mot · GK02Fi214 · 1996-10-07 00:00:00 — SammanfattningKristdemokraternas alternativ till regeringensbudgetproposition tar sikte på tre huvuduppgifter. Den förstahuvuduppgiften gäller att skapa förutsättningar för nya ochväxande företag för att åstadkomma de nya jobben. Denandra huvuduppgiften är att skapa resurser så att kommuneroch landsting kan möta de snabbt växande behoven av vårdoch omsorg. Den tredje uppgiften är att den ekonomiskasaneringen ska bedrivas på ett sådant sätt att inte de mestutsatta grupperna drabbas ytterligare och att de som drabbatsmest av regeringens nedskärningar kompenseras.Kristdemokraterna presenterar en stor satsning på tjänstesektorn. Den gernya och bättre förutsättningar för tjänster riktade till de enskilda hushållen.Vidare föreslås bättre villkor för företag och företagande. Exempel på sådanaär slopad dubbelbeskattning på risksparande, nej till höjd förmögenhetsskattpå arbetande kapital, reformerad arbetsrätt, återställande av moms-redovisningen för samtliga företag, slopande av värnskatten, avvisande avden förlängda arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen, återställande avavdragsrätten för pensionssparande, avdragsrätt för individuella utbildnings-konton och avvisande av höjd beskattning av risksparande i aktier.Kristdemokraterna avvisar regeringens stora nedskärning för världensfattigaste och börjar vägen tillbaka mot enprocentsmålet. Vi håller fast vid80-procentsnivån i sjuk-, arbetslöshets- och föräldraförsäkringen och avvisarförsämringen i högkostnadsskyddet för sjukvård och läkemedel. När detgäller pensionärerna avvisas regeringens förslag om försämradebostadstillägg, och istället höjs pensionstillskotten för de sämst ställdapensionärerna med . Förslagen om försämringarbeträffande änke- och omställningspensioner avvisas.För att förbättra familjernas situation föreslås behovsprövade barnbidragmed låginkomstprofil, återinförande av vårdnadsbidraget och flerbarns-tillägget samt förbättringar av bostadstillägget.För finansiering av åtgärderna föreslås en återgång till en samordnad livs-medelsmoms. Höjningen skulle drabba alla men de förbättringar somföreslås kommer de sämst ställda till del. Vidare förslås bl a höjd tobaks-skatt, införande av ytterligare en karensdag, slopande av delpensionen ochinförande av ny beräkningsgrund för den sjukpenninggrundande inkomsten(SGI). förordar också en fortsatt utförsäljning av statligaföretag och införande av en avfallsskatt.Kristdemokraternas syn påregeringens propositionRegeringens vallöften har brutitsRegeringen har misslyckats med sin viktigaste uppgift.Arbetslösheten i är högre än när densocialdemokratiska regeringen tog över . Dettastår i bjärt kontrast mot de vallöften som ledde tillregeringsmakten. Därför är det häpnadsväckande atthandlingsförlamningen när det gäller att åstadkomma nyajobb fortsätter även i denna budget när halva mandatperiodenhar passerat. Budgetpropositionen visar hur regeringen villfinansiera och dölja den rekordhöga arbetslösheten, däremotinte hur den skall halveras.Nya jobb kan bara komma genom att näringslivet får sunda, stabila regleroch ett varmare och positivare företagarklimat. Men att stimulera landetsfamiljeföretagare, ge dem sådana villkor att de vågar satsa och nyanställaverkar vara ideologiskt minerad mark där regeringens ideologiska karta ochkompass inte stämmer med dagens verklighet. Här rör sig regeringen i okändterräng, tyngd av återställare, väntande på ett oändligt antal utredningar. Häriligger roten till regeringens misslyckande med arbetslösheten. De strukturellaproblem som gjort att tillväxten i legat långt under genomsnittetbland lämnas fortfarande i stortobearbetade. Med allt starkare statsfinanser går mot en allt svagarearbetsmarknad.Halvhjärtade eftergifterEfter motvärn, har regeringen dock gjort ideologiskaeftergifter syftande till att göra det lättare att anställa.Det blev ett begränsat arbetsrättsligt förslag efter alla utredningar,kommissioner och medlingar. Det blev däremot inte den moderna lagstift-ning som sänker tröskeln för landets arbetslösa in till arbetsmarknaden.