mot · GK02Fi212 · 1996-10-07 00:00:00 — Arbete för välfärd och jämställdhet SammanfattningMassarbetslösheten är det stora hotet mot välfärden ochjämställdheten. förslag i den revideradefinansplanen syftar till att skapa förutsättningar för fullsysselsättning, för ett rättvisare och ett mer jämställt Sverige.Vi menar att regeringens budgetproposition är heltotillräcklig i samtliga dessa avseenden. Regeringenpresenterar inga krafttag mot arbetslösheten,könsorättvisorna fördjupas och de sociala klyftorna ökar.Regeringen kommer inte att uppnå målet att halvera denöppna arbetslösheten vid sekelskiftet.Vänsterpartiets budgetalternativ har ett saldo som är 12 miljarder kronorsvagare än regeringens. Skattenettot är starkare änregeringens. Därmed ligger nivå på de statliga utgifterna 15miljarder kronor över regeringens. Denna marginal utnyttjas helt för att satsapå nya jobb. Vi menar att vi med vårt budgetalternativ uppnår målsättningenatt eliminera underskottet i statens finansiella sparande . Lägrearbetslöshet leder till en starkare ekonomi och lägre offentliga underskott.Medan regeringen sparar för att uppfylla EMU-villkoren vill Vänsterpartietstärka statens ekonomi för att hävda välfärden och sysselsättningen. Vimenar att EMU-anpassningen försvårar möjligheterna att ta urarbetslöshetskrisen.Sverige behöver en ny politik* föreslår ett 20-miljarderspaket för nya jobb.Programmet innehåller insatser för miljöomställning, försatsningar på småföretag och verksamhet.Vänsterpartiet vill ge ett större utrymme för den offentligakonsumtionen och anvisar 5 miljarder till kommuner ochlandsting via sänkta arbetsgivaravgifter. * vill omfördela konsumtionsutrymme för attstimulera hemmamarknaden. Ungefär 10 miljarder kronoromfördelas till låginkomsthushåll, bl.a. via höjt grundavdragpå lägre inkomster samt 80-procentiga ersättningsnivåer isocialförsäkringar och a-kassa. Aktiv fördelningspolitik äreffektiv konjunkturpolitik - utan att statsbudgeten påverkasnegativt. * hävdar den internationella solidariteten.Regeringens internationella horisonter begränsas till EU.Vänsterpartiet anvisar mer änregeringen till internationellt bistånd.Tabell 1.Utgiftsramar för budgetåret1997Miljoner kronorUtgiftsområdeRegeringens förslagAnslagsförändring1. Samhällsekonomi och finansförvaltning3 808-23. och uppbörd5 7151224. och internationellsamverkan2 7576. Internationellt bistånd11 0021 8008. Invandrare och flyktingar3 4537509. Hälsovård, sjukvård och social omsorg23 72283210. Ekonomisk trygghet vid sjukdom ochhandikapp35 8331 48011. Ekonomisk trygghet vid ålderdom63 9751 01012. Ekonomisk trygghet för familjer ochbarn35 1611 08013. Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet35 2501 50014. Arbetsmarknad och arbetsliv52 0463 51315. Utbildning och universitetsforskning25 35739017. Kultur, medier, trossamfund och fritid7 16219018. Samhällsplanering, bostadsförsörjningoch byggande33 3681 48419. Regional utjämning och utveckling3 7267020. Allmän miljö- och naturvård1 33056421. Kommunikationer25 063-1 00023. Jord- och skogsbruk, fiske medanslutande näringar13 32416924. Näringsliv2 8601 05925. Allmänna bidrag till kommunerna83 61240026. Statsskuldsräntor m.m.104 15530027. Avgiften till Europeiska gemenskapen20 525TOTAL677 54115 012 InledningVänsterpartiets reviderade finansplan presenterar en samladpolitik för full sysselsättning, rättvis fördelning, jämställdhetoch sanerade statsfinanser. Vi menar att dessa politiskamålsättningar är oskiljaktiga. Full sysselsättning är enavgörande förutsättning för rättvis fördelning, förjämställdhet och för en varaktigt starkare offentlig ekonomi.En starkare offentlig ekonomi är en förutsättning för tryggavälfärdssystem. Starka statsfinanser skapar förtroende försvensk ekonomi och bidrar till lägre räntenivåer och enstabilare växelkurs. En rättvis fördelningspolitik är också enförutsättning för ekonomiska framsteg. Trygga individer tarinitiativ och är villiga till förändringar.Det svenska samhället har förändrats dramatiskt