mot · GJ02Fi117 · 1996-06-19 00:00:00 — Vårt kalkylexempel med enproduktivitetsförbättring och höjning av timlönen som motsvarar 30 procentav arbetstidsförkortningen skulle kunna anges som en riktpunkt i kontraktet,med möjlighet till avvikelser i centrala och lokala förhandlingar påarbetsmarknaden.Arbetsgivare: nyanställa arbetslösaArbetsgivarnas främst bidrag skall vara att se till att manverkligen gör nyanställningar för täcka upp den arbetstid somgår bort och som inte ersätts av en ökad produktivitet ochhöjda timlöner. Om inte den delen kommer till stånd ochman i stället drar ner på drifttider och produktion skulle detleda till minskad produktion, kvarstående hög arbetslöshetoch försämrade statsfinanser. Det är därför viktigt att varjearbetsgivare känner ett starkt ansvar att hitta praktiskalösningar inom sin arbetsplats så att verkligennyanställningar kommer till stånd.I arbetsgivarnas åtaganden bör också ligga att tillsammans med statenverka för att nyanställd personal får nödvändig utbildning ochkompetensutveckling.TidsföljdDen exakta tiden för genomförandet avarbetstidsförkortningen /vecka kommersannolikt att variera mellan olika branscher och kanske ocksåarbetsplatser. Ur många synpunkter är det angeläget attsänkningen av arbetstiden sker så snabbt som möjligt, gärna iett eller högst två steg. Det gör att arbetslösa kan få arbetetidigare och driver på olika organisatoriska lösningar somkan bidra till en förbättrad produktivitet. I vissa fall och/ellerför vissa personalkategorier kan en något längreövergångsperiod vara lämplig, t ex för att undvikaflaskhalsar och hinna utbilda nyckelpersoner. Det kan ocksåvara så att de fackliga organisationerna i vissa fall vill hanågot för omställningen så att sänkningen avmånadslönen för heltidsanställda kan balanseras och kvittasmot normala löneökningar under några år.Statens skattesänkningar anpassas till takten i arbetstidsförkortningen ochavtalen om lönekompensation. En viss flexibilitet måste finnas, t ex om detvisar sig att löneökningarna blir väsentligt större än beräknade produk-tivitetshöjningar. I ett sådant läge skulle en del av de sänkta egenavgifterna istället kunna läggas över till sänkta arbetsgivaravgifter.Andra förslagArbetsbyte - sabbatsårDen danska modellen med sabbatsår är enarbetsmarknadspolitisk åtgärd i form av tjänstledighet, somriktar sig till sysselsatta löntagare vilka ärberättigade till ersättning från arbetslöshetskassan. Dentjänstledige måste vid starten för tjänstledigheten och underhela perioden vara ansluten till en statligt godkänd a-kassa.Den som vill ta tjänstledigt måste ha varit sysselsatt påarbetsmarknaden . Tjänstledigheten förhandlasfram med arbetsgivaren, och kan vara . Detstatliga bidraget till den tjänstledige utgör för fullt försäkradeupp till av ersättningen från a-kassan (fr.o.m.970401 ). Tjänstledighet i samband med sabbatsårär en försöksverksamhet som löper ut . Tidigarevar en förutsättning för att någon skulle beviljastjänstledighet under ovan beskrivna förhållanden attarbetsgivaren anställde en arbetslös som någonvar tjänstledig. Denna regel har slopats.Även i har från och med 1/1 1996 införts en tvåårigförsöksverksamhet med arbetsbyte.Miljöpartiet anser att vi även i bör genomföra en försöks-verksamhet med arbetsbyte. Ersättningsnivån bör vara av a-kassanoch villkoret bör vara att en arbetslös anställs på den lediga platsen. Vi begäratt regeringen till lägger fram ett sådant förslag.SopåkarmodellenI inleddes ett lokalt försök med arbetsdelning.Tre heltidsanställda gavs möjlighet att dela sina arbeten meden arbetslös. De tre lönerna slogs ihop med den arbetslösesA-kasseersättning, och sedan delades de gemensammainkomsterna rakt över. Det gav dessa fyra en nästan helinkomst, samt ledigt . Modellen skapade intenya arbetstillfällen, men bjöd in människor som stod utanarbete till delaktighet. Försöket avslutades i och 95/96, eftersom den danska regeringen stramadeupp bestämmelserna för tjänstledighet med betalning så attdet inte längre