mot · GK02So410 · 1996-10-07 00:00:00 — SammanfattningI kristdemokratisk politik betonas människovärdet och varjemänniskas personliga värdighet. Vi anser att den mestsjälvklara principen är rätten till liv och rätten till omsorg vidålderns höst. Det är detta som är demokratins grundval ochen förutsättning för att människovärdet hålls högt. Om inteden rätten upprätthålls så är allt annat tal om ettvälfärdssamhälle hånfullt. Ett samhälle som inte kan erbjudastöd vid sjukdom och ålderdomssvaghet blir ett otryggtsamhälle.De äldres situation är dåligt belyst. Äldrevården har förändratsmycket , främst i form av Ädelreformen och de kraftigaindragningarna på sjukhusen som följer av den. Det finns risk attbesparingarna drabbar främst äldre äldre, eftersom det är de som mestutnyttjar resurserna. Människor står för av vårdresur-serna. Detta måste vi ta hänsyn till.Vi kan konstatera att:- Ädelreformen blev en ekonomisk succé för den offentligasektorn. Men hur blev det egentligen för de äldre?- Många kommuner drar ned på äldreomsorgen, trots attÄdelreformen gett ett tillskott i kassan.- Pensionärer oroar sig för att de inte ska få den hjälp de be-höver, enligt vår pensionärsundersökning. Många är räddaför att dö ensamma eller att samhället inte kommer att tahand om dem när de inte kan klara sig själva.- Yrkesgrupper som direkt vårdar äldre är skeptiska tillÄdelreformen. tycker att vårdkedjan blivit sämreoch att vården blivit sämre.- Antalet äldre äldre, människor , ökar. räknar man med en ökning till 70 000 personer.Vem tar hand om dem när resurserna skärs ned?- Ädelreformen har lett till att många patienter, främst gamlaskrivs ut trots att de är i fortsatt behov av sjukhusvårdensresurser.- Äldre har ingen intressegrupp eller stark intresseföreningsom effektivt bevakar deras rätt till bra vård och omsorg.Vi är övertygade om att sjukvården och omsorgen behöver mer resurser.Det är en myt att man kan spara mera. behöver meraresurser tillföras för att glappet mellan vad vi vill och vad vi kan inte skaökaännu mer, utan tvärtom börja minska.Kristdemokratisk grundsynGraden av utvecklingsnivå i ett samhälle sägs kunna mätasgenom att studera på vilket sätt det tar hand om de svagastegrupperna; det kan handla om gamla, sjuka och barn. Ju merframstående en kultur är, desto större trygghet för dessasvaga grupper.I vårt samhälle företräds inte dessa grupper av starka föreningar ellerförbund som kan hävda deras intressen. Det rör sig om män-niskor som inte vågar, orkar eller kan göra sina röster hörda. Därför är detangeläget att samhället lyfter fram deras behov. Det är inte alltid de med star-kast företrädare i samhällsdebatten som bäst behöver samhällets stöd.Bortglömd frågeställningVar de äldre helst vill vara i livets slutskede är en fråga somofta glömts bort. När livets slutskede nalkas bör samhälletkunna respektera den äldres önskan om var den sista tidenska tillbringas.I , och flera europeiska länder har man kommit betydligt läng-re än i när det gäller vården i livets slutskede. Exempelvis gör volon-tärer i flera länder en betydelsefull insats. De ersätter inte vårdpersonalenmen ger vården en ny dimension.Dessa erfarenheter ska vi ta vara på. Vi måste ta fram metoder för att väljaut lämpliga personer och erbjuda dessa utbildning och stöd i deras uppgift. Deanhöriga och de närståendes betydelsefulla och uppoffrande insats måstevärderas och ges det professionella stöd de behöver och förtjänar.Vården i livets slutskede är ett mått på hur och vad vårt samhälle värderar,ett uttryck för vår människosyn. En kristdemokratisk människosyn ställermänniskors unika och lika värde och människans värdighet i centrum. Det ärviktigt hur vi lever. Men det är också viktigt hur livet avslutas.De anhöriga har en ovärderlig roll i vården. Den djupa oro inför ålder-domen som många pensionärer har, grundar sig ofta på rädslan för att döensam utan att någon anhörig stödjer dem.Det offentliga bör på olika sätt hjälpa anhöriga så att de får förutsättningaratt stödja sina nära i livets slutskede.