ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02K519 · 1996-10-07 00:00:00 — På hemväg med nattåget från en fjällvandring påPadjelantaleden möttes jag av tidningsuppgifter den 24augusti 1996 om att cigarettföretaget genom sponsringav skötsel (läggning av spång) av just denna led försöker fågoodwill för sina tobaksprodukter och skapa intryck avrökning som en "naturnära livsstil". Jag frågade dåmiljöminister om vilka överenskommelserstaten har som gör det möjligt för tobaksföretag att utnyttjaSveriges nationalparker till att göra reklam (riksdagsfråga1995/96:674).Svaret blev ett klarläggande om att i hade enmuntlig överenskommelse med ett tyskt företag som benämner sig CocosInternational. Företagets verksamhet består i huvudsak i att samla in pengarfrån företag och allmänhet att användas till sponsring av naturvårdsarbete iolika delar av världen. Företaget sponsrade ett projekt med en tyskungdomsgrupp som spångade på leden inom . Ettpressmöte för tysk press anordnades. bedömer det så att deinbjudna tidningarna var intresserade av projektet som sådant och inte av atthjälpa "" med gratisreklam. Miljöministern förutsätter att länsstyrelsenhanterar sponsringen korrekt.Det råder säkert en stor osäkerhet hos statliga myndigheter och verk omvilka principer som bör tillämpas vid sponsring. Å ena sidan finns det risk attvissa myndigheter avvisar erbjudna sponsorpengar så att statskassandärigenom belastas i onödan. Å andra sidan finns det risk att man i sinambition att spara budgetmedel tar emot bidrag eller annan medverkan på ettsådant sätt att konkurrensen mellan olika leverantörer påverkas eller rent avatt det kan uppfattas som en muta.Regeringen bör medverka till att det klargörs dels till vilka slagsverksamheter det är tänkbart att ta emot bidrag, dels från vilka givare det ärtänkbart att ta emot bidrag. Dessutom bör vissa riktlinjer finnas för formernaför mottagandet så att det exempelvis klargörs om man i enklare fall kan nöjasig med en muntlig överenskommelse. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av riktlinjer för sponsring av offentlig verksamhet.
mot · GK02K520 · 1996-10-07 00:00:00 — Kommunerna har enligt dagens regelverk rätt att ta utavgifter för barn- och äldreomsorg. I större eller mindreutsträckning svarar avgifterna för finansieringen av barn- ochäldreomsorgen. Antalet konstruktioner och avgiftsnivåer ärnästan lika många som antalet kommuner. sagt varjekommun med självaktning har sin variant på hur avgifternaberäknas och hur mycket av kostnaderna som avgifterna skalltäcka. Principerna bakom avgiftssystemen är i huvudsak två,antingen en fast avgift eller en avgift relaterad till inkomst. Isystemen finns dessutom ilagda olika former av rabatter somt ex minskad avgift för andra och tredje barn o.s.v.,inkomstgränser som inte får understigas, undantag förkapitalinkomster, del av förmögenhet undantas etc.Genom inkomstskattesystemet möter löntagaren dels den kommunalainkomstbeskattningen i form av proportionell skatt, dels den statliga skattensom är progressiv. Skattesystemet bygger dessutom på principen att det ärstaten som via inkomstskatten svarar för inkomstutjämning. Alla inkomst-tagare måste dessutom betala statlig skatt.I samband med att beslutade om kommunalt skattestopp valdemånga kommuner att skärpa progressiviteten i sina avgiftssystem.Utvecklingen av avgiftssystemen inom den kommunala sektorn har inneburitatt kommunerna via sina inkomstrelaterade taxesystem har övertagit delar avstatens roll som inkomstutjämnare. På många håll i landet råder en sådansituation att det inte bara är utan även kommunerna som behandlaroch beslutar om inkomstutjämning utifrån progressiva system.Självklart skall kommunerna även i fortsättningen vara berättigade att ta utoch fastställa avgifter utifrån olika nivåer och konstruktioner. Det finns dockinga skäl varför kommunerna skall införa inkomstrelaterade system så längedet är statens uppgift att svara för inkomstutjämningen via inkomstskatten.De kommunala inkomstrelaterade systemen skapar dessutommarginaleffekter som står i strid med skattereformen och dessutom ärtveksamma utifrån likställighetsprincipen.Systemet med avgiftsbefrielse innebär att barnomsorg och äldreomsorg defacto svarar för kostnader som annars skulle åvila kommunernas socialaverksamhet och därmed belasta socialbidragskontot. Situationen är idagsådan att barn- och äldreomsorg svarar för en omfattande subventionering avkommunernas sociala verksamhet. Det innebär att kommunernas socialakostnader inte fullt ut redovisas.Jag föreslår därför att regeringen återkommer med förslag till riksdagensom innebär att kommunerna förbjuds tillämpa inkomstrelateradeavgiftssystem. Dessutom skall regeringen till redovisa förslag sominnebär att kommunerna är skyldiga att ta ut avgift för barn- och äldre-omsorg. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommunala avgiftssystem.
