ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02So210 · 1996-10-07 00:00:00 — I takt med den försvagade svenska ekonomin har sjukvårdeni alltmer tvingats spara. Man har härvid valt att istället för marknadsekonomiska sparincitament förproducenterna, typ en allmän obligatorisksjukvårdsförsäkring, i stället begränsa utbudet och höjakonsumentpriserna. Härvid kommer naturligtviskonsumenterna - patienterna - i kläm.Det väsentliga för sjukvården - grunden för dess existens - är självfalletpatienterna, inte producenterna. Det är därför angeläget att i besparingstidervärna patienternas rättigheter. Internationellt diskuteras nu allmänt behovetav patienträttighetslagar. I vårt land torde det nu vara hög tid att tillskapaensådan patienträttighetslag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om en patienträttighetslag ienlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02So211 · 1996-10-07 00:00:00 — av BNP går till sjukvården. Trots attkostnaderna begränsats något kommer detstigande antalet åldringar framöver att innebära ett kraftigttryck på sjukvårdskostnaderna.Något optimalt sjukvårdsfinansieringssystem existerar inte - i så fall hadealla tillämpat det. Internationellt torde dock de flesta vara överens om att ettsjukvårdsfinansieringssystem skall vara generellt och obligatoriskt, att detskall bygga på fördelningsprincipen, och att det medelst s.k. capitering(betalning - inte per åtgärd till vårdgivarna) skall stimuleraeffektivitetoch prevention i stället för produktivitet och att det skall ge patienternavalfrihet mellan olika vårdgivare. Ett sådant system har under beteckningenHSF-modellen presenterats i Medborgarnas Offentliga Utredningar. Detpåminner i sina väsentliga drag om det förslag som diskuteras i , ochdet torde vara en god grund för ett framgångsrikt sjukvårdsfinansierings-system i . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en allmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring.
mot · GK02So212 · 1996-10-07 00:00:00 — Arbetsformer inom vård och omsorg I finns ett stort antal personer som är beroendeav vård och omsorg genom samhällets försorg.Det pågår en ständig diskussion om den offentliga sektorns betydelse ochuppgift. handlar det för förtroendevalda i alla beslutande församlingarom krav på kostnadssänkningar på grund av sämre ekonomi. Inte minst inomen så angelägen verksamhet som sjukvården tvingas man till stora ingreppsom får konsekvenser för såväl patienter, personal som anhöriga.Rationaliseringar genomförs och vårdplatser stängs. Sjukvård av högstakvalitet skall dock bedrivas. Frågan är om man inte bör se på en utvecklingav arbetssätt och arbetsformer som innebär att man är aktsam om demänskliga resurserna.Vad jag i denna motion vill lyfta fram är rehabiliteringsinsatser som idagbedrivs i segregerade former. Som exempel kan nämnas en rehabiliterings-avdelning med enbart äldre personer som har i stort sett likartade problemoch behov av stöd. På denna avdelning tröttas personal, anhöriga och denenskilde patienten av denna ensidiga problematik. Någon form av naturligstimulans blir inte möjlig på en sådan avdelning.I andra sammanhang i samhället försöker vi att bryta segregation ochblanda olika åldersgrupper för att ta till vara det värde som ligger i att olikagenerationer möts.Varför skall det just inom sjukvården genomföras en så total segregationså att gamla och unga människor inte möts. Detta är ett onaturligt och förmänniskorna ovärdigt arbetssätt.För alla iblandade parters bästa borde man bryta denna segregation ochinföra vårdformer där olika åldersgrupper möts. Det skulle innebära enfriskare miljö för alla berörda människor. Det skulle bli livaktigare ochpersonalen skulle inte få en så ensidig arbetsbelastning som det innebär attenbart vårda en ålderskategori. Det må gälla barn eller äldre.Man bör i detta förändringsarbete även beakta respekten för de äldre. Varjemänniska måste mötas med respekt och integritet så att man inte tilltalar ochbehandlar äldre människor som om de vore små barn. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om integrerade vårdformer inom vård och omsorg.
