mot · GK02Jo201 · 1996-10-07 00:00:00 — När det gäller fäbodar har det inte hänt så mycket positivtunder de som har gått sedan Miljöpartietsenast skrev en motion om fäboddriften. slutar ettantal ur den äldre generationen, sluttningarna växer igen ochkornas och getternas skällor tystnar. Ägoförhållandena ärkomplicerade och barn eller barnbarn har kanske inteekonomiska möjligheter att ta över fäboddriften. Trots deproblemen skulle det säkert kunna gå i ett antal fall, om denyngre generationen gavs möjligheter och kommuner, län ochriksdag gav de bästa förutsättningarna.Det behövs också av EU krävas undantag från en del regler som tillexempel markbidrag, tjurbidrag, båsstorlek och gödselbrunnar, allt beroendepå fäbodarnas speciella förutsättningar. Kulturbidrag och hjälp att ge svenskaoch utländska turister möjlighet att ta del av den kulturskatt fäbodarna utgörskulle kunna ge djur- och naturintresserade ungdomar tillfälle att prövanygamla näringar.För fäboddriften i råder oklara juridiska förhållanden.Ägofredslagen tvingar djurägaren att avtala med alla berörda markägare omrätten att hålla djur i betesdrift. Detta har tydligt klarlagts av Moratingsrätt idomen DT 14 i mål nr 104/93 meddelad den 31/1 1996. Å andra sidan ärägofredslagen dispositiv, vilket innebär att en djurägare kan ha ett servitutsom innebär rätt till betesdrift. Ett sådant servitut kan vara äldre änägofredslagen och exempelvis ha gjorts i samband med storskiftes-förhandlingar. Servitutet kan till och med vara glömt av djurhållaren, då det igenerationer har uppfattats som en självklarhet att man innehar rätten tillfrittbete. Detta kan innebära att en djurhållare som har rätt till bete inte enssjälvjuridiskt kan visa detta.Samtidigt som markägare kan tvinga bort djuren från fäbodarna gessamhälleligt stöd till sådan fäboddrift. Detta är en fullständigt orimligsituation, som i längden inte kan garantera någon fortsatt fäboddrift med alladess positiva effekter på natur och kultur. Således måste det noggrant utredasvilka juridiska förhållanden som gäller för fäboddriften. Det är särskiltangeläget att utreda i vilken mån äldre servitut som sätter ägofredslagen urspel ligger dolda i arkiven. Vid denna utredning måste man noggrant sätta sigin i på vilket sätt man vid storskiftesförhandlingarna överförde de gamlagemensamma rättigheterna och skyldigheterna i sen modern juridisk form.Fäboddriften var fullständigt nödvändig för det dåtida jordbruket i deaktuella delarna av landet och kunde således inte försummas vid dessaförrättningar.Skulle det visa sig att fäboddriften i allmänhet ändå hindras avägofredslagen, i enlighet med domen i , är det synnerligenangeläget att snabbt se till att fäboddriften regleras på ett juridisktoantastligtoch långsiktigt sätt. Ett sådant sätt skulle kunna vara att man upprättarsärskilda fäbodreservat kring de fäbodar som fortsatt är i drift. Med dennalösning kommer man inte i konflikt med äganderätten till marken utanreglerar intrånget genom ett sedvanligt ersättningsförfarande.Antalet fäbodar sjunker och snart kan antalet vara för litet föratt hålla äldsta kultur inom jordbruket levande. Mejeriföreningarnasom en gång bildades för att värna de små mjölkleverantörerna motarbetaridag fäbodbrukarna på grund av hårda rationalitetskrav.Att stödja fäboddriften på ett adekvat sätt kan ge ytterligare enbåde lönsam och praktisk nisch i utvecklingen mot ett biologiskt jordbruk.Blir det för få fäbodbrukare kvar så försvinner förutsättningarna för deåterstående. Fäbodbruket är en av de sista utposterna för fjällkor, Rödkullaoch lantrasgetter i sin ursprungliga miljö.Ur beredskaps- och sårbarhetssynpunkt kan fäbodarna få en ökad betydelseoch de är dessutom viktiga för att behålla gamla kunskaper. godamöjligheter genom vår stora yta och de glesa enheterna ger också möjlighetför tillväxt, om behov av detta skulle uppstå. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om hur fäbodbruket skallkunna bevaras och utvecklas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vad en ökad fäboddrift betyder ur sårbarhets- ochberedskapssynpunkt,3. att som sin mening ger regeringen till känna att behovet av ensnabb handläggning är stort, då antalet fäbodar minskar ,4. att hos regeringen begär att den inom EU driver frågan ombehovet av särregler,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den bör se till att fäboddriften regleras på ett juridisktoantastligt och långsiktigt sätt.