mot · GJ02Bo18 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:101 De ekonomiska villkoren för det sent byggda beståndet, m.m. Det sent byggda beståndet 1988-1993, de s.k.krisårgångarna, har i varierande grad stora ekonomiskaproblem. Flera samverkande faktorer har på ett olyckligt sättskapat en kris i delar av bostadsbeståndet. Ägarna kommerpå obestånd eller löper stor risk för detta. Staten,kommunerna och i viss mån bostadsinstituten kommer somkreditgivare att göra stora förluster. För statens del kan dethandla om ca . För bostadsinstitut ochkommuner finns inte motsvarande beräkningar omnämnda ipropositionen, men deras problem är mera svårbedömda.Problemen har bland annat uppstått på grund av en överhettadbyggmarknad och . Det råddehögkonjunktur i byggbranschen, och bostadsproduktion och produktion avkommersiella lokaler konkurrerade om resurserna. Byggkostnaderna ökadesnabbare än konsumentprisindex, så även hyresnivåerna. Byggmaterial-tillverkarna har verkat på en oligopolmarknad, och underentreprenörer harhaft ett omfattande prissamarbete. Avregleringen och internationaliseringenav kreditmarknaden har också spelat en roll för att öka boendekostnaderna.Skattereformen höjde hyrorna radikalt, framförallt för hyresgäster. Ändringarav gällande lånevillkor genom riksdagsbeslut, med engångsvisaavtrappningar av räntesubventionerna och en snabbare årlig avtrappning avräntesubventionerna har haft stor betydelse för möjligheterna att fåfastigheter i ekonomisk balans.En försämrad tillväxt i kombination med besparingar istatsbudgeten gör det inte möjligt att lösa problemen med ett ökat hyresuttag.Boendekostnadernas andel av hushållens totala konsumtion har ökat radikaltsedan 1980-talet och utgör nu ca 32 %.Vänsterpartiet delar regeringens uppfattning att problemen inte kan lösasmed generella metoder, utan selektiva åtgärder fordras. Förlusterna för statensom kreditgivare förväntas bli mellan . Bolåneinstitutensförluster blir avsevärt mindre, men har inte kunnat uppskattas. Ävenkommunernas förluster väntas bli relativt stora. Det är en brist ipropositionen att inte kunna beskriva kommunernas situation i den härfrågan. De förväntas stå för sina kreditriskåtaganden själva, vilketVänsterpartiet finner oacceptabelt. Totalt har kommuner gått iborgen för . infriades kommunalaborgensåtaganden med ca och detta är lågt beräknat. Ikommuner med dålig ekonomi betyder det att resurser som måste tas ianspåk leder till direkta försämringar av pågående verksamheter, ibarnomsorg, skola och vård.Staten kommer att via , statens högrisklånebolag förfastigheter och BKN, bostadskreditnämnden, medverka till lånerekon-struktioner av framförallt bostadsrättsföreningar i kris och privatahyresbostadsföretag. Egnahemsägare hänvisas till skuldsaneringslagen ochde kommunala bostadsföretagen till sina ägare kommunerna.Egnahemsägarnas situationMånga egnahemsägares situation är mycket svår.Skattereformen och förändrade villkor när det gällerräntesubventionerna har lett till högre boendekostnader ochfallande priser. Inlåsningseffekterna är påtagliga, och borman dessutom i en region med dålig efterfrågan påbegagnade egnahem, kan man inte sälja sitt husöverhuvudtaget. 70 000 ärenden är 40 000egnahemsärenden. Lånestocken motsvarar dock en mindredel av den totala stocken på ca , nämligen ca2,. För att lösa egnahemsägarnas problemhänvisar regeringen till skuldsaneringslagen. Den har visatsig vara ett tandlöst vapen och intresset från kreditgivarna attförändra situationen är minimal. Detta är oacceptabelt ochregeringen bör vidta åtgärder för att möjliggörarekonstruktioner av egnahem, genom ändringar iskuldsaneringslagen eller genom åtgärder på annat sätt.De kommunalabostadsbolagens situationAnsvaret för de kommunala bostadsbolagen vill regeringenhelt lägga på ägarna-kommunerna. Kommunernas villkor attklara detta varierar och de kommunala bostadsbolagenssituation är också väldigt olika. arbetar man dessutompå samma villkor som de privata fastighetsägarna, vilketkommer att påverka framtida bostadsinvesteringar.Kommuner med ekonomiska svårigheter och dessutom medkommunala bostadsbolag i ekonomisk kris drabbas särskilthårt. Ägartillskott till de kommunala bostadsbolagenkommer att drabba övrig verksamhet.Kvalitetsförsämringar inom viktiga och lagstadgadeverksamheter blir en följd, genom