Äldre i sjukvårdenAntalet äldre har ökat markant i . 1973 fanns det441 000 personer som var . 1991 hade den siffranstigit till 698 000 personer. beräknas antalet äldreöver vara 782 000 personer och antas siffranha stigit till 976 000 personer. (Källa: SCB, demografiskarapporter 1991:1, nettoimmigration = 15 000). till1991 ökade således antalet äldre med 58 procent.Samtidigt minskar antalet personer i åldrarna - personer somförvärvsarbetar - per invånare som är . 1991 fanns det 7,2förvärvsarbetande personer per äldre äldre i samhället. beräknasantalet ha minskat till 5,4 personer. Detta är dock en sanning med modifika-tion. I ingår även de arbetslösa, föräldralediga,långtidssjuka, förtidspensionerade och arbetsskadade, alltså människor sominte har möjlighet att förvärvsarbeta. Antalet personer som försörjer äldreäldre är därför betydligt färre.Högre medellivslängdBefolkningskurvor går i cykler och stora barnkullar avlösersmå. Ett ökat antal äldre borde därför inte vara ett problem.Det blir fler barn. Men antalet äldre ökar fortare änantalet personer , 20-64 år.Mer avancerad sjukvårdsteknik och kunskap samt bättre hälsa över lag hargjort att vi lever . har en av västvärldens äldsta befolkningar.Dessutom har en av världens högsta andelar av kvinnor som yrkes-arbetar. Räknat fram kommer antalet äldre över 80år att ha ökat med 70 av vårdresurserna går till människor som är . 30procent av kostnaderna tas i bruk det sista levnadsåret. Vi frågar oss hur viska ta hand om de ytterligare 70 000 äldre . somantalet äldre ökar skärs resurserna till sjukvården ned. Ekvationen går inteihop. En myt om att det finns en överkapacitet inom vården odlas i debatten.Denna myt anammar sjukvårdspolitiker runt om i landet som en förevändningför att kunna skära ned i sjukvården. Detta är inte rätt.Antalet vårdplatser minskarFrån den senare och fram till harnedmonteringen av vården blivit allt tydligare. Under 1995så minskade det totala antalet vårdplatser från 42 400 till ca39 000. Bryter man ner dessa på olika enheter så minskadekorttidsplatser inom medicin med , ditoinom kirurgi , inom den psykiatriska vårdenminskade antalet platser . Medelvårdtiden harpå många områden mer än halverats. Vem tar hand om depatienter som förut behövde vårdplatser och hur mår de?Detta borde ses över ur kvalitetssynpunkt.Under 80-talet minskade även investeringarna i sjukvården från 8,5 till 4,0procent, liksom andelen av BNP till sjukvården. 1980 gick avBNP till sjukvård. Resurserna har sedan stadigt minskat till att uppgå till 8,5procent av BNP 1991 och är nu betydligt lägre, av BNP.Sverige är ett av de länder inom som har lägst sjukvårdskostnad.Vården kräver resurserVi anser att denna utveckling är mycket oroväckande. Godvård och omsorg kräver resurser. Ytterligare neddragningarav statliga bidrag till landsting och kommuner får därför intekomma ifråga. Sjukvården måste snarare få mer resurser föratt kunna tillförsäkra alla en god vård. Även i ensvår ekonomisk situation finns det pengar. Det handlar omatt prioritera vård och omsorg.Diskriminering av äldreEn undersökning som bland annat , biträdandeöverläkare på medicinklink och ,geriatrisk överläkare, har gjort för fram åsikter om att dethåller på att införas en åldersgräns i det tysta inomsjukvården.Lars hävdar att de äldre inte behandlas lika bra som de yngre på enmedicinavdelning. De äldre