mot · GK02So216 · 1996-10-07 00:00:00 — Den psykiatriska vården har ändratbehandlingsmetoder. Dagens vård domineras av behandlingmed psykofarmaka och terapeutiska samtal. Den tidigarekirurgiska behandlingsmetoden, lobotomi, har i de flestavästeuropeiska länder utdömts som behandlingsmetod, dåden inneburit en stark personlighetsförändring hos patienten.Denna personlighetsförändring är permanent.I används dock denna behandlingsmetod fortfarande. VidKarolinska sjukhuset företas enligt uppgifter i media ca 50 lobotomi-ingreppvarje år. Vid intervju med ansvarig kirurg framkom att ingreppen företas medendast patientens medgivande. Ingen uppföljning från sidaförekom.Med tanke på de stora och genomgripande personlighetsförändringar somdessa ingrepp medför för patienten är det väsentligt att regeringen gerSocialstyrelsen i uppdrag att följa och utvärdera denna verksamhet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av uppföljning och utvärdering av lobotomiingrepp.
mot · GK02So218 · 1996-10-07 00:00:00 — Ersättning till personer som utsatts för lobotomi När filmen kom väckte den en debattsom få filmer har lyckats med. Den belyste på sitt sätt depsykiskt sjukas situation på institutioner som mentalsjukhus.Säkerligen bidrog filmen till en förändrad syn på behandlingav psykiskt sjuka. I filmen utsätts huvudpersonen förlobotomi, en behandlingsmetod som i stor omfattninganvändes förr.I utfördes lobotomi på psykiskt sjukapatienter. Detta som en ångestdämpande åtgärd. Lobotomin innebar ofta attpatientens personlighet blev helt förändrad. I var det på motsvarandesätt. Där har man nu dock beslutat att de som efter blevutsatta för detta ingrepp och som är i livet ska få enengångsersättning på . Man räknar med att av de ca2 500 personer som lobotomerades så är ca 500 kvar i livet. Denna åtgärd ärinte vidtagen utan att haft starka skäl för detta. Frågan är nu ominte ska göra på motsvarande sätt. Hur många det kan röra sig om ärsvårt att säga men ur ett inspektionsprotokoll kan man utläsa attdetta år genomfördes 112 ingrepp () vid Umedalenssjukhus, 58 vid i , 54 vid iStockholm, 18 vid i , 14 vid i samt14 vidytterligare tre namngivna sjukhus. Total anges närmare 500 ha lobotomeratsunder 1940- och 1950-tal bara vid . Enligt min mening finnsdet nu all anledning för staten att agera på motsvarande sätt som Norge.I ett frågesvar till undertecknad angående denna fråga hävdar justitie-ministern att för att någon ska bli skyldig att utge ersättning enligtskadeståndsrättsliga regler krävs att det kan bevisas att skadan orsakatsuppsåtligen eller genom vårdslöshet. För att få skadestånd krävs dessutom attansökan om ersättning görs från det att den skadegörandehandlingen företogs. I frågesvaret skriver dock ministern att även omskadestånsskyldighet inte föreligger kan regeringen i enskilt fall besluta omersättning av nåd när särskilda omständigheter föreligger. Frågan är om intede anförda lobotomifallen kan hänföras till denna situation eftersomlobotomin redan då metoden infördes ifrågasattes som ett människovärdigtingrepp.Lobotomi kan fortfarande ske men det handlar då om extrema fall där allannan behandling visat sig resultatlös. Ingreppet kan dessutom bara ske påpatientens egen begäran. opereras ca fem personer i Sverige.Tidigare förhållanden var helt annorlunda och många patienter har utsatts förpåtvingat livslångt lidande beroende på lobotomiingrepp.För att staten nu i någon mån ska gottgöra dem som utsattes för lobotomioch på så sätt erkänna att detta var inte en riktig behandling i ett samhällesom slår vakt om människovärdet bör den i likhet medden norska besluta om att ge ersättning till de lobotomerade från 40- och 50-tal som är i livet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om statlig ersättning till lobotomerade från 1940- och somfortfarande är i livet.Stockholm den 1 oktober 1996Dan ()
