetiska resurser. Konventionen anger bestämmelser ominrättande av skyddade områden, hållbara brukningsmetoder,om miljöansvaret inom olika samhällssektorer samt omutbildning och forskning. presenterade denförra regeringen propositionen Strategi för biologiskmångfald (prop 1993/94). I denna strategi läggs fast attmiljömålen ska ges samma vikt och betydelse som skildaekonomiska överväganden. En bärande princip i strategin ärinsikten att upprätthållandet av den biologiska mångfalden ären förutsättning för ekosystemens långsiktigaproduktionsförmåga. Det slås fast att en kombination avmiljöanpassning av olika samhällsverksamheter och skyddav värdefulla naturområden krävs.De olika sektorsmyndigheterna (, , och ) har under ledning arbetat framaktionsplaner med åtgärder som syftar till bevarande och hållbart nyttjandeav biologisk mångfald. Strategin lägger fast ett klart kostnadsansvar för olikanäringar och sektorer för de skador som verksamheten åstadkommer pånaturen.Utöver denna konvention har att efterleva ett antal andra konven-tioner på naturområdet: (skydd för hotade arters livsmiljö-er), Bonnkonventionen (skydd för flyttande djur och fåglar), våtmarkskon-ventionen samt EUs fågelskydds- och habitatdirektiv. De tre förstnämndakonventionerna riksdagsbehandlades aldrig då man menade attnaturvårdslagen redan uppfyllde konventionernas intentioner. Detta måstedock betraktas som osäkert, trots att en rad skärpningar av naturvårdslagengjorts. En grundlig översyn över huruvida lagstiftning följer dessakonventioner samt EUs fågelskydds- och habitatdirektiv bör därför genom-föras.Varför mångfald?Skälen för att bevara den biologiska mångfalden är flera;ekologiska (intakta ekosystem är en förutsättning förlivsuppehållande processer), praktiska (vårt nyttjande avarter inom de areella näringarna samt läkemedelsindustrin,energiproduktion etc), estetiska (friluftsliv etc),vetenskapliga samt kulturella. Det finns också anledning atthävda etiska argument. Nyttjandet av mark och vatten fårinte innebära att framtida generationers möjlighet tillnyttjande inskränks. En utarmning av biologisk mångfaldinnebär just detta. De biologiska resurserna får inte utnyttjas- endast nyttjas. Det kan heller inte förutsägas när ettekosystem kollapsar till följd av påverkan, därför måsteförsiktighetsprincipen råda.Cirka 3500 arter i är rödlistade vilket motsvarar avartstocken. I debatten kan ibland höras åsikten att det inte är nödvändigt förSverige att bevara alla dessa arter. I synnerhet inte om de förekommer igrannländer och arten i endast är på gränsen av sitt utbrednings-område. Enligt åtagandet i konventionen har dock förbundit sig attbevara alla i landet naturligt förekommande arter, biotoper och den genetiskavariationen inom arterna. Fokus i arbetet ska ligga på hur förstörda ochutarmade landskap ska kunna restaureras och berikas.Populationer som lever i utkanten av utbredningsområde kan varagenetiskt anpassade till extrema förhållanden och därmed av betydelse förartens förmåga att klara även storskaliga miljöförändringar.Dessutom är det så att för ett stort antal hotade arter måste arbetet inriktaspå att dessa populationer stärks för att de inte skall bedömastillhöra någon hotad kategori vilket i regel innebär att deras biotoper (livs-miljöer) måste utökas.Vilka är hoten?På land utgör bl a skogsbruket, jordbruket samt övrigmarkanvändning hot mot mångfalden. I sjöar, åar, bäckar etcär föroreningar från luft och markanvändning de störstahoten. För och gäller samma sak, menför vissa arter ex tumlare, torsk och lax är fisket också ettallvarligt hot.För att säkra och stärka den biologiska mångfalden är det alltså angelägetinte bara med direkt naturskydd/naturhänsyn, utan också att vara pådrivandei EU och andra internationella fora vad gäller utsläpp som medverkar tillförsurning, övergödning, bildning av marknära ozon etc.Viktiga principerDet är angeläget att de aktionsplaner