mot · GK02So201 · 1996-10-07 00:00:00 — Insatser mot hiv/aids SammanfattningAids är en av vår tids mest fruktade sjukdomar. Mycket talarför att vaccin och botemedel kommer att dröja, även omframsteg gjorts . Det betyder att vi kommer attfå leva med hivvirus och dess effekter under mycket lång tid.Detta innebär att arbetet med att minska smittspridningen av hiv måsteinriktas på långsiktiga åtgärder kombinerat med stöd och hjälp till dem somredan smittats.I motionen redogörs för hur vi ser på kampen mot hiv/aids. Den har fyrahuvuduppgifter: minskad smittspridning, stöd åt de hivsmittade, förbättradvård och bättre villkor för forskningen.I motionen krävs en bättre information och upplysning riktad inte minst tillskolungdomar, utlandsresenärer, invandrare och homo- och bisexuella män.De frivilliga organisationernas betydelsefulla arbete poängteras.Vidare krävs en utvärdering av de lagar och förordningar vars syfte är attbekämpa och förhindra smittspridning. Det statliga preventiva arbetet börockså utarbetas.De senaste åren har forskningen på hivområdet kunna redovisa de förstapositiva resultaten. Fortsatt forskning för att hindra smittspridning ochförhindra att hiv övergår till aids måste därför vara högprioriterad, vilket viförordar i motionen.Moderata utgångspunkterHivinfektion med åtföljande aidssjukdom kommer att finnasunder mycket , kanske flera generationer. Vi harkanske endast sett början av en epidemi, som riskerar attutvecklas till ett av vår tids största problem. I många avAfrikas länder är hiv/aidssituationen redan katastrofal. IAsien och pågår en dramatisk smittspridning. är ca 25 miljoner människor smittade av hiv, befaras så många som 40 miljoner människorbära på hivviruset. Den globala situationen påverkarspridningen av hiv i vårt eget land.Trots den fruktansvärt svåra situation som råder är det oroväckande tyst omhiv och aids i den svenska samhällsdebatten. Ofta diskuteras hiv och aidsendast i samband med den årliga "World Aids " . Dettakan invagga människor i falsk säkerhet. Många som inte vill inse sanningenkan tro att faran är över. Tystnaden runt hiv/aids är särskilt allvarligeftersomdet ännu inte finns vare sig vaccin eller bot. Enda sättet att undgå hiv är attinte utsätta sig för smitta. Varje människa måste vara medveten om faran ochveta hur man undgår att smittas.Andra problem har i och med hivepidemin blivit större och farligare, tillexempel alkoholmissbruk, intravenöst narkotikamissbruk och prostitution.Kampen mot dessa har blivit allt viktigare för att också bekämpa spridningenav hiv.De personliga problem som hör samman med hiv är mycket komplexa.Sexuallivet berörs liksom relationerna till den närmaste omgivningen,förmågan att ta ansvar för sig själv och för andra samt normer ochlevnadssätt. Arbetet med att begränsa hivsmittan står och faller med enskildamänniskors vilja och förmåga att ta ansvar. prövas allas vårmänniskosyn och medmänsklighet.Information och attitydpåverkan måste bedrivas så att varje människa insersituationens allvar, tar ansvar för sitt eget beteende och inte utsätter sigellerandra för risk att smittas. Detta är avgörande i strategin mot hiv. Politiker,lärare, läkare, forskare och massmedia måste alla ta ansvar för att hiv/aidsfinns med i samhällsdebatten.Många frivilligorganisationer har gjort och gör mycket stora insatser närdet gäller information, stöd till smittade och vård av sjuka. Utan dessainsatser hade haft mycket sämre möjligheter att möta epidemin ochhjälpa människor som drabbats.Hivutvecklingen i SverigeDet första sjukdomsfallet i aids diagnostiserades i 1981och i . Enligt den senaste tillgängliga statistikenfrån (t.o.m. den 30/3 -96) har1 371 personer i utvecklat aids, varav 885 personeravlidit. 