ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02Bo229 · 1996-10-07 00:00:00 — Kartproduktionen i vårt land är av mycket hög klass. De allraflesta önskemål kan anses tillgodosedda. Detta är till storfördel för alla avnämare. Det finns dock ett område där vitror att man skulle kunna bli bättre.I dag har vi två separata kartor, en till lands och en till sjöss. Den som ärpå sjön måste ha ett sjökort för att lotsa sig fram. Den som vill följa land-skapet utmed kusten måste dessutom ha en landkarta. För den som ska gålängre kuststräckor kan det bli ganska många kartor.Den bristande samordningen mellan land- och sjökartor är en otympligföreteelse. En samordning av kartproduktionen på så sätt att en enhetligkarttyp görs användbar både för land och för sjön skulle ta bort dennaotymplighet och göra kartmaterialet enkelt, lättförståeligt för alla ochenhetligt.Ur säkerhetssynpunkt är det också en fördel att ha en karta som är enhetligbåde vad gäller fastlandsterrängen och vattenområdena. Särskilt bör detunderlätta för försvaret, räddningstjänst och som därmedborde kunna fungera både snabbare, effektivare och säkrare.Dessutom borde kart- och sjökortsproduktionen kunna göras merkostnadseffektiv genom större tillverkningsserier.Vi föreslår därför att får i uppdrag att ta fram förslag tillgemensam karta för land och sjö. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samordning av kartor till lands och till sjöss.
mot · GK02Bo231 · 1996-10-07 00:00:00 — I samband med att beslöt omförändrade regler för bostadsbidrag, gjordesinkomstgränserna individuella. Detta var ett förhastat beslutsom visat sig få orimliga konsekvenser för mångabarnfamiljer. I praktiken resulterar denna förändring i attbarnfamiljer där en förälder, frivilligt eller på grund avarbetslöshet, är hemma straffas i form av sänktbostadsbidrag. Detta är inte rimligt. Valet av hur hushålletintjänar sina pengar bör vara hushållets eget och inte styrasav statliga snedvridande regler. För att återställa neutraliteteni bostadsbidragssystemet måste beslutet om individuellainkomstgränser rivas upp och inkomstprövningen på nyttbaseras på hushållets sammanlagda inkomster.Den återgång till den tidigare använda beräkningsgrunden som vi föreslår,ökar statens utgifter med ca . Denna utgiftsökning börfinansieras genom en generell sänkning av det fasta bidragsbeloppet.Sänkningen motsvarar ca per hushåll, vilket medmycket stor marginal kompenseras av de skattesänkningar vi föreslår, bl.a. imotion 1996/97:Fi407, Att kunna leva på sin lön. Däribland ett infört grund-avdrag för barn som minskar skatten för samtliga hushåll med 270 kronorper barn och månad.På sikt bör bostadsbidragen, som i likhet med andra stöd syftar till attstärka vissa gruppers konsumtionskraft, samordnas med de socialpolitiskabidragssystemen. Detta skapar möjligheter till en helhetssyn på dessagruppers ekonomiska situation och förbättrar förutsättningarna att växlabidrag till sänkta skatter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar upphäva beslutet av omindividuella inkomstgränser vid beräkning av den bostadsbidragsgrundandeinkomsten i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar att återställandet av beräkningsreglerna för denbostadsbidragsgrundande inkomsten finansieras genom en generell sänkningav det fasta bidragsbeloppet, i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en samordning av bostadsbidragen och övriga socialpolitiskabidragssystem.