under senare år.Massarbetslöshet, ökade klassklyftor och nedskärningar i offentligverksamhet präglar bilden av . Den depression som drabbadeSverige första år hade naturligtvis ett mycket negativtinflytande. föll BNP och tusentals företagslogs ut.Men har liksom flera andra länder i västvärlden också genomgåttett politiskt betingat systemskifte. Stora offentliga underskott i kombinationmed avregleringar har inneburit att kapitalintressen fått ökat inflytande överpolitik och samhällsliv. Den gigantiska tillväxten av finansmarknaderna ochkapitalets ökade rörlighet har reducerat utrymmet för den nationellapolitiken. På de internationella penningmarknaderna omsätts ettbelopp som motsvarar fem gånger årliga bruttonationalprodukt.Enbart av detta belopp utgörs av transaktioner som härstammarfrån varuhandel. Länder som försöker driva en mer ambitiössysselsättningspolitik bestraffas genom spekulation, med stigande räntor ochsvagare växelkurs.Men dessa förutsättningar kan förändras, såväl internationellt somnationellt. Internationellt diskuteras metoder för att begränsa penning-marknadernas destruktiva inverkan på sysselsättning och tillväxt.Vänsterpartiet stöder Carlssonrapportens förslag på internationellatransaktionsskatter för att begränsa spekulationsverksamhet och regleringarav transnationella företags verksamhet ("A Call to Action" ). ISverige liksom i flera andra europeiska länder växer också kritiken mot EMU- ett projekt som tvingar EU-länderna att föra en åtstramande ekonomiskpolitik. Uthållig tillväxt, sunda statsfinanser och prisstabilitet uppnås genomökad produktivitet, förnyelse i näringslivet och full sysselsättning. I längdenkommer det inte att gå att hålla fast vid en finans- och penningpolitik sompermanentar massarbetslöshet och ökar sociala klyftor. Arbetslöshet ochnyfattigdom göder rasism och främlingsfientlighet och utgör i förlängningenett hot mot våra demokratiska system.Sverige behöver en ny politik. har inkomster ochresurser i fördelats allt mer orättvist. Den låga tillväxten och högaarbetslösheten har förstärkt denna trend. Det politiska systemskiftet bidrogtill ökade löneskillnader. Kommunerna har fått skära ned sin verksamhetsamtidigt som direktörer och chefer såväl i det privata näringslivet som i denoffentliga sektorn beviljat sig själva orimliga förmåner. Nedskärningarnainom vård, skola och omsorg har försvagat kampen för ökad jämställdhet.Försvagningen av arbetarrörelsen och den ekonomiska krisen har öppnat fören omoral som förstärker människors främlingskap och misstro mot såvälpolitiker som representanter för näringslivet.I den reviderade finansplanen föreslår krafttag för attkomma till rätta med mest avgörande problem: massarbetslösheten.Arbetslöshetsbekämpningen är nyckeln till ekonomiska framsteg och enstarkare gemensam sektor. En fortsatt hög arbetslöshet kommer att tvingafram ytterligare nedskärningar. Vi ser mycket allvarligt på att regeringen intepresenterar något konkret program mot arbetslösheten. Regeringenshuvudstrategi är defensiv. Genom förbättrade statsfinanser ska marknadernasförtroende för svensk ekonomi öka och räntorna falla. Så har också skett. Denominella räntorna - såväl de korta som långa - har fallit med 3-4procentenheter. Men det är inte tillräckligt. Den obefintliga inflationen göratt realräntenivån är förlamande hög. Regeringen medger dessutom att denpolitik som presenteras i budgetpropositionen inte kommer att infriamålsättningen att halvera den öppna arbetslösheten vid sekelskiftet.Vänsterpartiets politik för full sysselsättning innefattar olika delar. För detförsta föreslår vi ett 20-miljarderspaket för nya jobb, bl.a. grönainvesteringar, stöd till småföretag och verksamhet. För det andraföreslås stimulanser av den privata konsumtionen för att stärkahemmamarknaden, bl.a. genom skattelättnader för låg- ochmedelinkomsttagare. För det tredje föreslås strukturreformer på arbetstids-och miljöområdet för att befrämja en arbetskraftsintensiv och uthålligtillväxt. En strategi för