var möjligt att ta ut tjänstledighet för kortaretid än tretton sammanhängande veckor.Miljöpartiet föreslår att en utredning görs om möjlighet till arbetsdelningenligt den s.k. sopåkarmodellen.FöretagandeEtt väl fungerande näringsliv är en grundläggandeförutsättning för uthållig samhällsutveckling. Det kräver enlivskraftig och växande privat sektor med fler små,medelstora eller kooperativa företag. Detta skall ske så att ettresurs- och energieffektivt produktionssätt främjas ochsysselsättningen ökar.Företagens växtkraft beror på många faktorer. En grundläggandesamhällsekonomisk balans är naturligtvis av vital betydelse för att företagskall våga eller kunna investera och människor våga eller kunna köpa derasvaror och tjänster. stödjer därför den pågående saneringen avstatsfinanserna även om vi i många punkter anser att den kunde göras på ettannat sätt med en större fördelningspolitisk hänsyn.Men det är också viktigt att se över de mer långsiktiga förutsättningarna förföretagande, både allmänt och speciellt för tjänstesektorn, där många av denya jobben måste komma.AllmäntEtt positivt företagsklimatEtt positivt företagsklimat förutsätter att det finns en igrunden positiv inställning till företagande hos befolkningen.Här har företagarna själva, liksom opinionsbildare, skoloroch organisationer ett stort ansvar. Det är viktigt att momentom företagande kommer in i kursplanerna i alla stadier iundervisningsväsendet.Till ett positivt företagsklimat hör också att företagandets villkor blir såenkla som möjligt. Det gäller lagstiftning, skatteregler, deklarationer,lämnande av uppgifter till myndigheter, m.m. Ett särskilt organ bör inrättassom har som uppgift att verka för fortlöpande förenklingar och avregleringarför företagande.RiskkapitalFör ett vitalt näringsliv är det viktigt med god tillgång påriskkapital. Särskilt små och medelstora företag har mångagånger problem med riskkapitalförsörjningen. Efter över-enskommelse med regeringen i tillväxtpropositionen har etttillfälligt system med 30 procents skattereduktion förriskkapitalinvesteringar införts som ger skattelättnader tillprivatpersoner som köper nyemitterade aktier i onoteradebolag för . Erfarenheterna av avdragetbör utvärderas för att ställning sedan skall kunna tas till omavdraget skall permanentas och eventuellt höjas.Det är också nödvändigt att beskattningen av arbetande kapital hålls låg såatt privat företagsägande inte missgynnas jämfört med institutionellt ochannat ägande. Regeringens tidigare framförda planer på att införaförmögenhetsskatt på , m.m. bör inte genomföras. Som vi angavredan i motion med anledning av prop 1995/96:198 motsätter vi oss också attvärderingen av börsnoterade aktier höjs till av marknadsvärdetvid förmögenhetsbeskattning.Det är också viktigt att den aviserade översynen av den s k dubbelbeskatt-ningen av aktieutdelningar fullföljs. Regeringen bör återkomma medförslag till lättnader i dubbelbeskattningen och annan företagsbeskattning.I propositionen aviseras kommande förslag om lättnader idubbelbeskattningen för onoterade bolag på från 1997.Detta skall bekostas bland annat genom att skattereduktionen förriskkapitalavdrag avskaffas och att avdragsrätten för avsättning tillperiodiseringsfond minskas från till . Miljöpartietkommer att ta ställning till dessa och anslutande detaljförslag närpropositionen presenteras.Småföretagens miljötänkandeIdag ställs krav på miljöanpassning av företagen, inte minstav konsumenter och kunder. Både produkter ochproduktionsmetoder behöver förändras för att mötaframtidens krav. har ofta lättare att bedrivamiljöarbete än småföretag. Ett sätt att underlätta försmåföretagen att förbättra sitt miljöarbete är att få till ståndsamarbete eller nätverk mellan småföretag. Ett sådantexempel är och miljö i . Projektetsmål är att stödja utvecklingen av långsiktigt hållbara affärs-och verksamhetsidéer i små och medelstora företag. Iprojektet arbetar man med inre och yttre miljö, stödjer företa-gen att uppnå certifiering enligt EMAS eller