mot · GK02U704 · 1996-10-07 00:00:00 — Det nordiska samarbetet hör till det mest utvecklade ivärlden och fungerar på både officiella och inofficiellanivåer. Nästan som varit i funktion. Liksom FN-föreningarna geren folklig förankring i åt FN-systemet utgörFöreningarna , som tillkom efter ,ett forum som varit med och format ett "fruktbärande kitt" iNorden.Den nordiska identiteten bygger på stor språklig och kulturell samhörighet.Likartade historiska erfarenheter har lett till att reformationen, demokratinoch den sociala välfärden införts på likartat sätt i de olika nordiska staterna.De nordiska länderna har dessutom likartade demografiska och miljömässigaförhållanden.Det nordiska samarbetet bygger sålunda på en genuin värdegemenskapmellan fem länder och tre självstyrande områden i . Det gersamarbetet både en djup folklig förankring och en unik legitimitet. Nordisksamverkan har blivit en närmast självklar del av samhällslivet. I den nyasituation som råder efter och EU-inträde får vi integlömma att nordiskt samarbete även kommer att fylla en viktigfunktion.Att och mellan sig har "världens längsta EU-gräns" får inteförsvåra gränsövergången mellan de båda länderna. En smidigt fungerandegränstrafik underlättar enskilda människors vardag och upprätthållermellanfolkligt samarbete i gränsregionerna. Väl fungerande gränsrutiner ärnödvändiga för såväl norska som svenska gränsregioner som ofta har eninfrastruktur av glesbygdskaraktär.I detta sammanhang kan vi med tillfredsställelse notera att ,och fått observatörsstatus i relation till Schengenöverens-kommelsen från och att även och skallbli observatörer i avvaktan på ett samarbetsavtal. Från harvi fått åtminstone muntlig försäkran att den nordiska passfrihetenkan bestå inom ramen för . Vi anser att den nordiskapassunionen mycket väl kan tjäna som en lämplig modell för EU-länderna istort. Att infria den fria rörligheten enligt och avskaffagränskontrollerna kräver en ömsesidig tillit, något som det nordiskasamarbetet och de nordiska nätverken lagt en grund för i Norden.Underlätta för gränsgångareAlltsedan den av oss började i för mer än 20år sedan har problemen för dem som bor på ena sidan om ennordisk gräns och arbetar på den andra varit som en följetongi rådet. har det gällt skatteproblem när man haftinkomst på ena sidan gränsen och varit folkbokförd på denandra. Det har också gällt problem med beskattning avfastigheter och fordon. Vid flera sessioner har frågor ställtstill ministerrådet vilka åtgärder man avsett att vidta för attlösa gränsgångares problem. Senast har det gällt att körautlandsregistrerade fordon över gränsen. Det har både rört sigom rätten att tillfälligt övernatta på arbetsplatsen utan att fåsin bil beslagtagen och rätten att passera en nordisklandgräns med sin tjänstebil. Den gången har regeringarnahänvisat till smärre anpassningar av reglerna för användningav utlandsregistrerade personbilar, innebärande entydigakriterier för fastställande av hemvist. Men man erkändeockså att problemet inte var löst för alla gränspendlare ochatt det inte heller kunde lösas utan att man tillämpadenågorlunda lika avgifter för personbilar i de nordiskaländerna, något som knappast var aktuell politik. Vi hadekanske hoppats att gemensamt inträde i EU skulle upplöstalla dessa svårigheter och problem men så blev inte fallet. Vihar ju dock både den nordiska arbetsmarknaden och , som avser fri rörlighet för arbetskraft, kapital, varoroch tjänster att hänvisa till. Vi vill därför anmoda regeringenatt utnyttja de avtalsverk som finns för att åstadkommalösningar på kvarstående konkreta problem som försvårar förnordbor att bosätta sig och arbeta i annat nordiskt land.Kvarstående svårigheter strider ju både mot andan i den frianordiska arbetsmarknaden och som alla nordiskaländer deltar i.Saklig samverkanNordiskt samarbete är inte ett alternativ utan en del av ettbredare europeiskt samarbete. Det är därför av betydelse attsambanden mellan den nationella, nordiska och europeiskanivån stärks för att säkerställa att varje sakfråga hanteras irätt sammanhang och för att undvika dubbelarbete. Denordiska länderna bildar inget block inom EU utansamverkar på saklig grund i vissa stora frågor där vi har enlikartad syn. Den mest diskuterade av dessa ärsysselsättningen och ett annat