4 263 personer hade rapporterats vara infekterademed hiv. Ser man utvecklingen längre bak i tiden kan mankonstatera att smittspridningen sjunker kontinuerligt, medanantalet aidsfall fortfarande stiger förhållandevis mycket. Detsenaste förklaras av att de som får aids tillhör den storagrupp som smittades i början och mitten innankunskaper fanns om hur spridningen skedde. I , därutvecklingen ligger före, kan man nu se hur antaletnya aidsfall minskar. Detta ger en god indikation på att vikommer att se samma utveckling här om ett par tre år.De senaste åren har fördelningen på olika smittvägar och riskutsattagrupper förändrats radikalt. Antalet heterosexuellt smittade har ökat och utgöri dag av samtliga smittade. Andelen homosexuellt smittade harstadigt minskat och utgör avsamtliga smittade. I detta sammanhang kan det vara intressant, men samtidigtskrämmande, att konstatera att man i nu har nått en situation däraidsrelaterade sjukdomar utgör den största dödsorsaken bland män mellan 25och . Det är samma situation som råder i många amerikanska storstäder.Även om vi i har en i förhållande till vårt södra grannland betydligtbättre situation, visar utvecklingen i vilka konsekvenser en alltförokontrollerad smittspridning kan få. Det finns dessutom signaler från bl.a.USA att smittspridningen börjat ta fart i gruppen unga homosexuella mänmellan 18 och . Även i finns det fall där unga män smittats,kanske redan vid den första sexuella kontakten.Majoriteten av de heterosexuellt smittade är utländska medborgare, fråns.k. högendemiska områden, som söker asyl i vårt land. Drygt hälften av desvenskar som hivsmittats vid heterosexuell kontakt anger att de ådragit siginfektionen under resa utomlands.Även om vi inom gränser arbetar effektivt för att förebyggasmittspridningen, är vi i allt högre grad beroende av hur resten av världenhanterar problemen.Fyra huvuduppgifter iarbetet mot hivRedan i motion 1987/88:So4 av m.fl. redogjordeModerata samlingspartiet utförligt för sin syn på arbetet medhiv/aids och på de fyra huvuduppgifterna i detta arbete:1. Att stoppa smittspridningen.2.3. Att ge hjälp och stöd åt de hivsmittade och deras anhöriga.4.5. Att förbättra vården av de hivinfekterade och aidssjuka.6.7. Att tillse att forskningen ges bästa tänkbara villkor.8.Vi har fortfarande samma grundläggande syn på arbetet mothiv/aids som redovisades i ovan nämnda partimotion.Vi har föreslagit en lång rad åtgärder för att bekämpa hivepidemin, blandannat när det gäller test/provtagning, information, skolutbildning av barn ochungdom, alkohol- och narkomanvård, forskning, stöd till de smittade, sjukaoch anhöriga samt stöd till och skydd för dem som utsätts för särskildsmittorisk i sina arbeten.Att stoppa smittspridningenNär en mycket farlig, smittsam sjukdom, med ett snabbtspridningsförlopp, som hiv/aids, uppträder har staten ettövergripande ansvar för bekämpningen av denna sjukdom.Eftersom smittan inte känner några gränser är kampen moten sådan sjukdom en gemensam nationell angelägenhet.Det direkta, förebyggande vård- och stödarbetet måste dock utföras ikommuner och landsting. Ett särskilt ekonomiskt stöd måste även framgentutgå till de kommuner och landsting som har särskilt många smittade ochsjuka.Folkhälsoinstitutet initierar och bedriver med stöd av de statligaaidsmedlen information och utbildning som syftar till att motverka smitt-spridning.När de första aidsfallen dök upp stod samhället helthjälplöst. Unga människor dog av okänd anledning i sviter av sjukdomar somnästan varit okända tidigare. Det moderna samhället var inte berett att hanteraen sjukdom som slog till utan att man visste varför och som inte gick att bota.Inte förrän visste läkarvetenskapen vad aids berodde påoch hur man kunde undvika att bli smittad av hivviruset.Om det faktum att har en, i internationell jämförelse, begränsadsmittspridning är ett resultat av smittskyddslagens bestämmelser och förbudmot t.ex. bastuklubbar har dock aldrig utvärderats. Samma förhållande gällerde informationskampanjer som bedrivits eller arbete.Har åtgärderna vidtagits där de ger mest effekt? Vilken lärdom kan vi drafrån andra länders arbete? Behöver arbetet i förändras? Hur effektivhar lagstiftningen varit? På vilket sätt har de frivilliga organisationernasarbete påverkat arbetet mot hiv? Det är exempel på viktiga frågor som börbelysas. 