mot · GK02A241 · 1996-10-07 00:00:00 — För kunskaper i yrke och känsla av stolthet krävs investeringi kompetens.Sverige behöver ett nationellt kunskapslyft. För att åstadkomma dettakrävs förändringar i det sätt som utbildning bedrivs. Det kräver också ettförändrat synsätt när det gäller att ta till vara och värdera de kunskaper sommänniskor besitter. För samhället är kompetensutveckling viktigt för att:- öka konkurrenskraft och tillväxt,- stimulera nya investeringar och utveckla nya företag,- hindra utslagning och minska risken för marginalisering avgrupper.Staten kan stimulera insatser för ökad kompetens antingengenom direkta bidrag eller genom avdrag påarbetsgivaravgiften. Fonder eller speciella företagsanknutnakonton (så kallade kompetensinvesteringskonton) förkompetensutveckling kan vara ett sätt att kanalisera medelför dessa insatser. Arbetsgivarna och arbetstagarna har ettgemensamt intresse av att möta de krav, som ställs påkunskapsnivå, kompetens och engagemang i arbetet. Därförbör väsentligt ökade investeringar göras i humankapital.Kunskapsutveckling för alla och en arbetsorganisation som ger deanställda större inflytande stärker konkurrenskraften och sysselsättningen.Kunskapsutvecklingen är en del av strategin för det utvecklande godaarbetet. Här krävs både avtal mellan arbetsmarknadens parter och statligainsatser.Investeringar i kunskap ligger såväl i den enskilde arbetstagarens intresse,som i den enskilde arbetsgivarens. Att investera i sig själv, är något manlänge undvikit att uttala sig positivt om. Att däremot investera i en bostadeller en bil, är något självklart för de allra flesta. Här måste attitydernaförändras.Kunskapsinnehållet i svenska varor och tjänster måste öka föratt vi ska vara konkurrenskraftiga. Detta är ett ständigt återkommandekonstaterande och något vi alla borde enas om att ha som utgångspunkt.Ökade satsningar på så kallat humankapital i form av utbildning samt påförnyelse av arbetsorganisation blir allt mer väsentligt för att höjakonkurrenskraften och produktiviteten och därmed sysselsättningen,Kompetens, kunskapsnivå och initiativförmåga hos den enskildearbetstagaren måste förenas med att denne känner delaktighet, medinflytandeoch trygghet. Den enskilda arbetstagaren kräver trygghet för att kunna svaramot de krav på förändringar och utveckling som finns i arbetslivet ochkraven på ökande ansvar.Hur en kompetensutvecklingssatsning ska se ut i praktiken måstebestämmas med hänsyn till förhållandena i branschen eller i vissa fall iföretagen eller t o m på arbetsplatsen. Vad som ska bestämmas branschvisoch vad som ska bestämmas lokalt får avgöras på rätt nivå och i rättsammanhang.Ett exempel kan vara att arbetsgivaren och de fackliga organisationernagemensamt kommer överens om att avsätta kontomedel tillkompetensutvecklingen för de anställda och hur de ska användas. De lokalaparterna träffar avtal om hur kontomedlen ska användas. Självautformningen av regelverk och översynen av detsamma måste naturligtvisutformas och genomföras i samförstånd mellan arbetsmarknadens parter,men det statliga intresset på detta område är mycket centralt i ett initialtskede. Hur mycket som får avsättas av företagets årliga omsättning, underhur , och under vilka förutsättningar är exempel på värderingar somkan tjäna som underlag för den fortsatta diskussionen. En siffra som figurerati debatten är motsvarande av arbetad tid. En viktig princip måste dockvara att även den arbetstagare som hamnar i en uppsägningssituation fårtillgång till avsatta medel på kompetensinvesteringskonto i skälig omfattningmed hänsyn till anställningstid och lön.Om parterna inte kommer överens om användningen av kontomedlen inomen , säg , ska dessa automatiskt återgå till beskattning repektiveåterbetalas till staten om man väljer en modell som är förenlig med enutformning där denna formulering är riktig i sammanhanget. Man skullekunna se detta som ett kortfristigt lån från stat till arbetsliv.Samhällets reguljära utbildningsinsatser och de utbildningsbidrag från EU,som kan förutses, ska ses som komplement till finansiering av denutbildningssatsning som skulle kunna bli verklighet genom denna motion.Det räcker inte att luta sig mot andra utbildningsaktörers verksamheter.Vad som i motionen anförts ska dock inte hindra samarbete med dessa.Den överordnade utgångspunkten för detta förslag ska vara att de anställdaska få möjlighet att höja sin kompetensnivå så att såväl den egna trygghetensom arbetsplatsens effektivitet stärks. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kompetensutveckling,2. att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgiftatt återkomma med förslag på hur kompetensutveckling på bästa sätt kantillgodoses för största möjliga del av den svenska arbetsmarknaden.