mot · GJ02Fi116 · 1996-06-19 00:00:00 — Efterfrågan på mindre kvalificerade jobbhar minskat drastiskt och kommer så att fortsätta. Förutom det generellaarbetsmarknadsproblemet, som handlar om att totalt öka efterfrågan avarbetskraft vilket kräver en uthållig tillväxt i kombination med en rättvisarefördelning av den arbetade tiden genom en arbetstidsförkortning, krävskraftfulla riktade insatser regionalt och för särskilt utsatta grupper. Olikatyper av breda kompetenshöjande insatser är helt avgörande för en bättreutveckling. Riktade satsningar måste komma regioner med lågutbildningsnivå till del. Särskilda uppsökande insatser måste riktas tillstudieovana och något äldre som också behöver ekonomiska förutsättningarså att studier verkligen blir ett alternativ till passivt a-kasseberoende.Segregerad arbetsmarknadDen starkt könssegregerade arbetsmarknaden tydliggör dessaproblem. Männens sysselsättning föll mest när krisen slogmot industri- och byggsektorn första år.Männens arbetslöshet började dock minska 1994/95 närexportkonjunkturen drog med sig nyanställningar.Kvinnornas ställning på arbetsmarknaden hotas nu alltmer. Istora kvinnodominerade grupper som inomkontorsadministration, butikshandel och den kommunalavälfärdssektorn sker en negativ utveckling där flerahundratusen kvinnor beräknas förlora sina arbeten under1990-talet. Den ökande kvinnoarbetslösheten kombineratmed den stora ofrivilliga undersysselsättningen som kvinnordrabbas av måste vara i centrum av analysen avarbetslösheten och inriktningen av åtgärderna på ett heltannat sätt än vad propositionen ger uttryck för.Deltidsarbetslösheten måste synliggöras och åtgärdas och dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste mer inriktas efterkvinnors möjligheter och behov. Det behövs såväl riktadeutbildningssatsningar som riktade sysselsättningsskapandeåtgärder för kvinnor.Segregationen på arbetsmarknaden är mycket tydlig och helt oacceptabelnär det gäller personer med invandrarbakgrund men också personer medfunktionshinder. Läget försämras alltmer för dessa grupper. Regeringensbesparingskrav på och neddragningar av lönebidragen har minskatde arbetshandikappades möjligheter till sysselsättning. Eftersom någonalternativ arbetsmarknad normalt inte är tillgänglig innebär det en utstötningfrån arbetsmarknaden med ökade kostnader inom socialförsäkringssystemetoch förlorad välfärd som följd. Även invandrarna har drabbats av regeringensindragningar av arbetsmarknadspolitiska åtgärdsmedel. Vänsterpartietvälkomnar att regeringen är beredd att tillmötesgå våra krav på att skärpalagen mot diskriminering i arbetslivet.Otrygg arbetsmarknadYtterligare strukturella förändringar är ökningen av de kortaanställningsformerna och uthyrningsverksamheten som ledertill allt otryggare villkor för löntagarna. Det har uppkommitett slags "just in time"-arbetsmarknad där arbetskraft med"rätt" kompetens tas in exakt när den behövs. Företagen harvisat sig vara mycket snabba med att varsla stora grupper omuppsägning så snart orderingången viker.Uthyrningsföretagens affärsidé bygger på att a-kassan finnstillgänglig för den tid som inte genererar uthyrningstimmarför den anställde. Staten och trygghetsförsäkringarna får takostnaderna för utbildning, praktik, arbetsskador ochundersysselsättning. Individerna får ta otrygghet,inkomstminskning och bördan av arbetslöshet. Näringslivettar vinsterna men bär inte de reella kostnaderna för det nyaarbetslivets organisation. Ett resultat av detta är Sverigestudelade ekonomi där den offentliga ekonomin har storaunderskott som det privata sparandeöverskottet ärmycket stort. Kapitalandelen i ekonomin är högre ännågonsin medan löneandelen sjunkit drastiskt. Resurs- ochmaktfördelningen har blivit allt snedare. utnyttjarinte sina tillgångar på ett rationellt och produktivt sätt.Massarbetslösheten är ett misslyckande. Vi har råd att arbeta.Utvecklingen på arbetsmarknadenUtvecklingen på arbetsmarknaden harblivit alltmer negativ. Nyanmälda platser har minskat medmer än , inom tillverkningsindustrin medmer än . har 25 000 personer varslats omuppsägning. Motsvarande tal under samma period förra åretvar 14 000. Såväl den öppna som den totala arbetslöshetenhar ökat jämfört med . För männen har visserligenden öppna arbetslösheten sjunkit något men för kvinnor ökat med knappt 16 000 personer! Den totalaarbetslösheten är nu åter upp i och den sjunkandeplatstillströmningen indikerar att arbetslösheten kommer attfortsätta att öka och sysselsättningen minska under hösten1996 och början av 1997.Fortfarande är ungdomsarbetslösheten mycket hög, både den öppna ochtotalt. Regeringens uttalade löften och ambitioner har kommit på skam.Långtidsarbetslösheten är fortfarande på en oacceptabelt hög nivå, mer än80 000 personer varav ungdomar utgör ca 12 000. Den senasteveckostatistiken från AMS visar på än mer negativa siffror även om hänsyntas till säsongsvariationer. Likaså är AKU-siffrorna från SCB:s arbetskrafts-undersökningar för maj utomordentligt dystra. Antalet sysselsatta har minskatmed 61 000 personer , förvärvsfrekvensen sjunker - mest för kvinnor.Den negativa utvecklingen på arbetsmarknaden är dramatisk.Vänsterpartiet har varnat för att regeringens ekonomiska politik ochkonjunkturavmattningen skulle komma att få effekter av detta slag. Ett förhögt realränteläge, en stram finanspolitik och fortsatta neddragningar inomden offentliga sektorn leder ofelbart till ett svårt sysselsättningsläge.Regeringens passivitet när det gäller att åstadkomma en grön ochkompetensinriktad tillväxtpolitik liksom att påbörja en arbetstidsförkortninghar förvärrat läget. Särskilt egendomligt är det att regeringen utan att ingripahar tillåtit att det rekordhöga övertidsuttaget kommit att ersätta en möjligsysselsättningsökning. Att sedan arbetsmarknadspolitiken berövats redantilldelade budgetresurser är i detta läge djupt beklagligt. Arbetsmarknads-politiska åtgärder behövs i detta akuta läge på en högre nivå, och kvaliteten iåtgärderna måste återigen höjas. Den enskildes möjligheter på arbets-marknaden måste stärkas med aktiva åtgärder. Tillväxtperspektivet måstesäkras i arbetsmarknadspolitiken. Det finns en tendens att mer socialpolitiskamotiv tar över där försörjningsansvaret, "styckkostnaden" och inlåsnings-effekterna tar över. Därmed skulle även i detta hänseende anpassastill situationen inom EU vilket vore mycket olyckligt.Det är uppenbart att regeringens förslag varken i inriktning eller omfattningkommer att räcka till för att klara den situation som vi nu står inför. Riskenäratt det passiva bidragsberoendet kommer att öka. överskredsanslaget för arbetslöshetsförsäkringen med ca . Ävenunder innevarande år torde ett överskridande komma att ske med fleramiljarder, dels beroende på att arbetslösheten blir högre än vad regeringenberäknat, dels på grund av att neddragningen av AMS-medel medför färre iaktiva åtgärder till hösten.Kvinnor och arbetsmarknadenI dag är det kvinnors arbetslöshet som ökar medan män i enstörre utsträckning än kvinnor får de arbeten som tillsätts. officiella arbetslöshetsstatistiken är fortfarande mänsarbetslöshet marginellt högre än kvinnors men skillnadenminskar och alla prognoser talar om att kvinnors arbetslöshetkommer att vara högre än mäns . Detta ärden officiella statistiken. Vid sidan om den finns ca 150000 registrerade deltidsarbetslösa, de flesta kvinnor.Ytterligare drygt 200 000 deltidsarbetande efterfrågar flerarbetstimmar utan att vara registrerade som arbetssökanden,de flesta kvinnor. Kvinnor är arbetslösa i en högreutsträckning än män men detta faktum osynliggörs istatistiken. Vi vet att arbetsmarknadspolitiken äruppbyggd med mannen som norm. Det är också kartlagt atten större andel av de arbetsmarknadspolitiska medlen går tillmän.Regeringen konstaterar i ett referat av SOU 1996:56 att kvinnors igenomsnitt höga kompetens är en underutnyttjad resurs, att efterfrågan påoffentliga tjänster kommer att öka bl.a. av demografiska skäl ochatt den privata tjänstesektorn kommer att expandera men inte