räknas som ett B-lag och de läggs på en särskildsal där ronderna inte stannar många minuter.En annan diskriminerande reform ser vi i handikapplagen, LSS vad gällerassistentersättningen. Rätten att få personlig assistent upphör när personenfyller . Det anser vi Kristdemokrater är helt oacceptabelt. Finns behoveninnan så finns de också efter det att 65-årsåldern inträtt. Det är etisktfelatt enbart en åldergräns ska avgöra omsorgsnivå. Det måste vara behovet somavgör.Allt går ej att bota men alltkan lindrasSjukvården måste även kunna bereda plats förden som är obotligt sjuk. Sjukvården och äldreomsorgen haräven till uppgift att lindra. Genom Ädelreformen ficklandstingen inte längre ansvar för klinikfärdiga patienterna.Dessa patienter är ofta äldre. Men de har fortfarande ett stortbehov av vård. Det finns då risk att resurserna prioriterasefter bland annat ålder.Vi ställer inte upp på ett samhälle där patienter bollas mellan olika huvud-män enbart för att kostnaderna ska hållas nere. Sjukvårdens uppgift är intebara att bota utan även att lindra. Alla måste ha rätt att bli behandladeadekvat.I en studie över prioriteringar i sjukvården som har gjorts bland sjuk-vårdspolitiker i visas att över hälften av politikerna anser atthälso- och sjukvårdslagens mål om "en god hälsa och en vård på lika villkor"för befolkningen inte är uppfyllda. Men trots det anser tre fjärdedelar av dematt vårdkostnaderna inte bör få öka ytterligare.Vi kristdemokrater hävdar att det krävs ett nytänkande. Vi måste varaberedda att prioritera i hela välfärdssamhället, inte bara inom vården.Resurserna som måste tillföras sjukvården och omsorgen, särskilt de äldre vidbehov, kan fås främst genom att prioritera om i välfärden.Äldre i samhälletGrunden för kristdemokratisk politik är människovärdet ochvarje människas personliga värdighet. I en demokrati är denmest självklara rätten, rätten till liv och rätten till omsorg vidålderns höst. Det är på detta som demokratin byggs upp ochmänniskovärdet får en grund.I det materialistiska samhället har de äldres situation alltmer kommit iskymundan. Värdet av erfarenhet och visdom som den äldre generationen harskaffat sig under ett långt liv uppskattas inte på långa vägar på det sätt somdet borde. Vårt samhälle saknar mycket av en grundläggande respekt förålderdomen. Välfärd har kommit att bli synonymt med materiellt godstandard. Instrumentet att mäta en sådan välfärd är trubbigt. Det är inte hurrummet möbleras eller kvadratmeterytan som oroar och bekymrar de äldre. Istället är det problemet med den mänskliga kontakten och omvårdnaden närde blir gamla och inte kan klara sig själva som oroar.För inte så länge sedan var åldrandet en naturlig del av samhällslivet. Deäldre hjälpte till i den mån de orkade och kunde. Ofta passade de barnen ochförmedlade stor kunskap till nästa generation. Att ta hand om sina gamla varlika naturligt som att ta hand om sina barn. är det annorlunda.Ett delprojekt inom det forskningsprogram som sociologen ,, gjorde 1984 visar att äldre har en viktig uppgift att fylla isamhället genom att erbjuda sin livserfarenhet till de yngre. avsvenskar i åldrarna tycker, enligt undersökningen, att de äldres livs-erfarenhet bättre skulle kunna tas tillvara. Ändå medger dagens samhälls-struktur dåliga förutsättningar för att förverkliga den viljan. Äldre tenderarattumgås med äldre eller med ingen alls och den institutionaliserade vården hartagit över ansvaret för dem som behöver hjälp. Vikten av de anhörigas stöd,både psykologiskt och fysiskt, har tonats ned.I stället för anhöriga får vårdpersonalen ensamma axla ansvaret för med-mänsklighet och omsorg. Men det är högst troligt att det just är indragningarpå personalsidan