mot · GK02Ju909 · 1996-10-07 00:00:00 — Reaktionen kommer ofta sent ochsaknar verkan. Inte sällan överlämnas en ung brottslingenbart till för vård. I sämsta fall saknar dennavård relevant innehåll och den unge upplever att han ellerhon fått samhällets tillstånd att fortsätta att begå brott. Förstdå den brottsliga verksamheten har pågått tillräckligt lång tideller tagit sig synnerligen allvarlig form upptäcker den ungeatt han eller hon dömts till fängelse. Ett sådant system ärminst sagt otillfredsställande och det är därför mycketbeklagligt att regeringen med stöd av bl.a. idecember 1994 motsatte sig planerade förändringar av straffför unga som regeringspartiet och de borgerliga partiernatidigare varit överens om. Vår förhoppning är nu attregeringen inser betydelsen av att ändrapåföljdssystemet för ungdomar. Inte för Moderatasamlingspartiets skull utan för våra ungas skull.Det första steget som regeringen måste ta i det fortsatta arbetet med attminska ungdomsbrottsligheten är att avskaffa påföljden överlämnande tillvård inom . Reaktioner på brott som begås av unga människorskall främst vara en uppgift för rättsväsendet. Det finns många viktiga - inteminst pedagogiska - poäng att vinna med en sådan ordning. Framför alltinnebär det tydligare signaler än till de unga att samhället inteaccepterar brott.Ungdomsstraff bör införas förungdomar i åldern 15-17 årDet har länge varit en uttalad målsättning att ungalagöverträdare skall dömas till fängelse i så liten utsträckningsom möjligt. Den särbehandling av ungdomar som framgårav domstolarnas val av påföljder och straffmätning är ettutslag av tanken att ungdomar, och då framför allt ungdomari åldern , bör dömas till fängelse endast iundantagsfall. Risken för skadeverkningar som är förenademed ett fängelsestraff är särskilt påtaglig för unga personer.Det anses inte rimligt att straffa ungdomar som begår brottlika hårt som vuxna. För dem som döms till fängelse bör avsamma skäl straffen vara kortare än för de vuxna.Villkorligt fängelse enligt "ryggsäcksmodellen"Vi anser emellertid att det inte går att helt avvarafrihetsberövande påföljder för ungdomar. Straffsystemetmåste även för de unga tydligt markera var gränsen går. Detbör också ta hänsyn till allmänhetens uppfattning om vadsom är rätt och rättvist.Straffsystemkommittén hade bl.a. i uppdrag att närmare överväga omnågon form av villkorligt fängelse borde införas. Enligt direktiven skulle ettinförande av villkorligt fängelse i första hand inriktas på att de olika ickefrihetsberövande påföljdsalternativen, med undantag för böter ochöverlämnande till särskild vård, inordnades under villkorligt fängelse, en s.k."hattmodell" under vilken en rad olika påföljdsalternativ skulle kunnarymmas. Ett närmande till ett system med villkorligt fängelse har för övrigtredan skett genom att domstolen när den dömer till kontraktsvård ellersamhällstjänst skall ange hur långt fängelsestraff som skulle ha dömts ut, ompåföljden i stället skulle ha varit fängelse.Enligt vår uppfattning skulle införandet av villkorligt fängelse enligthattmodellen, med en möjlighet att kombinera med ett icke frihetsberövandepåföljdsalternativ, kunna utgöra ett viktigt bidrag till vårt påföljdssystem.Inte minst skulle det vara värt att pröva avseende unga vanekriminella, somåterfaller i relativt sett mindre allvarliga brott, som t.ex. bostads- ochbilinbrott, stölder, och kanske ringa fall av misshandel ochliknande.En liknande påföljdsmodell har lanserats av psykiatriprofessor . Påföljden villkorligt frihetsstraff, vilket är benämning,kombineras med en normalpåföljd, t.ex. skyddstillsyn. När den unge begåttett brott dömer domstolen till skyddstillsyn men med tillägg av ett villkorligtfrihetsstraff, vars längd anpassas efter den brottslighet den unge gjort sigskyldig till. Den unge bär sedan tiden med sig som en "ryggsäck" under enlöptid. Döms den unge på nytt till skyddstillsyn förlängslöptiden. När den unge kommit upp i t.ex. "ryggsäckstid", d.v.s. densamlade tilläggsstrafftiden för de olika brotten, realiseras frihetsstraffet somdå också kommer att vara tillräckligt långt för att kunna utnyttjasmeningsfullt vad gäller den unges rehabilitering.En variant av denna modell skulle kunna vara att när en ung brottslingdöms till exempelvis åtta månaders frihetsberövande straff fastställerdomstol att en månad skall avtjänas - för att ge den unge en föraning