full sysselsättning måste vara såvälkonjunkturstimulerande som långsiktigt strukturpåverkande. Vänsterpartietspolitik stärker den uthålliga tillväxten, förbättrar villkoren för kvinnorna påarbetsmarknaden och innebär avgörande steg mot en ekologisk omställning.Den internationella solidariteten får inte komma på undantag. Tyvärrbegränsas regeringens internationella vyer i allt större utsträckning av EU.Vänsterpartiet avvisar frysningen av biståndsnivån och kommer följaktligenatt föreslå en höjning av biståndet med jämfört medregeringens förslag.Den ekonomiskautvecklingenUnder våren kom det en rad dystra prognoser om densvenska konjunkturen. Flertalet prognoser pekade på entillväxt 1996, en fallande export och minskadeinvesteringar. Allting tydde på att massarbetslösheten skullebestå - och den bilden har knappastförändrats. Bakgrunden till dessa negativa bilder var bl.a. denstärkta svenska kronan, den höga realräntan och den lågaprivata konsumtionen. Den privata konsumtionen är denenskilt viktigaste konjunkturpåverkande faktorn ochmotsvarar drygt hälften av den svenska nationalprodukten.Den privata konsumtionen hämmas fortfarande av högaräntor och en stram - d.v.s. köpkraftsbegränsande -ekonomisk politik.Konjunkturbilden har förändrats . Flertalet prognosmakare -bl.a. - ger nu en betydligt mer positiv bild. Tillväxttalenför skrivs upp och hamnar på och 2,2 %nästa år. Exporten har gått bättre än väntat, investeringarna håller sig på enhög nivå och inflationen ligger mycket lågt. I praktiken - om vi rensarinflationstalen från effekterna av fiskala åtgärder - är inflationen obefintligtrots löneavtal på i genomsnitt. Det betyder i sin tur att reallönernaökar . Vi får en inkomstomfördelning till löntagarnasfördel. Det är positivt av motsatsen. Reallönerna har stigit med igenomsnitt . En löneökning sombottnar i en omfördelning från kapital till arbete och som motsvararproduktiva framsteg i ekonomin är önskvärd och nödvändig om det ska blifart på hemmamarknaden.Även regeringen har skrivit upp tillväxtprognosen för åren 1996 och 1997.På motsvarande sätt har regeringen skrivit upp prognosen för den privatakonsumtionen från 0,8 till och från 1,7 till 1,8 %.Prognosen för den offentliga konsumtionen har däremot skrivits ned till -1,1996 och -0,1997. I vårbudgeten förväntade sig regeringen en ökningav den offentliga konsumtionen 1996 och en minskning med -1,1997. Sparkvoten minskar enligt nuvarande prognos mellan1996 och 1997, från till . Det är en liten förändring och intemycket i regeringens politik talar för någon påfallande minskning av detprivata sparandet.Mycket talar således för att vi går in i en period med högre ekonomiskaktivitet, växande produktion och konsumtion. Statens finanser har ocksåförbättrats radikalt. Underskottet i den offentliga ekonomin motsvararinnevarande år av BNP och det statliga upplåningsbehovetberäknas hamna på ca . Tillsammans med den historisktlåga inflationen borde detta ge förutsättningar för lägre räntor och minskadarbetslöshet.Men hur utvecklingen blir framöver beror i stor utsträckning på denekonomiska politikens inriktning. Tre grundläggande problem kvarstår isvensk ekonomi:1. Höga realräntor i kombination med stora privatasparöverskott och offentliga underskott.3. Stora skillnader i makt och inkomster mellan könen ochsamhällsklasserna.Dessa tre problem förstärker varandra och bidrar till ennegativ samhällsutveckling; de sociala klyftorna tenderar attöka och den privata förmögenhetsbildningen stärks på denoffentligas bekostnad. Samhället underutnyttjar sinproduktiva förmåga när av befolkningen går öppetarbetslösa.FinanspolitikenVänsterpartiet föreslog i en motion efter regeringensekonomiska vårproposition en mersysselsättningsstimulerande ekonomisk politik. Vi har hållitfast vid det budgetsaneringsprogram som antogs på sammanlagt - och kan nukonstatera att statens ekonomi förbättras mycket snabbt.Samtidigt har vi framhållit att det inte räcker medskattehöjningar och utgiftsnedskärningar. Ska