mot · GK02L6 · 1996-10-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:22 Statliga stiftelser Löntagarfondsfrågan präglades av djupgående politiskamotsättningar, av en art som är mycket ovanliga för svenskpolitik. Mot den bakgrunden bör man se förslaget om attinrätta forskningsstiftelser som fyrklöverregeringen ladeunder förra mandatperioden och som fattade beslutom. Därigenom avsattes avlöntagarfondsmedlen till elva olika forskningsstiftelser.Stiftelserna kom till för att utveckla och stärka forskningen iför viktiga och angelägna områden där svensktnäringsliv kan bli världsledande.Elva stiftelser bildades i olika omgångar. Först bildades två stiftelser förstrategisk respektive miljöstrategisk forskning. Därefter fick två högskolorstiftelseform; och bildades ytterligare sju forskningsstiftelser - , stödjerkunskaps- och kompetensutveckling, , av högre utbildning och forskning, , stödjerforskning inom vård och allergi, Stiftelsen innovationscentrum, Stiftelsenframtidens kultur samt vid Lunds universitet.Vill vi åstadkomma en hög tillväxt byggd på kompetens, då är forskningennödvändig. Forskning och utbildning skapar konkurrenskraft, tillväxt ochdärmed nya arbetstillfällen. Fyrklöverregeringens politik innebar betydandeöverföring av medel till stöd för svensk forskning och forskarutbildning.Forskningsstiftelserna har redan haft en viktig roll för bland annatforskarutbildningen vid mindre och medelstora högskolor. Forskningsstiftel-serna har också inneburit förstärkning över i princip hela forskningsfältet,men i väsentlig grad har resurserna ökat främst inom miljöforskning,vårdforskning, probleminriktad naturvetenskaplig-teknisk forskning ochsamhällsforskning. Ett viktigt motiv bakom inrättandet av forskningsstiftel-serna var att öka mångfalden. Stiftelserna har bidragit till att skapa fler avvarandra oberoende forskningsfinansiärer. Det har ett värde i sig att på detsättet skapa mångfald även ifråga om de medel som härrör från den offent-liga ekonomin. Genom att sprida makten över forskningsmedlen ges forskaremöjlighet att söka medel ur flera, av varandra oberoende, finansierings-källor.Ur såväl politisk som rättslig synvinkel hade det varit att föredra att fråganom makten över forskningsstiftelsernas medel inte hade förelagts riksdagenännu en gång. Förändringar i stiftelselagen av det slag regeringen föreslår ärolämpliga med hänsyn till vikten av tilltro till stiftelseinstitutet. Det ärdockvärt att notera att Lagrådet i sitt remissvar säger sig "visa förståelse för derättspolitiska skäl som ligger bakom förslaget". Stiftelselagens grund-läggande krav får dock ej undergrävas. Principen om stiftelsers friståenderoll och självständiga förvaltning av stiftelsemedel måste även fortsättnings-vis hävdas. Därför kan propositionens långtgående förslag vad gäller föränd-ringar i stiftelselagen inte accepteras.Lagrådet har i sitt yttrande med anledning av lagutskottets remiss uttalat attdet inte vill motsätta sig att det aktuella förslaget genomförs. Detta uttalandeinnebär inte ett oreserverat tillstyrkande till regeringens förslag. Attregeringens förslag, enligt Lagrådets mening, inger betänkligheter harLagrådet uttalat i såväl yttrandet över den första lagrådsremissen som i denremiss lagutskottet begärde.Forskningen är en verksamhet som är av långsiktig natur, därför bör inteinriktningen ändras vid varje regeringsskifte. Från sida avvisarvi regeringens förslag så som det nu föreligger, men är däremot beredda attutveckla formerna för stiftelsernas verksamhet, så att den på bästa sättkommer forskningen till godo.Centerpartiet föreslår en vidareutveckling av formerna för hur man utserstyrelserna i forksningsstiftelserna. Representanterna utses genom självför-nyelse, dvs. styrelseledamöterna beslutar själva om eventuell förlängning avsina mandat respektive utser nya ledamöter. Styrelsernas legitimitet skullestärkas, inte minst i forskarvärlden, om de istället utsågs genom en ordningsom liknar forskarråden där regeringen utser ordföranden och tre andraledamöter. Forskarsamhället representeras i sin tur av sju ledamöter somväljs av en elektorsförsamling, vars ledamöter i sin tur är valda av berördafakultetskollegier.Regeringen bör enligt vår mening initiera samarbete med forsknings-stiftelserna i syfte att genom en överenskommelse avtala om att övrigaledamöter ska utses enligt en ordning som