om hurobehagligt det är att vara frihetsberövad - och resterande sju månaderstoppas i ryggsäcken. eller större delen av den tordemånga gånger redan vara avtjänad i form av anhållande- och häktningstid.Poängen med ett villkorligt frihetsstraff för denna grupp avåterfallsförbrytare ligger framför allt i tydligheten. Det finns ett reellt hotsom den unge genom att sköta sig kan undvika att se realiserat. vethan att om han fortsätter att begå brott så kommer han att frihetsberövas förreller senare och då för avsevärd tid.Enligt vår mening bör regeringen nu gå vidare med förslaget att införavillkorligt fängelse, antingen inom ramen för det pågående arbetet avseendepåföljdssystemet för unga brottslingar, eller i det fortsatta beredningsarbetetmed anledning av förslag.Inrätta särskilda kriminalvårdshemUngdomsstraff kommer att skilja sig från vanligverkställighet av fängelsestraff bl.a. genom att straffet börverkställas på särskilt inrättade kriminalvårdshem. Vidutformningen av dessa hem bör man ta tillvaraerfarenheterna från paragraf 12-hemmen. Tillkriminalvårdshemmen bör rekryteras personal som harsärskild erfarenhet av att arbeta med ungdomar.Kriminalvårdshemmen bör också ha en högre personaltäthetän inom kriminalvården i övrigt. Utformningen ochlokaliseringen av hemmen bör ske med utgångspunkt frånbehandlingsbehovet och det pedagogiska innehållet.Inom kriminalvården skiljer man mellan öppna och slutna anstalter,beroende på säkerhetsgraden. Eftersom ungdomsstraff skall vara enfrihetsberövande påföljd måste det även vid kriminalvårdshemmen finnasmöjlighet att begränsa den unges rörelsefrihet och hindra att han avviker.Utgångspunkten skall givetvis vara att den unge inte placeras under merslutna förhållanden än vad som krävs i det enskilda fallet. Det begränsadeantalet unga som kommer att omfattas av den nya påföljden gör att detknappast finns underlag att inrätta kriminalvårdshem av olika säkerhetsgrad.I stället bör hemmen inrättas så att de kan utnyttjas på ett flexibelt sätt,t.ex.genom att en avdelning inom hemmet kan hållas låst.Vid valet av kriminalvårdshem bör stor vikt fästas vid den unges behov avbehandling och utbildning. Kriminalvårdshemmet bör ha ett nära samarbetemed på den unges hemort, så att påbörjad behandling kanfullföljas efter frigivningen.VerkställighetsreglerI överlämnade sitthuvudbetänkande Verkställighet av fängelsestraff (SOU1993:76) till den dåvarande regeringen. I betänkandetföreslog utredningen att lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt (KvaL) skulle ersättas med en ny lag medbenämningen lagen om verkställighet av fängelsestraff(fängelselagen). Av den nya lagen skall enligt förslagetframgå att kriminalvårdens huvuduppgift är att verkställa detav domstolen utmätta straffet så att det frihetsberövande somföljer av domen upprätthålls och den dömde förhindras begånya brott under verkställigheten. Verkställigheten får inteutformas så att det reella innehållet i straffet urholkas. Det ärinom denna ram som vård- och behandlingsinsatserna skallvidtas för att förmå den intagne att leva ett liv utankriminalitet och för att motverka skadliga följder avfrihetsberövandet.Vi förutsätter att regeringen kommer att förverkliga Fängelseutredningensförslag och ersätta KvaL med en ny fängelselag och att de grundläggandeprinciper som kommit till uttryck i förslaget angående straffverkställighetenäven kommer att gälla vid verkställighet av ungdomsstraff. Lagstiftningenom ungdomsstraff bör inte minst av praktiska skäl utformas i anslutning tillarbetet med en ny lag om verkställighet av fängelsestraff.När det gäller ungdomar måste emellertid behandlingsaspekter tillmätasstörre betydelse. Det bör därför finnas ett större utrymme att ta hänsyn tillsådana aspekter, utan att man för den skull kan säga att straffet urholkas. Vidkriminalvårdsanstalterna råder sysselsättningsplikt, men de intagna anses intevara skyldiga att genomgå vård eller behandling mot sin vilja. En annan sakär att personalen på olika sätt försöker påverka och motivera den intagne tillatt genomgå vård eller behandling. Vid verkställighet av ungdomsstraff bördäremot vård och behandling vara ett så grundläggande inslag att den unge, ilikhet med vad som gäller vid paragraf 12-hemmen, bör vara skyldig attgenomgå den vård och behandling som han kan anses vara i behov av ellersom allmänt sett kan bedömas vara av stort värde