mot · GK02So220 · 1996-10-07 00:00:00 — Inom svensk sjukvård tilltar problemen att utredabetalningsansvaret när sjukvårdsbehov uppkommer hospersoner som kommit från ett annat land till , t.ex. iegenskap av anhöriga till antingen svenska medborgare ellerpersoner som är legitimt bosatta i landet. Den ökaderörligheten i världen i form av turism förorsakar också dentypen av problem. Andelen utländska medborgare från landmed vilka inte har social konvention som kommerhit och hamnar i behov av sjukvård ökar.Problemen blir särskilt stora när det rör sig om komplicerade och mycketvårdkrävande tillstånd. Det är inte ovanligt att det uppstår omfattandediskussioner kring betalningsansvar för sjukvårdens insatser genom kontaktermed sjukhusens administration, landstingsnivån, polismyndigheter, socialamyndigheter, invandrarverket och andra statliga myndigheter. I de flesta fallkan konstateras att ingen av dessa instanser upplever sig formellt ha ettbetalningsansvar och att patienten i de fall inte åkomman är akut bör avvisasfrån vård. Detta leder in i en besvärlig problematik där humanitära ochmedicinska aspekter står mot de ekonomiska och där vårdpersonalens lojalitetdelas mellan en förtvivlad patient och det administrativa reglementet. Ipraktiken innebär detta i de allra flesta fallen att patienten ändock får vård,varefter en i det närmaste ändlös administrativ procedur startar på nyttrörande betalningsansvaret.Problemen blir inte mindre av att sjukvårdsinsatserna i många fall handlarom ingrepp/behandlingar som inte finns tillgängliga i patientens hemland.Det är viktigt att regeringen uppmärksammar detta växande problem ochmöter det genom ett utökat arbete för att åstadkomma överenskommelser,konventioner, med flera länder. På kort sikt kan även nationella överens-kommelser och regelverk övervägas för att nå ett solidariskt ansvarstagande. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ytterligare konventioner med andra länder,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om solidariskt ansvar för sjukvårdsutgifter i vissa fall.
mot · GK02So221 · 1996-10-07 00:00:00 — Under den förra regeringsperioden infördes den så kalladevårdgarantin. Den innebar att ingen skulle behöva vänta merän på en operation eller behandling. En patientsom inte kunde få behandling hos den egnavårdgivaren, skulle erbjudas behandling hos annanvårdgivare. Sjukvårdshuvudmännen erhöll ett extra statligtstöd om för att underlätta införandet avvårdgarantin. Vårdgarantin har därefter förlängts itaget.Den gemensamma vårdgarantin omfattade utredning ochbehandling av kranskärlssjukdom, total ledplastik i höft- och knäled, opera-tion av gråstarr, operation av gallstenssjukdom, operation av ljumskbråck,operation av godartad prostataförstoring, kirurgisk behandling av urininkon-tinens hos kvinnor, kirurgisk behandling av livmoderframfall samt utprovningav hörapparat.Vårdgarantin har betytt oerhört mycket för enskilda människor. Att snabbtfå vård och behandling när man drabbats av sjukdom är synnerligenväsentligt. Det skapar trygghet. Det är psykiskt påfrestande att gå och väntapå en operation eller behandling. Det är också påfrestande att behöva hasmärta vilket även ofta kräver smärtstillande och andramediciner. Likaså resulterar en lång väntetid ofta att föra med sigsjukskrivning vilket i sig också är påfrestande. Även ur ekonomisk synvinkelär det kostsamt med långa väntetider. får stora kostnaderoch rehabiliteringstiden efter ingreppet blir ofta längre.För närvarande växer köerna till operationer på de flesta sjukhus i landet.På i fick man vänta på engallstensoperation. I var väntetiden medan den i Sala var104 veckor. På var väntetiden 64veckor för en höftledsoperation. På i varväntetiden för samma åkomma. Detta är några exempel mentendensen är densamma över hela landet. Orsakerna till kösituationen ärsäkert flera men resursfrågan är av stor betydelse. Det finns kompetens ochkunskap och det finns tillgång till operationssalar. Vi saknar dock resurser iform av fler läkare och övrig personal för att utnyttja resurserna på ettoptimalt sätt. En annan orsak kan vara att vårdplatserna har reduceratskraftigt . lades avvårdplatserna ned. hade sjukvårdshuvudmännen totalt 42 400vårdplatser. Det var nästan 3 500 färre platser än föregående år.Eftersom forskning och utveckling går framåt kan vi bota fler och flersjukdomar. Detta är mycket positivt men kräver givetvis resurser. Människormåste ha rätt att få del av den behandling som finns. Att ge en rätt behandlinggör också att kostnaderna minskar för framtiden i form av ett friskare liv medmindre vård och omsorgsbehov. Att ge alla den vård och behandling som stårtill buds är en människovärdesfråga.Den socialdemokratiska regeringen har inte förmått att se till attvårdgarantin kan efterlevas vilket drabbar många enskilda människor. Dettaanser vi är oacceptabelt.Det är enligt vårt synsätt inte i något avseende klokt att ha långa vårdköer.Alla förlorar på det. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vårdgarantin skall vara praktiskt genomförd senast den 1 juli1997.