personalnedskärningar ochminskade resurser. Ett exempel på detta är Stenungsundskommun. Staten bör även ge möjlighet till rekonstruktionerav kommunala bostadsbolag i kris, på liknande sätt somgäller för bostadsrättsföreningar i kris. Selektiva metoder föratt prioritera bland dem som söker hjälp är naturligtvisnödvändiga även här. återkommer medanslagsframställan för detta i den ekonomiskavårpropositionen.Fastighetsskatt för årgång1991Selektiva åtgärder är regeringens recept för att lösakrisårgångarnas problem och vårt parti delar denuppfattningen. När det gäller fastigheter med värdeår 1991föreslår regeringen en befrielse från fastighetsbeskattning förår 1997. Det är ett generellt förslag och gäller samtligafastigheter, oavsett om man har ekonomiska bekymmer ellerej. Anledningen är att i och med skattereformen ochförväntade ökade kostnader för fastigheterna och därmed förboendet skattebefriades årgång 1989-1990 årsfastighetsbeskattning. För att inte årgång skall blibeskattad före 1989-1990 års årgångar föreslår regeringen enskattebefrielse även för den årgången. 1991 färdigställdes66 886 lägenheter, 28 685 småhus och 38 201 lägenheter iflerbostadshus. Detta år var toppåret av krisårgångarnasårsproduktion.Att skattebefria årgång löser dock inga problem. Problemenkvarstår eftersom året därpå, 1998, är räntesubventionen mindre och skuldenlika stor iallafall. Den enda anledningen till att skattebefria årgångav bostäder är att dessa bostäder skulle få betala skatt före årgång 1989 och1990 års årgångar. Detta till följd av konstiga särregler för fastighetsskattenioch med skattereformen, där årgång 1991 glömdes bort i sammanhanget.Vänsterpartiet accepterar skattebefrielsen, men ger ett klart underkännandetill hur hela frågan hanterats från början. Befrielsen från fastighetsskattenöppnar också för en fortsatt debatt om fastighetsskatten vilket bör bli enfråga för den bostadspolitiska utredningen att ta ställning till.Utvärdering av 1993 årsreglerNär det gäller utvärderingen av regler för stödet tillbostadsbyggande kan man konstatera att det inte fungerar idagens situation, med låg inflation och hög låneränta.Avskrivningstakten av subventionsräntan är alldeles försnabb och skapar ekonomiska problem redan de första årenefter färdigställandet. Frikopplingen av räntebidraget frånproduktionen och processen runt den, tillsammans medförenklade byggregler, har lett till bostäder av sämre kvalitetnär det gäller planering m.m. Detta har slagits fast i denutvärdering som gjorts utifrån det som byggts med de nyareglerna. Visserligen är underlaget för utvärderingenbegränsat, men ger ändå en klar indikation.1993 års regelsystem bör avvecklas och ersättas med ett system, där mankan garantera, att det som byggs med någon form av statliga garantier gerkvalitetsbostäder när det gäller materialval, planering och inomhusmiljö.Därför bör en koppling mellan subvention och produktion återupprättas inågon form. Förlängningen av kreditgarantin att gälla för projekt, sompåbörjas är bra, om den inte leder till att kreditgivningen förbostadsproduktion försämras. Stabila regelsystem är viktiga för den fortsattabostadsproduktionen.Bindning av räntenivån vidbyggstartDen bostadspolitiska utredningen har i samråd medfinansieringsinstituten utvecklat en finansieringsmodell sommedger att byggherren säkrar sina räntekostnader, innan enbostadsinvestering påbörjas, detta som ett led i att stabiliseraframtida bostadsbyggande. Problemet är dock att det ändåbygger på kortsiktiga lösningar, vanligtvis till den tid närräntebindningen utgår, efter färdigställandet. Dåtillkommer extrakostnader i form av fastighetsskatt ochosäkerhet om vad den dagsaktuella låneräntan är . finns 30-åriga lånebindningsperioder för attöka stabiliteten i lånesystemen, vilket ger bättre möjligheteratt beräkna framtida boendekostnader. behöver seöver lånesystemen för boendet med inriktning på stabilasystem, utan spekulation. I avvaktan på den bostadspolitiskautredningens förslag tillstyrker regeringensproposition i denna del.Hyresgästinflytandet vidombyggnadRegeringen vill i avvaktan på ny lagstiftning tillfälligt stärkahyresgästernas inflytande över ombyggnader i sinalägenheter och gemensamhetsutrymmen. Detta är ett braförslag, men det kommer alldeles för sent.Hyresgästinflytandet över ombyggnader försämrades kraftigtnär