som främst kommer i fråga när landstingen och kommuner-na ska spara. Därmed försämras kvaliteten av vården av gamla. Den vårdengår inte att rationalisera särskilt mycket utan kvalitetsförsämring. Medmänsk-ligheten kommer i kläm.Det är mot bakgrund av dessa argument som vi anser att mer pengar börtillföras vården. En bra vård och en omsorg där de äldres behov står i centrumkräver resurser.Låt den enskilde bestämmaVi kristdemokrater menar att den enskilde har rätt att varamed och bestämma. Många av de olika områdena inomomsorgen beslutas av kommunens personal. Så är det tex ofta med boendeform och vilka sysslor som ska utförasav kommunens hemtjänst. Detta är fel. Alla människor ärolika och har olika behov för att uppleva livskvalitet. Dettamåste tas hänsyn till när vi formar äldrevården.Många kommuner har infört något som närmast kan liknas vid en form avkommunarrest. De gamla har fått ett flyttförbud, som vad intolerans ochkränkande av integritet anbelangar inte står den gamla ryska feodaladelnslivegenskap långt efter. Vi har fått se flera upprörande exempel där gamlainte har fått flytta över en kommungräns, för att t ex komma nära sina barn.Detta är skamligt. Om det inte sker en frivillig uppmjukning av dessaförhållanden måste överväga att pröva lagstiftning för atttillförsäkra alla gamla deras självklara rättigheter att själva bestämma sinbostadsort.Vikten av anhöriginsatserEnligt många beräkningar står anhöriga för största delen avvården i hemmen. De utför cirka två tredjedelar av all vård ihemmen. Ofta är det kvinnorna som svara för den störstainsatsen.Det finns uppskattningsvis 150 000 hemmaboende äldre som behöver hjälpmed att duscha och bada. Av dessa får hälften i första hand hjälp av enanhörig. Motsvarande siffra när det gäller toalettbesök är ungefär 40 000personer, varav hälften får hjälp av en närstående. Likaså torde cirka 25 000dementa bo kvar hemma tack vare vård och passning av anhöriga.Till detta kommer föräldrar som vårdar sjuka och handikappade barn ellervuxna som får hjälp av anhöriga eller närstående. Men det finns storamörkertal säger specialsakkunnig på äldrefrågor vidSocialstyrelsen som sammanställt en rapport om familjen som vårdgivare.Många vårdar anhöriga utan att det är känt.Fördelningen av ansvaret för vården mellan samhället och familjen är en avde stora framtidsfrågorna. Vi kristdemokrater anser att anhörigrollen måsteuppvärderas och erkännas.Vårdpersonalen i äldreomsorgen och i sjukvården gör ovärderliga insatser.Men förutom detta behövs ett större totalt engagemang inom hela samhälletför de äldres situation. Vårdpersonal kan inte helt ersätta familjen ochanhöriga. Det offentliga bör därför kunna kombinera anhörigas och ideellasstöd med professionella insatser inom vården. En sådan kombination skullevisa respekt för de gamlas människovärde.I samhällsdebatten framhålls ofta att äldre måste få god vård och omsorgför att det är de som har byggt upp samhället. Detta är sant. Men äldre skainte bara respekteras av det skälet. De ska i första hand få god vård för att deär människor och behöver vård.Vi oroas över att det verkar vara människors samhällsnytta som får vara detsom avgör vårdinsatsen. De gamla och långvarigt sjuka har ingen starkintresseorganisation. Landstingen och kommunerna måste därför garanterafortsatt kompetens och erfarenhet i vården och omsorgen. Privatiseringar ochenskilda initiativ är bra - främst för att få fram jämförelser. Men att görasjukvården privat är för oss kristdemokrater inget självändamål. Staten ochkommunerna måste ha det yttersta ansvaret.Både familjen och samhället måste vara beredda att ingripa i ett krisläge.De anglo-saxiska demograferna E.A. Hammel, K-W. Wachter