1994 begärde vi därför en utredning vars uppgift skulle vara attutvärdera de åtgärder som satts in för att minska smittspridningen. Det ärtillfredsställande att biföll detta moderata krav. Regeringen har nuockså tillsatt en utredning med syfte att studera just det som vi moderater harefterlyst.Information ochbeteendepåverkanInformation som påverkar attityder och beteende äravgörande för att hejda smittspridningen. Information omhiv/aids skall dessutom enligt vår mening ingå i allupplysningsverksamhet om sexuellt överförbara sjukdomar.Kampanjer på nationell och regional nivå är nödvändiga för att ständigtpåminna människor om riskerna med hiv. Att de centralt initieradeinformationsinsatserna fortsätter är viktigt för att stödja det regionala ochlokala informationsarbetet. Informationskampanjerna måste vara ärliga och såskarpt formulerade att människor i riskzonen påverkas och uppmanas att sökamer information och till testning.Det är också centralt att informationen utformas så att den når rättmålgrupp. Ett problem i detta sammanhang är bisexuella män. Mångabisexuella män lever i förhållanden med kvinnor. De ser sig sällan somhomosexuella och kan därför ha svårt att identifiera sig med t.ex. annonsersom riktar sig till homosexuella. är det oerhört viktigt att dennagrupp nås med information, eftersom vi vet att den smittspridning som ökarär just genom bisexuella kontakter.Mer riktad information måste ges till människor, särskilt ungdomar, somreser utomlands. I de flesta turistländer finns fler hivsmittade än i Sverige.Informationskampanjerna tjänar syftet att "väcka" människor. För att nå enverklig attityd- och beteendepåverkan måste information dock ges på ett"djupare" sätt, helst genom samtal och dialog. anser vi att desenaste årens centrala kampanjer har haft fel målgrupper. Manhar försökt att neutralisera budskapet så att alla människor skall kunna kännaigen sig. Det är ett vällovligt syfte - men som nämnts ovan riskerar en sådanallmän information att missa dem som verkligen är i riskzonen. Samtligexpertis är överens om att risken för att bli smittad heterosexuellt iSverige är mycket liten. Smittspridningen i vårt land sker i gruppen homo-och bisexuella män. Även om smittspridningen är relativt blygsam i ettinternationellt perspektiv, finns det tecken som tyder på att den ökar igruppen yngre homosexuella män. Detta kan bero på att dessa unga män intekänner att de fått information - eller känner att "aids drabbar bara äldre". Vianser att de medel som finns för information och upplysning framöver i störreutsträckning skall riktas mot skolungdom och de typiska "riskgrupperna". Detinnebär tydliga budskap till homo- och bisexuella män och utlandsresenärer.Det får dock inte innebära att man glömmer grupper utanför riskgrupperna.Men de resurser som finns måste användas på mest effektiva sätt och där degör störst nytta.Det viktigaste tillfället att ge en mer personligt inriktad information är vidhivprovtagningen, särskilt när människor själva söker testning av oro för attvara smittade. Även om provet är negativt måste tillfället att ge informationtillvaratas. Det är lika viktigt att nå den osmittade som har ett riskbeteendesom den smittade.Det måste vara en prioriterad uppgift att tillse att informationen ochrådgivningen i samband med besked om testresultat fungerar som avsetts. Enutvärdering av rådgivningen vid provtagningen bör därför ske i detta syfte.De som arbetar med att förhindra smittspridning måste få särskildutbildning så att de kan möta unga människor och hjälpa dem att finna sinidentitet och därmed få större säkerhet, trygghet och ansvarstagande i sinsexualitet. Sådan utbildning måste gälla kunskap om såväl hetero- somhomosexualitet.Särskilda målgrupper för det förebyggande arbetet måstesåledes vara ungdomar, flyktingar/invandrare, homo- och bisexuella män,narkotikamissbrukare samt utlandsresenärer.Skolan har unika möjligheter att ge ungdomarna en fördjupad