mot · GK02K521 · 1996-10-07 00:00:00 — Kommersialisering av offentlig information har på regeringens uppdrag utrett hur"Prissättningen ska ske vid kommersialisering av offentliginformation", dvs då statliga myndigheter ska kunna "sälja"sin information.Många har vänt sig mot detta, bl.a. journalister och jurister. Man menar attoffentlighetsprincipen ger alla rätt att ta del (erhålla dokument m m) gratisoch att en kommersialisering av den information (kunskap), som finns hosstatliga och kommunala myndigheter är mycket tveksam. Myndigheterna börej ägna sig åt affärsverksamhet av detta slag. Detta kan bl.a. medföra attmyndigheterna samlar in (kräver in) mer kunskap än de strikt behöver för sinmyndighetsutövning och "stimulerar sig själva" till affärsverksamhet. Härfinns exempel som , och . De bör i ställetlåta andra svara för den kommersialiseringen, dvs. sådan verksamhet börprivatiseras. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommersialisering av offentlig information.
mot · GK02K523 · 1996-10-07 00:00:00 — Många kommuner driver verksamhet i form av kommunalabolag eller som delägare i bolag, som utför uppdrag i denegna kommunen.Tillståndsgivning och tillsynsansvar enligt miljölagstiftningen har i mångakommuner delegerats från till kommunen. Kommunen är bådebolag och myndighet som ska ge sig själv tillstånd samt bedriva tilllsyn avden egna verksamheten. I dessa fall uppstår en jävssituation.För att upphäva ovan nämnda jävssituation måste de kommuner sombedriver direkt eller indirekt affärsverksamhet fråntas tillståndsgivning samttillsynsansvaret för verksamheten i fråga. Ärendet ska övergå tilllänsstyrelsen eller annan opartisk myndighet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vid affärsverksamhet tillstånds- och tillsynsansvaretöver verksamheten skall övergå till exempelvis eller annanopartisk myndighet.
mot · GK02K524 · 1996-10-07 00:00:00 — består av en politiskt tillsattordförande samt fyra opolitiskt tillsatta ledamöter.Regeringen utser ordförande, medan ordförande står för valetav ledamöter.Vi anser, utan att för den skull rikta någon direkt kritik mot vare signuvarande eller tidigare ordförande för kommissionen, att ordförande börvara opolitisk, liksom den övriga kommissionen. En intressant lösning, somförordats i debatten, vore att tillsätta en ordförande från något av våranordiska grannländer.Om ordförande även framöver skall vara politiskttillsatt, anser vi att alla partier som är företrädda i bör hatillträdeäven till kommissionen, eventuellt som adjungerade ledamöter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om .
