mot · GJ02Fi114 · 1996-06-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:220 En ekonomisk politik för att halvera den öppna arbetslösheten bör utredaRiksbankens uppgifter förfrihet i EMU-beslutPå sid 23 i proposition 1995/96:207 anförs att senareskall ta ställning till deltagande i den monetära unionenstredje etapp (EMU).I sitt senaste granskningsbetänkande slår KU fast, med instämmande avriksdagen, att självt avgör om vi vill gå med i eller ej.Regeringen har tillsatt en utredning om för- och nackdelar med ett svensktEMU-medlemskap. De underlagsrapporter som kommit in till visar en stark skepsis till hela det politiska EMU-projektet.Sverige inriktar sin ekonomiska politik på att uppfylla de konvergenskravsom EU ställt upp för medlemskap i . Syftet är låg inflation ochstatsskuld, budgetbalans och stabil valuta. Det har hävdats att om vi skullevälja att stanna utanför, skulle det vara ännu viktigare att dessa kravuppfylldes.LO-ekonomer, som citeras på ledarplats i 960617, påpekar att om viinte skulle gå med trots att vi fyller kraven, skulle det innebära att Sverigetagit på sig alla ekonomiska uppoffringar i form av åtstramning och hårdhäntsanering, utan att sedan skörda vinsterna av dessa ansträngningar, nämligen iform av den lägre ränte- och tillväxtstimulans som kan väntas när riskpremiersjunker.Skall ha en reell valfrihet att säga nej till EMU kan vi inte nöjaoss med att underställa oss EU:s ekonomiska politik. Vi bör undersöka omRiksbanken skulle kunna vara ett effektivt instrument i den ekonomiskapolitiken och inte bara hålla inflationen nere på en lämplig nivå utan ävenföra en lågräntepolitik utan beroende av "marknaden".Riksbanken är bank, vilket är unikt. Den är dessutom världensäldsta centralbank. väljer riksbanksfullmäktige på förslag avfinansutskottet. Riksbankslagen reglerar verksamhet. Denändrades senast 1995.Torsten , , har utrett sätt attagera när kreditmarknaden avreglerades . Resultatet presenterasi en rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () 1996:37,- Om rationalitet och makt i beslutet att avreglerakreditmarknaden 1985.Före avregleringen kunde bestämma ränteläget och styrakreditgivningen, bl a genom lagen om kreditpolitiska medel, som åladebankerna och försäkringsbolagen att avsätta en del av det kapital de samlatihop från oss alla på konto i , till den ränta som Riksbankenbestämde.Riksbanksfullmäktige är politiskt utsedda, men de anser sig tvingade attiaktta total sekretess och har inga möjligheter att diskutera den penningpolitiksom de beslutar om.Fullmäktigeledamöterna blir hänvisade till den information de får avriksbankschefen och tjänstemännen. Frågor som rör penningpolitikens måloch makten över den ekonomiska politiken avgörs utan samråd medfullmäktigeledamöternas uppdragsgivare. skriver på sid129: "som företrädare höll särintressena och politikenutanför ett förment opolitiskt beslut, var de emellertid starkt beroende avinformation från en av de parter som skulle gynnas av en reformering avreglerna på kreditmarknaden. "Riksbanksledningen sammanträdde regelbundet med bankerna ochBankföreningen.Efter avregleringen har blivit helt beroende av "marknaden", sominte tycks tilltalad av låg arbetslöshet och en välfärdsstat. I en demokrati,medegen riksbank och valuta, bör ramar kunna sättas för marknadens makt.Riksdagen bör undersöka hur skall instrueras att främja fullsysselsättning och hållbar tillväxt vid sidan av målet stabilt penningvärde.Sekretess bör endast tillämpas när den är motiverad av hänsyn till landetsbästa och riksbanksfullmäktige bör kunna förankra sina beslut politiskt. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt i enlighet med vad som anförts i motionen beslutarutreda uppgifter och se över lagen om .