har förordningen om elektors-församling vid forskningsråden (SFS 1979:728) som förebild. Då forsknings-stiftelsernas verksamhetsområde är olika sektorer är det rimligt att ävenföreträdare för dessa sektorer ska ha representation i stiftelserna. Vad somovan sagts om att regeringen ska initiera samtal om val till styrelse iforskningsstiftelserna bör ges regeringen tillkänna.Härutöver föreslår vi en förändring i stiftelselagen som ger regeringen rättatt utse en minoritet av ledamöterna. Ett sådant ingrepp i stiftelselagen måstedock vara så litet som möjligt. En förändring får inte vara mer omfattande änvad som oundgängligen krävs för att uppnå det syfte som avses, dvs. att geregeringen möjlighet att utse några ledamöter.Regeringens förslag till lagändring berör 6 kap 1 § första stycket punkterna2-9. Punkterna 2, 3 och 5-9 avser förmögenhetsplacering, beslutsförhet ochomröstning i styrelsen, arvode, räkenskaper, revision m.m. Enligt vår meningfinns det ingen anledning att propositionens föreslagna lagändring även skaomfatta dessa regler. För att uppnå vad vi avser räcker det att beröraparagrafens fjärde punkt. Övriga punkter bör lämnas utanför lagstiftnings-åtgärder.Vad gäller paragrafens fjärde punkt så behöver den endast i begränsad månberöras för att uppnå det ovan nämnda syftet. Enligt vår mening kan det, somvi avser, tillgodoses genom att högst en tredjedel av styrelsens ledamöter kanutses och entledigas av regeringen. Om regeringen ges obegränsad rätt attförfoga över föreskrifterna om styrelsernas sammansättning kan i praktikenstiftelsernas självständighet allvarligt äventyras. I ett läge där starkapolitiskamotsättningar har uppkommit kan det befaras att en sådan föreskrift omstyrelsernas sammansättning skulle kunna medföra att varje regeringsskiftekan få genomgripande följder för stiftelserna. Detta strider mot grundtankenmed stiftelseinstitutet.Enligt vår uppfattning bör den minst ingripande förändringen istiftelselagen utformas enligt följande. En ny paragraf i 6 kap stiftelselagenbör införas. Innebörden av denna regel bör vara att regeringen oberoende avandra bestämmelser i stiftelselagen ska kunna utse och entlediga högst entredjedel av styrelsens ledamöter.Regeringen skriver i forskningspropositionen att medelstilldelningen tillforskningen kan ske under förutsättning att staten får kontroll överforskningsmedlens medel. Detta är ett i grunden felaktigt resonemang. Inteheller regeringens långtgående ingrepp leder till en så pass hård kontroll.Inga garantier kan uppställas för att stiftelsernas medel ska ingå som en del ifinansieringen av de forskningsmedel som anvisas i statsbudgeten. Det ärenligt vår mening istället en bättre väg att åstadkomma samarbete mellanforskningsstiftelserna och de statliga forskningsråden. På så vis kanstiftelsemedel komma forskning till godo, som betalats med statligamedel, utan att stiftelsernas oberoende ställning rubbas. Regeringen bör tainitiativ till sådana överläggningar med stiftelserna. En möjlighet är attforskningsberedningen får ansvar för detta samarbete.Ur demokratisk synpunkt är det av betydelse att forskningsstiftelsernasverksamhet och förvaltning är öppen och att regeringen har insyn i denna.Det ligger även i stiftelsernas intresse att verksamheten sker under störstamöjliga insyn. bör enligt vår mening uttala att regeringen börinleda samtal med forskningsstiftelserna i syfte att åstadkomma störstamöjliga öppenhet i stiftelsernas verksamhet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillsättande av forskningsstiftelsernas styrelser i enlighet med deprinciper som gäller för forskningsråden,2. att med avslag på regeringens förslag beslutar om sådanändring i stiftelselagen (1994:1220) att en ny 6 kap. 4 a § föreskrivs medföljande lydelse: För en stiftelse som har bildats av staten får regeringenoberoende av andra bestämmelser i denna lag besluta om sådan ändring avstiftelseförordnandet, att högst en tredjedel av styrelsens ledamöter får utsesoch entledigas av regeringen eller förvaltningsmyndighet under regeringen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samarbete gällande forskningsstiftelsernas medel och överstatsbudgeten finansierade forskningsmedel,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regeringen och forskningsstiftelserna i samverkan bör verka förstörsta möjliga öppenhet i stiftelsernas verksamhet.