informationom hiv/aids, eftersom skolan når hela åldersgrupper. Ungdomarna måstepåverkas att inse allvaret i hivepidemin genom samtal och diskussioner omsamlevnad. har ett internationellt uppmärksammat program församlevnadsundervisning i skolan, information om hiv, liksom om andrasexuellt överförda sjukdomar och om homosexualitet. Denna undervisning fårdock sällan det utrymme och den utformning som är föreskrivet. Detta ärallvarligt.Kunskapsspridningen om hiv och andra sexuellt överförda sjukdomar blandstudenter måste stödjas. Det är nödvändigt att stödet till frivilligaorganisationer och intresseorganisationer bland studenterna förstärks så attderas arbete med att förebygga hivsmittans spridning kan fortsätta ochbedrivas kontinuerligt och långsiktigt.Hiv och invandrareLika viktigt är det att nå flyktingar/invandrare, som kansketidigare inte fått någon information i sina hemländer och somdärför inte är medvetna om faran med hivsmittan. Särskildinformation bör riktas till olika personalgrupper somkommer i kontakt med flyktingar/invandrare, invandrarnasjälva samt allmänheten.Alkohol och narkotikaSambandet mellan ett oförsiktigt bruk av alkohol ochoskyddat sex måste framhållas mycket tydligare. En nyligengenomförd studie av hivsmittade unga homosexuella män harvisat att en stor alkoholkonsumtion har varit ett gemensamtkännetecken för de nysmittade, tillsammans med lågtsjälvförtroende och en orolig uppväxt.Genom spridningen av hiv till narkotikamissbrukarna har bekämpningen avnarkotikamissbruket ställts inför stora och akuta problem. Det krävs snabbaoch offensiva insatser mot narkotikan för att hejda missbruket och bromsasmittspridningen bland missbrukarna och deras sexualpartners.Insatser mot narkotikan är insatser mot spridning av hiv. Kampenmot narkotikamissbruket måste vara lika intensiv och kraftfull som kampenmot aids.Moderata samlingspartiet föreslår i andra motioner dels åtgärder när detgäller narkotikamissbruket och narkomanvården, dels åtgärder för att ökapolisens möjligheter att stoppa gatuhandeln. Dessa åtgärder är av största viktför att bromsa spridningen av hiv.FrivilligorganisationernasbetydelseOlika intresseorganisationer fyller en viktig roll iinformationsarbetet. Vi anser att en större del avinformationsmedlen bör komma de frivilligaorganisationerna till del för att användas i deras upplysnings-och informationsarbete.Genom dessa organisationer sprids information som ringar på vattnet tillmänniskor som aldrig skulle nås med enbart det offentligas insatser. Det äravgörande för bekämpningen av hiv att frivilligorganisationernakan fortsätta med sitt arbete.Ett stort arbete har uträttats av de organisationer som organiserar män somhar sex med andra män. Dessa organisationer har också en mycket storerfarenhet av informationsinsatser. De måste även få stöd så attderas arbete på fältet skall kunna fortsätta och så att de även kan nå dem sominte är organiserade men som har ett riskbeteende.Stöd, rådgivning ochkontaktspårningMänniskor som smittats med hiv behöver mycket hjälp ochstöd. I varje landstingsområde bör finnas centrum medsamlad expertis för kvalificerad hjälp åt smittade såväl somför en effektiv kontaktspårning för att finna tendenser ochmiljöer där smitta kan spridas. Sådana centrum skall geinformation och bistå enskilda och organisationer medsakkunskap och råd.Samverkansgrupper, STD-mottagningar (Sexually Transmissible Diseases)och ungdomsmottagningar spelar en mycket viktig roll i hiv/aidsarbetet. Hoskuratorerna på många av landets STD-mottagningar finns en unik kompetensoch erfarenhet som måste utvecklas.Därutöver behövs en mångfald av stöd- och vårdformer samt jour-verksamhet. Enskilda, ideella organisationer, kyrkan och samfunden spelar enovärderlig roll när det gäller att stödja smittade och deras anhöriga. Utandessa organisationer hade många människor haft en ännu svårare situation.Kontaktspårningen är ett av de viktigaste vapnen i smittskyddsarbetet ochden måste bedrivas intensivt och på ett