exempel är flyktingpolitiken.Den allvarliga flyktingsituationen i accentuerar de problem somvid många tillfällen tagits upp mellan dåvarande juridiskautskott och ministerrådet, nämligen migrations- och flyktingproblematiken.Många länder i har infört skärpt lagstiftning och praxis vad gälleruppehållstillstånd av humanitära skäl och asyl. Denna skärpta inställningkommer i konflikt med den traditionella solidaritet med människor i nöd somvi bekänner oss till i och tenderar att sätta andra länder under ökadpress.Skydd för så många flyktingar som möjligt kombinerat med strategier föratt eliminera orsakerna till flykt måste vara det centrala i flyktingpolitiken.Inte minst inom EU diskuteras ansvarsfördelning mellan länderna förflyktingar. Statistiken utvisar att det även mellan de nordiska länderna finnsstora skillnader i regel och praxis vad gäller flyktingmottagning.Trots de insatser som under ministerrådet har gjorts inom den nordiskasamrådsgruppen för flyktingfrågor (NSHF) och det s.k. migrationsutskottetåterstår mycket arbete för att få till stånd bättre samordning av politiken ochansvarsfördelning för flyktingar inom Norden.Det nordiska samarbetet måste integreras med det arbete som bedrivsnationellt och det som bedrivs på ett europeiskt plan om det skall få dengenomslagskraft som samarbetet förtjänar. Det bör starkare betonas attgemensamma nordiska beslut också har en stor nationell betydelse.Begreppet "Nordisk nytta" i vid mening borde göras mer synligt i såvälregerings- som riksdagsarbetet. För att uppnå detta bör den nordiskasamarbetsministern tilldelas en starkare roll. Det är därför vi medtillfredsställelse noterar den nordiska samarbetsministerns utfästelse attårligen ge en redogörelse för utvecklingen av det nordiskasamarbetet.Ny organisationDet genomgripande reformarbete som utförts inom börjar nu visa sina resultat. De tre nya utskotten,, och Närområdesutskottethar börjat finna sina arbetsformer och initiativen begränsasfrämst av knappheten på resurser. Flyttningen av sekretariatettill och samlokaliseringen med ministerrådetssekretariat, som inte gått utan födslovåndor, är nu genomfördoch har tre nya handläggare anställts.Behovet av en bättre samordning mellan regerings- och parlamentariker-sidan accentueras av de organisatoriska förändringar som genomförts påbåda håll. Den nordiska budgeten är fortfarande anpassad till Nordiska rådetsgamla utskottsindelning, i huvudsak efter sakområden, och en disponering avbudgeten efter den nya utskottsindelningen är inte helt oproblematisk. Enbättre samordning på sekretariatsnivå bör äga rum, och samlokaliseringenunderlättar en sådan. Regeringarna bör göra allt de kan för att underlättasamarbetet mellan och Nordiska ministerrådets sekretariat.Viktigt är dock att det parlamentariska sekretariatet behåller sinsjälvständighet och integritet.Styrkan i det nordiska samarbetet bygger inte minst på att det vilar påomfattande nätverk på alla nivåer. Det politiska samarbetet mellan regering-arna och inom har sin motsvarighet på nivå genomvänortssamarbetet och som andra organisationer med lång tradition på gräns-överskridande verksamhet på folklig nivå genom . I en tiddå anslagen till nordiskt samarbete skurits ned, dessvärre på svenskt initiativ,bör regeringen undersöka möjligheterna att kompensera bortfallet genom attöka samverkan mellan de officiella samarbetsorganen och FöreningenNorden m.fl. frivilligorganisationer.Frivilligorganisationerna är den breda folkliga bas som det nordiskasamarbetet vilar på, och den prioritering av kulturområdet som ministerrådetgivit uttryck för skulle få större effekt om den kompletteras med insatser föratt stimulera det folkliga engagemanget och organisationslivets insatser. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bättre samordning av det nordiska samarbetet på regerings- ochparlamentarikersidorna,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppföljning av gränsgångares problem i avsikt att främja smidigt"vardagsumgänge" över landsgränserna,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en bättre samordning av de nordiska ländernas flyktingpolitik,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för att stimulera engagemanget inom såväl FöreningenNorden som andra organisationer verksamma på folklig nivå.