påde områden där kvinnor är sysselsatta.Mot bakgrund av detta föreslår regeringen att ges iuppdrag att göra en översyn av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ur ettjämställdhetsperspektiv.Vänsterpartiet har inget emot förslaget, vi har vid upprepade tillfällen lagtliknande förslag, men vi menar att detta är helt otillräckligt.Neddragningar inom kommunsektorn, men också rationaliseringar inomkontorsadministration och handel, slår hårt mot kvinnors arbetsmarknad.Vänsterpartiet föreslår riktade arbetsgivaravgiftssänkningar till kommun-erna för att öka sysselsättningen och förhindra att anställda kastas ut iarbets-löshet när de så väl behövs för att hävda välfärden inom skola, vård ochomsorg.Vi föreslår också riktade arbetsgivaravgiftssänkningar till den del av denprivata tjänstesektorn där även kvinnor utifrån sin kompetens och utbildningkan erbjudas sysselsättning.Vi menar att det behövs en utredning för den exakta tekniska utformningenav stödet till tjänstesektorn så att starka incitament ges för nyanställningar.Regeringen har aviserat en utredning om stöd till tjänstesektorn. Tyvärrhar utredningsuppdraget snävats in till en fråga om subventioneradhemservice, s.k. pigtjänster, vilket avvisar.Delar av kvinnors arbetslöshet är strukturell, det handlar om de hundra-tusentals kvinnor som fått lämna den offentliga sektorn, det handlar om de 80000 kontorsadministratörer, de flesta kvinnor, som fått lämna sina arbeten dåderas arbetsuppgifter rationaliserats bort.Det krävs en massiv satsning av arbetsmarknadspolitiska åtgärder ochyrkesinriktade studier för att leda alla dessa kvinnor in i nya yrkesområdenoch säkra platser på arbetsmarknaden. Inom ramen för Vänsterpartietssysselsättningspaket återupprepas kravet att avsätta en miljard för ett riktatsysselsättnings- och kompetensutvecklingsprogram till dessa grupper.Arbetet med att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden har intevarit särskilt framgångsrikt. Manliga normer styr fortfarandearbetsmarknadspolitiken liksom mycket av arbetslivets villkor ochmaktstruktur. Det är en första rangens uppgift att bryta denna könsstruktur.Då krävs det helt andra instrument än att AMS disponerar 45 miljoner för s.k.brytprojekt. Det visar inte minst revisorers rapport om dens.k.10 000-kronan.Arbetet med att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden måste vara ettav de övergripande målen för AMV och återspeglas i AMS riktlinjer förverksamheten.Behovet av en sysselsättningspolitikMassarbetslösheten utgör ett samhällsmisslyckande.Enskilda människor drabbas hårt och tvingas bära bördornaav djupgående omställningsprocesser. Den kapitalistiskaekonomin klarar inte att lösa tidens stora fördelnings- ochresursproblem.Hushållens låga konsumtionsnivå leder till svag inhemsk efterfrågan påarbetskraft. Exportkonjunkturen har dämpats påverkad av nedgången främst iEuropa. Sysselsättningen inom staten, landstingen och kommunerna fortsätteratt minska till följd av de fortsatta nedskärningarna inom den offentligasektorn. Trots att demografiska skäl talar för motsatsen spår såväl SCB somAMS att kommuner och landsting kommer att fortsätta att tvingas skära nedpersonalstyrkan. Detta medför ytterligare ökad arbetslöshet och successivakvalitetssänkningar inom vård, omsorg och skola. För kvinnors del innebärden pågående utvecklingen ett starkt hot mot möjlighet till arbete,självförsörjning och självständighet i samhället. Uppsägningarna inomkommunsektorn måste upphöra.Sysselsättningspolitikens mål är fortfarande full sysselsättning enligtVänsterpartiets mening. minskar förvärvsfrekvensen igen. Skall Sverigekunna ta sig ur sina ekonomiska problem måste sysselsättningen öka. Ochjobben måste vara produktiva och meningsfulla. En uthållig grön ochkompetensinriktad tillväxt blir alltmer tjänsteinriktad och måste prioritera atttillgodose långsiktiga välfärdsmål. Kraven på sammanhållning och jämlikheti samhället förutsätter att lönebildningen inte tillåts skapa ökade klyftor.Arbete