ISO 1401 samtutvecklar miljöstrategier och arbetar för miljöutveckling. som visar intresse för att delta i projektet byggsolika nätverk upp. De företag som i den här typen av nätverkarbetar aktivt med miljöfrågorna stärker sin konkurrenskraft.Detta kan ge nya arbetstillfällen och utgör en garant för deredan befintliga arbetstillfällena. Vi föreslår därför ett statligtstöd till nätverk som, i likhet med projektet företag och miljöi , stimulerar småföretagens miljötänkande.RådgivningKooperativt nyföretagande kan utgöra ett viktigt inslag iarbetsmarknadspolitiken. För att stimulera till nystart avkooperativ verksamhet behövs kvalificerad rådgivning.Sådan rådgivning ges vid landets 20 kooperativautvecklingscentra (LKU). Dessa har funnits i underen tioårsperiod och har utvecklat sinrådgivning och byggt upp ett starkt samarbete inätverksform. sker samarbetet även genomFöreningen på rådgivning har ökat. LKU-rådgivningen går i storutsträckning till icketraditionella företagare. Kvinnor känner sig tilltalade avatt driva företag med platt organisation och likvärdig insyn för anställda.Landsbygdsutveckling är också en viktig del av verksamheten. Sedan Sverigeblev medlem i EU har en stor del av LKU:s arbete varit knutet tillutvecklingsprojekt inom EU:s olika målområden. En betydande kunskap harbyggts upp. Stödet till rådgivningen har emellertid inte utvecklats till att motsvaraefterfrågan. Kooperativa Utvecklingscentra jobbar med förhållandevismycket små medel. Finansieringen kommer från flera håll och har ingengiven kontinuitet. Mycket tid får läggas ner på att ansöka om projektmedeloch det är inte ovanligt att likviditetsbrist uppstår. Möjligheten tillkonsolidering av verksamheten är också begränsad.LKU-verksamheten skulle kunna utökas och därmed spela en viktig roll ikampen mot arbetslösheten. Detta kräver att en förändring kommer till stånd.Det statliga stödet motsvarar inte kostnaden för den kostnadsfriarådgivningen. Situationen är nu den att ca hälften av LKU har ett behov av attutöka verksamheten, från en till två rådgivare, för att kunna svara upp mot detökade behovet. Vidare behöver basverksamheten garanteras itaget.För att möjliggöra denna andra utvecklingsfas i LKU-verksamheten, måstedet nuvarande anslaget ökas till 20 miljoner . Det nuvarande anslagetär 9,75 miljoner varav 6,5 miljoner avser 1996. Anslagetbehöver således ökas med 13,5 miljoner. Eftersom verksamheten syftar till attskapa sysselsättning kan anslaget lämpligen överföras från anslag förarbetsmarknadspolitiska åtgärder (A2).För de som vill starta kooperativa företag behövs riskkapital. Denkooperativa verksamhetsformens speciella karaktär gör att en del av desärskilda lån till nyföretagande och en del av lånen till kvinnors företagandebör beviljades via LKU. Mot bakgrund av kooperationens andel avnäringslivet har vi gjort bedömningen att 20 miljoner av vardera låneslaget,alltså totalt 40 miljoner, bör hanteras på detta sätt. Ett nära samarbete medAlmi förutsätts ske. Regeringen bör därför lägga fram ett förslag tillhur ett övertagande av ett sådant ansvar skall kunna gå till.Nedsättning av socialavgifterI propositionen aviseras ett kommande regeringsförslag omnedsättning av sociala avgifter från och med 1 januari 1997.Arbetsgivaravgifterna sätts ned påett underlag om högst på årsbasis. Egenavgifternaför egenföretagare sätts ned på ettavgiftsunderlag om högst . Förslaget, somberäknas kosta , har i debattenpresenterats som inledningen till en skatteväxling.Miljöpartiet konstaterar att som inledningen till en skatteväxling ärförslaget synnerligen magert. Som vi ovan framhållit måste en skatteväxlingvara mer generell och omfatta mångdubbelt större belopp. Vi har föreslagit enram på och 100 miljarder fram till år 2010.Regeringens förslag är av intresse främst för egenföretagare och företagmed ett fåtal anställda. Lönesumman motsvarar ca 2-3 anställdaoch den maximala avgiftsnedsättningen blir /år. Även om summanär liten, kan den sannolikt ha en viss betydelse för företag