Övertidsuttaget är fortfarande mycket stort.Straffskatten på risksparande fortsätter att vara dubbelt så hög för sparandei noterade företag jämfört med riskfritt sparande på banken. Även härhandlar det om en ideologiskt vilsen och ofullgången politik av en ovanligomfattning. Fyrpartiregeringen införde ett riskkapitalavdrag . Detta avskaffades av Socialdemokraterna i en återställaremed . Därefter återinfördes ett begränsat riskkapitalavdragånyo i en uppgörelse med från och med den 1.1.96. Iföreliggande budgetproposition föreslår samma regering och sammacenterparti att det ånyo skall avskaffas från och med 1.1.97. Detta illustrerarnågot bristen på långsiktiga och stabila villkor för landets företagare.Den förkvävande byråkrati som möter företagarna får ytterligare enutredning.Ideologiskt blockerad tjänstesektorTjänstesektorn har varit helt ideologiskt bannlyst ochtabubelagd för regeringen. Här har statsråden redan hunnitinta minst två mot varandra stridande uppfattningar var innandebatten avslutades genom tillsättandet av en ny utredning. IDanmark har ett framgångsrikt försök med modernahemtjänster, som skapat tiotusentals nya jobb, utvärderatsoch permanentats av en stor majoritet i . I Sverigefår de arbetslösa vänta på att regeringen tillsätterytterligare en utredning.Regeringen räknar inte själv medhalverad arbetslöshet till år 2000Regeringen räknar inte ens själv med att dess egen politik nårmålet öppen arbetslöshet . Manräknar med att den politik som föreslås i budgeten skall ge5,öppet arbetslösa . Det krävs att tillväxtenökar med i genomsnitt för attnå målet. Inga som helst förslag som skulle kunna leda tilldet högre tillväxtalternativet presenteras dock ipropositionen. Vad hindrar regeringen att lägga fram fulltfinansierade tillväxtfrämjande åtgärder som den själv enligtfinansplanen tror kommer att behövas? "Förslag till åtgärder som stärker tillväxten och minskar arbetslöshetenkommer i första hand att redovisas i samband med vårpropositionen" skriverregeringen i finansplanen. Varför skall landets arbetslösa behöva väntaytterligare? Den s k tillväxtpropositionen saknade också tillväxtförslag. Denblev en agenda, tom på konkreta förslag. har regeringen lagt fram sexstora propositioner som skulle ha presenterat förslag på tillväxtfrämjandeåtgärder. får alltså vänta ytterligare på att regeringensamlar sig till förslag som skulle kunna lösa de fundamentalastrukturproblemen i svensk ekonomi. Problemet är att regeringen saknar enegen linje i dessa frågor. Politiken är följaktligen fortfarande eftermaktövertagandet under utredning!Vänstersvängen gav lägre tillväxt ochökad arbetslöshetÅterställarna med efter valet har givit en rejälbaksmälla i form av växande arbetslöshet. har ångerninfunnit sig och vänstersvängarna skall åtgärdas under störstamöjliga tystnad efter . är det föråterställarnas återställare. Detta betyder i klartext att landetsarbetslösa efter två förlorade år i bästa fall är tillbaka vid rutaett. Skillnaden är att de arbetslösa är fler, två förloradeår för tillväxten och jobben. Trots detta talar regeringen omatt "välfärden är säkrad och att den ekonomiska styrkan äråtervunnen". Ännu inga åtgärder för nya jobbUpprepandet av målet att halvera den öppna arbetslöshetentill hade haft högre trovärdighet om regeringenföreslagit konkreta åtgärder för att komma tillrätta med destrukturella problemen som kunnat ge tillväxt och nya jobb inäringslivet.