mot · GK02Ju703 · 1996-10-07 00:00:00 — Våld och hets mot homosexuella Framväxten av en nazistisk subkultur i utgör ettallvarligt hot mot människovärdet och demokratin. Atthetsen och våldet från nazistiskt håll huvudsakligen riktar sigmot särskilda grupper i samhället får inte leda till attnazismen betraktas som ett problem enbart för dessa grupper.I ett demokratiskt samhälle har alla ett ansvar för att värnaalla människors lika värde och rättigheter. Denna motion tarupp den hets och det våld som nazister riktar mothomosexuella.Hets mot folkgruppLagstiftningen om hets mot folkgrupp infördes efternazisternas folkmord under . Brottsbalkens16 kap. 8 § föreskriver att den "som i uttalande eller i annatmeddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning förfolkgrupp eller annan sådan grupp av personer medanspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprungeller trosbekännelse, dömes för hets mot folkgrupp".Denna lag riktar sig inte mot allmänt fördomsfulla eller negativauttalanden, utan mot direkt hatpropaganda riktad mot en grupp. Anledningentill att de flesta västländer har lagstiftning om hets är att det finns enkoppling mellan ord och handling. våldsamma hets motjudar, som utpekades som löss och råttor som måste utrotas, var enpsykologisk förberedelse för Förintelsen.Inom den nazistiska subkulturen förekommer systematisk hets mot olikasamhällsgrupper. Måltavlorna är de klassiska: judar, invandrare, svarta,homosexuella. Svensk lagstiftning gör det möjligt att vidta åtgärder mot allthetsande material från nazistiskt håll utom det material som angriperhomosexuella. Det är alltså fullt tillåtet för nazister att sprida tidningar som"Siege - för ökat våld mot homosexuella" (utgiven i ) ellerartiklar i stil med "Homosexuella har inte rätt att leva" (utgiven av gruppenWASA 80 i ).Detta är problematiskt ur minst två utgångspunkter. För det första gördenna lucka i lagstiftningen det svårare för polisen att effektivt arbeta motnazisters förföljelser av olika samhällsgrupper. För det andra innebär dennuvarande lagstiftningen en mycket olycklig signal till de nazistiskagrupperna om vart de bör rikta sina aggressioner för att undgå straffpåföljd.Då frågan om hets mot homosexuella senast behandlades av riksdagenavvisades en lagändring med två argument: att en kriminalisering skulleinnebära en omotiverad inskränkning i den grundlagsskyddade tryck- ochyttrandefriheten med svåröverblickbara konsekvenser, samt att en lagändringkan leda till att homosexuella på ett sätt som många av dem inte önskarpekas ut som en speciell grupp i samhället (bet. 1995/96:KU8, s. 11).Vad gäller det första argumentet visar egenutredning att ett förbud mot hets mot homosexuella finns i ,, , , och . Erfarenheterna fråndessa länder ger inte stöd för påståendet att tryck- och yttrandefriheten skulleinskränkas på ett omotiverat sätt.Vad gäller det andra argumentet förefaller det finnas en mycket storenighet bland homo- och bisexuella i om att en lagändring ärönskvärd. Inga uttalanden, vare sig från organisationer eller privatpersoner,har gjorts som går ut på att en lagändring inte är önskvärd. De organisationersom arbetar för homosexuellas rättigheter stöder tanken på en lagändring.Det finns inget skäl att utgå från att "den tysta opinionen" är av annanuppfattning.En invändning som har rests är att homosexuella över huvud taget inte kanses som en enhetlig folkgrupp. Det är förvisso sant att den homosexuellabefolkningen i inte utgör en enhetlig grupp. Det finns bara en saksom alla homosexuella har gemensamt: den sexuella läggningen. Emellertidär det just denna gemensamma nämnare som utlöser hets och våld frånnazistiskt håll. I det avseendet kan homosexuella betraktas som en speciellfolkgrupp. Lagstiftningen om hets mot folkgrupp bör alltså utvidgas till attge skydd åt homosexuella.Nazistiskt våld mothomosexuellaUnder har våldet riktat mot homosexuella ökat iomfattning. Aggressionerna löper över hela skalan från hottill misshandel, skadegörelse och mord.Kriminologerna rapport , som författats på uppdrag avFolkhälsoinstitutet (rapport 1996:84), visar på ett övertygande sätt att våldetmot homosexuella ofta har ideologiska motiv.Ett antal mord på homosexuella har ägt rum därgärningsmannen haft nazistiska motiv för sitt dåd. 1990 knivhöggs den 35-årige , en homosexuell man, till döds av två skinnhuvudenoch nazister på en parkeringsplats i . Gärningsmännen harfortsatt att vara aktiva inom naziströrelsen, där de har nått hög status genomsitt dåd. 1991 misshandlades en homosexuell assyrier till döds av tre svenskarasister i . stacks den homosexuelle elithockeyspelarenPeter ned i med 64 knivhugg av en 19-årig nazist, som vidpolisförhören förklarade att han hatade bögar och att alla homosexuellaborde deporteras till en ö där de fick smitta varandra med hiv.Föreningar för homosexuella utsätts regelbundet för angrepp eller attentat.Särskilt drabbade är föreningar i städer med en relativt stark nazistisksubkultur. stormades i av maskerade ochmacheteknivsbeväpnade män ur den lokala nazistgrupperingen, vilkavandaliserade inredningen och misshandlade gästerna. RFSL:s demonstrationi angreps av skinnskallar som skanderade "död åtbögarna". i uppmanade i en närradio-sändning 1995 lyssnarna att "hälsa på" i ungdomsgården för homo- ochbisexuella ungdomar i i . Under loppet av en veckai utsattes RFSL-avdelningarna i , ochSundsvall för ett sannolikt äkta bombhot, ett falskt bombhot respektive ettförsök till stormning och vandalisering.Brottsbalkens regler om straffskärpning täcker de fall då någonbegått brott mot en homosexuell person i avsikt att kränka denne på grund avdennes sexuella läggning. Denna lagändring är lovvärd, men inte tillräcklig.Ytterligare åtgärder bör vidtas för att minska våldet mot homosexuella.Kriminologerna föreslår i sin rapport att brottsofferjourerför homosexuella bör inrättas. Vissa skulle kunna drivas av homosexuellasorganisationer, men det kan också vara av värde att en specifik brottsoffer-jour för homosexuella har en offentlig huvudman.Tibys och undersökning indikerar att de flesta homosexuella fårett korrekt bemötande när de anmäler brott, men att det förekommer atthomosexuella på grund av sin läggning blir behandlade på ett nedsättandesätt av polisen. Det är av yttersta vikt att kvarvarande fördomar mothomosexuella hos polisen motverkas med kunskap om just denna grupputsatta. Därigenom underlättas också ett gott samarbete mellan polisen ochhomosexuella för att förebygga och beivra brott riktade mot homosexuella.Statistiken över brott bör utvidgas så att det blir möjligt att följautvecklingenav så kallade hatbrott, det vill säga brott som begås för att kränka offret pågrund av att han eller hon tillhör en viss samhällsgrupp. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om starkare lagstiftning mot hets mot homosexuella.