ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02L315 · 1996-10-07 00:00:00 — Översyn av förmånsrättslagen (FRL) och lönegarantilagen (LGL) har försämringar skett av löneskyddet förarbetstagare vid bolagskonkurser genom ändringar i FRL ochLGL.Detta har fått till följd att arbetstagare gått miste om innestående löne-fordringar, uppsägningslön och semesterersättning genom en maximigräns på100 för lönegarantimedel.Dessutom har bristerna som gäller vid förmånsrätt minskats till tre månaderoch endast av anställningstiden hos bola-get/konkursgäldenären räknas.Även rätten till lönegarantimedel för sparad semesterlön har dragits ned tillatt bara gälla för det intjänandeår under vilket bolaget försattes i konkurssamt intjänandeåret före. Detta har fått till följd att de anställda tar ut sinsparade semester när bolaget börjar få dåligt med pengar och därvid försäm-ras bolagets ekonomi ytterligare.Den korta tidsfristen enligt 12 § FRL har medfört attkonkursförfarande måste inledas när bolaget dröjer med att utgelön till arbetstagarna. Därmed har det blivit helt omöjligt att bevilja anståndmed betalningen av lönefordran, även om det skulle finnas stor möjlighet attbolaget skulle klara den ekonomiska situationen.Den maximigräns som finns i 7 § LGL på tycks alldeles förlåg. Den leder till att en arbetstagare måste frånträda sin anställning och intekan få ut sin lagliga uppsägningstid enligt lag (1982:80) om anställnings-skydd.Detta är svåra frågor för både anställda och företagare. En utredning behö-ver tillsättas som belyser hur en ändring av lagstiftningen kan förbättravillkoren för anställda vid konkurser. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillsätta en utredning för att se över lagstiftningen i syfte attförbättra villkoren för anställda vid konkurser.
mot · GK02L402 · 1996-10-07 00:00:00 — Mor- och farföräldrars umgängesrätt med barnbarn Enligt 6 kap. 15 § (FB) är det barnetsvårdnadshavare som har ett ansvar för att barnets behov avumgänge såväl med en förälder som inte har vårdnaden, sommed annan som står barnet särskilt nära (exempelvis mor-och farföräldrar), så långt som möjligt tillgodoses. Motsättersig barnets vårdnadshavare det umgänge som begärs avnågon annan än en förälder beslutar domstol på talan avsocialnämnden i frågan efter vad som är bäst för barnet. Vidbedömningen skall domstolen bl.a. ta hänsyn till barnets viljamed beaktande av barnets ålder och mognad.Det har tidigare motionerats i om mor- och farföräldrarsumgängesrätt. Motionerna avslogs med motiveringen att det ärvårdnadshavaren som skall se till att det är vårdnadshavaren som skalluppmuntra barnet att träffa inte bara den förälder som inte har vårdnaden utanockså andra närstående. Det är barnets intresse som är utgångspunkten ochinte t.ex. mor- och farföräldrarnas.Jag delar åsikten att man skall utgå från barnets bästa, men om barnetaldrig eller mycket sällan fått träffa sina mor/farföräldrar kan det vara svårtför såväl vårdnadshavare som barn att avgöra vilken kontakt som kan skapas.Andra hinder finns också vilket följande fallbeskrivning hämtad ur ett brevjag fått visar:Min dotter avled 1989 i cancer och efterlämnade make och två barn 1985 och1987. Under hennes långa sjukdomstid hjälpte jag naturligtvis till mycketmed barnen och fick jag nedsättning av mintjänst för att kunna hjälpa till.Förhållandet var gott med min dotters man och föräldrar ochhans syskon och föräldrar. De hjälpte också till under denna svåra tid.Något år efter min dotters död träffade hennes man en annan kvinna, ochdet tyckte vi var väldigt fint att det kunde bli en "hel" familj igen. Deflyttadetill annan ort. Men: Efter det vi träffats i deras hem på äldsta barnets6-årsdag1991 har vi inte fått träffa dem alls!Enligt socialnämndens bedömning anses det "på orimligt attbarnen inte får träffa sin mormor och andra släktingar" (mannens systrar medfamiljer får inte heller träffa dem). Och jag begär inte umgänge mer än någragånger . Men nämnden vill inte gå vidare till domstolen med hänsyn tillsambons hot att lämna familjen om jag får träffa barnen och att umgänge kan"uppfattas som uppenbar kränkning av familjens suveränitet".Med hänsyn till ovanstående fall och andra som kommit tillmin kännedom anser jag att det behövs en lagändring så attmor/farföräldrar skall kunna vända sig till domstol för att fåsin sak prövad. Att gå via socialnämnden är uppenbarligeningen lösning på problemet. Jag styrks i den uppfattningenav att det enligt de uppgifter jag har tillgängliga inte hänt atten socialnämnd väckt talan om sådan umgängesrätt trots attproblemet finns. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om sådan ändring i 6 kap. 15 § attmor- och farföräldrar ges talerätt i mål om umgänge med barnet.