Åtgärderna från regeringens sida riktas defensivt in på attadministrera och fördela den skyhöga arbetslösheten. Utan att föreslå det ibudgeten har olika regeringsledamöter börjat tala om att ge arbetslöshetenguldkant genom ett friår. Uppmärksamheten skall tydligen avledas frånbudgetpropositionens tomhet på åtgärder mot arbetslösheten.Arbetslösheten finansieras, intehalverasMålet att halvera den öppna arbetslösheten leder regeringenbort från kraftfulla tillväxtåtgärder för nya jobb, motadministrativa lösningar som ger statistiskt efterfrågaderesultat. Det enda rimliga är en målsättning som gäller dentotala arbetslösheten. Var har talet om företagandetsbetydelse tagit vägen, t o m retoriken verkar nu efter halvamandatperioden ha tystnat. Var finns regeringens ambitionerom nya varaktiga jobb för de ca 700 000 arbetslösa?Regeringen har i budgeten visat hur den skyhögaarbetslösheten kan finansieras men inte hur den skallhalveras.Fel om hushållssparandetEn grundbult i regeringens nyckeltal och försörjningsbalansär att det privata sparandet skall minska. Detta är ettantagande som saknar förankring i verkligheten.Finansplanen pläderar dessutom för att sparandet skall skegenom permanenta överskott i de offentliga finanserna.Sverige har en lång tradition av detta som enligt regeringen iolika avseenden varit mycket framgångsrik för landet. Manbortser då från att den svenska modellen börjat undergräva sig själv. Medborgarna har invaggats iföreställningen att det är staten, landstingen ochkommunerna som har huvudansvaret för deras liv. Detpersonliga ansvarstagandet har allvarligt urholkats.Tillväxtkraften har dessutom försvagats. har sedan1970 gått från den tredje högsta BNP:n per capita till densjuttonde platsen. Om i ställethade haft samma tillväxt som genomsnittet av , hade varje hushåll haft en ca högreårlig inkomst, som våra gemensamma behov av bla vård och omsorg hade haft en mer stabil och långsiktigthållbar finansiering!Det är alarmerande att regeringen uppfattar hushållssparandet som ettproblem som skall åtgärdas och minimeras. skall staten stå försparande och kapitalbildning.Inga förslag om den avgörandelönebildningenAv propositionen framgår att den avgörande faktorn är enbättre fungerande lönebildning. Regeringen kommer att vidtade ytterligare åtgärder som är nödvändiga för att målet skallnås, heter det vidare.Om man jämför de två tabellernas (tabell 3.4 och 3.5) nyckeltal förbasalternativet resp. nyckeltal för tillväxtalternativet i finansplanen, framgåratt den eftersträvade bättre lönebildningen får oerhört långtgående ochpositiva effekter på hela folkhushållet. Nedan följer några exempel: BNP ökar med i genomsnitt , den privata konsumtionen ökar, trots de återhållna lönekraven - en fögafolkligt förankrad effekt av en bättre lönebildning, den offentliga konsumtionen blir högre itillväxtalternativet och ökar t o m i absoluta tal 1999,vilket ger bättre förutsättningar för bl a vård och omsorg, högre bruttoinvesteringar ger även förutsättningar för framtida tillväxt avarbete och välfärd liksom den högre export som förutses.Regeringen har hanterat arbetsrättsproblematiken på ett sättsom väcker farhågor inför en ev. lönebildningsreform. Enmotsvarande utdragen process med lönebildningen skulleomöjliggöra positiva effekter i enlighet med nyckeltal förtillväxtalternativet som redovisas i tabell 3.5.Det framgår att det är utomordentligt bråttom för regeringen att vidtaåtgärder om kostnaderna för arbetslösheten och vinsterna för folkhushålletskall kunna följa tillväxtalternativet.Regeringen vill enligt finansplanen åstadkomma ett nytt kontrakt församverkan på lönebildningens område. De åtgärder som redovisas ären inbjudan till arbetsmarknadens parter i samband med årets vårproposition.Detta anses spegla regeringens inställning att lönebildningen i första hand ären fråga för arbetsmarknadens parter.Parterna fick till på sig att gemensamt formuleranödvändiga förändringar av förhandlings- och lönebildningssystemet för attsäkerställa en bättre fungerande lönebildning. Den s k Edingruppen skalläven granska utfallet av den senaste avtalsrörelsen. Avallt att döma blir detta en ur lönebildningssynpunkt inte allt föruppmuntrande studie.Sättet att nalkas de för arbetslösheten helt avgörande lönebildnings-problemen liknar i oroväckande hög utsträckning den process som i över ettår försenade en arbetsrättsreform. En reform som enligt regeringen enbartskall göra det lättare att anställa.När