som upprättats följs uppi mätbara åtgärder som leder till att mångfalden i våraekosystem kan behållas minst på nuvarande nivå.Följande principer skissas i aktionsplan och måsteföljas: Försiktighetsprincipen: När det vetenskapliga underlaget för hur ennaturmiljö påverkas av en åtgärd brister, ska den ej utföras. Miljö-konsekvensbeskrivnings-processen (MKB) måste utvecklas betydligtoch regelmässigt också redovisa effekter på naturmiljön. Ersättningsprincipen: Brukningsmetoder, åtgärder etc som påverkarden biologiska mångfalden negativt måste ersättas av andra metoder. Förflyttningsprincipen: Om en verksamhet eller åtgärd får allvarligakonsekvenser för naturmiljön ska det prövas om det går att förläggaden till ett mindre naturkänsligt område. Kompensationsprincipen: Tas värdefull natur i anspråk skall denersättas med en liknande. Detta redskap bör utvecklas framförallt föratt kunna fungera i tätorter och tätortsnära områden där grönområdenfyller en mycket viktig funktion. Förebyggandeprincipen: Åtgärder som innebär förlust av biologiskmångfald undviks.En förändring inaturresurslagen (NRL)Bevarande men också hållbart nyttjande av biologiskmångfald är en förutsättning för att bibehålla en godlevnadsstandard, där människors välbefinnande och hälsa ären central målsättning. Bevarande och hållbart nyttjande ärmål som självklart utgör allmänna intressen. Det framgårdock inte med tydlighet i dagens lagstiftning. Därför börbiologisk mångfald införas som ett särskilt angivet intresse iNRL. Det innebär dessutom att hänsynen till biologiskmångfald stärks i de NRL-anknutna lagstiftningarna. Kravenpå de planerings- och kunskapsunderlag som ska finnasstärks liksom innehållet i miljökonsekvensbeskrivningar.Detta har bl a föreslagit regeringen i sinaktionsplan, och regeringen bör ta initiativ till dennalagändring med prioritet.I utredningsförslaget om en ny miljöbalk finns miljökvalitetsnormer(MKN) som ett nytt arbetsinstrument för miljöarbetet. Det är av stor vikt attden nya ger möjlighet att föreskriva om miljökvalitetsnormeräven på biologisk mångfaldområdet.Grönstruktur i tätortStadens gröna ytor och dess olika värden tillmäts ofta litenbetydelse. Detta är förvånande då stora delar av Sverigesbefolkning bor i en storstad; , ellerMalmö. har de olika värdena i stadens parkerdebatterats och lyfts fram. Däremot har förslag som bevararoch förstärker städernas gröna ytor inte fått genomslag. Degröna ytorna är viktigare för stadens invånare änfriluftsområden, då dessa ofta ligger längre bort och merasällan besöks.Däremot besöks den närliggande parken oftare. Parkerna hyser mångavärden som rekreation, bevarare av den biologiska mångfalden, stadenslunga och bullerdämpare, de kan rena dagvattnet samt underlätta orienterbar-heten.Men stadens parker är hotade. naggas gröna områden i kanten.Statistik från SCB visar denna minskning. Grönområden exploateras ochbyggnader och infrastruktur tar dessa ytor i anspråk. Detta leder till attparkeroch andra grönområden minskar.De som främst drabbas är handikappade, äldre och barn som inte så lättkan ta sig till områden som ligger längre bort. Detta leder även till att luftenblir sämre, klimatet råare och blåsigare, det bullrar mer. Undersökningarvisar att grönområden betyder oerhört mycket för den fysiska och psykiskahälsan.Det är framförallt kommunerna som i sin översiktsplanering redovisar hurden framtida markanvändningen ska se ut. I detaljplanen slås den framtidamarkanvändningen fast. kan anmärka på brister i kommuner-nas översiktsplanering. Sammantaget om man väger in direkta skydd förstadens gröna ytor ser man att detta är ytterst svagt eller obefintligt.Skydd för att värna biologisk mångfald eller friluftslivet finns men detberör områden som ligger utanför staden eller så måste "påtaglig skada"uppstå för att man i avvägningen mellan exploateringen och bevarande skaavvärja en exploatering mot ett grönområde (2 kap 