mot · GJ02So20 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:176 Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården I propositionen föreslår regeringen bl a ändringar i hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) och en ny lag om tillsyn överhälso- och sjukvården. I hälso- och sjukvårdslagen (HSL)föreslås bl a att där det bedrivs hälso- ochsjukvårdsverksamhet skall det finnas de lokaler, denutrustning samt den personal som behövs för att kunna gegod vård. Genom den nya lagen om tillsyn föreslåsSocialstyrelsen utöva tillsyn över all sjukvård, undantagetFörsvarsmaktens, oavsett driftform. Ett sanktionssystemföreslås också införas.Jämfört med de flesta andra länder har den svenska hälso- och sjukvårdenhitintills haft en hög klass, tillgängligheten har varit god och kvaliteten hög.Främst beror detta på att de anställda i sjukvården har hög kompetens, högmoral och en vilja att göra nytta. Att tillräckligt stora resurser ställs tillvården är en annan avgörande faktor. En majoritet av befolkningen har enstark tilltro till sjukvården, vilket bekräftas av de undersökningar som bl aSCB genomför.Nu ser vi dock riskbilder inom hälso- och sjukvården. Svensk hälso- ochsjukvård står inför stora utmaningar, och människor har stora förväntningarpå kvalitet och trygghet vid alla sjukvårdande insatser. Det handlar omtillsyn, men i lika hög grad om resurser till sjukvårdshuvudmännen för attklara de vårdbehov som vi möter i framtiden.Huvudsyftet med proposition 1995/96:176 är därför berättigat. Det frågannu och inför 2000-talet handlar om är att säkerställa hälso- och sjukvårdenskvalitet och säkerhet för patienterna i vården oavsett driftform.En sjukvård av hög kvalitet kräver en helhetssyn och samarbete mellanolika vårdinsatser. Utan helhetssyn riskerar vi att få en suboptimering, därbesparingar på ett ställe dyker upp som kostnader på ett annat. Nästandagligen får vi rapporter från enskilda som kommit i kläm på grund av dåligkommunikation i vårdkedjan. En del har skrivits ut från akutsjukvården menhar ett fortsatt vårdbehov. Utskrivningen har alltför ofta skett utan att dettarapporterats till primärvården, hemsjukvården eller . Andramänniskor, ofta äldre, har drabbats på ett sätt så att helt nya vårdbehovuppstått utan att dessa förändringar har vidarerapporterats. Många människordrabbas av att huvudmännen inte kan enas om vem som har huvudansvaretför individen och dennes behov. Detta är oacceptabelt och urholkarförtroendet från allmänheten för att kvalitet och säkerhet hålls på en hög nivå.För att också kunna garantera alla patienter oavsett vårdform atthälso- och sjukvården i vårt land bedrivs med hög kvalitet och säkerhetbehövs en tillsyn. Vår mening är att den statliga tillsynen skall ses som ettkomplement till den av nödvändighet lokalt baserade kvalitetssäkring somsjukvårdshuvudmannen har ansvar för enligt HSL. Spri skriver i sittremissyttrande att promemorian underskattat betydelsen av det kvalitetsarbetesom utförs som egenkontroll. Även , , och kommun betonar särskiltsjukvårdshuvudmannens egenkontroll som det viktigaste instrumentet vadgäller upprätthållande av kvalitet och patientsäkerhet och ser det som enväsentlig utgångspunkt för tillsynen. Vi delar detta synsätt.Vård och omsorg vid sjukdom och svaghet tillhör de mest grundläggandekraven på trygghet inom välfärden. De krav på kvalitet och säkerhet somförslaget om förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården syftar till hängermycket samman med resursfrågorna till hälso- och sjukvården. Mångalandsting och kommuner - som har det yttersta ansvaret för hälso- ochsjukvården - har ekonomisk obalans och har därför tvingats till storabesparingar. Det kärva ekonomiska läget har visserligen tvingat fram ettfruktbart nytänkande, men sjukvårdshuvudmännen har kommit till densmärtgräns där ytterligare indragningar skulle innebära en stor risk förvårdens kvalitet. Det finns enligt vår mening en stor risk för att de gruppersom inte kan göra sin röst hörd förbigås. I en svår ekonomisk situation är detlätt att tillmötesgå de grupper som har de starkaste företrädarna. Men det ärinte alltid de grupper som är de mest utsatta eller har de största behoven. Degrupper som är mest utsatta har oftast inga eller i varje fall inga högljuddaföreträdare. Det är just därför det är viktigt med en etisk medvetenhet ochmogenhet.Enligt vår mening bör en förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården därförkopplas samman med de frågor som bereds inom ramen för det uppdragsom Hälso- och sjukvårdsutredningen (HSU 2000) har. Vi är övertygade omatt en lagstiftning som syftar till att säkerställa hälso- och sjukvårdenskvalitetoch säkerhet för patienterna måste kopplas samman med frågan om deresurser som sjukvårdssektorn tilldelas. Eftersom propositionen inte beaktardenna nödvändighet bör den därför nu avslås. Regeringen bör därutöver få iuppdrag att göra en översyn av tillsynsreglerna och i det sammanhanget ge ettkompletteringsdirektiv till HSU 2000 om att närmare analyseratillsynsfrågorna kopplat till frågan om vårdens resurser. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1995/96:176,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn av tillsynsreglerna.