var finansminister uttalade han att etthuvudproblem med lönebildningen var att arbetsgivarna var för svaga vidförhandlingsbordet.Statens roll i ett ev. nytt kontrakt för bättre lönebildning torde - förutomatt erbjuda lokaler för överläggningarna - främst ligga i att justera istyrkeförhållandena mellan de avtalsslutande parterna. Det som reglerarparternas styrka vid förhandlingsbordet och där lagstiftaren har makt att vidtaåtgärder gäller konfliktreglerna mellan parterna.Med erfarenheterna från den utdragna arbetsrättsprocessen verkar tankenatt det skulle gå lättare för parterna att på egen hand ändra konfliktreglernaganska djärv.Det framgår inte av propositionen om regeringen tänker vidta någralagstiftningsåtgärder som skulle kunna förbättra lönebildningen så att det s ktillväxtalternativet med halverad öppen arbetslöshet kanuppnås.Den ekonomiskautvecklingenDen internationella utvecklingenSedan vårpropositionen avlämnades har konjunkturbilden ivår omvärld förbättrats. Den konjunkturavmattning sominträdde blev inte så djup och långvarigsom en del bedömare befarade. Bland EU-länderna väntas nuen bättre konjunkturutveckling trots en allmänt mycket stramfinanspolitik för att möta konvergenskraven under 1997.Det är värt att notera att regioner som och har den snabbastetillväxten och den lägsta arbetslösheten. Tillväxt och låg arbetslöshet verkarfölja av ett företagarvänligt klimat med låg beskattning på arbete,företagande och sparande.Tillväxten i är hög, och sedan1989 ökar nu produktionen i området som helhet. Regeringen konstaterar ipropositionen när det gäller den glädjande ekonomiska utvecklingen iCentral- och att det finns tydliga skillnader i framsteg mellan deländer som i ett tidigt skede prioriterade genomgripande strukturella reformeroch de länder som först senare lagt om den ekonomiska politiken.Iakttagelsen torde ha giltighet även vad gäller tillväxt och arbetslöshet iSverige.Den svenska ekonominDet är anmärkningsvärt att den öppna arbetslösheten ärstörre än vid regeringsskiftet . Därför är äveninledningen till avsnittet om den svenska ekonomin ifinansplanen förbluffande: "Den ekonomiska politiken har ide flesta avseenden varit mycket framgångsrik den förstahälften av innevarande mandatperiod." Mot bakgrund av attregeringen helt misslyckats med att infria sina vallöften omen snabb sänkning av arbetslösheten är det svårt att förstå fortfarande efter halva mandatperioden inte har lagtfram förslag till strukturella reformer som skulle kunna ökatillväxten av nya arbetstillfällen.Mycket talar dock för att det blir en relativt stark omsvängning till detbättre i , och flera andra för viktiga EU-länder medregeringar som för en mer tillväxtinriktad politik än den svenska. Hoppet stårnu till att dessa länder kan ge den svenska exporten draghjälp trots attkronförstärkningen försvagar vår konkurrenskraft.Historiskt är sambandet mellan investeringar och tillväxt mycket starkt.Därför är det illavarslande att investeringstakten inom industrin mattas av föratt t o m falla 1999. Den tillväxt som inte är investeringsleddutan i hög grad bygger på ökande privat konsumtion baserad på snabbalöneökningar blir inte uthållig.Inflationstakt och bytesbalans kommer inte att utgöra problem i Sverigeunder . Bakgrunden är dels att saneringen av statsfinanserna bedrivsmed kraft - om än med fel proportion mellan besparingar ochskattehöjningar, dels att arbetslösheten har en starkt inflationsdämpandeeffekt.Regeringens antaganden om BNP-tillväxten ligger i mittfältetbland tillgängliga prognoser. Den halvering av tillväxten från 1995 till 1996som varnade för i samband med den förrabudgetpropositionen har tyvärr besannats.Regeringen har en tendens att, när det gäller att förklara den ekonomiskautvecklingen i landet, relativt lättsinnigt röra sig mellan olika perspektiv.Detmesta av negativ utveckling under den förra mandatperioden är oftast iregeringens beskrivning ett direkt resultat av fyrpartiregeringens ekonomiskapolitik.När nu den ekonomiska