mot · GK02L405 · 1996-10-07 00:00:00 — Umgängesrätt för mor- och farföräldrar I finns ingen lagstadgad rätt för mor-/farföräldrar attträffa sina barnbarn, något som finns i en del andra länder. fall föräldrarna vägrar att låta barnen träffa sina mor-/farföräldrar kan dessa gå till socialnämnden i kommunensom ska försöka få fram en överenskommelse. Vid tvist ärdet upp till socialnämnden att hänskjuta frågan till domstol.Enligt min uppfattning är denna ordning inte tillfredsställande. Jag menaratt familjen och släkten bör få en starkare roll. Barn har behov av att träffasina nära släktingar likaväl som att mor-/farföräldrar vill träffa sina barnbarnåtminstone . Enligt har vårdnadshavarenett ansvar för att de behoven tillgodoses. Tvister uppstår i allmänhet vidskilsmässor/dödsfall och ny familjebildning, situationer som i sig kan varapåfrestande för barnet. Mor-/farföräldrar bör ha rätten till domstolsprövningav umgängesrätten med sina barnbarn. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om mor-/farföräldrars rätt till domstolsprövning av umgängesrättenmed sina barnbarn.
mot · GK02L406 · 1996-10-07 00:00:00 — En makes död är för de allra flesta en svår tid, fylld av sorgoch saknad. Tillvaron blir inte densamma och trygghetenåterfinns oftast i det som byggts upp tillsammans: familjen,hemmet och den sparade slanten att ha . Att idenna situation plötsligt konfronteras med en okänd arvingekan vara uppslitande.Enligt svensk lag ärver ett barn sin döde förälder direkt om inte barnet äränkans bröstarvinge. Ett undantag finns. Änkan kan sitta kvar i orubbat boom tillgångarna endast uppgår till fyra basbelopp. Detta är det enda skyddhon har. Om änkan misstänker att faderskapet är felaktigt har hon småmöjligheter att väcka talan.I de fall modern var gift vid barnets födelse ska mannen i äktenskapet ansesvara far till barnet. Detta kallas för faderskapspresumtion. I 3 kap. 1 § andrastycket FB finns bestämmelser om under vilka förutsättningar arvsberättigadefter mannen kan väcka talan om att mannen inte är far till barnet omfaderskapet fastställts genom presumtion. En viktig förutsättning är attmannen inte varaktigt sammanbott med barnet och inte heller efter barnetsfödelse bekräftat att barnet är hans. Om dessa villkor är uppfyllda får blandannat den avlidnes maka och var och en som jämte eller näst efter barnet ärberättigad till arv efter mannen väcka talan om att mannen inte är far tillbarnet.Är faderskapet fastslaget genom dom gäller andra regler. Enligt 1 kap. 3 §FB ska faderskapet fastställas genom dom om det är utrett att mannen haftsamlag med barnets mor under tid då barnet kan vara avlat och det medhänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats avhonom. Av lagen framgår inte vem som kan begära resning av dom omfaderskap men det är högst troligt att änkan inte har någon talerätt.Osäkerhet i den här frågan kan alltså uppstå i följande fall: När manneninom ett äktenskap fått ett barn som han antingen bekräftat vara hans efterdess födelse eller varaktigt bott tillsammans med samt det fallet attfaderskapet fastställts genom dom. En änka har i dessa situationer småmöjligheter att ifrågasätta ett faderskap och få det prövat. Hon har ingentalerätt.Det är otillfredsställande att reglerna på detta område inte fullt ut följtsamhällsutvecklingen. Antalet separationer har ökat ,cirka 40 000 barn berörs av föräldrarnas separation.Familjer splittras och nya bildas. Både änkan och den avlidnes barn skullevinna på att reglerna på det området ses över. Många konflikter och mycketonödig oro kan härigenom undvikas. Denna fråga bör därför utredas så attalla parters trygghet och rättssäkerhet kan tillgodoses. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att utreda arvsfrågorna så att alla parters trygghet ochrättssäkerhet kan tillgodoses.
