mot · GK02Fi606 · 1996-10-07 00:00:00 — Den kommunala självstyrelsens villkor Den kommunala sektorn i befinner sig i en mycketbesvärlig situation. Å ena sidan har vi ett relativt starktgrundlagsskydd som skall säkra det kommunala självstyret, åandra sidan snärjs kommunerna på flera sätt av regeringen.Resultatet blir att den kommunala demokratin och självstyretundermineras. I många fall har den kommunala kniptångentryckts åt så hårt att de förtroendevalda inte längre ser någonutväg utom att kraftigt sänka kvalitén inom skola, vård ochomsorg och därmed rasera kärnan i den svenska välfärden.De statliga nedskärningarnamot kommunsektornUtgångspunkten är att olika regeringar skuritkraftigt i det statliga stödet till kommunerna.Miljardbesparingar har redan inneburit kraftiganedskärningar och minskningar av antalet sysselsatta inomkommuner och landsting. Totalt minskade under åren 1992till 1995 kommunsektorns inkomster av skatter ochstatsbidrag med i fasta priser.Kommunerna har mött dessa inkomstminskningar genom attdra ner sina kostnader och försämra de ekonomiskaresultaten. Kraven på kostnadsneddragningar har drabbat denordinarie kommunala konsumtionen extra hårt eftersomsamtidigt kostnaderna för socialbidrag ocharbetsbefrämjande åtgärder ökat kraftigt.Samtidigt som kostnaderna för kommunernas ordinarie konsumtion harminskat med ökade behovet avkommunala tjänster med till följd avbefolkningsförändringar. För att klara oförändrad servicenivå krävdes alltsåav kommunernas kärnverksamheter rationaliseringar i storleksordningen under dessa år. Dessa har till en del varit möjliga att genomföramen resultatet har också i många fall blivit sänkta servicenivåer ochkvalitetsförsämringar.Ovanpå detta kom för många det kommunala utjämningssystemet. Underresten av århundradet fungerar det som en kniptång där staten minskarbidraget med en fjärdedels skattekrona . Speciellt hårt slår det motskogslänen där nästan varje kommun och landsting får se betydandeminskningar av intäkterna. En förändring som måste mötas med nyanedskärningar.Det nya skattestoppetKommunernas möjligheter att lösa problemen har de senasteåren blivit starkt begränsade och tycks dessutom minskadrastiskt. genomför regeringen tillsammans med delar avoppositionen en förändring som i praktiken innebär attskattestoppet återuppstår efter en kort tids uppehåll. Dekommuner som höjer skatten får bara ut en del av skatternagenom att statsbidragen minskar. Det här är ett drastisktförslag som kommer att slå mycket hårt mot det kommunalasjälvstyret och framförallt medborgarnas tillit till detdemokratiska systemet. Vi menar att just den här typen avingripanden redan har haft stora negativa effekter. Sannolikthar de exempelvis varit en bidragande orsak till detminskande intresset för politiskt arbete i kommunerna ochpartierna i det . Klåfingrigaregeringar har på så sätt bidragit till att underminera basenför själva folkstyret. Det är därför inte bara olyckligt utanockså direkt farligt att på vaga grunder tillåta denna typ avmanipulerande med demokratins kärna.Förutom det nya "skattestoppet" kommer kravet på att kommunerna frånoch med och landstingen inte får redovisa underskott iresultaträkningen. Det här är inte i sig något orimligt eller felaktigt krav menskall naturligtvis läggas ovanpå de andra och kommer därigenom att påverkabåde vård, omsorg, skola och sysselsättning mycket negativt.Sist och minst finns en överenskommelse mellan Kommunförbundetsledning och regeringen om att kommunerna inte skall avskeda personal ochminska sysselsättningen. Det här är dock helt omöjligt att genomföra förmånga kommuner och landsting och kommer inte heller att genomföras ominte kommunledningarna väljer att låta kommunerna bryta mot lagen och tillsist hamna i konkurs eller statlig förvaltning.Vi ser -96 att ett stort antal kommuner planerarbetydande personalminskningar för att möta minskande intäkter och ökadekostnader. Den viktigaste orsaken till minskningen av inkomsterna denärmaste åren är höjningen av de avdragsgilla egenavgifterna med en procentom året 1996-1998, vilken urgröper kommunernas skatteunderlag.Statsbidragen minskar också i värde