mot · GK02Bo232 · 1996-10-07 00:00:00 — I Holma, ett av miljonprogrammets bostadsområden iMalmö, tillämpas numera självförvaltning. Bostadsområdetpräglades tidigare av hög utflyttning, vanskötsel,nedsmutsning, otrygghet och dålig service. gick samman och beslutade sig för attgöra området till ett "trevligt" sådant genom självförvaltning.Holma är nu ett bostadsområde där människor bryr sig omvarandra och om sitt bostadsområde.Holma har också gjort sig känt genom att den hyressänkning somhyresgästerna som själva t.ex. städade sina trappuppgångar fick, av skatte-myndigheterna betraktades som skattepliktig inkomst. Luften gick ur alla dehyresgäster som var i början att engagera sig i sina bostadsområden.Vi har mötts av två motstridiga beslut. Först säger enminister att hyressänkningen skall skattebefrias, därefter säger en annanminister att den inte skall skattebefrias eftersom vi inte kan ha "en mängdundantag".Möjlighet finns visserligen för de hyresgäster som vill göra något åtbostadsområdet. Ersättningen för nerlagt arbete återgår då till detgemensamma i bostadsområdet. Detta är säkert en bra lösning i mångaområden men inte i alla. I många hyresrättsområden bor låginkomstfamiljermed barn, dvs. människor som arbetar i tunga och förslitandeyrken, som går upp tidigt för att lämna barnen på dagis. Har man låg inkomstoch hög hyra är det förståeligt om man inte efter en uttröttande dag vill städatrappuppgången för att det ska sänka hyran för alla. En ensamståendebarnskötare med fyra barn, låg lön och hög hyra boende i hyresrätt vill hakonkreta resultat av sitt arbete i bostadsområdet för att hon ska engagera sig iden upprustning som självförvaltning innebär.Oavsett om ministrarna har olika uppfattning om skattereduktion vidsjälvförvaltning är det ett problem som måste få sin lösning. Erfarenheternafrån Holma är entydigt positiva och borde kunna få prövas av flerbostadsområden med hyresrätt. Jag anser därför att regeringen med detsnaraste bör komma med ett förslag om hur det ska ske. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning om självförvaltningenligt vad i motionen anförts.
mot · GK02Bo233 · 1996-10-07 00:00:00 — Många människor frågar sig oroligt hur vår egen och vårabarns hälsa påverkas av elmiljön i bostäder, daghem, skoloroch på arbetsplatser. Diskussioner om befarade hälsoriskervid exponering för lågfrekventa elektriska och magnetiskafält har förts . Farhågorna har främstgällt risk för cancer, graviditetsstörningar och så kalladelöverkänslighet. Bristen på kunskap om hur människor ochandra levande varelser påverkas av elektriska och magnetiskafält respektive vilka åtgärder som bör vidtas för att skapa enriskfri elmiljö är påtaglig. Debatten, som varit ochfortfarande är både intensiv och känsloladdad, blir därförotydlig och förmår inte lugna oroliga människor.Följande "fakta" rörande elmiljön finns en viss enighet om:att barn och vuxna kan vara överkänsliga för elektromagnetiska växelfält,att elmiljöstörningar, t ex blixtpulser, radiosändare, radarpulser, elektro-statiska laddningar och högfrekventa radiovågor från mobiltelefonernasantenner, kan skada barn och vuxna,att vid olika jordpotential osunda och störande jordströmmar kan uppstå ioch omkring produktionsprocesser och system,att jordströmmar lätt uppstår i metalliska kontaktpunkter.Däremot är meningarna delade om vilka åtgärder som är lämpliga att vidtasamt om sambandet mellan skydd och kostnader.EU:s byggdirektiv ger byggherren ett ökat ansvar för att bostäder ochlokaler skyddar hälsa och ger säkerhet. Skadestånd kan bli aktuellt omhyresgäster eller andra brukare skulle drabbas av ohälsa.Sedan 1 juli 1996 skall nya bostäder utrustas med 5-ledaresystem ochdärmed reduceras de elektromagnetiska fälten. Därutöver bör kabelstråken"skärmas" genom att t ex läggas i metallrör. Även apparater, kontakter ochströmställare kan ge upphov till elektromagnetiska växelfält.Det är troligen varken praktiskt eller ekonomiskt möjligt att skapa en heltsäker elmiljö. Men inte minst för att minska den oro och osäkerhet sommånga känner är det ytterligt angeläget att snabbt fastställa vilka åtgärdersom krävs för en bra elmiljö med minimala risker för ohälsa. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att regler utarbetas och fastställs somsäkerställer en god elmiljö.