6 § NRL). I plan- ochbygglagen finns inga direkta skydd för gröna områden. I naturvårdslagenregleras skydd av större sammanhängande områden d v s nationalparker,naturreservat, naturvårdsområden, naturminnen, biotopskydd och strand-skyddsområden och få av dessa är direkt tillämpbara på gröna områden istaden. Till viss del har naturvårdslagens skyddsinstitut använts för attskydda gröna områden i städer men det är ett mycket trubbigt instrument.Riksdagen har tidigare fastlagt mål på detta område t ex att "behovet avgröna områden i tätorter och tätortsnära områden skall tillgodoses i denkommunala planeringen". Detta är ett bra mål, men har ett ansvaratt även se till att det finns bra hjälpmedel för kommunerna för att ge stadensgröna områden ett bra skydd.KompensationsbiotoperFör lade regeringen en proposition om förslag föratt förstärka städernas gröna ytor. Detta förslag var intetillräckligt långtgående. I som föregickdenna proposition fanns flera goda förslag till förstärkt skyddi bilagorna. påpekade detta redan då. Vimenade då att man bör införa en s k bubbla överstorstadsområden. Det vill säga att krav påkompensationsåtgärder måste kunna ställas på en exploatör,att den skada som åsamkas naturen vid exploatering skakompenseras med ersättningsområden och /ellermotsvarande förbättring i ett närliggande område.Möjligheten att ställa krav på kompensationsbiotoper skaföras in i PBL.Att införa regler om kompensationsbiotoper kan dels leda till störrerestriktivitet att exploatera värdefulla biotoper, dels leda till ökad kunskapoch medvetenhet om känsliga biotoper. Sammantaget kan ett sådantarbetsinstrument leda till att den negativa trenden bryts när det gällerutarmning av biologisk mångfald i framförallt tätortsnära områden.Genom kravet på kompensation får också den biologiska mångfalden ettekonomiskt värde i de fall projektet anses tillåtligt vilket bör vägas in i desamhällsekonomiska kalkylerna. Naturligtvis kan kompensationsbiotoperinte komma ifråga för naturområden som inte är ersättningsbara, exempelvisstränder. Frågan om strandskydd berörs närmare nedan.En utredning bör tillsättas för att utreda hur kompensationsbiotoper kananvändas som instrument i samhällsplaneringen. Inriktningen bör framföralltgälla tätortsnära natur, men även mark som kommer ifråga vid infrastruktur-planering.Ett annat instrument för att skydda grönområden som gröna kilar ochgröna bälten, vilka kanske inte alltid har höga naturkvaliteter, men som haren stor betydelse för spridningen inom ett ekosystem är att skapa ett skydds-institut som i styrka ligger mellan nationalstadspark och andra skydds-bestämmelser. En modell för att hitta fram till detta skyddsinstitut kan varaatt det ska krävas två fullmäktigebeslut med ett val emellan innan en exploa-tering av ett område, som enligt den kommunala översiktsplanen ska varaskyddat, blir verkställt.NationalstadsparkEtt bra exempel på försök att skapa ett stadens gröna ytor är skyddet av Ulriksdal-Haga-Brunnsviken-Djurgården. I lagtexten om nationalstadsparkensägs att " ny bebyggelse och nya anläggningar får komma tillstånd och åtgärder vidtagas om det kan ske utan intrång iparklandskap eller naturmiljö och utan att det historiskalandskapets natur- och kulturvärden i övrigt skadas" (3 kap §7 NRL). underströk i sitt betänkande att"behovet av skydd för områdets utomordentliga miljövärdenvad avser natur- och kulturmiljö samt stadsbild böröverordnas exploateringsintresset". Vidare betonaderegeringen att särskild hänsyn ska tas till de krav somområdet ställer vid utformning av medanslutningar.Med facit i hand visar det sig att har fått ett alldelesför svagt skydd. Detta är det område där det råder störst aktivitet vadgäller exploatering av både byggnader och vägar. Enligt detaljplanernakommer även tunnel att mynna ut mitt i nationalstadsparken.Motorvägen kommer att fungera som en barriär mellan nationalstadsparkensolika delar, och