mot · GK02U608 · 1996-10-07 00:00:00 — BakgrundSedan ockupation av 1950 har det tibetanskafolket utsatts för ständiga brott mot de mänskligarättigheterna. Dessa brott innefattar tvångssteriliseringar ochtvångsaborter, åsiktsförtryck och fängslanden på politiskgrund samt systematisk och regelbundet tillämpad tortyr,vilken även riktas mot barn. dog t.ex. nunnanGyaltsen Pelsang till följd av den misshandel hon utsatts för ifängelse. Hon var när hon fängslades och femton årnär hon dog. Trots omvärldens kritik mot politik iTibet fortsätter dessa brott. försen politik som av den dåvarande säkerhetschefen, ,karaktäriserades som "förtryck utan nåd mot alla rebeller"(, 20.7.1988). har förtrycket skärpts och många tibetaner talar omatt situationen börjar likna de inledande stadierna avkulturrevolutionen.Ökande religionsförtryckDen senaste tidens skärpta förtryck är en direkt följd avkonflikten rörande inkarnationen av Panchen Lama, denandre laman i hierarkin efter . hävdaratt den lille pojke som han själv i enlighet med tibetansktradition deklarerat vara Panchen Lama hålls fängslad, någotsom indirekt bekräftats av de kinesiska myndigheterna. Desenare hävdar att pojkens föräldrar bett om beskydd.Tibetanernas vägran att erkänna den "kinesiska"inkarnationen har lett till krav på att alla bilder av DalaiLama skall avlägsnas från såväl kloster som privata hem.Detta har i sin tur förorsakat upplopp som mötts medskottlossning och fängslanden från de kinesiskamyndigheternas sida. harklostren blivit föremål för s.k. utbildningskampanjer, därmunkarna tvingas skriva på en deklaration där de förnekarDalai Lama. De som inte skriver på tvingas lämna klostren.För att slippa skriva på flyr nu tusentals munkar till Indien.Koloniseringen av TibetTrots att överföringen av civila till ockuperat område utgörett brott mot internationell lag enligt den fjärdeGenèvekonventionen 1949 genomför de kinesiskamyndigheterna en medveten befolkningsöverflyttning tillTibet. Denna folköverföring tillsammans med den hårdabarnbegränsningspolitiken utgör en av de största hoten mottibetanernas överlevnad. Kinesiska tjänstemän lockas tillTibet med löften om särskilda förmåner. Dessa innefattarskattelättnader, lån med låg ränta, i genomsnitt 87 procentshögre lön än i , efter 18 månaders arbete en tre månaderssemester i med alla utgifter betalda, rätten att föda flerbarn m.m. Enligt tycks den kinesiska politikensyfta till att kineser skall dominera de platser som har störstbetydelse för tibetanernas ekonomiska, sociala och kulturellaliv, t. ex. huvudstaden . En medveten politik förs t.ex.att tillåta invandring av kineser till men att hindratibetaner från att bosätta sig där för att därmed förändra denetniska balansen till kinesisk förmån. annonseradesatt rådgivare från skulle förflyttas till området runtShigatse för att medverka till den ekonomiska utvecklingen.Enligt flyktingar skall var och en av de 18 distrikten iområdet ta emot ettusen till tiotusen invandrare, något somantyder att myndigheterna nu planerar att systematisktöverföra kineser till alla delar av Tibet.Den massiva invandringen av kineser till har bara somockupationen varat lett till att tibetanerna kommit i minoritet i sitt egetland,en kolonisationspolitik som för övrigt gått ändå längre i andraminoritetsområden, t.ex. i . Invandringen av kineser till Tibethar lett till att tibetanerna drivs bort från den bästa jordbruksmarken upp ibergen och att befolkningen i städerna får allt svårare att få arbete. Detta har isin tur lett till utslagning bland tibetaner med tiggeri, kriminalitet ochalkoholism som följd.Förutsättningarna för enfredlig lösning ochutveckling av demokratiSedan ockupation av har ständigtmanat sitt folk att inte ta till våld. Denna strävan ledde till atthan fick och har kommit att framstå som ettalternativ till användningen av våld för att lösa konflikter -inte bara i utan världen över. Den tibetanskaexilregeringens ordförande, , har ocksåutarbetat en ickevåldsstrategi som inspirerats av MahatmaGandhis filosofi. Den innebär bl.a. att fredsaktivister skall tasig in i för att arbeta för frigörelse. Ett intensivtarbete pågår också för att utveckla en framtida . Detta arbete pågår intebara i exil utan även i hemlighet i Tibet.Samtidigt tycks befolkningen i bli alltmer desperat och flyktingartalar om stämningar i där man förordar att ta till våld för att frigörasigfrån det kinesiska förtrycket. Även den tibetanska ungdomsföreningen i exilhar talat om att ta till våld. Ett antal bombexplosioner i tyder på attvissa grupper kan ha gett upp hoppet om en fredlig lösning. Oavsett omtibetanerna väljer en våldsam eller fredlig strategi har de kinesiska ledarnavisat att man är beredd att ta till urskillningslöst våld mot såväl fredlig sommer hårdför opposition. I Dharmsala där exilregering har sittsäte ökar flyktingarna nu från . borde prioritera humanitär hjälpgenom SIDA till den tibetanska bosättningen.Nödvändigheten av enkinesisk-tibetansk dialogFör att undvika framtida blodsutgjutelse i måsteomvärlden sätta hårdare tryck mot den kinesiska regimen föratt upprätta respekt för mänskliga rättigheter inklusive rättentill självbestämmande i . De kinesiska ledarna måstetvingas till förhandlingsbordet. har redan gåttmycket långt i eftergifter - bl.a. har han uppgivit kravet påsjälvständighet - för att få igång förhandlingar. Trots dettahar han inte fått någon kinesisk respons. De kinesiskaledarna kräver inte bara att skall uppge kravet påsjälvständighet utan också att han skall deklarera att Tibetaldrig varit självständigt. Detta är naturligtvis omöjligteftersom det skulle innebära en omskrivning av historien.Tibetologer överlag är ense om att var självständigt vidtiden för den kinesiska invasionen. Det gäller forskare somHugh , och också mer Kinavänliga tibetologer som MelvynGoldstein. Även om den inte anser sigkunna stödja tibetanernas krav på självständighet förnärvarande bör man åtminstone kunna erkänna att varitsjälvständigt, vilket skulle kunna bidra till en lösning av denlåsta förhandlingssituationen. bör också kunnaanordna en hearing om i likhet med vad som skett iDanmark. Ytterligare insatser som kan göra är attpåverka FN:s generalsekreterare så att ett möte mellanhonom/henne och kan komma till stånd. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ökat bistånd ges till flyktingbosättningen i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ger sitt stöd för ickevåldskamp genomFN så att ett möte mellan FN:s generalsekreterare och kankomma till stånd,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att att man underlättar anordnandet av ett seminarium eller enutfrågning i i likhet med vad som skett i .