mot · GK02Bo301 · 1996-10-07 00:00:00 — Arbetsplatser för de folkvalda inom Länsstyrelsefastigheter Kontakten mellan väljare och riksdagsmän är demokratinsgrundförutsättning. Inte minst när nu går över tillpersonval är det utomordentligt väsentligt att skapa godaförutsättningar för en nära väljarkontakt med de folkvalda.Detta skall naturligtvis inte innebära att riksdagsmännen skall bo i Akallautan det är kontakten med problemen i den egna valkretsen som är detväsentliga.Ett stort hinder är härvid avsaknaden av en arbetsplats för riksdagsmänneninom den egna valkretsen.Nu är det emellertid så väl ordnat att det inom alla valkretsar finns enlänsstyrelse, som är det lokala statliga organet. Dessa håller på att reducerasin verksamhet och därigenom friställs statliga lokaler. Inom länsstyrelsernaslokaler finns således möjligheter att inrätta lokala arbetsplatser för regionensriksdagsmän, där dessa kan vara tillgängliga för medborgarna i sin valkretsunder exempelvis och plenifria veckor.Ett sådant sätt att stärka kontakten mellan folkvalda och valkretsen skullestärka demokratin. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arbetsplatser för de folkvalda inom länsstyrelsefastigheterna.
mot · GK02Bo303 · 1996-10-07 00:00:00 — I motioner till tidigare riksmöten har vi påtalat detegendomliga i att staten i så liten utsträckning tarbefolkningshänsyn vid fördelning av regionala anslag i denegna statliga verksamheten. Detta kontrasterar starkt motstatens sätt att fördela statsbidrag till kommuner ochlandsting, där just invånarantalet utgör utgångspunkt förberäkningarna.Bl.a. våra påpekanden torde ha medverkat till att man nu bättre förstår deproblem som uppstår när län som starkt ökat sin befolkning inte fått rimligkompensation för detta. Vi noterar att man vid fördelningen av t.ex. anslagetför polisverksamheten gjort vissa förbättringar därvidlag. Tyvärr har någotändrat synsätt inte fått praktiskt genomslag vid fördelning avlänsstyrelseanslagen. Följden blir att en länsstyrelses befolkningsrelateradeservice till sina invånare i dessa tillväxtlän förutsätts kunna ske tillbetydligtlägre pris än i andra län, alternativt få bli sämre än i andra län.Bostadsutskottet framhöll senast med anledning av vår motion(1994/95:BoU12) att det vid fördelningen av länsstyrelseanslagen mellanolika länstyrelser kunde finnas anledning att ta befolkningshänsyn.Regeringen uppdrog därefter åt Statskontoret att se över fördelningen mellanlänsstyrelserna av anslagen och ge förslag till en fördelningsmodell.Statskontoret har sedermera presenterat olika modeller. Tyvärr har vid fördel-ningen av anslaget utredningens tankegångar emellertid inte avsattnågra spår. Det är mycket otillfredsställande att regeringen underlåter att1997 åtminstone påbörja en rimlig omfördelning utifrån bl.a. befolknings-storlek.I detta sammanhang vill vi därför ånyo belysa hur länsstyrelseanslagetföreslås behandlas i budgetsammanhang.För att åskådligöra detta vill vi ange nyckeltalet för några närliggandelänsstyrelser:LänRamanslag i kronor per invånareFörslag1997C191D214T226U221Det måste anses anmärkningsvärt att staten även kommandeår på detta område avser fördela anslaget utan rimligbefolkningshänsyn. bör därför förorda attregeringen påbörjar den aviseradeomfördelningen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om befolkningshänsyn vid den slutliga fördelningen avlänsstyrelseanslaget .