den borgerliga regeringen avskaffadebostadssaneringslagen. uppmärksammadeproblemet under allmänna motionstiden genom att kräva attett hyresgästintyg i samband med ombyggnad skulle införas iPBL, 9 kap 4 §, i form av ett intyg i samband medbygganmälan. De nya reglerna i PBL gäller från 1996-07-01.Kravet hörsammades inte och har problemet uppmärksammats på flerahåll, inte minst i . Problemet förstärktes också genomdet av arbetsmarknadspolitiska skäl genomförda 15-procentiga ROT-stödet.Vänsterpartiet stödde det förslaget.Följden av ROT-stödet blev dock ett snabbare genomförande av påtänktarustningsåtgärder och troligtvis av större omfattning. En del fastighetsägarehar passat på att lyxsanera i oenighet med hyresgästerna, med vetskapen omatt skyddet för de senare numera är begränsat. Förslaget om ett temporärtinflytande för hyresgästerna är bra, men eftersom ansökan om det 15-procentiga ROT-stödet för flerbostadshus skulle vara inne redan i , så är loppet så att säga redan kört för merparten av de ärenden som bliraktuella innan annan lagstiftning kan träda i kraft. Den nya lagstiftningen,som är tänkt att gälla från och med , bör skärpa kraven påhyresgästinflytande. Även vid ombyggnationer, där det krävs atthyresgästerna flyttar från fastigheten, skall det gamla hyreskontraktet kunnafortsätta att gälla om hyresgästen så önskar.Konsumentskydd vidnybyggnad av småhusDet statliga räntestödet är frikopplat frånbostadsproduktionen. Det medför olägenheter försmåhusägare och bostadsrättsinnehavare, eftersombidragsprövningen ibland görs efter det att produktionenfärdigställts, vilket omöjliggör kravet på enproduktionsgaranti. Denna produktionsgaranti och enansvarsutfästelse, som skall skydda husägaren för ekonomiskskada till följd av allvarliga fel och brister, är ett krav enligtdet konsumentskydd som gäller för husproduktion. villregeringen att detta konsumentskydd även skall innehållaytterligare garantier som avser att trygga byggherrensmöjligheter att fullfölja påbörjat projekt.På senare tid har det börjat dyka upp problem med konsumentskydd pågarantiavtalsområde. Lösvirkeshus har tidigare stått för avsmåhusmarknaden, men ökade . I en undersökning avvillabyggandet i och saknade 36 av 77 nybyggda villorkonsumentskydd och 21 helt skriftliga avtal. Trots dessa brister har husenfått statliga räntesubventioner och bidragen betalats ut. Om detta blir alltmerförekommande visar det på att systemet inte fungerar. De föreskrifter somfinns i PBL och BVL verkar inte vara tillräckliga för att garantera kvalitetenoch säkerheten vid den här typen av byggande. Att då gå in och ytterligarelätta på regelsystemet är oklokt. Utan klara garantier och avtal bör inte hellersubventioner eller lån få betalas ut. Kopplingen mellan subvention ochproduktion bör ytterligare utredas.FN:s världskonferensHabitat III många länder i världen pågår en omfattande tillväxt istorstäderna. Människor som inte kan försörja sig pålandsbygden tar sin tillflykt till storstäderna i hopp om ettbättre liv, men hamnar ofta i slumområden med ekonomiskoch social misär. De miljömässiga problemen är betydandeoch möjligheten att planera för ett ekologiskt hållbartsamhälle är liten. bör därför belysastorstädernas problem, inte bara utifrån de fattigamänniskornas situation, utan också med inriktning på ensamhällsplanering, som gör det möjligt för människor attstanna kvar på landsbygden och där skapa godaboendemöjligheter och en tryggad försörjning. Detta vore ettviktigt utvecklingsbistånd. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bakgrunden till bygg- och bostadssituationen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om egnhemsägarnas situation,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de kommunala bostadsbolagens situation,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fastighetsskatt för årgång 1991,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om 1993 års regler,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bindning av räntenivån vid byggstart,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadmotionen anförts om hyresgästinflytande,8. att hos regeringen begär en utredning omkonsumentskyddet med inriktning på kopplingen mellan subventionoch produktion enligt vad i motionen anförts,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om Habitat II.