statensfinanser varaktigt stärkas krävs det högre aktivitet på densvenska hemmamarknaden och fler jobb. Mot bakgrund avdetta föreslår vi bl.a. ett 20-miljardersprogram för jobb,satsningar på kommunerna, miljöomställning och försök medsextimmars arbetsdag. Vårt budgetsaldo är 12 miljarderkronor svagare än regeringens. (Alla eventuella "dynamiskaeffekter" oräknade).Såväl i samband med kompletteringspropositionen som i samband medsysselsättningspropositionen har vi framfört hård kritik mot regeringensekonomiska politik. Regeringen prioriterar EMU-anpassning ochkonvergensprogram framför högre sysselsättning. Dess ekonomiska politikminskar möjligheterna att komma tillbaka till full sysselsättning och skaparosäkerhet om valutapolitiken - något som i sig kan få allvarliga effekter påsvensk ekonomi, bl.a. genom en orättvis fördelningspolitik som ökarsparbenägenheten och minskar köplusten, samt genom upptrissade räntorsom en följd av oro inför en övergång till fast växelkurs. Den inriktning sombudgetsaneringspolitiken fått efter att regeringen inlett ett närmare samarbetemed har bidragit till ökade orättvisor, bl.a. sänktaersättningsnivåer för sjuka och arbetslösa samt utslagna kvinnojobb ikommunerna.Den ekonomiska politiken måste läggas om. presenterar enpolitik som sätter arbetet och rättvisan främst. Arbetslösheten måstebekämpas och den sneda resursfördelningen mellan sociala grupper ochmellan kvinnor och män måste brytas. Dessa båda faktorer hänger dessutomihop. Lägre arbetslöshet stärker löntagarna och skapar förutsättningar förjämnare inkomstfördelning och jämställdhet. Dessutom skapas bättrebetingelser för offentlig verksamhet, välfungerande trygghetssystem och engynnsammare arbetsmarknadsutveckling för kvinnor. SCB:s nyligenutkomna rapport avslöjar de allt större inkomstklyftorna sedan slutet av1980-talet. Bara ökade den rikaste tiondelen avsamtliga hushåll sin reala disponibla inkomst . förloradeden fattigaste tiondelen av hushållen av sin reala disponibla inkomst.Denna omfördelning avspeglar också en gigantisk omfördelning frånoffentlig till privat sektor. Dessa klyftor har naturligtvis ökat ytterligaregenom fortsatt hög arbetslöshet. De har förstärkts av en ekonomisk politikinriktad på nedskärningar i kommunerna och besparingar som huvudsakligendrabbat de lägsta inkomstskikten i samhället.Även om vi nu får en uppgång i konjunkturen menar att det finns utrymme för en mer expansiv ekonomisk politik. Denhöga arbetslösheten och de senaste årens höga investeringsnivåer inäringslivet talar för att det finns utrymme för ett betydligt högrekapacitetsutnyttjande utan risk för inflationsdrivande flaskhalsar.Vänsterpartiet utnyttjar det spann som finns gentemot regeringen på 12miljarder kronor för att skapa förutsättningar för fler arbetstillfällen. Vimenar att detta är en rimlig avvägning som också innebär att vi står fast vidbudgetsaneringsprogrammet på . Men det finnsnaturligtvis också anledning att varna för att en alltför expansiv finanspolitikriskerar att slå över i hög inflation, hämmar förnyelsen av näringslivet,stimulerar spekulation och ineffektiv verksamhet. 1980-talets erfarenheterförskräcker.PenningpolitikenPenningpolitiken måste bli betydligt mindre åtstramande.Regeringen berömmer sig av att de nominella räntorna fallitkraftigt . Det är naturligtvis positivt. Mensamtidigt är realräntan oerhört hög. Och det är realräntansom har ett direkt inflytande på investeringar ochkonsumtion. Målsättningen att få ner inflationen har mer änväl uppnåtts. Även penningpolitiken måste nu inriktas på attfå ner arbetslösheten. Reporäntan kan sänkas ytterligare. Detfinns inte några som helst sakliga motiv för att skaha en högre nivå på den viktigaste styrräntan än våragrannländer. Även om differensen i obligationsräntan mellanSverige och minskat är alltså skillnaden irealräntenivån betydande. har ett stort ansvar föratt via ytterligare målmedvetna räntesänkningar möjliggöraen återhämtning på den svenska hemmamarknaden och enlägre