mot · GK02L408 · 1996-10-07 00:00:00 — Barns rätt till uppväxt i den egna familjen och släkten I den händelse att ett minderårigt barn mister båda sinaföräldrar är det i allmänhetens uppfattning självklart att mor-och farföräldrar, de avlidna föräldrarnas syskon eller någonannan familjemedlem ges möjlighet att få vårdnaden ombarnet.I verkligheten är detta alls inte självklart. Många exempel har redovisats dåbarn istället genom de sociala myndigheternas försorg har placerats ifosterhem hos för dem totalt okända människor, detta trots att barnen haft enfamilje- och släktkrets som velat och kunnat ta hand om dem.Ett barn måste tillförsäkras rätten till sin släkt och familj, till sina socialaoch genetiska rötter, i händelse av att barnet skulle mista sina föräldrar.Mormor och morfar, eller farmor och farfar, kan trots den många gångerstora åldersskillnaden, betyda att släkt- och familjebanden inte byts utanstärks, och att barnet tillförsäkras sin historia och sitt biologiska ochsocialaarv. En moster eller en farbror kan bevara minnet av den avlidne föräldernoch stå för kontinuitet.Naturligtvis måste släktkretsens rättmätiga krav på vårdnaden begränsas påsamma sätt som föräldrarätten får träda tillbaka, när det är helt uppenbart attföräldrarna inte är kapabla att svara upp till sitt föräldraansvar. Menriksdagen bör uttala att normalt sett bör vårdnaden om barn som mist sinaföräldrar ges till någon i familje- eller släktkretsen. En modell som nämnts idetta sammanhang är att samla barnets släktkrets och ge dem möjlighet, stödoch tid att samtala igenom den lösning som barnet och släktkretsen anserbäst, och sedan presentera den för de sociala myndigheterna. Om inga tungtvägande skäl kan anföras mot släktkretsens lösning bör de socialamyndigheterna ge vårdnaden till de eller dem som föreslagits. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vårdnaden om barn som mist sina föräldrar normalt skall gestill någon i barnets familje- och släktkrets.
mot · GK02L409 · 1996-10-07 00:00:00 — Insemination regleras i lagen (1984:1140) om insemination.Av lagen framgår att insemination med sperma från donatorfår utföras endast vid allmänna sjukhus under överinseendeav läkare med specialistkompetens i gynekologi ochobstetrik. Läkaren väljer lämplig spermagivare och uppgifterom denne skall antecknas i en särskild journal som skallbevaras . Det finns alltså möjlighet för barnet attfå veta sina rötter vid sökandet av identitet, vidsläktforskning och frågor om ärftliga sjukdomar.Vid privata inseminationer kringgås lagen av såväl barnlösa makar somkvinnor som vill vara ensamförälder. Trots att donatorn är känd blev det vidett uppmärksammat mål i avslag och pojken förblirfaderlös. Ärendet skall nu prövas i hovrätten.Enligt artikel 7 punkt 1 har barnet rätt så långt det ärmöjligt att få vetskap om sina föräldrar och bli vårdat av dem. Trots att denprivata donatorn är känd fastställs inte faderskapet i domstol.Skall faderskap fastställas genom dom, skall enligt 1 kap. 5 § föräldra-balken rätten förklara en man vara fader, om det är utrett att han har haftsamlag med barnets moder då barnet kan vara avlat och detmed hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats avhonom.Vad som skall gälla när avtal gjorts med en man för att få tillgång tillsperma för befruktning privat är inte klart utsagt i lag. Den juridisk-tekniskainnebörden av ordet samlag är mycket oklar. Enligt min mening måste detjämställas med samlag när en man frivilligt överlämnar sperma. Donatorngör det med vetskap om att sperman skall användas till att avla barn som hanär den genetiska fadern till.Sedan lagen om insemination kom har insikten om rötternasbetydelse ökat och viljan att uppfylla barns rättigheter enligt barn-konventionen. Därför behövs en översyn av inseminationslagstiftningen ochen klar definition på samlag i samband med avlande av barn. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en översyn av inseminationslagstiftningen.