skall ge löneinkomster som inte medför fattigdom för de arbetande.Därför måste deltidsarbetslösheten angripas. Löntagarinflytande ochtrygghetssystem skall borga för att människor vågar satsa framåt. Därförmotsätter vi oss alla tendenser till att försämra arbetsrätten, individualiseralönebildningen och nedmontera arbetslöshetsförsäkringen. En högförvärvsfrekvens för kvinnor är en grundbult i den svenska modellen. Denhotas av nuvarande utveckling. Det är en prioriterad uppgift att bryta denkönssegregerade arbetsmarknaden med dess olika möjligheter och villkor förkvinnor och män.Marginalisering av invandrare och äldre på arbetsmarknaden kan inteaccepteras lika lite som etablerandet av hundratusentals flerårsinskrivnaarbetssökande på våra arbetsförmedlingar. Långtidsarbetslösheten riskerar attfastna på höga nivåer. Stora delar av ungdomskullarna ställs vid sidan av denordinarie arbetsmarknaden. Detta är destruktivt både för de drabbade och församhället. De arbetslösas position måste stärkas. Därför är den aktivaarbetsmarknadspolitiken så viktig.Men arbetsmarknadspolitiken ensam kan inte skapa några jobb. Den kanendast ha tillfälliga stabiliseringspolitiska uppgifter vid sidan avhuvuduppgiften att bidra till en effektiv matchningsprocess genomförmedlingsverksamhet och insatser för att höja kompetens ocharbetslivserfarenhet inom tillväxtområden. Därigenom bidrararbetsmarknadspolitiken till regionalpolitiska, fördelningspolitiska ochjämställdhetspolitiska mål om den bedrivs offensivt och målinriktat. Eftersomarbetslöshet är den främsta källan till fattigdom och ökade sociala klyftor ärdet av grundläggande vikt att solidariskt slå vakt om den aktivaarbetsmarknadspolitiken.Vänsterpartiet håller med regeringen i att kampen mot arbetslöshetenkräver samverkan och samordning av politiken inom flera olika områden. Vivill uppmärksamma att arbetsmarknadspolitiken använts för attupprätthålla viktiga kulturpolitiska ambitioner. menar attkulturen har ett egenvärde och att den måste få stå på egna ben. Det får intebli så att tillfälliga satsningar genom arbetsmarknadspolitiken tar överansvaret för samhällets kulturpolitik. Kortsiktiga projekt och satsningar kanibland vara en lösning på arbetslöshet och viktiga insatser för att exempelvisrusta upp kulturpolitiskt intressanta minnesmärken kan genomföras. Menavsikten med statens kulturpolitik måste vara att vår historia ochkulturhistoriska miljö får erforderliga medel. Ett samhälles kultur ochidentitet måste ses i ett långsiktigt perspektiv.Kulturen innebär möjlighet till en levande demokrati, den gerarbetstillfällen på bibliotek, inom folkbildningen, i film, teater, sång, dans,musik och är en brobyggare mellan folk. Kulturer bevaras också genomkvinnors småföretagande. I sina företag tillverkar kvinnor hantverk sombevarar gamla mönster, recept eller produkter från olika regioner, kultureroch traditioner.Vänsterpartiet välkomnar den översyn regeringen skall göra av detoffentliga stödet på kulturområdet.Den ekonomiska politikens rollEftersom den ekonomiska politiken har tillåtitmassarbetslösheten att etablerats i ha ocksåarbetsmarknadspolitiken fått bära en alltför stor börda för attförhindra en social katastrof. AMS har blivit överlastad ochutåt fått bära ansvaret som egentligen skall tas av depolitiker som haft regeringsmakten. Nya påfund som RAShar kastats fram och en stor mängd förändringar avregelverket har genomförts på ett snabbt och ofta godtyckligtsätt. Volymutvecklingen av åtgärderna har blivit ryckigallteftersom olika regeringar har försökt framställa sig somhandlingskraftiga. En mängd ingrepp har skett i a-kassesystemet, som om försämringar för de arbetslösa skullebidra till att skapa jobb. Det är viktigt att klart framhålla attdet inte är människors arbetsovilja som är orsaken tillarbetslösheten, inte heller att ersättningsnivåerna är för höga.Det finns skrivningar i de aktuella propositionerna1995/96:222 och 1995/96:207 som i samband med förslagenom förändringar i arbetslöshetsförsäkringen