mot · GK02So222 · 1996-10-07 00:00:00 — Ögonsjuksköterskors rätt att genomföra synprovning för körkort I kraven för körkort ingår att en synundersökning(synscreening) skall genomföras. Denna synscreening fårgenomföras av ögonläkare eller legitimerad optiker. Personalvid trafikskolor kan efter att ha genomgått en kortare kurs iämnet genomföra sådan screening.Mot den bakgrunden måste det uppfattas som relativt inkonsekvent att enutbildad och legitimerad ögonsjuksköterska måste ansöka om dispens för attkunna utföra denna screening. Problemet uppstår när ögonsjuksköterskorefter i yrket exempelvis väljer att övergå till att arbeta somoptiker.Vägverket har hitintills kunnat ge dispens i taget och har för dettauttagit en administrativ avgift. Ett rimligare förfarande vore antingen att detide berörda föreskrifterna (SOSFS 1984:31) skrivs in att även legitimeradeögonsjuksköterskor kan utföra screeningen alternativt att medgeren icke tidsbegränsad generell dispens för legitimerade ögonsjuksköterskoratt genomföra screeningen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ögonsjuksköterskors möjlighet att i sin legitimation medges rättenatt få utföra synscreening.
mot · GK02So223 · 1996-10-07 00:00:00 — Behovet av legitimation för vissa yrkesgrupper utreds avbehörighetsutredningen. har behovet avlegitimation för arbetsterapeuter utretts och diskuterats.Legitimationen är en garanti för en viss kunskapsnivå, och för sådanapersonliga egenskaper hos utövaren, att denna är förtjänt av allmänhetens ochmyndigheternas förtroende. Legitimationen ger också information till alla deyrkesgrupper som remitterar och anmäler patienter till en arbetsterapeut.Arbetsterapeuternas insatser har stor betydelse för människors liv ochhälsa. Arbetsterapeuterna har ett självständigt yrkesansvar över sinverksamhet både när det gäller utredning, bedömning och behandling avpatienter. Arbetsterapeuter arbetar med människor i alla åldrar, från barn tilläldre. Patientsäkerheten kan på ett bättre sätt garanteras genom legitimation.Vi föreslår att landets arbetsterapeuter nu får legitimation. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om legitimation för arbetsterapeuter.