mot · GK02K525 · 1996-10-07 00:00:00 — (SOU) utgör en betydelsefullfaktakälla och beslutsunderlag i det offentliga Sverige.Oavsett om de är skrivna av en ensamutredare, en gruppexperter eller en parlamentarisk kommitté är de oftavälskrivna, resultatet av stort arbete och efterforskning.SOU har sin viktigaste, men inte enda, funktion som faktaunderlag förpolitiska beslut. SOU används också mycket av journalister, gymnasister,intresserad allmänhet, och även, beroende på ämnet, av forskare. Utred-ningarna håller i allmänhet en sådan tillgänglighet att vanlig allmänbildningär tillräcklig för att tillgodogöra sig deras innehåll.I ett avseende brister dock de allra flesta utredningar: de har ingen ellerotillräcklig källhänvisning. För den elev som i ett forskningsarbete pågymnasiet vill fördjupa sig i t.ex. arbete är detomöjligt att klargöra varifrån uppgifterna kommer. Litteraturlista finnsvisserligen, men inga noter som ger källhänvisningar.Källhänvisningar i form av noter är överlag mycket sällsynta, inte enslitteraturlista är allmän i utredningarna.Eftersom givetvis utredaren själv vet varifrån han har hämtat uppgifternatorde det med dagens ordbehandlingsteknik vara ett mycket begränsatmerarbete att ange varifrån uppgifterna kommer. Den enklaste modellen attåtminstone ange litteraturhänvisningar är den s.k. Harwardmodellen, där ilöpande text efter ett citat enkelt anges t.ex. (1989, s 165) vilketdåinnebär en hänvisning till litteraturlistans , P. A cross-national comparison of the health policyarena in the and . : Linköpingsuniversitet.Mot det ovan sagda kan invändas att inte ärdoktorsavhandlingar, vilket ju är riktigt. Men doktorsavhandlingar är såmycket mer än att bara göra sig den intellektuella mödan att i enkällhänvisning tala om varifrån man fått en uppgift. Med tanke på attutredningsarbetet ofta utförs under lång och välbetald tid, är det en litenbegäran att källhänvisningarna ska finnas med i SOU. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att källhänvisning skall ingå i .
mot · GK02K526 · 1996-10-07 00:00:00 — revision mot otillbörligt nyttjande av skattemedel har det svenska folket med stigandeförvåning och tilltagande ilska sett och hört hur journalisteravslöjat den ena förtroendemannen efter den andra, som påotillbörliga sätt tillskansat sig personliga fördelar av sittförtroendemannaskap, helt enkelt festat på skattebetalarnasbekostnad. Naturligtvis är detta alltid ett förkastligt beteende,men det accentueras ytterligare i tider av nedskärningar påsnart sagt alla områden, från sjukvård till vägbyggen.Krampaktiga försök till motmedel mot detta oskäliga utnyttjande avskattemedel har presenterats. Bland de märkligare är det socialdemokratiskaförslaget att alla förtroendemän skulle ha en "chef" eller "arbetsgivare", en"överrock" att vända sig till för att få goda råd i etiska frågor. Naturligtvismåste det vara ett minimikrav på en förtroendeman att han eller hon kanskilja på ditt och mitt, kan skilja på vad som är privata nöjen och kommunalrepresentation.I kommuner och landsting finns revisorer utsedda som ska påpeka sådanahär felaktigheter och som, om inte den felande rättar sig, ska anmälafelaktigheterna i revisionsberättelser och revisionspromemorior till högstabeslutande instans. Denna ordning har uppenbarligen inte fungerat i de fallsom blivit uppmärksammade i massmedia.En del kommuner och landsting tillämpar en ordning som motverkarotillbörligt utnyttjande av skattemedlen. Där utses revisionens ordförande ochmajoritet av den politiska oppositionen. Om landstingsrådet vet att hanspolitiska motståndare granskar reseräkningar och krognotor så minskar nogfrestelsen att använda kommunens plastkort vid porrklubbsbesök.Tyvärr tillämpar inte alla kommuner och landsting detta system. Ofta ärdet stabila majoriteter som suttit vid makten som inte anser det varariktigt och viktigt med oppositionen som granskare. Vi har ett intryck av attdet är i just sådana kommuner och landsting som de flesta otillbörligheternainträffat. En lagstiftning behövs för att tvinga alla att tillämpa dennapreventiva ordning. Länsstyrelser, statliga verk och myndigheter behöverockså se över sin interna revision. En lagstiftning kunde eventuellt även täckain dessa. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av lagstiftning för att garantera den politiska oppositioneni kommuner och landsting ordförandeskap och majoritet i revisionen.
mot · GK02K528 · 1996-10-07 00:00:00 — 020-nummer till statliga myndigheter När man ringer bl.a. till statliga myndigheter möts man oftast av svaret "Vargod dröj-det är flera som ringer-du står i telefonkö-ditt telefonsamtal kom-mer fram så fort som möjligt". Så upprepas det tills vederbörande myndighetbehagar svara. Det finns skräckexempel där man har ringt en hel dag utan attkomma fram. Statliga myndigheter är servicemyndigheter. Människor somvill komma till tals med dessa eller få upplysningar från dessa skall intedrabbas privatekonomiskt av att man inte kommer fram. Det finns ett sätt attkomma till rätta med detta problem. Det är att alla statliga myndigheter införett 020-nummer, så behöver den som väntar bara betala en markering. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om att alla statliga myndigheter bör införa ett 020-nummer.