mot · GK02Bo304 · 1996-10-07 00:00:00 — växer snabbast i . Befolkningen har ökatmed och inget annat län kan uppvisa ensådan expansion.En sådan utveckling har naturligtvis i de flesta avseenden varit positiv förlänet men behovet av regional samhällsplanering ökar i takt med tillväxten.Vid de nyckeltalsjämförelser som är gjorda över länens ärendestatistik1994/95 visas att ligger på fjärde plats vad gäller överklagadebygglov. Det är ett exempel som visar att ärendemässigt är inte Hallandlängre något litet län utan ett medelstort.Vid fördelningen av länsanslagen ligger dock i slutet av listan.Ursprunget står att finna i den fördelningsnyckel som används för att fördelaanslagen. Nyckeln fastställdes för ett stort antal år sedan och har sedanräknats upp procentuellt. Vid den senare uppräkningen har ingen hänsyntagits till den förändrade befolkningsutvecklingen.Enligt budgetpropositionen erhåller ett anslag på54,vilket motsvarar per invånare. En jämförelse kanexempelvis göras med län som erhåller ett anslag på 61,915 miljonerkr vilket innebär per invånare.Detta exempel visar att utvecklingen sprungit ifrån den ursprungligafördelningsnyckeln, och denna bör arbetas om till dagens förhållanden. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ändra fördelningsnyckeln i länsanslagen.
mot · GK02Bo306 · 1996-10-07 00:00:00 — Fördelning av anslag till länsstyrelser Jag har tidigare i motioner till påpekat att anslagentill länsstyrelserna inte fördelas efter principer som tarhänsyn till dagens situation. Av tidigarebehandling av ärendet har jag uppfattat att regeringenförberett revidering av fördelningsprinciperna. Det har dockinte resulterat i några ändringar i den nu lagdabudgetpropositionen. Regeringen har inte haft mod attföreslå sådan omfördelning av anslagen till länsstyrelsernasom de flesta utomstående iakttagare torde uppfatta somrimlig.Som riksdagsledamot för känner jag givetvis ansvar för attbevaka mitt eget hemläns villkor. Det förvånar mig att iJönköpings län kommer först på 15:e plats när det gäller anslagets storlektrots att länet kommer på sjätte plats om man tar hänsyn till folkmängd, ytaoch antal företag. Det är enligt min mening självklart, att ett läns ytstorlek,dess folkmängd och dess näringslivsstruktur har betydelse för desslänsstyrelses resurser.Det är lätt att uppfatta regeringens förslag om anslaget till länsstyrelsernasom uttryck för slentrian. Man kan tro att regeringens personal helt enkeltutgått från tidigare anslag och - utan att snegla på huruvida verkligheten ilänen förändrats - föreslagit procentuella förändringar i förhållande tillbesparingskrav och eventuell kompensation för resultat av löneförhandlingar.I mina tidigare motioner i detta ärende har jag föreslagit, att skallbegära att regeringen redovisar efter vilka principer anslagen tilllänsstyrelserna fördelas. Först efter en sådan redovisning kan man bedömaom det är befogat med en annan "rangordning" för anslagens storlek än vadsom motiveras av länens folkmängd, yta och antal företag. Någon sådanredovisning har - såvitt jag uppfattat det - inte lämnats. bör nuinte nöja sig med besked om att "något är på gång" utan begära att regeringenomgående redovisar hur man kommit fram till de anslagsbelopp sompresenteras i budgeten. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en redovisning av efter vilka principeranslagen till länsstyrelserna fördelas.