utvecklingen inte alls blev vad regeringenhade utlovat, och i förväg hunnit ta åt sig äran av, beror det främst på utifrånkommande faktorer som konjunkturen i omvärlden och andra för densvenska regeringen opåverkbara faktorer. Att arbetslösheten ånyo ökarförklaras av att produktiviteten och medelarbetstiden ökat mer än väntat.Mycket talar dock för att den positiva utvecklingen på finansmarknadernakommer att fortsätta. D-marken fortsätter att försvagas mot USA-dollarnvilket gynnar den svenska kronan. Upplåningsbehovet och kostnaderna förstatsskulden kommer därmed att minska. Räntan kan fortsätta att falla.ERM - regeringens bakväg till EMU?De spekulationer om en svensk ERM-anslutning som startatshar det positiva med sig att räntegapet mot kanfortsätta att minska. Risken för ett stort räntebakslagföreligger dock om först skulle gå med i för attsenare säga nej till ett medlemskap i finns även en risk att regeringen här kan komma att spela ett högt spelgenom att söka finna en bakväg att smyga in i EMU. En ERM-anslutning, som inte behöver beslutas av , leder av allt att döma tilltemporärt lägre räntor. Att ånyo låsa den svenska växelkursen vore dockolyckligt eftersom regeringen inte vidtar några som helst åtgärder för attkomma tillrätta med de strukturella problemen i svensk ekonomi.Kristdemokraterna anser att varken skall anslutas till ellerEMU.Kristdemokraternasekonomiska alternativMålet är att minska den totalaarbetslöshetenDet totala antalet arbetslösa är ca 700 000. Regeringenriktar dock sina ambitioner enbart mot den öppnaarbetslösheten. Regeringens målsättning när det gäller denhöga arbetslösheten är att den grupp som inte har arbete ochheller inte omfattas av någon arbetsmarknadspolitisk åtgärdskall halveras. Sedan den nuvarande regeringen tillträdde imars har dock antalet öppet arbetslösa ökat med 84 280personer till och med . Detta ärmycket alarmerande. menar mot dennabakgrund att kampen mot arbetslösheten måste vara denviktigaste uppgiften framöver. Nackdelarna medregeringens inriktning på den öppna arbetslöshetenframkommer tydligt när man granskar regeringens förslag.Öppet arbetslösa döljs bakom en stor utbildningssatsning ochtraditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vallöftet omatt efter valet pressa ner arbetslösheten under femprocent visade sig inte vara förankrat i verkligheten.Kristdemokraterna vill driva en politik som syftar till att stärka tillväxten iden privata sektorn så att samhällsekonomin kan expandera och det totalaantalet arbetstillfällen ökar starkt. För att detta skall ske fordrasstrukturellaåtgärder som förbättrar ekonomins funktionssätt.Kristdemokraterna anser att regeringens ambition på arbetsmarknads-området är alldeles för låg. Vi menar att målsättningen för politiken bör varaatt den totala arbetslösheten ska halveras . Den högaarbetslösheten innebär stort lidande för den enskilde. Den är också detfrämsta hotet mot en rättvis fördelning av våra gemensamma tillgångar.Därmed är arbetet med att skapa förutsättningar för nya jobb den enskiltviktigaste fördelningspolitiska åtgärden. anser vidare, tillskillnad från regeringen, att sanering av statens finanser kan genomförasparallellt med kampen mot den höga arbetslösheten.Social och ekologiskmarknadsekonomiKristdemokraterna förespråkar en social och ekologiskmarknadsekonomi. Vårt val av ekonomiskt system grundarsig i vår ideologi, men också på övertygelsen attmarknadsekonomin är den mest effektiva och den mestdemokratiska formen för att hushålla med begränsaderesurser. Den renodlade marknadsekonomin måste korrigerasav sociala och ekologiska hänsyn.Inom marknadsekonomins ram vill vi förena frihet och solidaritet.Grundläggande är frihet under ansvar. Strävan är att uppnå en balans mellanden enskilde och samhället. Enskilda initiativ och personligt ansvar skalluppmuntras. Staten skall sätta ramarna för en sund konkurrens, främjakonkurrensneutralitet och särskilt ta hänsyn till småföretagens villkor. Statenskall vidare säkra