mot · GK02K529 · 1996-10-07 00:00:00 — Makten över sitt eget liv Vårt mål är att människor ska ha makten över sin egentillvaro, makten över sitt eget liv.Det är grundbulten för att häva det växande utanförskapet och brytavanmakten. Vi måste var och en få möjlighet att förverkliga våra egnadrömmar.Maktutredningen (1990:44) visade att människor upplever skiftandemöjligheter att påverka sin vardag. Den konstaterade att medborgarnaupplevde att de hade minst möjligheter att påverka skolan, boendet och hälso-och sjukvården. Allra minst inflytande kände de som bodde i hyresrätt i deutsatta bostadsområdena, medan de som ägde sin bostad kände att deförfogade över stora möjligheter att påverka sin egen boendesituation.På de flesta av vardagslivets områden behöver vi var och en ökad maktöver vår egen situation. På jobbet, i skolan, i bostaden, inom de offentligtfinansierade tjänsterna. Makten över den egna tillvaron är individuell. Maktkan aldrig vara kollektiv. Däremot utövas den i många fall bäst i gemenskap,i samverkan med andra i familjen, grannskapet, föreningen, facket eller någonav alla de andra sammanslutningar fria människor skapar för att bättre nå sinamål.På område efter område kan visas att makten och inflytandet, såväl formelltsom reellt behöver ökas för de enskilda människorna. Vi föreslår därför attregeringen som ett generellt direktiv till samtliga utredare ska införauppdraget att inom sitt utredningsområde lägga förslag som leder till ökadmakt för de enskilda människorna som berörs av frågan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om generella direktiv till statliga utredningar om ökad makt för deenskilda människorna.
mot · GK02K530 · 1996-10-07 00:00:00 — Ett stort problem i många moderna demokratier är avståndetmellan väljare och valda.Ett sätt att minska detta avstånd är att öka medborgarnas inflytande över defrågor som berör medborgarnas vardag. Detta kan ske på många olika sätt ochdet finns ingen anledning att dogmatiskt avfärda några förslag som syftar tillatt öka medborgarinflytandet. Kommundelningar, stadsdelsfullmäktige,institutionsstyrelser och stopp för nya kommunala bolag är exempel på olikavägar som kan prövas.Folkpartiet liberalerna har mycket länge arbetat med dessa frågor, med detsom vi brukar kalla närdemokrati. Ett exempel på detta är att den första fp-motionen i om inrättande av s k stadsdelsfull-mäktige väcktes . Länge var motståndet i starktmot att inrätta s k stadsdelsfullmäktige. har emellertid alla partier, utomModeraterna, i beslutat sig för att inrättabeslutande församlingar i de olika stadsdelarna i denna störstakommun. Enligt uppgift från staden kommer dessa fullmäktige att få ansvarför så mycket som av den kommunala verksamheten (exkl bolags-sektorn).År 1996 är ett förberedelseår inför den verkliga starten, den 1 januari 1997.En fråga som ständigt varit aktuell i samband med att olika kommunerinrättat kommundelsnämnder har varit frågan om direktval eller ej. Nugällande lagstiftning tillåter inte direktval och det går att anföra skäl emotdirektval. För vår del har vi alltid tyckt att dessa skäl varit svaga ochframförallt inte tillnärmelsevis lika tunga som det starka skälet för - att medborgarnai stads- eller kommundelen direkt får utse dem som skall fatta de viktigabesluten om många verksamheter i det egna närområdet.Motståndet mot att tillåta direktval har länge varit starkt. Det är därför extraglädjande att alla partier i huvudstaden (utom , som ju motsättersig hela reformen) har enats om att hos regeringen begära sådanalagändringar att försök med direktval till några av stadsdelsnämnderna görs isamband med valet 1998.Detta önskemål fanns med redan när beslutet om genomförandeplanen togsvåren 1995. Därefter framfördes önskemålet under hand för att sedanförtydligas i en officiell framställan från staden i december 1995.Detta stadens önskemål borde vara lätt att tillgodose, om viljan finns. Detrör sig ju om önskemål att på försök på pröva detta till någrastadsdelsfullmäktige. Och det handlar om en viktig fråga - att ökamedborgarinflytandet.Men har det ansvariga departementet låtit meddela att det tänker maninte hjälpa till med. Efter flera decenniers diskussion är densocialdemokratiska regeringen inte beredd att ens lyssna på en bred majoritetsi den berörda kommunen önskemål att i praktiken få pröva direktval. Vihoppas att denna negativism inte delas av riksdagsmajoriteten. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna att den börtillmötesgå framställan om lagändring som möjliggörförsök med direktval av stadsdelsnämnder.