mot · GK02So225 · 1996-10-07 00:00:00 — Det påstås ibland att har världens bästadjurskyddslag. Detta avspeglas dock inte i vår behandling avvåra närmaste släktingar i djurriket: aporna. Varje årutnyttjas hundratals apor i djurförsök i . De flestaimporteras och har genomlidit svåra umbäranden underfångst, uppfödning i fångenskap och transporterna, innan dekommer till och placeras på försöksinstitutioner.I finns () med ett aphus byggt . Trots protester mot aphållningen under närmare hålls flertalet aporfortfarande i burar, antingen ensamma eller två och två i små burar, i djurrumsom ligger i gatu- eller källarplanet. Många rum saknar fönster och dagsljus.Fortfarande används en del burar som håller måttet . Ingarastgårdar finns till aporna och det är inte mycket stimulans de får ibefintligaburar. Det är inte ovanligt att aporna hålls på institutionen i flera år.Statens jordbruksverk () har krävt att SMI ska förändraapornas utrymmen så att alla apor åtminstone har tillgång till dagsljus och attde ska ha burar som mäter . Till dessa förbättringar harregeringen långt om länge anslagit pengar. Enligt budgetpropositionen(utgiftsområde 9) beräknas byggnationen vara klar . Även omförändringarna förbättrar apornas situation något, är åtgärderna intetillräckliga för att aporna ska anses få ett acceptabelt liv i fångenskap.Aporna behöver betydligt bättre utrymmen än de krav som SJV ställt för attderas situation ska bli dräglig. Minimikrav för apor som hålls i fångenskapför att användas i experiment måste vara att förhållandena ska vara sådanaatt deras behov av stimulans, sociala kontakter med artfränder, motion,dagsljus, och frisk luft, tillgodoses. Det innebär att gruppburar är nödvändigaliksom tillgång till rastgårdar, helst utomhus, där de kan röra sig fritt. Deskaförses med "terapifoder" och lämplig inredning för att få erforderlig motionoch mental stimulans. Heltidsanställd utbildad personal ska finnas för attdagligen ge aporna den tillsyn och stimulans som behövs. Inget av detta ärförhanden på SMI eller i mycket begränsad omfattning.Djuren bör komma från uppfödningar som också uppfyller kraven, vilkadessutom ska vara självförsörjande med avelsdjur så att fångst av vilda djurinte blir nödvändig för att kunna bedriva avel. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna att motionensvillkor bör uppfyllas för att beviljade medel till SMI:s nybyggnad skallutbetalas.
mot · GK02So227 · 1996-10-07 00:00:00 — Tandlossning är en infektionssjukdom som kan drabba heltfriska personer. Genom forskning inom det här området finnsidag kunskaper om sjukdomen, dess orsaker och förlopp.Sjukdomen är ärftligt betingad och kostfaktorn har ingenbetydelse som t.ex. vid karies. De bakterier som framkallarsjukdomen finns hos alla och av befolkningendrabbas av tandlossning. Sjukdomen kan ha ett allvarligtförlopp och kan ge stora skador i käkbenet vilket medför attdet inte finns möjlighet att rädda tänderna.Lindriga fall upptäcks tidigt och går att behandla ganska lätt medlångsiktigt resultat men svåra fall kräver mycket lång behandlingstid, detlångsiktiga resultatet är tveksamt men om man sköter en sådan behandlingkan det dra ut för att tappa tänderna.Tandlossning på grund av annan sjukdom t.ex. diabetes beror på attbehandlingen av grundsjukdomen påverkar munnen och det finns vissa andrariskgrupper.Kostnaderna för den enskilde är oerhört höga och många anser sig inte haråd att genomgå en sådan behandling. Det är angeläget att alla oavsettinkomst kan få behandling mot denna sjukdom och därför borde äventandlossningssjukdomen betraktas som vilken annan sjukdom och ingå ihögkostnadsskyddet.Det behövs ytterligare forskning och det borde göras en epidemiologiskundersökning för att utreda behandlingseffekter för att nå långsiktigaresultat. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tandlossningssjukdomen skall betraktas som annan sjukdomoch ingå i högkostnadsskyddet.