för honom. Undantag bördock göras för åtgärder som är av medicinsk natur. Självklart skall den ungeunder verkställigheten beredas möjlighet att fullgöra eventuell skolplikt.Särskilda regler för ungdomsstraffSom ovan anförts bör de flesta regler i KvaL gälla även förverkställighet av ungdomsstraff. Med hänsyn till de ungasspeciella behov bör man dock på vissa områden ha särskildaregler för verkställighet av ungdomsstraff.Placering i avskildhetI likhet med vad som gäller för intagna i kriminalvårdsanstaltbör huvudregeln vara att de unga, bortsett från i anslutningmed dygnsvilan, vistas i gemensamhet med de andra intagnapå kriminalvårdshemmet. Det är dock ofrånkomligt att ävenunga ibland måste kunna placeras i avskildhet. Med hänsyntill de skadliga effekter som sådan placering kan medföra börden unge kunna hållas avskild från övriga intagna endast omhan inte kan förmås att hållas till ordningen på grund av atthan är våldsam eller påverkad av berusningsmedel. Placeringi avskildhet bör inte gälla mer än i 24 timmar.Vistelser utanför kriminalvårdshemmetI likhet med den som är intagen i kriminalvårdsanstalt börden som är intagen på kriminalvårdshem ha vissa möjligheteratt vistas utanför hemmet. Med hänsyn till permissioners ochandra former av utevistelsers stora betydelse för att motverkaskadliga följder av frihetsberövandet och för att underlättaanpassningen i samhället bör reglerna kunna vara mergenerösa för ungdomar än vad som gäller för vuxna intagna ikriminalvårdsanstalt. Fritidsvistelser har här stor betydelse.Den unge bör vidare kunna beviljas frigång för att delta it.ex. undervisning eller arbetsträning. När det gällerungdomar kan man alltid utgå från att det finns ett behov avsärskilda stödåtgärder, som ibland kan tillgodoses genomfrigång. För att underlätta den unges anpassning tillsamhället bör den unge också kunna placeras påbehandlingshem, familjehem eller liknande. Under sådanvistelse bör den unge ha någon form av struktureradsysselsättning, t.ex. ordnad skolgång, praktiskt arbete ellerdeltagande i behandling. För alla utevistelser bör kunnaställas upp villkor, t.ex. beträffande anmälningskyldighet ochvistelseort.Disciplinär bestraffningInte minst när det gäller ungdomsbrottslingar kan det uppståbehov av disciplinära åtgärder. I arbetet med en nyfängelselag skall man ta ställning till om det behövs någraytterliga sanktionsformer. När det gäller ungdomar bör dock,förutom de nu befintliga sanktionsformerna varning ochtidstillägg, endast avdrag på ekonomisk ersättning övervägas.KontrollåtgärderDe unga som tas in på kriminalvårdshem kommer, liksomintagna på kriminalvårdsanstalt, att ha möjlighet attupprätthålla kontakten med sina anhöriga och andra, bl.a.genom brev och andra försändelser. I KvaL finnsbestämmelser som gör det möjligt att av säkerhetsskälgranska försändelser till och från de intagna. Reglerna skiljersig mellan öppna och slutna anstalter. När det gäller intagnapå kriminalvårdshem bör försändelser få granskas förundersökning av om de innehåller något otillåtet föremåleller meddelande om planläggning av brott, rymning ellerliknande, när det finns anledning att anta att de innehållernågot sådant föremål eller meddelande samt, när det gällersökande efter otillåtna föremål, stickprovsvis.Om det inte är uppenbart obehövligt bör den unge kroppsvisiteras när hananländer till kriminalvårdshemmet. Kroppsvisitation bör vidare få göras närdet finns anledning att anta att ett otillåtet föremål skall anträffas på denunge, när han återkommer efter vistelse utanför kriminalvårdshemmet, närhan skall ta emot eller har haft okontrollerade besök samt stickprovsvis elleri anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ettutrymme som han har eller har haft särskild anknytning till. Utöver dettaskall även ytlig kroppsvisitation kunna göras, om den bedöms nödvändig avsäkerhetsskäl och endast syftar till att söka efter vapen och andra farligaföremål.Den unge skall i princip vara skyldig att lämna blod-, urin- ellerutandningsprov för kontroll av att han inte är påverkad av beroende-framkallande medel eller dopningsmedel. Den unge skall kunna kropps-besiktigas när det finns anledning att anta att ett otillåtet föremål skallanträffas på honom. Ytlig kroppsbesiktning skall även få företas i de fall somanges ovan beträffande kroppsvisitation.Begränsa restriktionerna för att döma18-21-åringar till fängelseI