som lever pågmarginalen. Vi anser dock att man bör överväga en annan utformning avskattereduktionen. Det största steget för en företagare är ofta när han skallskaffa sig sin första anställde. Detta innebär ofta en betydande tröskel medmycket nytt att sätta sig in i. En bättre utformning av avgiftsnedsättningenskulle kunna vara att särskilt underlätta för företagaren att komma över dennatröskel. Nedsättningen kunde då exempelvis utformas som en tioprocentigavgiftsnedsättning på en lönesumma av . bör uppmanaregeringen att inför propositionen utreda en sådan alternativ utformning avnedsättningen.Program för småföretagsutvecklingI propositionen föreslås att ett särskilt treårigt programinrättas för småföretagsutveckling, förnyelse och tillväxt. Fördetta föreslås anvisas . Som exempel påändamål som skall kunna få stöd nämns i propositionenbland annat idékampanjen "", samverkanmellan mindre högskolor och näringsliv, insatser förtekniköverföring till de mindre företagen, teknikspridningfrån stora till små företag, insatser för ökat teknikintressegenom vetenskapliga centra och inrättande av enmiljöteknikdelegation.Även om många av dessa ändamål i och för sig kan vara både vällovligaoch viktiga, anser att förslaget har brister. Det anges inte klarthur pengarna skall fördelas och genom vilket organ. Insatserna i programmetsynes tangera annat företagsstöd som ges ut av staten och genom olika EU-bidrag. Det är svårt att få en överblick över alla stödformer till företag. politiska debatten hävdas ofta, med rätt eller orätt, att alla stödformertillföretag inte är tillräckligt effektiva. Innan ytterligare stödformer inrättasfinnsdet, enligt vår mening, ett behov av en samlad översyn över allt företagsstöd.Inriktningen bör vara att så långt möjligt åstadkomma en förenkling ocheffektivisering av nuvarande former för företagsstöd. Ett betänkande frånFöretagsstödsutredningen har presenterats och regeringen planerar,enligt uppgift, en proposition om företagsstödet . Vi anser attregeringen där och/eller i budgetpropositionen bör återkomma med ett mergenomarbetat, och i sitt sammanhang belyst, förslag till program försmåföretagsutveckling. I avvaktan därpå bör förslaget i propositionen avslås.TjänstesektornBakomliggande problemDen s k tjänstesektorn har en central roll i framtidensarbetsmarknad. "Tjänstesektorn" är dock inget enhetligtbegrepp. Det är en glidande övergång mellantillverkning och tjänster. Många tjänster är s k insatstjänster iindustriell tillverkning, som registreras som industriarbeteom de utförs inom ett industriföretag men som tjänstearbeteom de utförs av ett fristående företag som säljer tjänster tillindustriföretaget.Det förs en intensiv debatt om villkoren för tjänstesektorn ochsektorns möjlighet att bidra till en ökad sysselsättning . Det ärframför allt två förhållanden som gör att tjänster kan vara dyra, vilkethämmar möjligheterna till fler jobb, nämligen dåliga möjligheter tillproduktivitetsutveckling och höga skattekilar.Många tjänster är svåra att effektivisera utan att själva idén med tjänstengår om intet. Det gäller bland annat så kallade person-till-person-tjänster därbåde givare och mottagare måste vara närvarande, men det finnsockså andra exempel som t ex olika slags underhålls- och skötselarbeten.Denna typ av tjänster är rikligt förekommande i den offentliga sektorn menfinns också i stort antal i den privata tjänstesektorn. Det förhållandet atttjänsterna är svåra att rationalisera gör att de ständigt blir allt dyrare, sett iförhållande till industrivaror och sådana tjänster som lättare kanrationaliseras.Kostnadsproblemen förstärks av de stora skattekilarna med inkomstskatt,arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. I de tjänster som vänder sig direkt tillhushållen blir problemen särskilt stora eftersom här ofta uppstår en s k dubbelskattekil. Om en tjänstegivare vill ha ut en viss timförtjänst efter skatt måsteden som köper tjänsten ofta tjäna ihop det fem- till tiodubbla före skatt förattkunna betala