mot · GK02A222 · 1996-10-07 00:00:00 — I budgetpropositionen 1996/97, utgiftsområde 14Arbetsmarknad och arbetsliv, anslaget C 2, föreslås att 13,7miljoner kronor anvisas till särskilda jämställdhetsåtgärder.Pengarna skall användas för att genomföra projekt ochsamlade satsningar för att främja utvecklingen motjämställdhet på särskilt angelägna områden.Personalen vid arbetsförmedlingarna och länsarbetsnämnderna har enpressad arbetssituation och all deras kraft borde sättas in för att hjälpa såmånga arbetssökande som möjligt till riktiga arbeten. Att då också varatvungen att arbeta med projekt för jämställdhet är att splittra personal-resurserna till lite och ingen nytta.Genomförda projekt har oftast inneburit att främst män men även kvinnorprovat att arbeta i typiskt kvinnliga respektive manliga arbeten. Det har säkertvarit lärorikt och tankeväckande för dem som deltagit i projekten, men närprojektet är slut så har det inte blivit mer än så. Det är ytterst få som tackvaredenna speciella satsning har fått ett arbete. Det tar stor tid för personalenattarrangera det hela och oftast upplever de sitt arbete som ganska meningslösteftersom det inte ger de resultat de vill ha av sina ansträngningar.Pengarna, , skulle kunna användas betydligt bättreunder anslaget A 2. Ges arbetsförmedlarnafriheten att arbeta utan politisk detaljstyrning med det arbete de kan, att gearbetssökande arbete, skulle pengarna göra nytta. Jämställdheten skulle ocksåfå en knuff framåt, om både kvinnor och män kan få riktiga jobb. Det stärkersjälvkänslan, bidrar till en tryggad familjeekonomi, gör livet drägligare ochalla mer positiva till att verka för bl.a. jämställdhet.Under rubriken . Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksam-het, föreslås ett anslag om . Pengarna skall användas tillkostnader för kvinnoorganisationernas centrala verksamhet samt för förnyelseoch utveckling av verksamheten. Regeringen konstaterar attkvinnoorganisationerna förlorar medlemmar. För att göra det möjligt förkvinnoförbunden att arbeta i andra former och engagera nya grupper avkvinnor, har stödets inriktning förändrats. Det tidigare medlemsbaseradebidraget har gjorts om till ett projektbidrag.Intresset hos kvinnorna tycks inte vara stort men med ändrade bidragsreglerhoppas regeringen på att kunna bli av med pengarna i alla fall. Det är helt felatt med pengars hjälp hålla liv i ett konstlat föreningsliv. Fanns det ettverkligt behov och intresse skulle kvinnorna strömma till kvinnoföreningarna.Vårt svenska samhälle har kommit ganska långt vad gäller jämställdhet. Påarbetsplatserna finns medvetenheten och observansen vad gäller dessa frågor.Det slag som verkligen måste vinnas när det gäller jämställdhet är hemmen,och då måste männen involveras, då räcker kvinnoföreningarna inte till.Anslaget C 3. Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet bördärför avvecklas . 1997 utgår samma anslag som 1996, 2,5miljoner kronor, 1998 halveras beloppet till och är heltborta till år 1999.Svängningarna i de politiska beslut som drabbar ochdess personal har varit många och täta. Desperationen hos politikerna att tillvarje pris få ned den öppna arbetslösheten har gjort att den arbetslösamänniskan har försvunnit bakom siffror och statistik. Den enskilde individenmåste stå i centrum, arbetsförmedlaren skall arbeta med att ge individerarbete inte med tillfälliga projekt, satsningar och masslösningar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att i budgetpropositionen 1996/97 utgiftsområde14 Arbetsmarknad och arbetsliv C 2. Särskilda jämställdhetsåtgärder överförstill anslaget A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att beslutar att anslaget C 3. Bidrag tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet avvecklas och attanslaget för behålls på samma nivå som för i enlighet medvad som anförts i motionen.