det rörliga friluftslivet kommer att få vandra över motorvägarför att nå parkens olika delar.Ett syfte med lagen var att skydda riksintressanta natur- och kulturmiljöer.Syftet har ändrats och blivit en lag som används som miljöalibi för attytterligare få exploatera i området med en bibehållen grön stämpel.Det är uppenbart att regeringen i sitt kommande förslag till ny miljölag-stiftning måste utforma densamma så att skyddet stärks för nationalstads-parken och därvidlag förslagsvis använda det skyddsinstitut som finns inaturvårdslagen. Det skulle innebära att man jämställer skyddet för national-park med nationalstadspark. Namnet låter förvirrande lika men skyddetär mycket olika.Samband stad och landFramtidens stadsplanering måste vara byggd på ekologiskaprinciper, med ett uthålligt nyttjande av mark och vatten. Detinnebär bl a en stad med lokala kretslopp av t ex vatten ochkomposterbart avfall, en stad som samverkar med sittomland. I detta perspektiv får städernas oexploaterade markökad betydelse och det gröna i städerna blir en resurs sommåste planeras med stor kunskap och medvetenhet. Fråganom kretsloppet stad-land utvecklas närmare i en separatmotion.Vikten av ett starkare samband mellan stadsmiljön och landsbygdsmiljönbetonas i den policy för rumslig utveckling "European Spatial DevelopmentPolicy" (ESDP) som antogs av EU:s planministrar i i september1994. Närheten till sådan "landsbygdsnatur" betyder mycket för att ökatrivseln.En särskild summa pengar till tätortsnära jord- och skogsbruk bör därföravsättas. Lämpligen bör medel kunna användas från den miljardsatsningregeringen tänker göra för att ställa om samhället i ekologisk riktning. Dettatills en mer långsiktig finansiering är ordnad.StrandskyddetPå senare tid har ett antal domar i regeringsrätten gettanledning till diskussion om naturvårdslagstiftningen hartillräcklig styrka. Exempelvis har enskilda markägare fått rättatt bebygga strandtomter i riksintressanta områden i stridmed regeringens och linje.Regeringsrätten grundar sitt beslut på den s k proportionalitetsprincipen iEuropakonventionen. Det innebär i princip att det allmänna endast kan görainskränkningar i den enskildes rätt att använda sin egendom om det ärbevisat att det allmänna vinner mer på inskränkningen än vad fastighets-ägaren förlorar.I förlängningen kan detta innebära att strandskyddet hotas. I det enskildafallet kan markägaren alltid påvisa att han förlorar mer på en inskränkning änvad det allmänna vinner. Därmed går helhetssynen förlorad. Vad blir till sistkvar att skydda?Den avvägning som ska ske mellan den enskildes intressen kontra detallmännas, bör göras så att det aldrig kan bli fråga om exploatering avstrandtomt i riksintressanta områden i tätorts närhet eller i övrigttätbefolkaderegioner.Regeringen bör följa händelseutvecklingen noga och ta initiativ till lagänd-ring om detta skulle visa sig nödvändigt.Hur värdera biologiskmångfald?Vikten av att använda ekonomiska styrmedel och attinkludera omkostnaderna för miljöförstöring i denmiljöstörande verksamheten har understrukits i flerapolitiska beslut, exempelvis i strategin för biologiskmångfald. Där läggs fast att det föreligger marknadsbrister iform av "de ekonomiska systemens oförmåga att värdera dekostnader som förlust av arter och ekosystem för med sig ochatt värdesätta den potentiella nyttan som gener, arter ochekosystem kan ha för tredje man eller kommandegenerationer".När negativ påverkan inte kostar något finns en tendens att inte ta hänsyntill den. Detta gäller även biologisk mångfald och biologiska resurser. Det ärviktigt att slå fast att förlust av biologisk mångfald är att betrakta som ettallvarligt miljöproblem.En utredning bör tillsättas för att finna principer och metoder för hurmonetär värdering av biologisk mångfald kan tillämpas i olika situationer isyfte att internalisera miljökostnader. Under rubriken med utrotnings-hotade växter