detta. Eftersom detta oftast är svårt, blir resultatet vanligen atthushållet själv utför tjänsten, försöker ersätta den med arbetsbesparandemaskiner eller betalar svart.Finns behov att särbehandla tjänster?De ovan beskrivna problemen har gjort att det i den politiskadebatten väckts ett flertal förslag till stimulans för flerarbeten, i första hand i den del av tjänstesektorn som vändersig till hushållen. Förslagen handlar om allt från allmäntsänkta eller borttagna arbetsgivaravgifter och moms tillskattereduktion för köparen av tjänsterna eller subventionertill företag som tillhandahåller hushållstjänster. Vissa förslagriktar in sig mot en bred men ofta oklar definition av tjänsteri allmänhet. Andra riktar in sig på vissa speciellt definieradetjänster, t ex städtjänster. Ett annat exempel är den skattere-duktion för reparations- och underhållsarbeten på villor ochbostadsrätter som regeringen föreslog i den ekonomiskavårpropositionen.Enligt vår mening kan det i och för sig anföras motiv för att diskuterasärskilda stimulansåtgärder inom tjänstesektorn. Ett sådant motiv är de storaskattekilarna som tillsammans med svårigheten att rationalisera mångatjänster gör att de blir mycket dyra. Motsvarande skattekilar finns i och försig också inom industriell tillverkning, men kan där neutraliseras genomfortsatt produktivitetshöjning och blir därför inte lika påtagliga. Ett annatmotiv är att minska förekomsten av svartarbete som antas vara särskilt utbrettinom vissa delar av tjänstesektorn.Men det finns också argument som talar emot speciella stimulanser till helaeller delar av tjänstesektorn. Även om sådana stimulanser leder till en ökadefterfrågan och fler jobb inom de tjänster som stimulansen avser, så är detinte säkert att det ökar hushållens totala konsumtion. I stället kan hushållendra ner sin efterfrågan på andra, icke subventionerade, varor eller tjänster såatt den totala effekten på sysselsättningen blir obetydlig. Införandet avtidsbegränsade stimulanser, som de aktuella ROT-avdragen, kan på sammasätt leda till att konsumtionen omfördelas över tiden men inte ökar totalt överen längre period.Specialinriktade skattesubventioner kan också få olika fördelningseffekterberoende på vilken typ av arbeten de inriktas mot. De nu mest aktuella ochdebatterade förslagen om reparation och underhåll samt städtjänster, m. m. ärfrämst intressanta för relativt ekonomiskt starka personer. De avser ocksåarbeten som, sett från en total samhällsprioritering - t ex jämfört medneddragningar inom vård och skola - knappast hör till de mest angelägna.Vi anser, efter en sammanvägning av argumenten för och emot, att det förnärvarande inte finns tillräckliga skäl att införa speciella riktade stimulanserför vissa slag av hushållstjänster eller, enligt regeringens tidigare förslag,förtemporära ROT-avdrag för reparation och underhåll.Frågan om de stora skattekilarna på arbete bör lösas på ett mer generelltsätt genom en skatteväxling där högre skatter på energi- och resursför-brukning växlas mot lägre skatter på arbete, i första hand arbetsgivar- ochegenavgifter. anser att en sådan skatteväxling i storleksordningen100 miljarder kronor bör genomföras . För de närmaste tre årenbör skatteväxlingen omfatta ca . En skatteväxling gynnar,generellt sett, tjänstesektorn eftersom den är energi- och naturresurssnål.En generell skatteväxling lindrar kostnadsnackdelarna i vissa delar avtjänstesektorn men löser dem inte helt. Vi kommer också, i samband medSkatteväxlingsutredningen och i andra sammanhang, att överväga om detbehövs ytterligare omfördelningar av skatterna som gynnar en bredare del avtjänstesektorn. En sådan omfördelning skulle eventuellt kunna ske inomramen för momssystemet.Speciellt stöd för vissa grupperVår slutsats är således att det inte bör införas speciellaskattereduktioner för t ex reparations-, underhålls- ochstädtjänster. Inte heller bör det införas generella subventionertill företag som utför sådana tjänster. Däremot kan riktadestöd ändå bli aktuella i form