utandas ettmisstroende mot de arbetslösa på ett sätt som är främmandeför Vänsterpartiet.Vänsterpartiet, liksom den arbetsmarknadspolitiska kommittén(SOU:1996:34), menar att efterfrågeraset i svensk ekonomi under 1990-taletsförsta år var den utlösande faktorn för den dramatiska ökningen avarbetslösheten. Många faktorer påverkade processen som t.ex. effekterna avskatteomläggningen, ecu-anknytningen och en omläggning av denekonomiska politiken med inflationsnorm som styrande mål. Menuppenbarligen fanns och finns underliggande strukturella problem i svenskekonomi. menar att det huvudsakligen handlar om enkonservativ näringsstruktur med en alltför liten tillväxtsektor inomkompetens- och högteknologiområdet och alltför få växande småföretag. Enutbildningsreform måste till både för vuxna i arbetslivet och på högskolenivå.Omställning av landets energisystem och införandet av kretsloppstänkandesåväl i konsumtion, produktion som i trafiksystem borde ge underlag föromfattande offentliga beställningar som kunde stimulera en grön tillväxt.Vänsterpartiet har i motionen till vårbudgeten och i motionen tillproposition 1995/96:207 samt i denna motion presenterat en alternativ politiksom inom ramen för en ansvarsfull men något mer expansiv finanspolitikinnehåller förslag som leder till en mer sysselsättningsintensiv tillväxt. Inomdenna ram medges ett större utrymme för aktiva arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Det innebär möjligheter till en högre kvalitet och en något högrevolym för särskilt utsatta grupper. Dessutom finns resurser för en riktadsatsning inom den kommunala sektorn och för kvinnor som drabbats av enstrukturell arbetslöshet t.ex. inom kontorsadministration.I det följande ges kortfattade kommentarer till vissa av regeringens förslagoch några av de viktigaste förslagen i alternativ.Arbetsmarknadspolitikens roll ochmålRegeringen utgår från den avgränsning och inriktning somden arbetsmarknadspolitiska kommittén föreslagit (SOU1996:34) och som drivit både i utredningenoch i . Det är givet att samverkan med andrapolitikområden måste förbättras, t.ex. med närings-, regional-och utbildningspolitiken. Här finns mycket att göra menförutsättningarna ökar med större regionalt och lokaltinflytande över genomförandet. Givetvis måste ocksåjämställdhetsperspektivet bättre genomsyra verksamheten,något som ständigt påpekat.Givet att ett sysselsättningspolitiskt perspektiv ligger till grund i enlighetmed vad som framfördes i föregående avsnitt kan den mer begränsadeinriktningen accepteras. Dock med ett viktigt undantag. Det bör tydligtframgå att ett av de prioriterade målen för arbetsmarknadspolitiken skall varaatt bryta den könssegregerade arbetsmarknaden såväl horisontellt somvertikalt, såväl vad gäller yrkestillhörighet, befattningskategori som löner ochandra arbetsvillkor.På samma sätt accepterar de snäva operationella mål somregeringen föreslår för i enlighet med vad kommitténoch även AMS har föreslagit. Men även här kräver attkravet på väsentliga steg för att bryta den könssegregerade arbetsmarknadenförs in som ett fjärde konkret övergripande mål för AMV. Visserligen ärmålet av en något annan karaktär än de övriga men det är konkret och går attutvärdera. AMS hittillsvarande arbete har varit ganska tafatt vilket framgickav riksdagsrevisorernas rapport tidigare i år.Det kan noteras att vakanstiderna har förblivit korta även när efterfrågan påarbetskraft var större . Mer bekymmersamt är detstora antalet långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna. Med regeringensförslag om en bortre parentes i a-kassan formas successivt enutförsäkringsbomb som hotar att utlösa en social explosion om några år.Förändringarna inom AMV:s verksamhet med målstyrning och ett friareutnyttjande av åtgärdsmedel är bra. Det förutsätter också ett större lokaltinflytande och ställer större krav på uppföljning och utvärdering vilket ocksåkommittén menade. AMS egen utredningskapacitet har förstärkts vilket ärbra. Även har ett dokumenterat