mot · GK02N263 · 1996-10-07 00:00:00 — Förnyelse av svenskt näringsliv De ständigt stigande kraven på kortsiktig avkastning påkapital har ofta visat sig leda till att långsiktiga men säkraoch nödvändiga investeringar inte blir av om man enbart litartill marknadsmekanismerna. I stället premieras tillspetsatuttryckt inte sällan ett slags "kedjebrevsekonomi", därframgång nås genom att satsa på lätt vunna och därmed iregel tillfälliga värdestegringar för att sedan avveckla sittengagemang i rätt ögonblick innan "kraschen". Oberoendeav vad som är orsak resp. verkan - ränta, finanspolitik,budgetunderskott, en ökande andel professionella placerareeller något annat, så blir konsekvensen en långsiktigt lägretillväxttakt i såväl produktion som kompetensuppbyggnad.Dessa problem verkar klart uttalade i men ärsannolikt i absolut mening globala, möjligenundantaget.Eftersläpningen i svensk industri relativt beträffande produkter somtill stor del är baserade på forskning och utveckling är påtaglig. Sådanaprodukter har en stor marknadspotential och en större prisokänslighet änprodukter med mindre kunskapsinnehåll och har därför goda förutsättningaratt generera såväl fler som bättre betalda jobb.Den ekonomiska politikens framgångar med stigande kronkurs ochsjunkande räntor samt det förhållandet att svensk exportindustri går förhögtryck får inte invagga oss i någon falsk trygghetskänsla, eftersomframgångarna till inte oväsentlig del beror på låga löner och långa arbetstider.Som partiella orsaker till problem kan anges de många och kraftigadevalveringarna för att skydda sysselsättningen i traditionella branscher pånedgång, låg konkurrens inom landet, ägarkoncentration, allmänkonservatism inom näringslivet (t.ex. "not invented here-inställningen").Tänkbara åtgärder från statens sida för att vända utvecklingen kan vara statligupphandling av för landets infrastruktur strategiskt viktiga högteknologiskasystem, särskilda investeringsbanker, stöd till samarbete mellan näringslivoch högskola, utbildningsinsatser o.dyl.För mera ingående analyser av dessa frågor och kraftfullare insatser frånstatens sida torde krävas en organisation med bredare och djupare ansvar,befogenheter och kompetens än vad som kan rymmas inom ett närings-departement och inom var för sig. Ansvaret behöver även utvidgastill att omfatta vissa aspekter på en del av utbildnings- och forsknings-politiken som ligger under . Ledningen för ensådan organisation måste innehålla internationellt framstående personer medhögsta kompetens och erfarenhet från såväl näringsliv som forskarsamhälle -särskilt från framgångsrika sektorer med dynamisk utveckling vilka kan tjänasom goda exempel. Bland utländska organisationer, vilka delvis kan tjänasom förebilder, kan japanska (andIndustry) med tillhörande AIST nämnas.Forskningens betydelse försvenskt näringsliv ochsamhälleOm man vill försöka påverka forskningen så att den blir sånyttig som möjligt för näringsliv och det svenskasamhället i stort, så måste forskningens roll i dessasammanhang klarare definieras. Den viktigaste produkten avhögskolornas verksamhet inklusive forskningen ärkunskaperna och problemlösningsförmågan hos deutexaminerade studenterna. Detta gäller såvälgrundutbildningen som forskarutbildningen.Forskning och forskarutbildning kan vidare bidra med:- Att ge svenskt näringsliv direkt tillgång till vetenskaplig specialkompetensoch att etablera kanaler för svenskt näringsliv till den internationellaforskningsfronten och forskarsamhället.-- Att generera forskningsresultat av potentiellt intresse för svensktnäringsliv-Tillämpad forskning direkt syftande till produktutvecklingbedrivs i regel bäst i de enskilda företagen. Statligt stöd iform av bidrag eller lån till sådan forskning bör emellertidinte alls uteslutas, särskilt inte till mindre företag och /eller isådana fall då denna forskning bedöms komma enstörre krets till godo. kan ofta även behövastatligt stöd för att kunna placera forskningsuppdrag vidhögskolor, forskningsinstitut eller andra företag. Sådanauppgifter är kanske egentligen det enda skälet till att hafristående statliga forskningsinstitut. Allt detta kräveremellertid en kombination av statlig teknisk och affärsmässigkompetens. En konstruktion med samarbetandeforskningsinstitut och investeringsbanker kan vara enlösning.Bättre strukturering av denstatligaforskningsfinansieringenDiskussionen förs med exemplifieringar frånteknik/naturvetenskap