mot · GK02Jo513 · 1996-10-07 00:00:00 — Inrättandet av en djurskyddsmyndighet Djurskyddsfrågor administreras enligt djurskyddslagen i dagav två centrala myndigheter, och . utfärdar föreskrifteroch allmänna råd och har det högsta tillsynsansvaret förlantbrukets djur, djur som används inom flera andraverksamheter samt i viss mån försöksdjur. har till huvudsaklig uppgift att verkaför en begränsning av djurförsöken i landet och är huvudmanför de djurförsöksetiska nämnderna. Vissa djurskyddsfrågorhamnar indirekt under andra myndigheter, och, har det visatsig, faller ofta mellan två stolar, eftersom dessa myndigheterinte har några bemyndiganden enligt djurskyddslagen.Aphållningen liksom annan djurhållning på blirföremål för beredning hos , när frågan om ett nytt djurhusska beredas - ett förslag som uppkommit av djurskyddsskäl. Vilda djur fallerunder jaktlagen eller annan lagstiftning där är ansvarigmyndighet. Vid beredning av ärenden som rör jaktträning med hundar avvilda djur (eller djur uppfödda i fångenskap) i vilthägn, har det visat sig attdjurskyddsaspekterna inte tas upp eller bedöms väsentliga. Lagstiftning ochföreskrifter har inte tagit hänsyn till djurskyddsaspekter i sådana fall trotsattdjurskyddslagen måste anses gälla, när djuret placeras i fångenskap i hägnet.Naturvårdsverket har även ansvar för testning av fällor för vilda djur, vilketskett i samråd med , som utfört testerna.Djur som jagas faller inte under djurskyddslagen och har i princip inget skyddi lagstiftningen, eftersom en oberoende tillsynsmyndighet saknas. Någonoberoende tillsyn av skadskjutna djur eller jakten över huvud taget finns inte,utan det är som erhåller anslag från staten för attadministrera jakten över hela landet.Flera statliga myndigheter har att hantera ärenden där djurförsök ingår somrutinmetod. granskar ansökningar för registrering avläkemedel och föreskriver vilka tester som ska göras - i de allra flesta fallrördet sig om omfattande prövningar på djur. Kemikalieinspektionen har ettansvarsområde, där toxikologiska och andra tester på djur är rutin för alla dekemikalier som KemI har att granska och utforma verksamhet runt.Livsmedelsverket har att granska livsmedelstillsatser och andra substanser,där djurförsök används, och har även utfört egen forskning ochtestverksamhet på djur, vilket också ingår i flera av de nämndamyndigheternas verksamhet. De naturvetenskapliga forskningsråden fördelarmedel till projekt, där djurförsök ingår till en större eller mindre del, utanatt inågon grad behöva befatta sig med aktiva åtgärder för att begränsadjurförsöken, som ändå är målet för den av beslutadedjurförsökspolitiken. Det enda som krävs är ett kryss på ansöknings-blanketten att sökanden har lämnat in sin ansökan till djurförsöksetiskprövning (vilket krävs enligt lag). Högskolemyndigheterna och Skolverkethar också vissa djurförsöksfrågor som faller under respektive myndighetsansvarsområde, ofta lågprioriterat och väl dolt för andra än dem somanstränger sig att ta reda på vad som gäller. Vid omorganisering avhögskolemyndigheterna och universitetsväsendet föll tillexempel rätten att överklaga beslut till högre instans (tidigare UHÄ) bort i defall när linjenämnd nekat en student dispens från att delta idjurförsök i sin utbildning. Ingen tänkte på det, och först nu efteråt,och efter ständiga påtryckningar från mot plågsammadjurförsök, har denna rätt åter införts i förordning.Denna exempelsamling visar att det är många statliga organ som hanterarfrågor som direkt påverkar djurens välfärd och där djurskyddslagen skatillämpas. Men djurskyddslagen och dess följdföreskrifter, och inte minst deuppdrag från som ansvariga myndigheter har i djurskyddsfrågor avolika slag, tillämpas väldigt olika och finns egentligen knappast alls med i detdagliga arbetet hos myndigheter som inte har direkta bemyndiganden enligtdjurskyddslagen. Ändå svarar dessa myndigheter för verksamhet som direktberör djuren.Medvetenheten om djurens villkor har ökat , och dagensungdomsgeneration kan nog sägas vara både mer miljö- och djurskydds-medveten än någon tidigare generation. Det är en konsekvens av den debattsom varit i samhället , och som i såväl