mot · GK02Bo401 · 1996-10-07 00:00:00 — Den statliga detaljregleringen av olika verksamheter harunder i stort sett avvecklats. Dock kvarstårfortfarande regleringen av yrkesmässig bostadsförmedling.Den av kommerskollegium fastställda taxan innebär att förmedlaren intefår ta ut större arvode än för en lägenhet eller för ett rum.Anledningen till förordningen har varit att "den bostadssökande inte skallutnyttjas för ekonomisk ". Motiveringen är tvivelaktig, den förutsätteratt den bostadssökande inte själv kan ansvara för sina beslut och att någotnormalt affärsmässigt förhållande inte skulle föreligga i dessa sammanhang.Denna förmyndarmentalitet från statens sida har upphört i de flesta andrasammanhang, och statlig prisreglering förekommer inte längre i liknandesammanhang.Den gällande taxan har varit oförändrad och den innebär idagatt seriösa förmedlare kan verka, ersättningen blir för låg.Förmedlingsverksamheten blir därför antingen "svart" eller obefintlig, i bådafallen till men för de lägenhetssökande. En sund konkurrens motverkas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förordningen 78/313 bör upphävas.
mot · GK02Bo403 · 1996-10-07 00:00:00 — Det räcker i princip att ha tillgång till ett telefonnummer föratt öppna och driva privat bostadsförmedling. Sombostadsförmedlare har man rätt att ta ut upp till 1 200 kronori förskott. Förmedlas ingen lägenhet åt den som betaltavgiften eller om den sökande lämnar kön ärbostadsförmedlaren skyldig att återlämna avgiften. Enligt lagskall varje förmedlare ha ett särskilt klientmedelskonto föratt kunna skilja mellan depositionsavgifter och företagetsövriga ekonomi. Många förmedlare struntar i detta.Många skojareDet finns seriösa bostadsförmedlare - men också oseriösa.Branschen tycks locka till sig mängder av skojare. En av demdömdes vid till ettårs fängelse för att ha lurat av 1 800 personer sammanlagt2,. Den dömde är redan skyldigkronofogden ca 3,5 miljoner kronor.Flertalet oseriösa bostadsförmedlare är småhandlare i ekobrott. Icke destomindre drabbas tusentals bostadssökande av svårigheten att få tillbakadepositionsavgiften när förmedlandet inte fungerar.Enligt en artikel i är "fifflet blandhyresförmedlarna lågt prioriterat bland både beslutsfattare ochbrottsbekämpare". Och när DN-medarbetare tog kontakt med politiker,tjänstemän, polis och åklagare svarade de flesta att det inte var "deras bord".Oklar departementshemvistDet tycks även vara oklart i vilket departement det oseriösabostadsförmedlandet hör hemma. Enligt hänvisarJustitiedepartementet till och viceversa.Hos polis och åklagare konstaterar man att bostadsförmedlingsfifflet"endast leder till bötesstraff". Och när det ligger nära 8 000 anmälningar påhög hos förstår man att dettaförmedlingsfiffel och dessa bedrägerier är lågprioriterade.Bedrägerirotelns chef säger till : "När man inte hinner utreda brott i straffskalan då ska man inte föra upp bötesbrott. "Rop på ordning och redaMängden av outredda anmälningar säger åtskilligt om bristenpå resurser hos polis och åklagare. ropar fifflandeti förmedlingsbranschen på striktare ordning i ansvarsfrågoroch någon form av kontroll.Vad gör ? Som motionär ställer jag frågan närmast tillvederbörande riksdagsutskott, ett eller flera? I nämnda DN svarar enföreträdare för att han följt de privata bostadsförmedlarnasverksamhet . Hans omdöme återges i tre ord: "Verksamheten ärgenomrutten. "Det kan konstateras att reglerna för bostadsförmedling är få och tydliga.Men om knappt ingen ser till att dessa regler efterföljs och att granskningenav anmälda brott mot reglerna sätts på undantag, då bör rimligen någontinggöras.Riksdagen kan och bör se till att något effektfullt blir gjort. Det bör såledesbli en hemställan till regeringen i syfte att åstadkomma en allmänt seriösprivat bostadsförmedling i landet och därmed göra det tryggare förbostadssökande att anlita privata bostadsförmedlingar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet att åtgärder för att bekämpa fifflet och ekobrottsligheten ibostadsförmedlingsbranschen.