kompetent och förtroendegivande sätt.Genom kontaktspårningen kan man dels finna smittade, dels få viktiginformation och kunskap. Kontaktspårningen kan ge mer kunskap om varspeciella riktade insatser bör göras.I syfte att få en så effektiv kontaktspårning som möjligt i hela landet, bördess kvalitet och resurser omgående utvärderas.Provtagning av hivProvtagningen fyller en viktig funktion i strategin mot hiv.En väl utbyggd och klokt inriktad hivtestning av god kvalitet måste vara ettnaturligt inslag i hälso- och sjukvården. Det är viktigt att provtagningen görsbåde i form av så kallad screening och med avidentifierade tester för att få eneffektiv övervakning av epidemin. måste en lättillgängligprovtagning finnas för människor som själva söker av oro för att kunna varahivinfekterade.Många yngre testar sig ett flertal gånger på grund av oro och osäkerhet.Yngre homosexuella kan vara osäkra om sin sexuella läggning, vilket kan halett till många och tillfälliga sexuella kontakter. De använder provtagningensom kontroll, och för dem torde en bra information och rådgivning vidprovtagningstillfället vara särskilt betydelsefull.Alla flyktingar/invandrare som kommer till vårt land skall enligt vårmening erbjudas hivtest som ett led i en hälsoundersökning.I allt informationsmaterial måste ingå uppmaningar till provtagning samtinformation om vart man då kan vända sig.För att människor skall vilja testa sig är det nödvändigt att de säkert vet attintegriteten och sekretessen i sjukvården respekteras. Allmänhetens förtro-ende för de insatser som görs och vetskapen om den hjälp som finns att fåtorde vara avgörande för människors vilja att vända sig till sjukvården.Det är nödvändigt att noga följa epidemin och göra de anpassningar avprogrammen för hivtest som kan föranledas av utvecklingen.Patientens kostnader förvård och behandlingEnligt den nya smittskyddslagen är all undersökning, vårdoch behandling som behövs ur smittskyddssynpunkt vid ensamhällsfarlig sjukdom kostnadsfri om den utförs inom denlandstingskommunala sjukvården.När det gäller undersökningar för att utreda om någon har smittats av ensamhällsfarlig sjukdom är dessa kostnadsfria för patienten även hos en privatverksam, försäkringsansluten läkare. Privat vård och behandling är dock ejkostnadsfri. Vi avvisar den åtskillnad som här görs mellan offentlig ochenskild vård.Att patienten har frihet att välja vårdgivare är särskilt viktigt när det gälleren sexuellt överförd sjukdom. När det gäller hiv torde valfriheten vara avavgörande betydelse för att man med förtroende skall vilja vända sig tillsjukvården.Vi anser att smittskyddslagen skall ändras så att vård och behandling blirkostnadsneutral oavsett vilken läkare den smittade patienten uppsöker.Forskning och utvecklingFör bara visste ingen vad hiv var och vadsom gjorde att tillsynes friska unga män i västvärlden heltplötsligt fick flera mycket ovanliga och dödliga sjukdomar. vet vi att aids är resultatet av att kroppens immunförsvarhelt har försvunnit och att aids är den yttersta effekten avhivvirusets existens inne i cellerna. Forskningen har givit osssvaret på hur hiv överförs från människa till människa och,vilket är oerhört centralt, hur det går att undvika att förasmittan vidare. På bara har man också lyckats hitta sättatt testa människor för att kunna konstatera om de bär påhivviruset.Forskningen för att finna hivvirusets gåta har också lett till en kraftigt ökadkunskap om virus överhuvudtaget, vilket i sin förlängning betyder att ävenandra sjukdomar kan botas.Detta visar att forskningen är av central betydelse för att vi skall hitta ettvaccin mot hiv samt hitta rätt behandling till både aidssjuka och symptomfriahivsmittade. En del forskare menar att även om ett vaccin inte kommer attvara verklighet inom en överskådlig framtid, hoppas man åtminstone finnanågonting som gör att en hivsmitta inte resulterar i det dödliga aidsstadiet.Man menar t.o.m. att det inte är omöjligt att en hivsmitta kommeratt vara lika lätt att kontrollera