mot · GJ02A20 · 1996-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:162 EG:s arbetstidsdirektiv I propositionen föreslår regeringen vissa förändringar iarbetstidslagen föranledda av rådets direktiv /104/EG avden om arbetstidens förläggning i vissaavseenden.Ändringarna innebär att möjligheten att avvika från lagens regler genomkollektivavtal respektive dispens begränsas med hänsyn till direktivets regler.Vidare föreslås regler om ogiltighet och skadeståndsskyldighet för de fallkollektivavtal innebär att mindre förmånliga regler tillämpas förarbetstagarna än vad som följer av EG-direktivet.Om dispositivitetenI ingressen till EG-direktivet finns utgångspunkter angivnaför hur och i vilken omfattning medlemsstaterna bör införlivadirektivet i sin nationella lagstiftning. Rådet erinrar om attdirektiv enligt artikel 118a i inte bör innebäraadministrativa, finansiella eller lagstiftande regler somhämmar skapandet och utvecklingen av små och medelstoraföretag. Man säger vidare att, eftersom direktivet omarbetstidens förläggning antagligen medför problem inomföretagen, det är önskvärt att tillåta flexibilitet vidtillämpningen av vissa bestämmelser i detta direktivsamtidigt som man tryggar efterlevnaden av principerna omarbetstagarnas hälsa och säkerhet. Det sägs därför varanödvändigt att tillåta att vissa bestämmelser får bli föremålför avvikande tillämpningar av medlemsstaterna eller avarbetsmarknadens parter.Detta bör rimligen tas till intäkt för att EG-direktivet inte har varit avsettatt ordagrant införlivas som lag i medlemsstaterna. Det har lämnats visstutrymme för varje stat att, med iakttagande av sina rättstraditioner på detarbetsrättsliga området, göra en helhetsbedömning av de minimikrav tillskydd för arbetstagarnas hälsa och säkerhet som direktivet uppställer samtanpassa den nationella lagstiftningen därefter.Vi är därför ense med regeringen om slutsatsen att gällande arbetstidslag iprincip inte behöver ändras för att uppfylla EG-direktivet på detta område.En genomgång av de materiella reglerna om arbetstidens längd ochförläggning i arbetstidslagens respektive EG-direktivet ger nämligen entydigtvid handen att arbetstidslagen ger ett väl så högt skyddsvärde förarbetstagarna som direktivet.Vi kan däremot inte acceptera regeringens uppfattning att arbetstidslagensdispositivitet måste begränsas när det gäller arbetsmarknadens parters rätt attsluta kollektivavtal. Genom den föreslagna lydelsen av 3 § arbetstidslagenom kollektivavtal som slutits "under förutsättning att det inte innebär attmindre förmånliga regler skall tillämpas för arbetstagarna än vad som följerav rådets direktiv /104/EG" har EG-direktivet de facto införlivats medsvensk rätt i sin helhet, in i minsta detalj. Genom den uttryckligahänvisningen till EG-direktivet blir det nödvändigt att pröva varje avtal somrör arbetstid om det står i överensstämmelse med direktivet. Då direktivet ärbåde omfattande, svårtolkat och svårt att i detalj foga till det svenskaregelverket kommer en sådan lagstiftningsteknik att leda till osäkerhet ochonödiga tvister. Resultatet blir en minskad flexibilitet som kommer attmotverka det nyskapande av arbeten som och så väl behöver.Vi har ju funnit att arbetstidslagen ger ett väl så högt skyddsvärde förarbetstagarna som det EG-direktivet föreskriver och att lagen därför intebehöver ändras. Enligt vår mening är det i praktiken så att de kollektivavtalsom sluts på den svenska arbetsmarknaden sammantaget ger ett minst likahögt skyddsvärde som lagen. I den mån ett kollektivavtal t.ex. medger längrearbetspass än vad som föreskrivs i direktivet, är direktivets föreskrift attarbetstagarna skall ges motsvarande kompensationsledighet vid en avvikandetillämpning, ändå uppfylld. Avtal som innehåller sådana avvikelser ärregelmässigt föranledda av sakliga, tekniska eller arbetsorganisatoriska skäloch ger uttryck för en gemensam partsvilja.Detta innebär inte att undandrar sig sina skyldigheter som EU-medlem att införliva EU:s direktiv. Frågan hur mycket som behöver göras föratt denna skyldighet skall anses vara uppfylld är emellertid inte helt lätt attbesvara. Ansvaret för att uppfyllt sina skyldigheter bör åvila Sverigeoch inte enskilda medborgare. Det rimliga är därför att en eventuell prövningav frågan om direktivets uppfyllelse görs inte på nationell utan på europeisknivå. Om det vid en prövning i skulle visa sig att intenu har gjort allt vad som kan krävas så är det