mot · GK02Bo404 · 1996-10-07 00:00:00 — Vårt historiska arkivmaterial, husförhörslängder,mantalslängder, båtsmansrullor etc. hänvisar till socknensbyar för att ange en geografisk bestämning för människor,hus och gårdar. För forskare är byabegreppet väsentligt föridentifiering av släkter som i generationer stannat kvar ellerflyttat inom eller utom en socken. , i modern tid, hänvisar man till byar då resultaten videxempelvis släktforskning och speciellt hembygdsforskning redovisas. Bynhar varit kärnan i folklivet, och är så fortfarande, då man betraktar historien.Byn är också viktig då det gäller att förstå hur vårt samhälle byggts upp ochutvecklats.Genom att fastigheter förvärvas med ägande över byagränserna kommerskatteregler, lantmäteriförordningar, rekommendationer från lantbruks-nämnder etc. att påverka de historiska byagränserna. Dessa ritas helt enkeltom varje gång en fastighetsreglering sker över en byagräns och därigenomslår man sönder byarna.En byggnad, som legat i en by, kan , ilantmäteriets datorer, hamna i en grannby. För släkt och hembygdsforskningkommer detta att ställa till problem eftersom man plötsligt inte hittar vare sighus eller folk där de skall vara, trots att huset ligger på samma koordinatersom tidigare och inte är flyttat.Det är hög tid att värna om byarna och dess gränser. En kulturskatt, en delav vår historia, är på väg att suddas ut. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändrade regler vidfastighetsförvärv så att gamla byanamn behålls intakta.
mot · GK02Bo406 · 1996-10-07 00:00:00 — 1991 ändrades fastighetsbildningslagen bl a så att det pålandsbygden skall vara möjligt att bilda bostadsfastighetersom kan inrymma mark för viss näringsverksamhet ellerhobbyverksamhet i form av t ex mindre djurhållning ellerodling utan att vara klassade som jordbruksfastigheter.Denna möjlighet att bilda relativt stora "tomter" (fastigheter) pålandsbygden kan i och för sig vara positiv för miljön eftersom det bl a kanbidra till att hålla landskapet öppet. Men om fastighetsbildningen sker inomområde med strandskydd kan effekten bli den motsatta.Enligt gällande praxis anses det att gränsen för en avstyckad tomt ocksåutgör gräns för allemansrätten, inte minst inom strandskyddsområden. Omdet då bildas en stor fastighet för bostadsändamål inom strandskyddsområdeinnebär det att allemansrätten utsläcks där även om själva bostaden skullevara belägen utanför strandskyddet. Är sedan väl avstyckningen gjord kandet vara svårt att hindra att ytterligare byggnader uppförs inom strandskydds-området på den stora tomten.Detta tänkte man på redan då antog ändringarna i fastighets-bildningslagen 1990 (prop. 1989/90:151 s. 22-23, 1990/91:BoU3). Proposi-tionen anger att gällande praxis bör behållas men att det i undantagsfall kanaccepteras en större bostadsfastighet inom ett strandskyddsområde. Proposi-tionen anger också: "Om en fastighet tillförs annan mark inom strand-skyddsområde än tomtmark, bör det med hänsyn till de allemansrättsligaintressena av förrättningshandlingarna framgå vilken mark som användseller får användas som tomt. "Detta uttalande har inte följts upp med någon ändring av lagtexten, och dethar medfört att i praktiken inga tomtavgränsningar görs utan hela den storabostadsfastigheten kommer att utgöra allemansrättsligt stängt område.I naturvårdslagen finns en bestämmelse (16 a §):- - -skall länsstyrelsenbestämma i vilken utsträckning mark får tas i anspråk som tomt- - - Enliknande formulering bör införas i fastighetsbildningslagen så att fastighets-bildningsmyndigheten redan vid fastighetsbildningen kan bestämma vilkendel av fastigheten som får tas i anspråk som tomt. Självklart skall en sådanmöjlighet finnas generellt vid fastighetsbildningen, inte enbart inom strand-skyddsområden. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fastighetsbildning inom strandskyddsområde.