mot · GK02K531 · 1996-10-07 00:00:00 — Mannen som makthavare och kvinnan som underordnad ärnorm i det officiella spåket. Förutom att det låter illa fungerardetta sätt att uttrycka sig som konserveringsmedel förföreställningar om hur samhället ska se ut. Exempelvis ärstatsministern såväl som övriga statsråd enligtregeringsformen män. Språket i författningar ochbetänkanden bör inte spegla otidsenliga fördomar omkvinnors och mäns roller.Riksdagen bör därför ge regeringen i uppdrag att se över språket ipropositioner om ny eller ändrad lagstifning, i förordningar och andraofficiella dokument. Detta bör givetvis även gälla i . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ett könsneutralt språk skall användas i propositioner om nyeller ändrad lagstiftning, i förordningar och andra officiella dokument.
mot · GK02K533 · 1996-10-07 00:00:00 — Av kommunallagen framgår att kommuner och landsting fårdriva näringsverksamhet, om den drivs utan vinstsyfte ochgår ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar ellertjänster åt medlemmarna i kommunen eller . 3 § kommunallagen).Vidare framgår att kommuner och landsting inte får ta ut högre avgifter änvad som svarar mot kostnaderna för de tjänster eller nyttigheter somkommunen eller tillhandahåller. Denna princip kallas försjälvkostnadsprincipen. (8 kap. 3 b § kommunallagen).Av förarbetena till 8 kap. 3 b § framgår att de allmännyttiga bostadsföre-tagen inte omfattas av den kommunala självkostnadsprincipen. Bakgrundenär att hyressättningen i bostadsföretag regleras enligt bestämmelserna i 55 §hyreslagen efter förhandlingar med tillämpning av den så kallade bruksvär-desprincipen.Om hyresvärden och hyresgästen tvistar om hyrans storlek, skall hyranfastställas till skäligt belopp. Hyran är härvid inte att anse som skälig, omdenär påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet ärlikvärdiga. Vid prövning enligt första stycket i 55 § hyreslagen skall främstbeaktas hyran för lägenheter som ägs och förvaltas av allmännyttigabostadsföretag.Det ovanstående innebär således att allmännyttan är hyresledande på orten.En intressant fråga är hur man fastställer bruksvärdet i allmännyttan. Kom-munallagen anger att verksamheten skall bedrivas utan vinstsyfte. Är intedetta en klar anvisning om att verksamheten skall bedrivas efter självkost-nadsprincipen? Detta trots att de allmännyttiga bostadsföretagen inte skaomfattas av självkostnadsprincipen. En annan fråga är vad allmännyttan skajämföra sig med.Många allmännyttiga bostadsföretag anser sig numera ha rätt att ta utrelativt stora vinster vilket måste strida mot kommunallagens bestämmelser.En god ekonomi i bolaget skall istället skapas genom en väl fungerandelångsiktig planering som underlag till budgeten följd av en noggrannuppföljning av verksamheten. Flera allmännyttiga bostadsföretag delar utvinstmedel till ägarna. Är detta förenligt med kommunallagen bestämmelser?Frågorna beträffande allmännyttiga bostadsföretag är många och det verkarsom om flera principer står mot varandra. Detta är en ohållbar situation.Därför bör en utredning om vilka regler som gäller för de allmännyttigabostadsföretagen göras.En annan frågeställning är möjligheten att överklaga beslut fattade avstyrelsen för allmännyttiga bostadsföretag. I en dom från Länsrätten iStockholms län Mål nr 16751-95 framgår följande: "Länsrättenhar inte kännedom om ´någon myndighet´ i vars uppgift det ingår att prövasådana beslut. "Klaganden hade ifrågasatt om styrelsens och/eller verkställande direktörensbeslut avseende sponsring av idrott, anordnandet av bostadsdebatter ochinhopp i valdebatter samt bedrivande av lotteriverksamhet är förenligt medgällande bolagsordning. Jag anser det inte vara rimligt att beslut av styrelseninte går att överklaga. Även denna fråga bör belysas av ovan nämndautredning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en översyn av de lagar ochförfattningar som reglerar de allmännyttiga bostadsföretagen.