arbetslöshet.Vänsterpartiet ser positivt på en aktiv penning- och valutapolitik somsyftar till att stabilisera växelkursen på en långsiktigt hållbar nivå. Enstabilare växelkurs är en förutsättning för att finanspolitiken ska ge avseddaresultat och ger dessutom bättre förutsättningar för näringslivets utveckling.Näringslivet ska konkurrera med nya produkter och effektivare produktion,inte med minskade relativa lönekostnader.Det är nödvändigt att finna en långsiktigt hållbar valutapolitik för densvenska kronan - en linje som står pall mot valutaspekulanternas attacker. Enmöjlighet kan vara en valutakorg - ett vägt genomsnitt av valutor för olikaländer - som norm för kronkursen. En annan möjlighet kan vara LO-ekonomernas förslag om en "halvfast kurs" med ett "lätt apprecieringstryckmot kronan". Regering och riksbank bör ges i uppdrag att lägga förslag tillriksdagen om hur den penning- och valutapolitiska strategin skall se ut förSverige utanför EMU.SkattepolitikenEfter valet har skatterna höjts med omkring 66miljarder kronor, vilket överensstämmer med detskattepolitiska program redovisade inför valet1994. Fördelningen överensstämmer inte helt, men nivån äridentisk.I finansplanen redovisar regeringen att det knappast kommer att varamöjligt att genomföra annat än marginella förändringar av det totalaskatteuttaget framöver. kan i stort dela denna bedömning, menmenar att fördelningspolitiska och miljöpolitiska skäl talar för att vissaskattehöjningar är nödvändiga. kan uppskatta dettabehov till ca netto.Precis som regeringen anför i finansplanen så anser också Vänsterpartietatt det kan bli aktuellt med en del justeringar och omfördelningar mellanolika skatter. Inte bara med anledning av - som regeringen skriver - denfortgående internationaliseringen av den svenska ekonomin, utan också föratt få en mer sysselsättningsbefrämjande och fördelningpolitiskt riktig profilpå skattepolitiken. Det är också önskvärt med en ökad miljörelatering avskattesystemet. Konkreta steg mot en miljörelaterad skatteväxling bör tasredan under kommande budgetår.I bl.a. budgetmotionen redogjorde vi för Vänsterpartietsuppfattning om skattereformens effekter. Vi pekade där på att stora delar avgrundprinciperna bakom skattereformen var riktiga , men att reformenfinansierades på fel sätt och att den genomfördes . Valet avfinansieringsmetod medförde att den blev kraftigt underfinansierad.Regeringen kommer att redovisa sin slutgiltiga bedömning av skattereformenunder 1997.Vänsterpartiets uppfattning är emellertid redan nu att skattereformen intebara förstärkte lågkonjunkturen utan också troligen bidrog till att utlösa denekonomiska krisen. Valet av finansieringsmetod, att växla direkta skatter motindirekta och öka kostnaderna för boendet, gav också negativafördelningspolitiska effekter. Detta medförde att köpkraft fördes över frånmer konsumtionsbenägna personer till mindre konsumtionsbenägna. På såsätt förstärktes krisen på hemmamarknaden. De resultat som den särskildautvärderingskommittén, den s.k. , som tillsattes för attstudera skattereformens fördelningspolitiska effekter motsäger inte hellerVänsterpartiets uppfattning.Bedömningen av dessa frågor har stor betydelse för framtidaskattepolitiska beslut. Vad som ovan anförts bör som sin meningge regeringen till känna.Tabell 2. Avser avvikelser i förhållande till regeringensförslag 1997InkomstskattSlopat grundavdrag över brytpunkt7 300Höjt grundavdrag under brytpunkt-5 000Bibehållen nivå på bilförmånskbesk1 000Nytt skalsteg över 300 000 kr2 000Summa5 300KapitalägandeNya skalsteg förmögenhetsskatt400Återställd arv o gåvoskatt200Strikt avdragstak 100 000 kr600Summa1 200FöretagsskattHöjd bolagsskatt från 28 till 30%4 100Värnbolagsskatt över 50 miljoner kr2 100Lättnad i dubbelbeskattning, begränsning1 000Slopat arbetsgivarinträde mindre företag-400Kreditstöd/skattereducering-1 300Framtidsfonden-1 100Summa4 400Avgifter o indirekt skattSänkta a-avgifter kommuner-5 000Ram skattesänkning tillväxt-5 000Nedsättning socialavgifter, begränsning1 