miljö-som djurfrågor slog ut i full blom . Samhällsdebatten harockså lett till stora förändringar i lagstiftningen inom bägge områdena.När miljöfrågorna började uppmärksammas , och en insikt omfaran av en ohämmad miljöförstöring spred sig genom att bl a forskare kundepeka på de stora riskerna, drog politikerna slutsatsen att det behövdes ettsamlat grepp om miljöfrågorna för att kunna bedriva ett effektivt miljöarbete.Därför inrättades 1967.När djurförsöksfrågorna kom i fokus i debatten följde såsmåningom en rad initiativ från regeringen som resulterade i en propositiontill 1978. del av djurförsöksfrågorna, bl a huvudmannaskapet för de djurförsöks-etiska nämnderna, liksom alla övriga djurskyddsfrågor blev dock kvar påLantbruksstyrelsen, som i sin tur övertagit djurskyddsuppgifter frånveterinärmyndigheten, när den omorganiserades 1972.Lantbruksstyrelsen, som 1992 omorganiserades till , harhaft motstridiga intressen att ta hänsyn till i sitt arbete. Verket har haft attfrämja ett effektivt jordbruk enligt de jordbrukspolitiska beslut som riksdagenfattat . har Jordbruksverketalltmer utvecklats till en administrativ . Detta har oftakommit i konflikt med verkets åtaganden enligt djurskyddslagen. 1989inrättades ett djurskyddsråd, som dock upprepade gånger blivit överkört iviktiga djurskyddsfrågor. , å andra sidan, vartill att börja med en mycket liten myndighet och har färre än fempersoner anställda. Styrelsen består av 15 ledamöter, som representerarmotstridiga intressen, vilket har försvårat nämndens arbete och fördröjt ellerkväst viktiga åtgärder för att begränsa djurförsöken.De bägge myndigheterna på djurskyddets område har inte alls sammaentydiga målinriktning som som snart firar 30-årsjubileum.Djurskydds- eller djurrättsfrågor är i fokus i samhällsdebatten, men harinte den organisation de förtjänar. Djurskyddslagen, och det ökadeengagemanget för djurens rättigheter i samhället, förutsätter att det finns encentral myndighet som kan administrera politiska beslut i djurskyddsfrågor.Därför behöver en oberoende djurskyddsmyndighet inrättas, som inte hardubbla lojaliteter. En offensiv myndighet, som kombinerar central tillsyn ochföreskriftsarbete enligt djurskyddslagen med utrednings-, forsknings-,utvärderings- och kunskapsinhämtande uppgifter, skulle kunna fungera somen spjutspets i arbetet och vara en effektiv motor för regionalt och lokalttillsynsarbete. Implementering av fattade politiska beslut och en egen högambitionsnivå med innovativa drag är nödvändiga karakteristika, om en aktivdjurskyddspolitik ska kunna föras och leda till önskvärda resultat, och börockså utgöra en del av djurskyddsmyndighetens arbete.Djurförsöksfrågan, liksom en rad andra frågor på djurskyddsområdet, harinternationell karaktär, det vill säga utvecklingen styrs av olika faktorer iomvärlden. En viktig uppgift för en ny djurskyddsmyndighet är internationelltsamarbete och vilka konsekvenser förändringar i svensk djurskyddspolitikkan få internationellt. medlemskap i innebär att djurskyddet ihög grad redan är underkastat , och världshandelsorganisationen,WTO, fattar beslut som får konsekvenser för djurskyddet. Därför befinner sigdet svenska djurskyddsarbetet i ett nytt läge, vilket ytterligare förstärkerbehovet av samordning. Det kan en egen djurskyddsmyndighet stå för.Med anledning av det ovan sagda anser vi att det är hög tid att satsa på ensamordning i djurskyddsfrågor för att djurskyddsarbetet verkligen ska blieffektivt och få den tyngd och genomslagskraft på alla nivåer som behövs. Enutredning bör tillsättas för att närmare kartlägga de problem som ovanberörts vad gäller djurskyddets centrala funktioner samt lämna förslag tillorganisation av en ny, oberoende djurskyddsmyndighet. Djurskyddsmyndig-hetens inrättande skulle bli en viktig markering av att tillmäterdjurskyddsfrågorna stor vikt inför 2000-talet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna att en utredningtillsätts för att kartlägga djurskyddets organisation liksom de organ somadministrerar frågor där djur ingår utan att ha föreskrivningsskyldighet enligtdjurskyddslagen samt lämna förslag till organisation av en oberoendedjurskyddsmyndighet.