eftersom de avses förbli nominelltoförändrade.På kostnadssidan väntas socialbidragen fortsätta att öka till följd avindragningarna i olika sociala trygghetssystem. Sammantaget betyder dennautveckling enligt att den kommunalakonsumtionen måste skäras ner fram till år 1999samtidigt som behovet av kommunala tjänster ökar med knappt en procentom året till följd av befolkningsförändringar. Det innebär att gapet mellanbehov och resurser växer med . Regeringenredovisar i sin bedömning ett något lägre gap, men tendensen är densamma.Kostnadsneddragningarna leder också till personalminskningar iprimärkommuner och landsting på 20 000-50 000 anställdaberoende på om man skall tro på regeringens eller Kommun- ochLandstingsförbundens bedömningar.Det är viktigt att notera att det finns mycket stora skillnader i ekonomiskaförutsättningar mellan enskilda kommuner och landsting. I många fall krävskostnadsneddragningar på för att nå upp till balanskraven islutet av decenniet.Slutsatsen av detta resonemang är att läget är prekärt och något måsteförändras för att rädda välfärden och undvika att arbetslösheten ökar mycketkraftigt de närmaste åren.UtvägarEn möjlighet är att staten tar ett större direkt ansvar. Det ärinte rimligt att låta kommunerna ta så stor del av bördan förmisskötseln av de statliga finanserna i början av 90-talet.Istället för att låta förfallet fortgå så kan staten skjuta till merpengar på ett långsiktigt sätt. Detta måste vara ett bättre sättatt värna sysselsättning än genom ökade insatser iarbetsmarknadsåtgärder. Pengar till kommunerna ger riktigajobb och viktiga jobb!Den här vägen har valt i årets budgetmotion. Sammantagetberäknar vi att våra åtgärder innebär att kommunernas ekonomiskaförutsättningar (ökade intäkter, minskade kostnader) blir ca 2,8 miljarderkronor bättre 1997, bättre 1998 och 7,6 miljarder bättre1999 jämfört med regeringens förslag.En annan möjlighet är att låta kommunerna lösa problemen genom att påett eller annat sätt vidga handlingsutrymmet för den lokala demokratin. Ettsätt är att utvidga den kommunala beskattningsrätten. Det finns områden somrimligen och på ett eller annat sätt borde kunna återföras eller överföras tillkommunal beskattning. Ett sådant exempel är företagsbeskattningen ellerkanske ännu hellre en modell med kommunala företagsavgifter. En sådanlösning skulle t.ex. kunna innebära att kommunerna får täckning för en heldel av dagens utgifter för den kommunala infrastruktur som företagen idagfår använda gratis. En annan vidgning av skattebasen skulle kunna görasgenom att kommunerna i ökad utsträckning fick möjlighet att använda sig avmiljöavgifter, främst inom trafikområdet. Vi föreslår därför att tarställning för en förutsättningslös genomgång av möjligheterna att utvidgaden kommunala skattebasen med särskilt avseende på företagsbeskattningenoch miljöavgifter.En alldeles nödvändig förutsättning för att återfå handlingsutrymme,självtillit och framtidstro i kommunerna är att staten slutar upp med alladestruktiva ingrepp i det kommunala självstyret. Ett beslut i riksdagom att ge långsiktiga och hållfasta spelregler utan plötsliga begränsningar ibeskattningsrätt eller statsbidrag skulle ha stor betydelse. Vi befinner oss ientid när det politiska systemet och de demokratiska institutionerna ifrågasätts.Om det förlorade förtroendet skall kunna återställas måste vi göra allt för attöka människors möjligheter att få tillbaka ansvar, makt och möjligheter attpåverka sin vardag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i större utsträckning respektera den kommunala demokratinoch det kommunala självstyret,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att någon form av kommunalt skattestopp, ny begränsning avbeskattningsrätten eller bestraffning genom minskade statsbidrag tillkommuner som väljer att höja skatten inte skall genomföras undermandatperioden,3. att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om attvidga den kommunala skattebasen enligt vad som anförts i motionen snarastbör utredas,4. att beslutar att staten måste ta ett större direkt ansvar förutvecklingen inom kommunsektorn genom en höjning av statsbidragen.