000Sänkta egenavgifter egenföretagare-600Reducerad a-avgift sänkt arbetstid-2 000Summa-11 600Energi o miljöskatterElskatt industri1 000Höjd dieselskatt500Höjd skatt mineralolja/smörjmedel300Avfallsskatt1 000Höjd avgift/skatt bekämpningsmedel400Höjd bensinskatt per liter200Summa3 400ÖvrigtReklamskatt300Summa300Totalsumma3 000Under avsnitt 7 i regeringens förslag till statsbudget,finansplan m.m. tas vissa skattefrågor upp. I andraskattefrågor har separata motioner lagts varför skattesidan fåren lite splittrad behandling. I det föreliggande avsnittet harVänsterpartiet synpunkter under punkterna 7.2, 7.5, 7.7 och7.4.När det gäller förslaget om att skiktgränsen vid beräkning av statliginkomstskatt på förvärvsinkomster skall ligga kvar på för1997, så har vi i princip ingen annan uppfattning än regeringen. Det hade ioch för sig varit bättre att laborera med grundavdragen om man vill skärpabeskattningen på högre inkomster. har tidigare föreslagit attgrundavdraget ska höjas för låginkomsttagare och tas bort vid den statligataxeringen. Det skulle ge en fördelningspolitisk riktig profil och skapautrymme för en ökad konsumtion och därmed en snabbare tillväxt iekonomin. På så sätt skulle sannolikt möjligheterna att bekämpaarbetslösheten öka. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Tyvärr är regeringens huvudsakliga syfte med skatteskärpningen attfinansiera en minskning av förmånsbeskattningen för tjänstebilar. Det ärframför allt högavlönade män som har tjänstebilar. Detta är en politik somVänsterpartiet inte kan acceptera. De ökade skatteinkomsterna på grund avförslaget om skiktgränserna bör istället användas till att sänka skatterna förde lägsta inkomstskikten. Detta bör som sin mening ge regeringentill känna.Under avsnitt 7.4 i budgetpropositionen föreslås att det andra steget avtidigare beslutade höjningar av produktionsskatterna på elektrisk kraft återtasoch ersätts av höjda energiskatter på elektrisk kraft och fossila bränslen.Regeringen föreslår att skattesatserna för bränslen höjs och attskatten på elektrisk kraft höjs med per kWh. menar attstatens intäktsförstärkning skall tas ut i företagssektorn och inte hoshushållen. I nuvarande ekonomiska situation är det viktigt att prioriteraåtgärder som gynnar efterfrågeökning i samhället. Det är olyckligt att pådetta sätt ytterligare strama åt för hushållen. föreslår därförattregeringen återkommer med förslag som innebär att industrin blirskattskyldig för elskatt till en nivå som motsvarar hälften av hushållenselskatt. Detta måste kombineras med en takregel för den energiintensivaindustrin.Under 7.5 föreslår regeringen att en proportionell skatt för öl med enalkoholhalt som överstiger 2,8 volymprocent införs. För öl med enalkoholhalt som inte överstiger 2,8 volymprocent föreslås en 0-skattesats.Samtidigt föreslås en höjning av skatten på sprit och skatten påtobak . Skatten på s.k. folköl är perliter och volymprocent alkohol och skatten på starkare öl är perliter och volymprocent alkohol. har beslutat om att vissapunktskatter skall vara indexerade vilket gör att skatten för öl över 2,8volymprocent kommer att bli per liter och volymprocent alkohol.Om regeringens förslag genomförs så kommer priset på folköl att höjasmed i genomsnitt och priset på starköl att sänkas med omkring 17 %.Detta är ur traditionell alkoholpolitisk synpunkt helt förkastligt.Vänsterpartiet avslår därför regeringens förslag till proportionell skatt på öl.Regeringen känner sig tvingad att göra dessa förändringar, dels efterpåtryckningar från bryggerinäringen, dels för att uppfylla EU:s krav och avdem accepterade övergångsregler. Dessa innebär att fr.o.m. den 1januari 1998 måste ha en regel så att allt öl med en alkoholhalt överstigande2,8 volymprocent har samma skatt per volymprocent alkohol.Sänkt skatt på alkoholstarkare öl kommer att öka den totalaalkoholkonsumtionen i landet. Den grupp som främst kommer att dricka meröl är troligen ungdomarna eftersom ölet alltmer blivit en speciellungdomsdryck.