som en person som har diabetes. Den nyligengenomförda årliga aidskonferensen, som ägde rum i , bekräftardetta. på länge kunde forskare rapportera om framgångarför bromsande mediciner. Svenska forskare har t.o.m. avslutat enförsöksverksamhet där man gav en grupp patienter en kombination avmedicinerna AZT och 3-TC och en grupp bara AZT. Det visade sig attgruppen som erhöll kombinationsmedicineringen förbättrade sitthälsotillstånd så avsevärt att man ansåg det etiskt oförsvarbart att inte låtadenandra gruppen få tillgång till samma medicinering. Kombinations-behandlingen med de båda medicinerna gör att hivviruset försvinner frånblodet - vilket innebär att viruset fryser helt som patienten tarmedicinen. Så fort han eller hon slutar ökar åter hivmängden i blodet ochrisken att få aidsrelaterade sjukdomar ökar åter. Som det ser ut harforskarna kommit en bit på väg att nå just det vi nämnde ovan - nämligen attmänniskor lever med hiv utan att för den skull drabbas av aids. En annanpositiv konsekvens av de svenska försöken är att antalet personer somhivtestar sig åter ökar efter att ha varit relativt lågt . Enligtläkare beror detta just på att det nu ser ut som om det finns hopp för desmittade. Många har tidigare inte velat få besked om de är smittade eftersomdet inte funnits något som botar, lindrar eller skjuter upp hivvirusetsnedbrytning av immunförsvaret. De har känt att det helt enkelt inte varitnågon mening med att låta testa sig.Det är dessutom mycket intressant att konstatera att det finns människorsom uppenbarligen är immuna mot hivviruset. Studier bland prostituerade iAfrika, presenterade i den franska dagstidningen , harvisat att en grupp besläktade kvinnor saknar ett för hivviruset livsviktigtprotein. Samma upptäckt har amerikanska forskare gjort. Det finns tydligenmänniskor som oavsett hur ofta eller mycket de blir exponerade för hivvirusetinte blir infekterade. Det rör sig om en mindre genskada som sannolikt ocksåkan förklara varför en del hivinfekterade inte utvecklar aids. Ungefär enprocent av den vita befolkningen anses bära på denna genskada. Blandafrikaner är förekomsten betydligt lägre och bland asiater har man inte hittatnågon med denna genskada. Kan forskarna finna vad det är i dessa människorsom gör att de inte smittas och använda denna kunskap för att t.ex. skapa ettvaccin har vi kommit långt i kampen mot aids.Problemet med den nya framgångsrika typen av medicin är att den ärdyrbar - en behandling med AZT och 3-TC kostar ochpatient. I där antalet hivsmittade är ca 4 000 totalt är denna kostnadrelativt begränsad. Problemet uppstår i framför allt utvecklingsländerna itredje världen. I länder som , , många afrikanska stater ochländer i exploderar antalet hivsmittade närmastokontrollerat. Vi kan stå inför en enorm såväl social som ekonomisk katastrofom inte de nya medicinerna också görs tillgängliga i tredje världen. ,EU och resten av den utvecklade världen har här ett stort ansvar. Det innebärockså att kampen mot hiv och aids har fått en något annorlunda inriktning.Den rika världens länder måste med sina ekonomiska möjligheter ochtekniska och medicinska kunskaper intensifiera de senaste årens lyckadeförsök för att på så sätt så snabbt som möjligt göra eventuella mediciner ochbehandlingsmetoder tillgängliga för den tredje världen.Men för att detta skall vara möjligt måste forskningen kring hiv fåmöjligheter att utvecklas. Den borgerliga regeringen skapade ett antalforskningsstiftelser som står oberoende från statsmakten. En prioriteraduppgift måste vara att satsa pengar på hiv och aidsforskning. liggerredan i dag väl framme inom detta område. Det är statens ansvar att dennatätposition inte överges.Tack vare medlemskap i unionen får våra forskareockså tillgång till de FoU-medel som EU fördelar mellan medlemsstaterna.Medlemskapet ger oss också möjlighet att på ett lättare sätt skapainternationella nätverk - en nödvändighet i forskningen om hiv.Det torde ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext.