mot · GK02N269 · 1996-10-07 00:00:00 — Motionen delad mellan flera utskottSammanfattningSverige behöver bättre förutsättningar för nya och växandeföretag samt nya och växande branscher. Ökadinternationalisering, ökad konkurrens från nya industriländer,snabbare teknikutveckling och strukturella förändringar inäringslivet och arbetskraften ställer krav på en nynäringspolitik med ett gynnsammare och flexiblareföretagarklimat. Skatten behöver sänkas betydligt för företag och företagare. Vi föreslåren rad strategiska skattesänkningar för ökad tillväxt, bl.a. slopaddubbelbeskattning av riskkapital, slopad förmögenhetsskatt,nuvärdesavskrivning och ändrade regler för momsinbetalningar. Reglerna på det arbetsrättsliga området behöver förändras radikalt. Tillgrund för tryggheten vid anställningsförhållanden bör ligga ett fåtal enklaobligatoriska regler. Därutöver skall den enskilde, eller en organisationdenne utser, förhandlingsvägen kunna addera villkor. Detta innebär bl.a.att de s.k. turordningsreglerna avskaffas. Varje medarbetare är unik ochskall behandlas därefter. I stat, kommun och landsting bedrivs betydande verksamheter som kanoch bör konkurrensutsättas. I princip bör all verksamhet som inte ärmyndighetsutövning utsättas för konkurrens. Vi föreslår att kommunernaåläggs att upphandla i konkurrens. Vi föreslår också skärpningar ochkompletteringar av regelverken på konkurrensområdet. Avregleringsarbetet bör påskyndas genom att en statligavregleringsdelegation ges i uppgift att löpande ompröva alla regler påföretagsområdet . Frihandeln måste värnas. bör i de fortsatta frihandels-förhandlingarna arbeta för att liberaliseringen av världshandeln fortsätter.Krav på ny politikNya villkor ställer krav på en nypolitikSverige deltar i en global konkurrens om att skapa de mestkonkurrenskraftiga förutsättningarna för företagande och nyajobb. Är förutsättningarna för företagande och produktionbättre i andra länder, är det också dit många företag ocharbetstillfällen flyttar. De svenska företag som är verksammai landet försvagas relativt utländska konkurrenter omnäringsklimatet är sämre här.Ekonomin har internationaliserats genom en snabbt ökande världshandel.Handeln har ökat snabbare än den ekonomiska tillväxten under en rad år.Kunskapen har internationaliserats. har t.ex. en högre andelhögskolestuderande än . och är inte ensamma omhögkvalificerat kunnande.Konkurrensen tilltar från nya låglöneländer med tillverkningsindustri ochtidigare låglöneländer med stigande teknikhöjd i produktionen. Detta gällerockså på marknader som tidigare ansetts vara förbehållna västeuropeiskaproducenter.Teknikutvecklingen går mycket snabbt och många produkter har kortalivstider. av försäljning har baserats på produktersom inte existerade ett halvår tidigare.En strukturomvandling äger rum. Nya branscher växer fram. Det finns ettpar nya branscher där ligger i framkant, som läkemedel ochmobiltelefoni. Men är mer beroende av basindustrin än jämförbaraländer.Den enskilde medarbetarens kompetens blir allt viktigare för företagensutveckling och för möjligheten att tillverka produkter med högtförädlingsvärde. Det humana kapitalet representerar en allt större del avföretagets värde.Hur klarar den internationella konkurrensen beror på vilkaförutsättningar för företagande och utveckling vi skapar. Det är inteförutbestämt eller givet att skall konkurreras ut av de växandeekonomierna i och Östeuropa.Om växande konkurrens är internationaliseringens ena sida, så är denandra att de snabbväxande ekonomierna erbjuder nya marknader ochexportmöjligheter för svenska företag och därmed möjlighet till ökatvälstånd för alla parter.Av de mindre svenska teknikföretagen är en stor andel beroende av export.Det är inte minst de små exportföretagen som - tillsammans medtjänsteföretagen - har störst möjligheter att växa . För attden svenska ekonomin skall klara exportkonkurrensen krävs dock attförutsättningarna för företagande och inställningen till företagare ändrasrejält.Bristande förutsättningar för tillväxtGrunden för arbetslösheten och landets ekonomiska problemär att , i takt med att förutsättningarna för företagareoch företag försämrats, allvarligt förlorat i internationellkonkurrenskraft. Bara föll från12:e till 14:e plats i fråga om konkurrenskraft mellan ett antalundersökta länder. Ett land som anses numera ha bättrekonkurrenskraft än (IMD, 1996).Diagram 1. marknadsandelar i volym 1970-95 samt prognos för1996(Källa: , )är det värt att uppmärksamma att sedan1970 rasat från 3:e till 17:e plats i OECD-ländernasvälfärdsliga, mätt som BNP per capita.Mellan 1870 och 1970 var ett av världens mest framgångsrikaländer. Endast kunde visa en jämförbar ekonomisk utveckling. Efter1970 har industriproduktionen och produktiviteten endast ökat med enfjärdedel av 1960-talets tillväxttakt. Hade den ekonomiska tillväxten sedan1970 hållit samma nivå i som i övriga , så hade dettainneburit ytterligare att disponera för en svensktvåbarnsfamilj.Diagram 2. Den ekonomiska tillväxten i och sedan 1970prognosvärden och 1997Den låga tillväxttakten ser dessvärre ut att bestå. Regeringenspår själv att tillväxten blir 1,6 procent.Industriförbundet spår en lägre tillväxt på endast 1 procent.Andra ekonomiska bedömare har mer pessimistiskaprognoser.Den industriella uttunningen har i stort sett pågått oavbrutet i snart tredecennier. Den accentuerades dock under den ekonomiska kris som blev resultatet av problem som staplats på varandra underårtionden. Som en effekt av den ekonomiska krisen försvann avlandets industriella kapacitet . Framförallttraditionell småindustri slogs ut. Därtill kommer att industrins kapacitet inormalfallet växer med ett par procent . Sammantaget var denindustriella kapaciteten lägre 1993 än vad som skulle ha varitfallet krisen förutan.Det sägs ofta att den svenska ekonomin genomgått en strukturomvandling.Det stämmer inte helt. Kanske kan man säga att vi har sett en halvstrukturomvandling - gamla arbetsplatser har slagits ut, menförutsättningarna för nya att komma i deras ställe har varit för dåliga.Dessutom har den avgörande strukturomvandlingen - effektiviseringen avoffentlig sektor - knappast hunnit inledas. Till yttermera visso har storaresurser använts av regeringen för att förhindra en strukturomvandling ochmodernisering av svenskt näringsliv, istället för att skapa förutsättningar fördet nya. För att lägga grunden för nya arbeten och företag krävs en helt annaninställning till näringslivets förutsättningar än den som råder idag.Sverige behöver mest konkurrenskraftiga förutsättningar förföretagande och produktion.Bristande förutsättningar för växandeföretag och nya branscherDet är väl känt att den svenska företagsstrukturen ser ut somett timglas om företagen betraktas efter storlek. Längst uppfinns relativt många storföretag som sysselsätter många.Dessa företag har dock svårt att anställa fler. Snarare lederinvesteringar och produktivitetshöjningar till minskadefterfrågan på medarbetare. Längst ner finns ett antal mycketsmå företag som inte givits tillräckligt goda förutsättningaratt växa. I timglasets smala midja lyser de växandemedelstora företagen med sin frånvaro. Också detta är imångt och mycket en effekt av ett näringsklimat som inte gersmå företag möjlighet att växa sig större.Den svenska näringsstrukturen är deformerad av höga skatter, regleringaroch politisk oförståelse för företagandets betingelser. (Källa: SAF)Diagram 3Näringsstrukturen formas efter de regler och villkor somgäller. Om näringsklimatet gynnar en viss typ av företagframför andra så kommer detta att återspeglas inäringsstrukturen. Detta gäller om man ser inte bara tillföretagens storlek, utan också till de branscher i vilka de ärverksamma. Näringspolitiken har givit en struktur med någrafå mycket stora företag. De har lättare än små företag kunnathantera arbetsrättsliga regler, höga skatter ochdevalveringspolitiken.Slutsatserna är två: För det första startas alltför få nya företag i krävs ett stort antal nya företag för att några få riktiga tillväxtföretagskall vaskas fram. Dessvärre sjönk antalet nystartade företag från 27 960under 1994 till 27 300 (SCB). För det andra har för få småföretag givits möjlighet att växa.Utmärkande för är också att vi har en för liten kunskapsintensivsektor. Inom telekommunikation och läkemedel ligger vi väl framme. Mentotalt sett har vi färre som arbetar i den kunskapsintensiva sektorn än OECD-genomsnittet. Denna sektor ökar dock stegvis sin andel av industrinsförädlingsvärde, som andelen av sysselsättningen legat relativtstilla sedan början av 1980-talet.Den kunskapsintensiva delen av näringslivet har haft den snabbastemarknadstillväxten och den gynnsammaste prisutvecklingen internationelltsett. Elektronikindustrin ökade t.ex. sin kapacitet mellan1989 och 1993. Företagen är i första hand inte utsatta för priskonkurrens,utan finner sina konkurrensmöjligheter i kvalificerat kunnande och kvalitet.Produktivitetsutvecklingen har varit högre inom den kunskapsintensiva delenav industrin.Devalveringspolitiken har skadat framväxten av en stark kunskapsintensivsektor i . Devalveringarna har också haft en konserverande verkan påsysselsättningsstrukturen, då de kortsiktigt ökade den tunga industrinslönsamhet. Incitamenten att byta arbetsplats minskade på grund av dettaeftersom anställningstryggheten föreföll god.Devalveringarna har bidragit till att det industriella förädlingsvärdet iSverige är lägre än om resurser hade styrts över till den kunskapsintensivaindustrin i samma takt som innan de genomfördes. En fortsattomstrukturering hade bidragit till att minska effekterna av 1990-taletsekonomiska kris, då fler människor haft arbete inom en förhållandevis starksektor. Devalveringspolitikens misstag får svenska folket nu betala.Sverige behöver bättre förutsättningar för nya och växande företag samtnya och växande branscher.En chans till en ny politikDen borgerliga regeringen hade ambitionen att skapaEuropas bästa förutsättningar för företagande och produktioni . Politiken utgick från medvetenheten om att enrenässans för små- och nyföretagandet är av avgörandebetydelse för ekonomiska utveckling under dekommande åren. Den styrande näringspolitiken ersattes avlångsiktiga och strukturella åtgärder för att skapa ettinternationellt konkurrenskraftigt näringsklimat. Många avdessa förändringar inom näringspolitiken består, menförnyelseprocessen har stoppats av Socialdemokraterna.Rättssäkerheten för företagarna förbättrades, bl.a. genom att äganderättenoch näringsfriheten grundlagsfästes. sänktes skatternapå företagande och arbete med ca , varav ca 15 miljarderkom de små företagen till del. Över 40 olika skatter sänktes och ca 10slopades helt. Av dessa var drygt 30 sådana skattesänkningar som stärkteföretagen och förbättrade möjligheterna till fler arbeten. Samtidigtgenomfördes mycket omfattande åtgärder för att sanera statsfinansernagenom beslut om budgetförstärkningar på . Bland annatslopades eller sänktes följande skatter: Sänkt arbetsgivaravgift Sänkt särskild löneskatt och slopad allmän löneavgift Slopad förmögenhetsskatt på arbetande kapital och sänkt arvskatt Avskaffad dubbelbeskattning på riskkapital Sänkt reavinstskatt på aktier Slopad omsättningsskatt på aktier Kvittningsrätt vid inkomstbeskattningen för nystartade småföretag skatt för fåmansbolag fastighetsskatt på butiker och kontor Slopad skogsvårdsavgift Sänkt koldioxidskatt för industrinÅtgärderna på skatteområdet syftade till att stimulera arbeteoch sparande, skapa en fungerande riskkapitalmarknad,förbättra kapitalbildningen i företagen samt undanröja hinderför nya och växande företag. Alla skattesänkningar, även deför företagen och företagarna, kommer hushållen till delgenom att ekonomin går bättre.Under den förra mandatperioden togs också de första viktiga stegen för enreform av reglerna på det arbetsrättsliga området. Tiden för provanställningoch visstidsanställning förlängdes och en möjlighet infördes att undanta tvåpersoner från turordningsreglerna vid uppsägning p.g.a. arbetsbrist.Dessutom infördes förbud mot blockad av enmansföretag och facketförlorade sin vetorätt vid upphandling.Privatiseringsprogrammet med ca 20 genomförda försäljningar ladegrunden för en bättre fungerande marknadsekonomi och en sundarekonkurrens. Genom privatiseringsarbetet inledde också den borgerligaregeringen arbetet med att renodla statens roll gentemot det civila samhället.En helt ny konkurrenslagstiftning genomfördes, vilket var en viktigstrukturåtgärd för ett mer konkurrenskraftigt . Ett omfattandeavregleringsarbete inleddes. Avregleringar beslutades och genomfördes inomen rad olika områden, vilket skapade förutsättningar för bättre konkurrens,högre effektivitet och lägre priser. En speciell avregleringsdelegationinrättades med uppgift att löpande granska och ompröva alla regler påföretagens område.Den borgerliga regeringens reformarbete inom småföretagarområdet var avstor vikt. Nya samarbetsformer infördes, med bl.a. småföretagarmajoritet inyskapade och teknikspridningsprojekt med samverkanmellan företag och högskolor samt satsningen på stiftelsenInnovationscentrum, med medel ur de gamla löntagarfonderna. GenomInnovationscentrum kan innovationer få stöd i tidiga utvecklingsskeden.Exporten och de internationella kontakterna underlättades genom som började gälla och avtalet om ett svensktmedlemskap i , vilket uppnåddes inom den uppsatta tidsplanen.Socialdemokraterna kväverföretagandetBristande förståelse förentreprenörenDet socialdemokratiska samhällsbygget med höga skatter,liten privat sektor samt långtgående regleringar ochkonkurrenshinder är mycket dåligt anpassat för att möta deninternationaliserade ekonomins utmaningar.Detta samhälle skapades i och för då kunde handla sig riktinte minst genom utvinning och förädling av råvaror. Människor iarbetskraften sågs såsom mot varandra utbytbara, för arbetsuppgifter sominte var kvalificerade eller krävde teoretisk kompetens. Många svenskar varlågutbildade och började arbeta direkt efter den obligatoriska skolan. Långaanställningstider var vanliga i industrin och den växande offentliga sektorn.Produktionsordningen var hierarkisk. Konkurrensen var geografisktbegränsad till och . Det gjorde attSverige under en rad år hade ett stort försteg jämfört med många andraländer.Den socialdemokratiska samhällsmodellen byggdes upp med utgångspunkti en kollektivistisk syn på samhället. Kollektiven och inte enskilda människorsågs som avgörande för samhällsutvecklingen. Organiserade särintressengavs stort inflytande över politiken och ekonomins organisation. Det var i ensådan skyddad miljö, ett unikt och kortvarigt fönster i historien, som densocialdemokratiska modellen för samhällets och ekonomins organisationkonstruerades. Det är också i detta historiska perspektiv som detsocialdemokratiska intresset för storföretag, respektive ointresse försmåföretag och enskilda företagare bör betraktas.Storföretagen passade väl in i det kollektiva tänkandet, tillsammans medde fackliga industrikollektiven. Småföretagen och småföretagarna komistället att ses som okontrollerbara avvikare från den rådande ordningen.Under ett par korta årtionden kunde ett sådant samhällssystem fungera. I eninternationaliserad ekonomi där nyckelorden är flexibilitet, anpassnings-förmåga och kreativitet fungerar det inte. Den gamla socialdemokratiskamodellen kväver ekonomins växtkraft och därmed grunden för välfärden.Svenska företag har tvingats bära en tyngre börda av skatter, regleringaroch krångel än sina konkurrenter. Så länge ekonomins bristandekonkurrenskraft kunde döljas av en ständigt växande offentlig sektor ochåterkommande devalveringar kunde effekterna göras mindre tydliga.Problemen kom istället att ackumuleras. Resultatet av den social-demokratiska modellen är att det privata näringslivet i allmänhet ochsmåföretag i synnerhet trängs ut av ett ständigt stigande skattetryck, enväxande offentlig sektor och ett regelverk anpassat för storföretagens villkor.Som ett resultat av detta har antalet arbetstillfällen i privat sektor inte ökat desenaste 30 åren.Mellan 1950 och 1992 krympte det privata näringslivet med 200 000medarbetare. Den offentliga sektorn växte däremot med 1 100 000 personer.1970 arbetade 766 000 människor i offentlig sektor. 1994 var 1 187 000anställda där, en ökning med 421 000 personer. Det privata näringslivet hade2 763 000 anställda . hade den siffran minskat med480 000 personer. Näringslivet hade då 2 283 000 anställda. Antaletekonomiskt aktiva svenskar, människor som försörjer sig själva, har såledesminskat med 69 000 under perioden 1970-1994.Antalet icke-aktiva svenskar ökade med 1 419 000stycken, från 1 551 1970, till 2 970 1994. I denna grupp ingårarbetslösa och människor i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, sjukskrivna,föräldralediga, asylsökande samt ålders- och förtidspensionärer.Diagram 4: Sysselsättningen i offentlig sektor och näringslivIndex 1963=100.Källa: Näringslivets ekonomifakta1970 gick det 2,27 ekonomiskt aktiva svenskar på varje icke-aktiv. 1994 var samma siffra 1,16. Försörjningsbördan för deaktiva har ökat dramatiskt. Därtill kommer att också denväxande offentliga sektorn finansierats genom ständigtstigande skatter. Skattebelastningen på privat sektor hardärmed ökat ytterligare. har efter regeringsskiftetbefäst den föga smickrande positionen som ett av världenshårdast beskattade länder.Det stigandet skattetrycket skadar svenska företags konkurrenskraft. Detbidrar också till att slå ut annars bärkraftiga arbeten i företagen. Genom dettaskapas en ond cirkel, där antalet icke-aktiva växer p.g.a. stigande skatter,vilket ökar det offentliga försörjningsbördan, vilket kräver högre skatter osv.Bristande förståelse för företagandetsdrivkrafterUtifrån en ideologi som baseras på klasstänkande och enkollektiv syn på samhället går det inte att förstå enskildamänniskors drivkrafter och entreprenörskapets grunder -nämligen enskilt ansvarstagande och skaparkraft.Företagande bygger på individualism och individer isamverkan. Det ingår inte i Socialdemokraternas grundsynatt uppmuntra eller stärka dessa enskilda drivkrafter.Grunden för socialismen - den påstådda konflikten mellan arbete ochkapital - tillåts dessvärre skymma det moderna samhällets krav på samarbetemellan arbetsgivare och anställda för den gemensamma verksamhetens bästa.I detta ligger också en misstro mot det enskilda ägandet som grund i en friekonomi. Detta gör att ingrepp i företagandets villkor ofta sker utan vidareeftertanke. I den socialdemokratiska synen på politiken ingår att fysiska ochjuridiska personers kapital utan betänkligheter kan tas i anspråk av staten.Statens behov och inte det enskilda ägandet är utgångspunkten. Ett exempelpå detta är förändringen av momsinbetalningsreglerna vintern 1996.Den socialdemokratiska inställningen till företagandet utgår ifrån att det ärpolitikens roll och rätt att disponera och fördela samhällets resurser, snarareän att säkerställa ett generellt gott näringsklimat som möjliggör för alla ochenvar att efter eget gottfinnande starta och driva företag och därmed skapa nyvälfärd.Grunden för en god näringspolitik är att reducera politikens roll somresursfördelare och i stället öka det privata näringslivets utrymme iekonomin. Det handlar om att säkerställa stabila spelregler för företagandetoch undvika detaljreglering och styrning av näringsverksamheten genom enuppsjö av selektiva och riktade insatser i form av företagsstöd.Företagare är individualister, som finner glädje i att skapa och ta personligtansvar för verksamhetens utveckling. Företagare tar ofta en personligekonomisk risk i sitt företag. Familjens ekonomi står och faller medföretagets framgång. Det arbete som måste läggas ner är ofta utomordentligtstort. Många företag och därmed arbetstillfällen är beroende av en eldsjäl,ofta ägaren själv, för sin överlevnad. Företagskulturen i samhället är viktig.Det är uppenbart att inställningen till företagande skiljer sig i olika delar avlandet.Socialdemokraternas inställning till ägande slår fel. Förståelsen för attarbete, risktagande och ägande måste få löna sig för att den svenskaföretagssektorn skall växa och ny välfärd genereras har varit utomordentligtliten. Om det inte får löna sig att sätta sin egen och familjens ekonomi påspel och om inte stor arbetsinsats får betala sig, så är det inte underligt attalltför få är beredda att starta företag.Oförståelsen och ointresset för företagaren som person ochsmåföretagandet som företeelse har också gjort att socialdemokraternagenom åren vidtagit den ena åtgärden efter den andra utan att inse effekternapå företagens och företagarnas vardagsvillkor. Eftersom småföretagandehandlar om enskilda människors vilja att skapa och driva företag, är varjeåtgärd som känns onödig och tynger arbetet av ondo.Sveriges företagare driver inte sin verksamhet för att uppfylla Sverigespolitikers önskan om fler nya arbeten. De driver sin verksamhet för attförsörja sig, bygga upp ett kapital, utveckla en idé eller för att det ärstimulerande. Skall företagen växa är bättre betingelser för företagande denenda vägen. Då blir det enkelt och naturligt för många av dem att vilja ochkunna växa.Att driva en selektiv och intervenerande näringspolitik är att politiskt sökasnedvrida företagarnas enskilda drivkraft. Det skapar dessutom svårasnedvridningar mellan branscher och mellan enskilda företag, vilket ger enfelaktig användning av resurserna och försämrar landets långsiktigakonkurrenskraft. En undersökning av SCB visade att mycket fåföretagare ens är medvetna om de olika näringspolitiska stödformer sominrättats för att stödja små företags utveckling och tillväxt. Denäringspolitiska stöden är av liten betydelse för sysselsättningen.Socialdemokraterna ger en felaktigbild av företagarenDet är uppenbart att företagare inte har setts som föredömen iSocialdemokraternas . tror många attvälstånd skapas genom politiska beslut, oberoende avenskilda människors entreprenöranda och risktagande.Fördelning av välstånd tycks alltjämt vara ett vanligaredebattämne för många socialdemokrater än frågan om hur devälståndsskapande krafterna kan förstärkas.Misstänksamheten och oförståelsen för företagarna kanavspeglas i medier, litteratur och läroböcker.Sveriges kulturminister drar sig inte för att använda näringslivet somtillhygge när hon skall bortförklara korruptionen bland sina egnapartikamrater. Om man får tro kulturministern är normupplösningen och dendåliga samhällsmoralen det "destruktiva näringslivets" fel.Sveket mot de arbetslösaSocialdemokraterna gick 1994 till val med löftet att inom ettår sänka den öppna arbetslösheten till . Detlöftet är nu framflyttat till 1999. harnäringsklimatet försämrats så att den totala arbetslöshetenökar. Antalet människor utan arbete och som vill ha arbete ärhögre än och stigande.Antalet varsel var fler än . Sammanlagt 29 782 personer varslades om uppsägning. framgick att arbetsmarknaden kommer attförbli mycket svag. Antalet sysselsatta beräknades minska med mer än30 000 personer innevarande år. Den totala arbetslösheten beräknas varahögre 1997 än 1995. En undersökning av SCB visade att endasten av fem företagare planerade att expandera och skaffa fler medarbetare.Sverige har ca 380 000 öppet arbetslösa. Därtill kommer ytterligareöver 175 000 i olika åtgärder. Detta är dock inte hela sanningen. Till dessabåda grupper måste läggas dem som förtidspensionerats avarbetsmarknadsskäl.Socialdemokraterna förklarar den höga nivån på arbetslösheten med ensvag europeisk konjunktur och med att den tidigare borgerliga regeringenmisskötte ekonomin. De tycks inte förstå att grunden för arbetslöshetenistället ligger i strukturella fel.