och djur (6), återkommer ett exempel på detta.InfrastrukturplaneringSektorsmyndigheterna , och utveckla kriterier för lokalisering av respektiveanläggningstyp så att nödvändig hänsyn till biologiskmångfald tas. Exempelvis bör det självklart undvikas att överhuvud taget planera in vägar i landskapsavsnitt där höganatur- och kulturvärden är identifierade eller har lagskydd.Nämnda myndigheter bör också utarbeta planer för hur biologisk mångfaldkan utökas på deras marker. Exempel är utnyttjande av kraftledningsgator förviltvård och slåtter av vägkanter för att gynna hotade ängsblommor.Handel medutrotningshotade växter ochdjurHandeln med utrotningshotade växter och djur är ett mycketallvarligt problem. För en del arter kan den illegala handelnbli det som slutligen får arten att helt försvinna. (inom FNs ram) förbinder de stater somundertecknat konventionen att bekämpa denna kriminalitet.Kristdemokraterna har tidigare motionerat i denna fråga. Vi har bl a krävtutökade resurser till arbetet med att bekämpa denna typ av kriminalitet ochatt en särskild enhet för CITES-kriminalitet skulle upprättas vid . Detta står vi fortfarande fast vid.I bekämpas CITES-kriminalitet av detta slag med höga böter.Under 1995 fastställde penningvärdet för djur och växtersom är skyddade enligt naturskyddslagen. I allvarliga fall utdöms fängelse.Arternas värde är framräknat bland annat efter deras förnyelseförmåga (jumer långsamt en art förökar sig desto dyrare böter) och utbredning iFinland jämfört med totala utbredningen.Sverige bör ta lärdom av och på ett liknande sätt värdera sinahotade arter. Dryga böter är avskräckande.Ett hållbart nyttjande avskogenHälften av landets hotade arter, dvs ca 1700, finns i skogen. landstudie som genomförts framkommer de allvarligastebristerna för upprätthållandet av biologisk mångfald iskogslandskapet - brist på död och döende ved, inblandningav värdefullt lövinslag, brandhärjade ytor och orördproduktiv skogsmark (naturskogar). När det gäller förekomstav död ved i den brukade skogen kommer det alltid att varaen bristvara jämfört med i ett orört landskap. Deninneboende konflikten mellan att producera och skördastörsta möjliga mängd virke och spara död ved äroundviklig. gäller att av den produktivaskogsmarken i är påverkad av skogsbruk.Naturhänsynen i skogsbruket harökatI den nya skogsvårdslagen som började gälla är förförsta gången produktionsmålet och miljömålet jämställt.Ekologisk landskapsplanering och "gröna skogsbruksplaner"införs inom stora delar av svenskt skogsbruk.I slutet av 80-talet och genomförde enuppföljning. I den visade det sig att av arealen sköttes med tillräcklignaturhänsyn. Skogsbolagen själva har också genomfört studier. MoDo fannatt deras andel "godkända" hyggen ökat från 1993.Hänsynen brast dock när det gällde småbiotoper som surdråg, branter ochbäckar. redovisar att skadorna minskat på vissa biotoper såsomhällmarker, men att de ökat i raviner, alkärr och surdråg. Det står klart attnaturhänsynen måste förbättras ytterligare.Inom en nära framtid kan det bli aktuellt med miljöcertifiering avskogsbruket. Det svenska miljömärkningssystemet kommer att ansluta sig tilldet internationella (FSC) riktlinjer.Miljöcertifieringen är ett viktigt redskap för att säkra ett skogsbruk sombedrivs med tillräcklig naturhänsyn.Men det räcker inte med att miljöanpassa skogsbruket om den biologiskamångfalden skall kunna räddas. Strategin för att rädda den biologiska mång-falden i skogen måste omfatta både fler och representativa naturskyddadestora områden, många små reservat (biotopskydd) och naturhänsyn i produk-tionsskogen.BiotopskyddetBiotopskyddet (skydd av mindre områden upp till 5 ha)infördes . Sedan detta år bedrivs det på de regionalaskogsvårdsstyrelserna en inventering av nyckelbiotoper. Denskall vara klar . Biotopskyddet har tillämpats sedan1994 och några hundra biotoper är nu skyddade. Enligtintentionerna är det meningen