och C. McDa-niel har satt upp tre kriterier för att anhörigvården ska fungera:- ett antal släktingar måste vara tillgängliga och rum- samhällets normer måste kulturellt fastlägga de anhörigasrättigheter och skyldigheter gentemot varandra- emotionellt måste relationerna mellan generationernaerbjuda naturlig samhörighet, inte tvångsmässiga relationer.Relationer och anhörigas tillgänglighet är svårt och olämpligtför staten att ingripa i. I dagens samhälle bor släktingar oftalångt från varandra. Anhöriga kanske bara har möjlighet attträffas . Staten kan dock informera omde anhörigas rättigheter, på olika sätt uppmuntra till ett störreansvarstagande och underlätta detta i praktiken.Vi anser att denna process måste intensifieras. Den institutionalise-rade omsorgen har tagit ifrån människorna ansvar över sina medmänniskor.Därför måste det också vara samhället som underlättar till nytt ansvars-tagande.Behovet av smågemenskaperDe små naturliga gemenskapernas betydelse kan i det härsammanhanget knappast överskattas. Det är i samspelet i dennära omgivningen som människan utvecklas till något mer änen mänsklig varelse, hon blir en person, en unik personlighet.Genom hela livet organiseras emellertid vi människor på ett sätt som står istrid med insikten om de små gemenskapernas betydelse. På flera områdenhar man visserligen insett att något måste ske för att få ett mänskligare ochmänniskovärdigare samhälle. Det finns nu en utveckling mot ett större lokaltansvar och insikten om den lilla gemenskapens betydelse blir alltmerbetydelsefull. Även inom politiken har fördelarna med små enheter upp-märksammats. För de äldre äldre har denna trend dock ännu inte slagitigenom. kategoriseras de äldre som en enda homogen grupp.Detta beror på att det varit lättare att organisera på det sättet. Men vanmaktensom den enskilde kan uppleva både på sjukhus och i äldreboende kan barabrytas genom förståelsen för människans behov av små nära gemenskaper.Det är alltså ingen tillfällighet att familjen och vännerna har stor betydelseför samhället. Själva organisationsmodellen för familjen ansluter tillmänniskans djupare behov.Vi måste uppvärdera de äldres roll i samhället som enskilda individer.Människorespekt har inte något att göra med förmågan att uttrycka sig ellerha tillgång till de bästa medierna. Människovärdet handlar om enmänniskosyn som har sin grund i alla människors lika och inneboende värdeoch detta får aldrig ifrågasättas. Vården och omsorgen kan bli mänskligare.Men för det behövs det mer medmänsklighet i form av små gemenskaper.Förslag till åtgärderOmprioritera i välfärdenAntalet äldre ökar. skärs det ned inom sjukvården.Därför är det nödvändigt att prioritera annorlunda. Statensstöd till alla områden måste ifrågasättas. Barn, äldre ochsjuka ska prioriteras. För att klara av en god vård på likavillkor krävs ett resurstillskott . Det går attklara genom omprioriteringar där vi som huvudsakligen ärfriska och arbetsföra får bära ett större ansvar för attgarantera en värdig vård och omsorg. Likaså kan det blinödvändigt att reformera socialförsäkringarna.Tillsätt en äldreombudsmanSverige har en ungdomsminister och en barnombudsman,men vi saknar någon för de äldre. Vi har inget forum ditpatienter, personal och anhöriga kan vända sig med klagomålnär en person inte får tillfredsställande vård till följd avresursbrist. En äldreombudsman skulle kunna bevaka deäldres situation. Ombudsmannen skulle också kunna initieraegna utredningar och föreslå åtgärder för att förbättra för deäldre.Uppmuntra frivilliginsatserFrivilliginsatser är en dåligt nyttjad potential i samhället.Frivilligorganisationerna kan bidra till en bättre situation förde äldre. Inte minst genom