självklart att Sverigeomedelbart vidtar erforderliga åtgärder. För övrigt är det ju nu bara fråga omen provisorisk lösning i avvaktan på att arbetskommitté blir klarmed sitt arbete, vilket skall vara fallet redan sommaren 1996.Någon hänvisning till EG-direktivet bör på anförda skäl inte införas iarbetstidslagen. Det är tillräckligt att komplettera lagen med en bestämmelsesom tar sikte på det som enligt EG-direktivet inte är dispositivt, nämligen attarbetstiden inte får överstiga i genomsnitt under enberäkningsperiod av högst 12 månader, såvida inte arbetsgivaren ocharbetstagaren träffat en individuell överenskommelse om avsteg från dennabegränsning.Vi instämmer med regeringens förslag att det av 1 § arbetstidslagenuttryckligen bör framgå att arbetsmiljölagens allmänna skyddsbestämmelservad avser förläggning av arbetstid skall iakttas.Genom de av oss föreslagna ändringarna menar vi att har uppfylltvad som kan krävas av oss för att EG-direktivet skall anses vara införlivat idet svenska regelsystemet. Det finns inga skäl att gå längre än vad somoundgängligen är nödvändigt eftersom det innebär att i onödanskaffar sig komparativa nackdelar i förhållande till andra EU-länder vadgäller arbetstiderna.Vi vill också erinra om att arbetslösheten allt mer kommit att uppfattassom ett dominerande problem inom EU. I vitboken anges grunden för en politik för fler jobbvara en ekonomi som fungerar. Bl.a. framhålls behovet av strukturellaförändringar av de europeiska ländernas hårt reglerade och styrdaarbetsmarknader. Sedan vitbokens rekommendationer varit föremål fördiskussioner vid flera möten i antogs denu gällande riktlinjerna för EU:s arbete mot arbetslösheten i det s.k.Essenprogrammet, som innehåller fem punkter för kampen motarbetslösheten, däribland en förstärkning av tillväxtens effekter påsysselsättningen genom en mer flexibel arbetsorganisation som tillgodosersåväl arbetstagarnas önskemål som konkurrenskraven.Det växande arbetslöshetsproblemet inom EU har alltså lett till en vissomorientering sedan det mycket hårt reglerade arbetsdirektivet utfärdades. IEssen-programmet framhålls att det för att lösa de strukturella problemenkommer att krävas ytterligare ansträngningar, i vilken process dialogenmellan arbetsmarknadens parter och politiker, där alla berörda parter måste tasitt fulla ansvar, kommer att spela en viktig roll.För Moderata samlingspartiet är det uppenbart att som medlem iEU måste verka starkt pådrivande på det europeiska planet för attåstadkomma den avreglering av de europeiska ländernas arbetsmarknadersom efterlyses i den ovan nämnda vitboken. Essenprogrammets fem punktermåste genomföras. Om inte kommer kampen mot arbetslösheten attvara hopplöst förlorad såväl i som i övriga EU.SanktionsbestämmelsernaEnligt regeringens förslag införs i arbetstidslagen ett nyttsanktionssystem i 24 a § för det fall ett kollektivavtal intetillämpas inom EG-direktivets ramar. görs etttillägg till 3 § som fastslår att ett avtal är ogiltigt i den måndet inskränker en arbetstagares rättigheter enligt EG-direktivet.Vi anser inte att det behövs några tillägg till nu gällande sanktionssystem.Vid brott mot arbetstidslagen träder dess sanktionssystem in och vid brottmot kollektivavtalet följer påföljd enligt avtalet eller enligtmedbestämmandelagen. Dessa sanktioner är och förblir heltäckande.Ett flertal remissinstanser har varit starkt kritiska till förslaget i dennadel,exempelvis vid , somanser skadeståndsregeln vara "både oskälig och systemvidrig". ÄvenLagrådet ifrågasätter om bestämmelsen är motiverad. För Moderatasamlingspartiet är det obegripligt att regeringen ändå framhärdar medförslaget i denna del.Att lagra ett tredje sanktionssystem ovanpå dem som redan gäller äronödigt och krävs inte heller enligt EG-direktivet. Det strider också mot denövergripande målsättningen att i detta skede hålla förändringar till ettnödvändigt minimum. Även i denna del är förslaget ägnat att medförakomparativa nackdelar för svenska företag. Särskilt besvärligt blir det försmå och medelstora företag mot bakgrund av EG-direktivets komplexitet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om begränsning av denfria kollektivavtalsrätten i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att avslår regeringens förslag om en ny bestämmelseom skadeståndsskyldighet för arbetsgivare i enlighet med vad somanförts i motionen. .11FStockholm den 27 mars 1996Per ()()()()()Per ()()()()()()