rättspraxis saknas entydiga svar på i hur stor utsträckningden brottsliges ungdom beaktas vid straffmätningen enligt 29kap. 7 § BrB och hur högt straffvärdet skall vara för attmotivera ett frihetsberövande av unga människor.Domstolarna synes ha iakttagit den restriktivitet medfrihetsberövanden för unga lagöverträdare som lagstiftarenavsett. Någon anledning att anta att detta förhållande skulleändras kan inte anses föreligga. Kravet på synnerliga skäl föratt över huvud taget kunna döma någon i åldern tillfrihetsberövande påföljd bör finnas kvar.Det är också för denna åldersgrupp som behandlingsbehovet är mestuttalat. Vid bedömande av behovet av särbehandling förtjänar också attnämnas att personer betraktas som barn i FN:s barnkonventionoch att enligt artikel 37 punkt c i konventionen barn bör hållas åtskilda frånvuxna vid avtjänande av frihetsberövande påföljd, om det inte anses vara tillbarnets bästa att inte göra detta. Den nya verkställighetsformen, benämndungdomsstraff, bör därför i princip förbehållas denna åldersgrupp. Dettainnebär i princip att reglerna om fängelse kommer att gälla för verkställighetav frihetsberövande påföljd först för den som fyllt 18 år.Skälen för straffrättslig särbehandling är över huvud taget inte särskiltstarka för ungdomar . Dessa är rättsligt sett myndiga ochbör därför fullt ut ges ansvar för sina handlingar. Av detta följer att de ipåföljdshänseende principiellt bör likställas med vuxna. Det innebär att detkan ifrågasättas om föreskriften att särskilda skäl skall föreligga för att dömapersoner till fängelse bör finnas kvar. Av 29 kap. 3 §tredje stycket och 7 § BrB följer att hänsyn skall tas till ålder och utvecklingsåväl vid bedömande av straffvärdet som vid straffmätningen. Dessa regler ärenligt vår mening fullt tillräckliga för att vederbörlig hänsyn skall kunna tasvid straffmätningen till att en person är under 21 år.Genom att ungdomsstraff tekniskt sett är en form av fängelse följer attreglerna om villkorlig frigivning i 26 kap. BrB kan tillämpas. Några skäl attnu skapa särskilda regler om villkorlig frigivning för unga lagöverträdareföreligger inte.Det ankommer på utskottet att utforma erforderlig lagtext. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en kartläggning av hurlagstiftningen allmänt sett kan förbättras i syfte att förtydligaföräldrars och andra vårdnadshavares ansvar i rollen somnormöverförare och brottsförebyggare i enlighet med vad som anförtsi motionen,2.1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om polisstöd till föräldrar,2. att hos regeringen begär förslag till lagändring som möjliggörför polisen att ta blod- och urinprov även på personer i enlighetmed vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förbättra informationen till föräldrar om narkotikamissbruketssymptom och verkningar,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skolans skydlighet att informera föräldrar,5. att beslutar om ändring i sekretesslagen i enlighet med vadsom anförts i motionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sanering av medievåld,7. att hos regeringen begär förslag till ändring av de nuvarandebestämmelserna i 16 kap. 10 c § om otillåten utlämning av filmeller videogram i enlighet med vad som anförts i motionen,8. att beslutar ändra lagen om unga lagöverträdare så attföräldrars roll under utredning och domstolsprocess stärks i enlighet med vadsom anförts i motionen,9. att beslutar ändra lagen om unga lagöverträdare så att rättentill ersättning för inställelse vid domstol slopas för föräldrar i enlighet medvad som anförts i motionen,10. att hos regeringen begär förslag till registrering avminderåriga lagöverträdare i enlighet med vad som anförts i motionen,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om familjegruppkonferenser och medlingsverksamhet,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av att avskaffa påföljden överlämnande till vård enligtsocialtjänsten,13. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning omvillkorligt fängelse i enlighet med vad som anförts i motionen,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ny påföljd benämnd ungdomsstraff för ungdomar i åldern ,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inrätta särskilda kriminalvårdshem,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att begränsa restriktionerna för att döma 18-21-åringar tillfängelse.