olika sorters aktivering. Det ärsamhällets uppgift att stödja folkrörelserna, studieförbundenoch de lokala föreningarna för att komplettera sjukvårdenoch äldreomsorgen. Dessa insatser ersätter inte personalenutan kan fungera som ett viktigt komplement som ger vårdenen annan dimension.Stöd anhörigvårdenI dag lastas ofta ett alltför stort ansvar över på de anhöriga.Detta har inte uppmärksammats tillräckligt. Det går inte atttrolla bort de svårt och långvarigt sjuka - i stället skickas dehem för att synas. Anhörigvården är dubbelt så storsom den offentliga omsorgen. Det finns dock inte så många80-åringar som kan sköta sina anhöriga . För attkunna fylla sin funktion behöver de anhöriga stöd och hjälp,även ekonomiskt. syn på anhörigvårdutvecklas närmare i en separat motion.Kontrollera sjukvårdens kvalitetDet måste finnas ett kontrollsystem som ser till att invånarnafår en god vård på lika villkor. Privata alternativ är bra,främst för en jämförelse med och stimulans för denlandstingsdrivna och kommunalt drivna vården. Det är dockviktigt att samma kvalitetskontroll finns oavsett huvudman.Flera andra länder har infört detta, som en garanti motundervård, oberoende av vårdgivare. Det behövs en nationellstrategi för att följa upp och utvärdera kvaliteten.Forska om och utveckla vården i livetsslutskedeVi riskerar att vården i livets slutskede blir starkt eftersatt iekonomiskt svåra situationer. När livets slutskede nalkas börsamhället kunna respektera den sjukes och äldres önskan omvar och under vilka förhållanden skaavslutas. I , och flera europeiska länder har mankommit längre än i när det gäller vården vid livetsslutskede. Även i bör vi bygga upp ett system för attvälja ut villiga och lämpliga personer och erbjuda dessa ut-bildning och stöd i deras uppgift. Kommuner och landstingmåste få tillräckliga resurser för den mycketviktiga lindrande vården och omsorgen.Prioritera närsjukvårdenDe ökade behoven i sjukvården gör att även den specialisera-de slutna och öppna sjukvården, den så kalladeakutsjukvården bör prioriteras. Vi vill värna om de små akut-sjukhusen och deras tillgänglighet. Staten ska dock inte styrademokratin i landstingen utan enbart markera inriktning.Ifrågasätt gammal organisationInom existerar inget mellanting mellan regionsjukhusoch akutsjukhus. Vi har begränsad förståelse för dagensuppdelning av länsdelssjukhus, länssjukhus och regionsjuk-hus. Denna uppdelning har mer historiska motiv änpraktiska. Risken finns att länssjukhusen tar överansvarsområden på regionsjukhusens bekostnad. Detta kanleda till att regionsjukhusens existens hotas, vilket skullemedföra att den mest specialiserade sjukvården skulleutarmas. På motsvarande sätt innebär det också en utarmningav länsdelssjukhusen som vi anser fyller en viktig funktion. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om en strategi för attmotverka diskriminering av äldre i vården,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en värdig syn på ålderdom,3. att hos regeringen begär förslag till strategi för att tillförsäkrade gamla fri flyttning i landet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om omprioriteringar i välfärden,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en äldreombudsman,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppmuntran av frivilliginsatser,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stöd till anhörigvård,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kontroll av vårdkvalitet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vård i livets slutskede,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om prioritering av närsjukvården,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sjukhusstruktur.