mot · GK02Fi13 · 1996-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:19 Beskattning av bilförmån, m.m. Propositionens innehållI propositionen föreslås att en ny beskattningsmodell skallinföras för värdering av bilförmån. Modellen innebär iprincip att värdet bestäms efter en schablon exklusivedrivmedel. Schablonen, som skall motsvara samtligakostnader förutom drivmedlet, bygger på en uppskattadgenomsnittlig privat körsträcka om 1 . Om deti bilförmånen ingår fritt drivmedel, skalldrivmedelsförmånen värderas till marknadsvärdetmultiplicerat med 1,2.Beskattning av bilförmånVänsterpartiet har krävt att beskattningenav bilförmån skall ges en miljöprofil. Som utgångspunkt förvår fortsatta argumentering redovisar vi de data som vi utgårifrån. Vissa av dessa kan diskuteras, men vi redovisar varförvi väljer att ta dessa som utgångspunkt för vårtställningstagande i frågan.Antal bilarFör det första är det viktigt att man gör klart för sig hurmånga förmånsbilar som rullar i . Uppgifternavarierar här från 100 000 till 214 000 förmånsbilar.Regeringen utgår från att det finns 130 000-140 000förmånsbilar. Säkra uppgifter saknas.Biltillverkarna hävdar att antalet är 100 000, SCB:s resvaneundersökningvisar på siffran 214 000. Det är därför anmärkningsvärt att man inte lagt nermer tid på att utreda hur många förmånsbilar som finns . Regeringenutgår i sin uppskattning från siffror års taxering som visar hurmånga kontrolluppgifter som inlämnades för . Deuppgick till 180 000 som sedan räknades ner på grund av att alla inte avsåghelår. Vissa tog bara ut förmånsbil under semestern,för att på så sätt få en billigare semester. kan man ju anta att detjust kördes osedvanligt många mil.Vänsterpartiet gör dock den bedömningen att antalet förmånsbilar sannoliktuppgår till 160 000-180 000. Antalet bilar är intressant ur miljösynpunkteftersom de varit helt okänsliga för marginalkostnader per mil.Antal milNär det gäller antal mil som den genomsnittligeförmånstagaren beräknas köra varierar uppfattningarnamellan 1 och 2 . Vissa extrema värden har också framförts i debatten. Regeringenbygger sitt förslag på en körsträcka om 1 600 mil.Regeringens antagande bygger på en TEMO-undersökningdär man frågat förmånsbilister hur mycket de kör privat och itjänsten.Den enda större undersökning som genomförts är den som SCB gjorde i sinsenaste resvaneundersökning publicerad . Denna mätning bygger pånoggranna studier av faktiskt beteende. (förkommunikationsforskning) har bearbetat denna undersökning och resultatetvisar på en genomsnittlig körsträcka på ca 2 . Undersökningenavser den stora majoritet av hushållen som har tillgång till en bil, d.v.s.förmånsbilen. För minoriteten med tillgång till fler än en bil torde intekörsträckorna vara avsevärt annorlunda - eftersom förmånsbilen inte hadenågon rörlig kostnad så använde de troligen i första hand denna bil.Det är beklagligt att regeringen sätter större tilltro till en än till en undersökning av SCB som fått sina siffror behandladeav . bedömning överensstämmer med den bedömningsom skatteutskottet gjorde , nämligen att beskattningen börbaseras på 2 300 mil.Förmånstagaren,jämställdhetsperspektivDen genomsnittlige bilförmånstagaren är en man medårsinkomst överstigande . avförmånstagarna är män, ofta boende i storstadsområden.Detta har betydelse för hur man är beredd att finansiera förändringen.MiljöaspektenVi har tidigare redovisat att förmånstagaren, enligt våraantaganden, åker fler mil än den genomsnittlige bilisten. Vihar också konstaterat att förmånstagaren i stor utsträckningbor i en storstad. konstaterar vi vidare attmarginalkostnaden per mil är låg, även i regeringens förslag.Här inverkar naturligtvis också bedömningen av antaletförmånsbilar. Ju fler förmånsbilar desto fler bilar irusningstrafik i storstäder.Med tanke på fördelningen av förmånsbilar är det förvånansvärt attregeringen nu föreslår att resor till och från arbetet skall vara avdragsgilla.Det kommer ytterligare att förvärra situationen i storstäderna, speciellt sommarginalkostnaden per mil i detta fall kommer att ligga på ca per mil.ÖverbeskattningenNär det gäller den s.k. överbeskattningen, som regeringenanger som ett skäl att överge den gamla modellen, så är väldetta en myt som främst getts näring av olika intressegruppersom deltagit i debatten. har naturligtvis noteratde argument som framförts vad det gäller den svenskabilindustrins framtid i ett samhälle utan förmånsbilar.Helt kort vill vi redovisa vår uppfattning i denna principiella fråga.Vänsterpartiet anser att ett system med företagsdepåbilar och privata bilar ären bättre lösning på de problem som bilindustrin upplever . En skärpningav förmånsbeskattningen i förhållande till regeringens förslag behöver intemed nödvändighet innebära att marknaden för den svenska bilindustrin totaltsett minskar. Om antalet förmånsbilar skulle minska så kommer troligenmånga av de nuvarande förmånstagarna att anskaffa en privatbil. Dessutomkommer företagen att behöva anskaffa s.k. depåbilar. En förändring avsystemet blir i så fall ett nollsummespel.Denna vår bedömning kan ifrågasättas med tanke på bilbranschensöverlägsna resurser att bedöma effekterna av olika system. Vi menaremellertid att branschen är konservativ och håller fast vid traditionellamodeller utan att fundera i nya banor.Vi noterar att t.ex. nu inser att det är nödvändigt att tahänsyn till de miljökrav som konsumenter och samhälle ställer. Med en sådanstrategi behöver man i längden inte förlita sig till en marknad som inte bryrsig om miljöaspekter.Vänsterpartiet menar att så länge det finns företag och förmånstagare somär beredda att betala den skatt som gäller så är det, i ett frivilligt system,felatt tala om en överbeskattning. Vi tror vidare att företag och anställda interesonerar helt ekonomiskt/rationellt när man bedömer värdet av förmånsbilar.Tillsammans är de troligen ofta beredda att betala extra för den bekvämlighet,och kanske också för den status, som förmånsbilen innebär. "Den manligafåfängan är som bekant oändlig. "SlutsatserVänsterpartiet anser att det är positivt att regeringen kommermed ett förslag som har en viss miljöprofil. Den är emellertidalltför svag. Enligt uppfattning måsteförmånstagarens marginalkostnad per mil minst uppgå tilldrivmedelskostnaden per mil. Om förmånsbilisten väljer attha en förmånsbil där arbetsgivaren står för drivmedel blirmarginalkostnaden per mil. Det är här värt att noteraatt insats inneburit att denna kostnad stigit från 4,40kr per mil till per mil. Det är kanske ett mått på vilketinflytande har på den förda politiken.Ett andra krav som ställer är att förändringen avförmånsbeskattningen ska finansieras inom "systemet". Det är liteanmärkningsvärt att regeringen när den väljer att sänka en skatt riktar denmot manliga höginkomsttagare. Det är inte denna grupp som i första handbehöver en skattesänkning.När det gäller marginalkostnaden per mil så har vi redan redogjort för vårinställning i frågan. Om arbetsgivaren betalar drivmedel för förmånstagarensprivata körning skall förmånstagaren påföras förmån av fritt drivmedel medett belopp som motsvarar förmånens marknadsvärde multiplicerat med 1,85.Det innebär att marginalkostnaden per mil blir densamma somdrivmedelspriset. Vad som ovan anförts om drivmedelskostnader börriksdagen hos regeringen begära förslag om.En reformerad beskattning av bilförmån bör utformas enligt ovan angivnaprinciper med målsättningen att förändringen ska bli kostnadsneutral förstaten.Vänsterpartiet anser också att hela förmånsvärdet enligt ovan ska varaavgiftsgrundande när det gäller sociala avgifter. Vad som ovan anförts omsociala avgifter bör hos regeringen begära förslag om.Vidare anser att resor mellan bostad och arbetsplats inteheller skall vara avdragsgilla om man har förmånsbil. Vad somovan angivits om reseavdrag bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Slutligen anser att den fasta delen av förmånsvärdet skallgrunda sig på en körsträcka på 2 . Vad som ovan anförts omförmånsvärdets fasta del bör hos regeringen begära förslag om.Ett problem som inte nämns i propositionen är det faktum att enförmånstagare som ska betala sitt drivmedel själv kan använda företagetskreditkort och sedan ersätta arbetsgivaren för sina utlägg genom en justering ilöneutbetalningen. På så sätt kan arbetsgivaren göra avdrag för ingående skattpå drivmedel som avser privatkörning. För att förhindra att momsavdrag skerpå ett sätt som inte är avsett bör hos regeringen begära förslag påhur detta ska förhindras. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om vad i motionen anförtsunder avsnitt 3 angående drivmedelskostnader,2. att hos regeringen begär förslag om vad i motionen anförtsunder avsnitt 3 angående avgiftsgrundande förmånsvärde när det gällersociala avgifter,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts under avsnitt 3 angående reseavdrag,4. att hos regeringen begär förslag om vad i motionen anförtsunder avsnitt 3 angående förmånsvärdets fasta del,5. att hos regeringen begär förslag om vad i motionen anförtsunder avsnitt 3 angående förhindrande av momsavdrag.