mot · GK02So229 · 1996-10-07 00:00:00 — har patientavgifterna i sjukvårdenhöjts. Detta har accepterats dels på grund av att denekonomiska situationen är bekymmersam och ambitionen äratt kunna bibehålla viktiga verksamheter. Dels på grund avatt det finns ett högkostnadsskydd i vården för att garanteraatt inte kostnaderna blir orimliga för den enskilde som oftadrabbas av sjukdom och ohälsa. Grundtanken är att de somsällan drabbas av sjukdom ska bära bördorna solidariskt meddem som ofta drabbas.Eftersom det skett en kostnadsökning för den enskilde såväl för läkarbesöksom för medicinkostnader kan det vid ett sjukdomstillfälle ändå sammanlagtbli höga kostnader. Många har en bekymmersam ekonomisk situation.En oförutsedd utgift på kan för många vara ett hinder att söka denvård man har behov av.Den socialdemokratiska regeringen har successivt lagt bördor på de somredan har det svårt exempelvis stora familjer, ensamstående mammor ochpensionärer som enbart har folkpension. För dessa kan kostnadshöjningenmedföra att man tvingas avstå nödvändig vård och behandling. Det stridermot hela grundtanken för en solidariskt finansierad sjukvård. Grundprincipenmåste vara att ingen ska behöva avstå vård på grund av ekonomiska skäl. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att införa ett kreditsystem så att ingen behöver avstå från vård pågrund av ekonomiska skäl.
mot · GK02So231 · 1996-10-07 00:00:00 — Det har länge varit så att man har haft gratis tandvård upptills dess att man fyllt . Att det är just torde varaatt då denna gräns sattes var det så att efter avslutadgymnasieutbildning så började man sitt yrkesliv och fick dåen egen fast inkomst.Förutsättningarna nu för att få ett fast arbete efter gymnasieutbildning ärinte desamma utan oftast krävs det att man fortsätter att studera på högskolaom man skall ha en chans på arbetsmarknaden. För många mellan 19 och 25år är det arbetslöshet som gäller och med de krav som ställs för attkvalificera sig till arbetslöshetskassan så har ungdomar ingen eller en mycketlåg inkomst.Med anledning av detta så borde man inom ramen för den nya tandvårds-försäkringen som skall tas fram och beslutas /1997 se över om detär möjligt att för åldersgruppen ha en reducerad taxa.Detta är oerhört viktigt om vi inte skall få en segregerad tandvård där devälbeställda fortsatt kan ha en god tandhälsa medan de som inte har en braekonomi tvingas att prioritera bort tandvården och snabbt kan få en mycketdålig tandhälsa. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tandvård för ungdomar.
mot · GK02So233 · 1996-10-07 00:00:00 — Uppskattningsvis två miljoner svenskar har ont i ryggen. Ca30 % kan bli hjälpta till lindring eller rent av bli friska.Resten får leva vidare med kroniskt ryggont, men ett flertalklarar inte av den situationen, som ofta leder till tablett- ochalkoholmissbruk och i flera fall även till självmord.Ryggkirurgiska kliniken i är den enda klinik i landet somvetenskapligt kan påvisa goda resultat med sin operationsmetod, och kanvisa att av patienterna blivit bättre.Dessa goda resultat kommer an på två till tre veckors övergripande,grundliga undersökningar och tester, innan rätt diagnos ställs och som senarekan leda till operation.Metoden att steloperera ryggar är gammal, och ortopeder har idecennier haft huvudbry, tillfrågat professorer, gjort små, tappra försök tilltester och utredningar som ibland lett till rätt diagnos men med dåligaoperationsresultat som följd, vilket nu är grunden till oviljan hos landetsortopeder att skriva specialistvårdsremisser till Strängnäs.Den dåliga ekonomin hos landstingen och prestigetänkandet hos läkarnamissgynnar denna patientgrupp som inte får chansen till ett värdigt liv, ejheller möjlighet att delta i arbetslivet. Dåliga ryggar kostar ca 50miljarder/år. Gråzonen mellan arbetsförhet och sjukpension måstetillvaratas. Vinsten för samhället blir stor vare sig den räknas i pengar ellermänskligt värde!Ofta bekostar ryggpatienterna små operationer själva. Det skulle innebärastora besparingar även för landstingen att remittera patienter till Strängnäsoch även bygga ut kompetensen på området. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör utvärdera operationsmetoden ochbehandlingen vid Ryggkirurgiska kliniken i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna att So- cial-styrelsen bör uppmärksammas på behovet av större kapacitet på området ienlighet med vad som anförts i motionen.