av insatser för dem som harsvårast att få arbete på dagens arbetsmarknad: de långtidsar-betslösa, handikappade, invandrare, lågutbildade. Sådanainsatser skulle kunna ske inom ramen för företag i en "lokalarbetsmarknad" i eller kooperativ regi och om-fatta fler arbetsuppgifter och fler kunder. Vi ser detta som enform av arbetsmarknadspolitisk åtgärd, som närmarekommenteras under denna rubrik.Den offentliga sektornFinansieringen sätter gränser försysselsättningenDet är i huvudsak den offentliga sektorn, och särskiltvälfärdens kärnområden inom kommuner och landsting, somhar burit upp sysselsättningen under de senaste decennierna.Från och med har ett trendbrott skett ochden offentliga sysselsättningen har minskat kraftigt desenaste åren. Minskningen väntas fortgå ,som en konsekvens av den höga arbetslösheten, utvecklingeni näringslivet och de pågående statliga och kommunalabudgetsaneringarna.Sysselsättningen inom den offentliga sektorn hänger intimt ihop medfinansieringsmöjligheterna. Det finns i den politiska debatten envanföreställning att bara den ekonomiska tillväxten ökar, så ökar ocksåmöjligheten att sysselsätta fler i den offentliga sektorn. Detta förutsätterdockatt budgetsaneringarna är genomförda och att tillväxten beror på en ökning avsysselsättningen i den privata sektorn. Vid oförändrat skattetryck kan dåteoretiskt antalet offentligt sysselsatta öka i samma takt som i hela ekonomin.Huvuddelen av den ekonomiska tillväxten beror dock påproduktivitetsförbättringar inom näringslivet. Vinsterna av produktivitets-ökningarna tillfaller näringslivets kunder, i form av lägre relativpriser påprodukterna, ägarna, i form av en ökad kapitalavkastning, eller de anställda, iform av högre löner. Men de ökade skatteintäkter som detta kan genererainnebär inte att den offentliga sektorn kan anställa fler om också de offent-liganställda skall ha samma löneutveckling som i näringslivet. Eftersom detpå grund av tjänsternas art är svårt att åstadkomma motsvarandeproduktivitetsförbättringar som i näringslivet, kan inte heller den offentligasektorns tjänsteutbud öka så mycket vid oförändrad sysselsättning.Vissa möjligheter till ökad offentlig sysselsättning inom ramen för enoförändrad skattekvot kan dock finnas om det visar sig möjligt att begränsaden del av skatteintäkterna som går till transfereringar. Det förutsätteremellertid en reformering av transfereringssystemen med den inriktning somvi föreslår. Annars kommer troligen de totala kostnaderna att öka, främst tillföljd av en ökad andel äldre i befolkningen. De förslag har lagtom grundskydd och brutet tak i socialförsäkringssystemen kan på längre siktleda till minskade utgifter inom transfereringssystemen, räknat per personsom mottar transfereringarna, vilket skulle motverka effekterna av denogynnsamma åldersfördelningen.Den framtida utvecklingen, på långsikt...Slutsatsen blir att det, vid nuvarande finansiering, inte ärmöjligt att på lång sikt öka den offentliga sysselsättningensandel av den totala sysselsättningen. Som vi inledningsvisbeskrivit så talar dock mycket emot att den totalasysselsättningen, mätt i arbetade timmar, kommer att stigaframöver i näringslivet. Risken är tvärtom stor attsysselsättningen kan minska ytterligare till följd avfortgående rationaliseringar och effektiviseringar. Detminskar i så fall också möjligheten att finansiera arbeten iden offentliga sektorn.Det är mot denna bakgrund vårt förslag till en kraftig arbetstidsförkortningde närmaste åren skall ses. Arbetstidsförkortningen leder totalt sett till attflerpersoner får arbete inom ramen för en eller svagt minskandesysselsättning i timmar räknat. Det gäller både i den privata och offentligasektorn.Eftersom det är svårt att väsentligt höja produktiviteten i många av denoffentliga sektorns tjänster kommer en eller svagt minskandesysselsättning, i timmar räknat, att leda till att utbudet av offentligatjänsterkommer att få svårt att hänga med behovet när antalet äldre om ca ettdecennium kommer att börja öka kraftigt.