att 10 000 nyckelbiotoper skallskyddas ! Anledningen till att biotopskyddet intekommit till mer användning beror förutom på attinventeringen inte är klar också på att medlen för att betala utersättning kraftigt understiger behovet.I sin aktionsplan räknar med att det behövs mellan 2 och 4miljarder kronor för ett fullständigt genomförande av biotopskyddet. Dåskulle ca 70 000 till 80 000 objekt få skydd (av skogsmarken).Det står tämligen klart att resurserna till genomförande av biotopskyddetmåste förstärkas avsevärt . Med nuvarande anslag och hur dethanteras, kommer det att ta att skydda dessa områden.Enligt förarbetena till nuvarande skogsvårdslag var det tänkt att skogs-ägaren skulle tåla en inskränkning motsvarande av det totalaekonomiska värdet för den "berörda delen". har tolkat dettasom att endast mindre områden om ca 0,5-1 ha kan skyddas utan krav påersättning. Pengarna tar därför slut onödigt snabbt eftersom högre beloppbetalas ut än för motsvarande typ av mark när den ersätts av naturvårds-myndigheterna. Denna fråga borde myndigheterna själva kunna lösa på ettkostnadseffektivt sätt.Fridlysning av habitat?Ett grundläggande problem är attfridlysningsbestämmelserna inte ger något skydd för arternaslivsmiljöer. Det är förbjudet att plocka och bryta ex vishotade orkidéer, medan det däremot är fullständigt fritt framatt ödelägga livsmiljö ex vis inomsamhällsplaneringen (infrastrukturanläggning etc).Fridlysningsbestämmelserna är därför i allra högsta grad etttrubbigt instrument.Naturvårdsverket föreslår i sin aktionsplan därför att det bör införas skyddför fridlysta arters habitat (). Detta är ett angelägetförslagsom bör införas i naturvårdslagstiftningen med prioritet.Naturreservat - skydd av deåterstående naturskogarnaI en internationell jämförelse har en mycket låg andelskyddad skog. Om ska kunna agera trovärdigt iinternationella sammanhang vad gäller krav på globala målför skydd av biologisk mångfald, måste vi själva gå före medgott exempel. Dessutom fyller nuvarande naturreservat ochnationalparker på skogsmark långt ifrån grundläggande kravpå representativitet av olika skogsbiotoper, olikasuccessionsstadier och geografisk spridning inom Sverige.Som exempel kan nämnas att i är avskogsmarken fredad medan i endast 0,09 %skyddats. Endast den fjällnära skogen kan ansestillfredsställande skyddad. Om man undantar den fjällnäraskogen, är endast av den produktivaskogsmarksarealen skyddad i reservat.Det saknas en genomarbetad plan för skyddet av skogsmark. I brist på ensådan fungerar reservatsavsättandet mer som en akutmottagning närskogsägaren hotar med slutavverkning än som en framåtsyftande strategi.Genom EU-medlemskapet genomförs en anslutning tillNatura 2000, som är ett nätverk av naturskyddade områden i hela Europa.Det föranleds av ett direktiv (EC Directive om the Conservation ofNatural Habitats and of Wild and Fauna, 92/43/EEC) som allamedlemsländer har att rätta sig efter. Men även här är det svårt att agera iavsaknad av en ordentlig svensk reservatsstrategi och dessutom saknaspengar och personal.Behovet av att skydda produktiv skog i framförallt och iNorrlands kustregion är akut. avverkas de sista återstående naturskogarna(skog som är mycket litet påverkad av skogsbruk) i snabb takt. Här handlardet om biotoper där det inte är realistiskt att tala om möjligheten av attersätta med kompensationsbiotoper (se avsnitt 3.1 ovan). Den utarmning somsker genom avverkning av skyddsvärda skogar är irreversibel - det kan hand-la innan motsvarande naturvärden kan byggas upp igen.Exempel där avverkningshot är för dörren är Tjåberget i kommun,Bergeskogen i och i Västerbotten.Vart tog 5-procentsmålet vägen?Idag är det svårt att veta hur mycket skog som behöveravsättas för att klara existerande arters fortlevnad iskogsekosystemen. Men redan när "gammelskogen" endasttäcker av landskapet ökar avståndet mellan dekvarvarande bestånden exponentiellt.