mot · GK02Jo212 · 1996-10-07 00:00:00 — Hästens och den svenska hästnäringens betydelse förSveriges jordbruk har ökat betydligt . Detta som ett resultat av ett ökat intresse försporthästar, som på allvar tog fart . Inuläget finns det ungefär 185 000 hästar i och dessamedverkar till att hålla ungefär lika många hektar åkermarköppen och brukad. Uppfödarkåren har till stora delar sinarötter på landsbygden och enligt SCB:s statistik finns det ca85 000 hästar på landets gårdar.Hästnäringen omsätter ca 15 mdkr . Näringen skaparsysselsättning för ca 10 000 personer på heltid och för ungefär lika många pådeltid. Till dessa siffror skall även adderas de uppfödare (ca 15 000) ochamatörtränare (ca 8 500) som är verksamma inom näringen.Hästnäringen skapar betydande intäkter för de svenska bönderna. bedömer att jordbrukssektorns intäkter från försäljning avfodermedel (exkl. bete) uppgår till ca . Det skall poängteras atthästarna till betydande del äter lokalt producerat foder. Med beaktande avintäkter från inackorderingsverksamhet, försäljning av hästar etc. så är dettroligt att hästnäringen genererar intäkter till jordbrukare istorleksordning 1 mdkr . Detta gör näringen till jordbrukarnas femtestörsta inkomstkälla: åtta gånger större än får- och lammproduktion och någotstörre än ägg- respektive fjäderproduktion.Den gemensamma jordbrukspolitiken har skapat möjligheter att utvecklasvenskt jordbruk. Det är dock nödvändigt att tar vara på demöjligheter som ges, speciellt om övriga länder inom EU gör det. Annars gesvår jordbruksnäring sämre förutsättningar, vilket kan leda till att denkonkurreras ut.Hästen är en del i den gemensamma jordbrukspolitiken. Vad gällermöjligheter att utveckla hästnäringen finns utrymme inom de direktiv somreglerar bl.a. miljöstöd (2078/92/EEG) och stöd till mindre gynnade områden(2328/91/EEG, 75/268/EEC). Många länder utnyttjar dessa på ett för häst-näringen förtjänstfullt sätt. De studier som har gjorts, bl.a. utredningensom presenterades vid1996 års "Hästriksdag", visar på att bl.a. , , ochIrland jämställer uppfödning av hästar med animalieproduktion i dessaavseenden och betraktar hästnäringen som en del av jordbruket. Detta har haften mycket positiv effekt på respektive lands utveckling av hästnäringen.I beaktas hästen endast delvis inom ramen förjordbrukspolitiken. Detta är djupt olyckligt då hästen har en stor betydelse föratt diversifiera jordbrukets produktion och medverka till att utvecklalandsbygden, såväl ekonomiskt som socialt. Turridning, uppfödning ochinackordering är några exempel på diversifiering av jordbrukets produktionsom har rönt ett ökat intresse . Dessutom har hästenen mycket positiv inverkan på miljön, bl.a. som en följd av att den tillövervägande del äter lokalt producerat grovfoder. Det senare är även positivtur regleringsekonomisk synvinkel, då marken inte används för att produceralivsmedel som inte kan säljas till marknadsfastställda priser. Denna besparinghar för svenskt vidkommande beräknats uppgå till ca 1 mdkr per år.Inom vissa områden har de nuvarande EU-ersättningarna till jordbruketskapat en ogynnsam konkurrenssituation för hästnäringen, då ersättningarnaär villkorade till vissa produktionsgrenar. Som exempel kan nämnas det s.k.LFA-stödet (mål 5a) och stöd för bevarande av ett öppet odlingslandskapinom stödområdena 1-3, vilket till stora delar är fokuserat på norra nuvarande regelverk medför detta sålunda att hästhållningens relativakonkurrenskraft missgynnas i jämförelse med vissa andra animalier.Regelverket är att betrakta som djupt orättvis, då ingen ersättning ges tillhästhållning trots att en likartad prestation utförs ur miljösynpunkt. Detnuvarande regelverket motverkar även att hästnäringen får en ökad betydelseför att utveckla landsbygden i , vilket gör att mångapotentiella arbetstillfällen inte kommer till stånd. Hästhållning är medbeaktande av regionens specifika och naturgivna förhållanden vad avser såvälgeografi som klimat en väl lämpad produktionsgren och den kan utgöra ettbra komplement till övrig jordbruksproduktion, vilket till stora delar i nulägetutgörs av mjölkproduktion. Hästhållning utgör även ett värdefulltkomplement i anslutning till satsningar på turistnäringen.Det skall framhållas att det är synnerligen positivt att hästen beaktas vidinförande av ett generellt vallstöd, då detta minskar risken för att vall-produktion trängs undan, främst i slättbygder, på grund av spannmåls-produktionens relativa konkurrensfördel i form av generella arealersättningar.Dessutom minskar risken för kraftiga prishöjningar på grovfoder.Vissa inhemska raser är att karakterisera som utrotningshotade ienlighet med EU:s definition. Detta gäller den nordsvenska hästen inkl. denkallblodiga travaren, gotlandsrusset och den svenska ardennern. Antaletnordsvenska hästar har minskat kontinuerligt alltsedan lantbruketsmotorisering påbörjades efter 2:a världskrigets slut. betäcks endast ca 1500 nordsvenska ston. har antalet betäckta ston för rasenminskat med . Rasen finns främst i områden som är att karakteriserasom glesbygd och människor som föder upp och arbetar med hästarna är oftabrukare som driver mindre fastigheter. Vikten av att vidta åtgärder i god tidskall poängteras. Likaså skall framhållas att raserna har betydandekulturvärden samt utgör en del av den biologiska mångfalden. Det skallframhållas att flera andra EU-länder, t.ex. , och ,beviljar ersättning inom ramen för jordbrukspolitiken för att bevara inhemskaraser. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att inlemma hästhållning inom ramen för stödet tillmindre gynnade områden, det s.k. LFA-stödet,2. att beslutar att hästhållning skall ingå som enersättningsberättigad produktionsgren inom ramen för programmet att bevaraett öppet odlingslandskap inom stödområdena 1-3,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den nordsvenska hästen skall omfattas av stöd tillutrotningshotade raser.