social trygghet för alla samt garantera hänsynstagande tillvad miljön tål. Kontrollinstrument och ekonomiska styrmedel måsteanvändas för att styra den ekonomiska aktiviteten till en långsiktigt hållbarproduktion och konsumtion.Marknaden bör också styras av strävan efter gemensamma etiskavärderingar och riktlinjer. Etik i marknadsekonomin ger smidighet ochsänker de s k transaktionskostnaderna. vill se en ökadavreglering med ökat personligt ansvarstagande och etiska riktlinjer.Ekonomisk brottslighet måste bekämpas med kraft. Kristdemokraternaavvisar därför besparingarna inom polisen och rättsväsendet.Målet för den ekonomiska tillväxten är att ge möjlighet till ett bättre liv förfler, ökad välfärd och livskvalitet. Ekonomisk tillväxt får inte ske påbekostnad av andra människor eller miljön. En förutsättning för attförverkliga den sociala och ekologiska målsättningen är goda statsfinanser.Den ekonomiska saneringen är en prioriterad uppgift, men den måste skeparallellt med att skapa fundamentala tillväxtförutsättningar. Individuelltsparande skall premieras, inte minimeras.Ett gott företagsklimat skapar nyaframtidsjobbFörväntningarna på nya arbetstillfällen ställs i första hand påde mindre företagen. Det är också naturligt medutgångspunkt från att studier av svenska företag visat attcirka av nya arbetstillfällen genererats i mindreföretag. Två tredjedelar av dessa har uppståttgenom ökad sysselsättning i befintliga företag medan entredjedel tillkommit genom nyetablering.Nästan alla är överens om att de nya jobben i huvudsak måste skapas iden privata sektorn. redovisar dock i sitt budgetalternativhur ökade resurser kan skapas för att möta det dramatiskt ökade behovet avvård och omsorg i kommuner och landsting.Utrymmet för produktivitets- och effektivitetsförbättringar i framför allt destora företagen innebär att man i dessa företag kan ökaproduktionen och minska antalet anställda. Under den senaste tioårsperiodenminskade antalet anställda i storindustrin medansmåindustrin ökade antalet anställda med 11 procent.Ett gynnsamt klimat för små- och nyföretagande är därför av största viktinför 1990-talets kamp mot den höga arbetslösheten och för sanering avstatsfinanserna. På kort sikt spelar nyföretagandet en relativt liten roll förattpåverka näringsstrukturen i , men för förnyelsen av näringslivet pålängre sikt är nyföretagandet av största betydelse. Nyföretagandet i Sverigeligger på en nivå som klart understiger exempelvis och Frankrikesoch många andra länders i . Det är också anmärkningsvärt att såmånga nya företag inte överlever i det svenska företagsklimatet.Skall vi vända trenden och långsiktigt få ner arbetslösheten måsteregeringen våga se den svenske familjeföretagaren som en strategisk tillgångsom måste värnas och stimuleras. Det räcker inte att tala om vikten av ettökat företagande. Något måste också visa sig i praktisk politik. Det handlarom att skapa bättre förutsättningar så att kreativitet kan frigöras, så attmänniskor skall våga förverkliga sina affärsidéer, våga språnget att startaeget, utvidga, ta risker och nyanställa. Transaktionskostnaderna måste hållasså låga att medborgarna kan dra nytta av varandras vilja och kunnande. Härfinns den ekonomiska utvecklingens kanske viktigaste drivkrafter. Därför ärdet katastrofalt att regeringen ännu inte förmått presentera kraftfullatillväxtskapande åtgärder.Kristdemokratisk tillväxtpolitikInsikten om att endast den privata sektorn kan skapa denexpansion av samhällsekonomin och den ökning av det totalaantalet arbetstillfällen som så väl behöver föranledeross att förorda en kraftfull tillväxtpolitik som bygger påstrukturella och tillväxthöjande åtgärder. Den traditionellakonjunkturorienterade tillväxtpolitiken måste ge plats för enpolitik som via djupverkande och långsiktiga insatser främjarde reella förutsättningarna för tillväxt.Attityderna till företagande måste bli bättre. Inställningen till företagande,företagsklimatet, är avgörande för benägenheten att starta företag.