men bör vara lika giltig för densamhällsvetenskapliga, medicinska och humanistiskaforskningen.Traditionellt är större delen av forskningsfinansieringen med goda skäldisciplinorienterad, d.v.s. anslag fördelas över olika vetenskapliga ämnes-områden beroende på bedömningar av ämnenas uppskattade mer eller mindrelångsiktiga utvecklingspotential och samhällsrelevans, tillgång på högtkvalificerade forskare etc. Erfarenhetsmässigt har det ju visat sig omöjligtatti förväg veta exakt vilka tillämpningar av förväntade stora vetenskapligaupptäckter som blir de viktigaste för samhället i stort. Dessa finansierings-principer bör därför även fortsättningsvis gälla för stora delar av forskningen,särskilt grundforskningen och den fria innovativa forskning som stöds avNaturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), Teknikvetenskapliga forsknings-rådet (TFR) och motsvarande forskningsråd.I stort sett samma finansieringsprinciper har emellertid kommit attanvändas även för den tillämpade forskningen, dvs den mera tydligt målin-riktade forskningen med en mer eller mindre väldefinierad tillämpning i sikte,som stöds av och andra sektorsorgan. Detta leder till oklarheter iansvarsfördelningen mellan de olika forskningsfinansiärerna och bristandehelhetssyn på kopplingen mellan de enskilda forskningsprojekten och derasslutanvändning i samhället. I stället för att som exempelvis ge separataanslag för forskning i syfte att få fram bättre transistorer, bättre lasrar,bättrekretskonstruktionsverktyg, bättre antenner, bättre förbränningsmotorer etc.grupperade inom olika disciplinorienterade teknikområden såsommikroelektronik, energiteknik, miljöteknik osv., borde och liknandeorgan fördela anslagen efter den tänkta slutanvändningen, t.ex. till att få framett bättre nationellt telekommunikationssystem, bättre kollektivtrafiksystemför medelstora städer, emissionsfria motorfordon, effektivare industriellaproduktionsplaneringssystem eller andra angelägna behov. Ett sådant systemför att strukturera finansieringen av en del av forskningen skulle utgöra etttydligt och värdefullt komplement till det traditionella disciplinorienteradesystemet. Fördelarna skulle bland annat vara att det skulle tvinga fram ettkonstruktivt tvärvetenskapligt arbetssätt och att inslag av fri innovativforskning, kortsiktigt målinriktad forskning och utvecklingsarbete skulleblandas på ett sannolikt mycket fruktbart sätt. En annan fördel är att detskulle bättre tydliggöra forskningens nytta för allmänheten och de politiskabeslutsfattarna. Vidare skulle sådana forskningsprojekt kunna ge ettvärdefullt beslutsunderlag för såväl statliga upphandlingar som det privatanäringslivets investeringar. Inom mikroelektronikprogram harvissa ansatser gjorts att arbeta på detta sätt och erfarenheterna är positiva.En möjlighet är med andra ord att dela upp den statliga forsknings-finansieringen i två kanaler - en disciplinorienterad för fri innovativlångsiktig forskning administrerad av forskningsråden och fakulteterna och enför slutanvändningsorienterad forskning administrerad av en ny kraftfullstatlig organisation med uppgift att långsiktigt bidra till förnyelse ocheffektivisering av svenskt näringsliv. Begreppet sektorsforskning som idagomfattar forskning av det mest skiftande slag kan då reserveras förpunktinsatser för att lösa specifika problem inom enstaka sektorer ellerbranscher.Förslag till åtgärderEn snabbutredning tillsätts med uppdrag att undersökaönskvärdheten och möjligheterna att inrätta en kraftfullmyndighet enligt ovan med ansvar att bidra till långsiktigförnyelse och effektivisering av svenskt näringsliv. Enrelativt fristående organisation som kan arbetaframtidsinriktat och uthålligt mot i bred politisk enighetfastlagda övergripande mål och oberoende av tillfälligapolitiska förskjutningar borde kunna vara av stort värde förden långsiktiga utvecklingen av välstånd. Iutredningens direktiv bör även ingå att föreslå hurkompetensen och medlen i forskningskall kunna användas på ett konstruktivt sätt i ett sådantförändringsarbete och att anvisa temporära punktinsatser föratt undvika destruktiva konsekvenser av självaförändringsprocessen. I utredningen bör ingå representanterför , näringslivet och forskarsamhället. Ävenvetenskaplig expertis på hur stora organisationer fungerarbör knytas till utredningen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förnyelse av svenskt näringsliv.