behov av attförstärka sina resurser. EFA har legat under departementet men har fördelatsina uppdrag på många aktörer inte minst inom universitet och högskolor. Dethar varit positivt att parterna varit representerade i EFA. Det finns behov aven instans för utvärdering som står fri från regeringsmakten vare sig det skerinom ett samlat institut eller inom olika institutioner. Vänsterpartietmotsättersig dock att det skall läggas direkt under departementet.ArbetsmarknadspolitikensgenomförandeRegeringen menar att budgeterade anslag räcker till för attupprätthålla en offentlig arbetsförmedling på en godkvalitetsmässig nivå trots de senaste årens kraftiganedskärningar. har i sina budgetalternativlegat på en något högre nivå i synnerhet när det gäller AMIsom även får vidkännas en neddragning med mer än100 . Det är svårt att se hur enkvalitetsmässigt god nivå skall kunna åstadkommas med enambitionshöjning när det gäller en individualiseradinriktning av arbetet. Flera remissinstanser har med rättapekat på att individuella handlingsplaner för att varameningsfulla kräver en god personaltillgång.Vänsterpartiet har inget att invända mot att föreslagna åtgärdsmedel fårutnyttjas för tillfälliga personalförstärkningar för nästa budgetår, menåterkommer med en samlad bedömning i samband med budgetprocessen omnågra månader. saknas tillräckligt underlag, och det kan dessutomifrågasättas om det är meningsfullt att på ett godtyckligt sätt rycka ut endastnågra delar av budgeten för tidigare beslut.Lokal förankringRegeringen föreslår en ytterligare lokal förankring med vissändring av arbetsförmedlingsnämndernas ställning ochsammansättning. har inget att erinra motförslaget men vill framhålla att det i den allmänna debattentycks förekomma missförstånd om vad reformen i realitetenkan innebära. Några stora pengar kommer inte kommunernatill del. Lejonparten av medlen utgörs av försörjningsmedelsom styrs av bl.a. arbetslöshetsförsäkringens regelverk. Iandra fall handlar det om löneförstärkningar som ges som ettanställningsstöd på den reguljära arbetsmarknaden.Arbetsmarknadsutbildning är en dyrare åtgärd men det voreförödande om denna insats skulle bytas ut mot ALU-verksamhet eller allmän lokal sysselsättningsverksamhet baraför att "styckkostnaderna" blir lägre.Det är viktigt att arbetsmarknadspolitiken ses som en del av denekonomiska politiken och att ansvaret främst utkrävs av regeringen. Detgäller att skapa sysselsättningstillväxt och att disponera tillräckliga resurserför att hålla nere arbetslösheten för utsatta grupper. Den enskilda kommunenkan inte driva sin egen efterfrågepolitik. Den lokala arbetsmarknaden måstekunna innefatta mer än vad som ryms inom kommungränserna. Det är viktigtatt individer inte "låses in" i kommunala sysselsättningsprojekt utan aktivtsöker jobb på den reguljära arbetsmarknaden och förstärker sin kompetensinför denna.Å andra sidan har länge påtalat vikten av att bryta nedbyråkratiska hinder som fördyrar och förhindrar positiva initiativ till fördelför den enskilde. Med lokal samverkan mellan arbetsförmedlingen,kommunen och finns det förutsättningar för bättre insatser.Ett lokalt ansvar för genomförandet byggt på samverkan mellan olika aktörer,såväl myndigheter som företag och organisationer, med individens intressen icentrum skulle väsentligt kunna effektivisera arbetet. Förutsättningen är dockgivetvis att arbetsmarknaden är expansiv och att tillräckliga resurser ställstillförfogande. Den arbetsmarknadspolitiska ambitionen måste vara denförhärskande, inte endast den socialpolitiska.Vänsterpartiet analyserade möjligheter och problem med avseende pådenna fråga i kommittémotionen med anledning av prop. 1995/96:148 Lokalsamverkan mot arbetslösheten, till vilken vi vill hänvisa för utförligareresonemang. Vi menade där att någon försöksverksamhet knappast varmeningsfull eftersom såväl den arbetsmarknadspolitiska kommittén somAMS i sin anslagsframställan entydigt föreslog en avreglering avåtgärdsreglerna och mer samverkan med kommunerna.