mot · GK02L410 · 1996-10-07 00:00:00 — Enligt lagtexten 11 kap. Om god man och förvaltare 4 § stårföljande:Om någon på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillståndeller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sinegendom eller sörja för sin person, skall rätten, om det behövs, besluta attanordna godmanskap för honom eller henne. Ett sådant beslut får intemeddelas utan samtycke av den för vilken godmanskap skall anordnas, ominte den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas.I medierna riktas kritik av skilda slag mot gode män ochexempel finns på hur gode män har avvecklat gamlamänniskors hem utan att ta kontakt med de anhöriga.Skräckexempel finns när anhöriga blivit uppringda av en godman först när avvecklingen varit ett faktum och då för atthämta t ex en matta som testamenterats till den anhörige.Om den gamla eller gamle själv kan säga hur hon eller han vill ha detuppstår givetvis inga problem. När huvudmannen däremot kanförstå vad saken gäller, är det den gode mannen som får ta ställning i fråganom eventuell avveckling.I regler för gode män står:Om huvudmannen inte kan lämna sitt samtycke, ska de närmaste anhörigasyttrande bifogas. Om det inte finns nära anhöriga t.ex. föräldrar, barn, makeeller sambo, ska uppgift om andra anhöriga, t.ex. syskonbarn, somhuvudmannen har hållit kontakt med lämnas till överförmyndaren somsedan avgör om även dessa skall få yttra sig i frågan.Att avveckla en människas hem är ett stort ingrepp i personens privatliv.Det handlar inte bara om ett kontrakt som ska sägas upp utan också om kärating som stått för minnen, trygghet, sorg och glädje. mannen börbeakta allt detta när huvudmannens lägenhet ska avvecklas.Det finns ingen möjlighet att i förväg registrera vemman skulle vilja ha som god man den dag den mentala hälsangör att vi inte ens klarar av att berätta det.Försäkringskassan skulle på ett enkelt sätt kunna registrera önskemål omgod man för dem som så önskar och på detta sätt trygga den ovissa ålder-domen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till förändringar av god man-institutet i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02L411 · 1996-10-07 00:00:00 — Översyn av lagen om sambors gemensamma hem fick vi en lag somreglerade ogifta sambors inbördes förhållanden. ansågs denna lag inte längre vara tillräcklig och1987 var det dags för riksdag att fatta beslut om enreviderad lag som kallades sambors gemensamma hem.Den då beslutade lagen innebar en viss förstärkning av rätten för en samboatt efter behovs- och skälighetsprövning överta den gemensamma bostadendå ett samboförhållande upphör och då inget avtal är skrivet eller iförekommande fall vid dödsfall inget testamente finnes. Det infördes ocksåen regel om rätt för sambo att överta bohag som ingår i det gemensammahemmet och som förvärvats för gemensamt bruk. I händelse av dödsfallbegränsade man det dock till två gånger det vid dödsfallet gällandebasbeloppet.Lagen har gällt och att det finns brister i denna lag vittnasom från många håll. Människor har invaggats i en falsk känsla av trygghet ioch med att det fanns en lag. Flertalet samboförhållanden saknar avtal om deinbördes ekonomiska förhållandena och hur man skall gå tillväga vid eneventuell separation. Den part som under samlevnaden stått för de dagligahushållsutgifterna kan inte hävda äganderätt till kapitalvaror, gemensamtinköpt bil t ex, som står skriven på andra parten och blir på detta sättmissgynnad.Vid dödsfall har den dödes arvingar rätt till den avlidnes del och denöverlevande sambon kan i många fall drabbas mycket hårt. Många gångerhänder det också att en sambo testamenterar sin kvarlåtenskap till den andresambons barn, alltså "sambostyvbarn", som då hamnar i arvsskatteklass 2,medan egna barn hamnar i arvsskatteklass ett. Detta har ansetts synnerligenorättvist och har som ärende vandrat hela vägen i rättsmaskineriet. HD togbeslutet , så någon förändring i detta avseende kan inte ske förrän lagenändras. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av sambolagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arvsreglerna.
mot · GK02L412 · 1996-10-07 00:00:00 — Mor- och farföräldrars vårdnadsrätt I de fall en ensamstående förälder går bort är det mednuvarande lagstiftning inte självfallet att vårdnaden ombarnet tillfaller mor- eller farföräldrarna. I stället vidtar ettomfattande och upprörandeutredningsförfarande, som i många fall resulterat i att barnet istället hamnat i fosterhem.Huvudregeln bör naturligtvis vara att man i första hand överlämnarvårdnaden till villiga mor- eller farföräldrar, som ju har en naturlig kopplingtill barnet. Endast i undantagsfall där särskilda skäl föreligger börhuvudregeln frångås. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om mor- och farföräldrarollen.
mot · GK02L413 · 1996-10-07 00:00:00 — Makar som valt mannens efternamn som gemensamtefternamn vid äktenskapets ingående och önskar ansöka omatt få byta efternamn till det släktnamn som makens ellermakans mor tidigare bar måste få släktskapet styrktgenom utdrag ur folkbokföringen. Vidare skall namnet haburits i rakt nedstigande led inom de senaste 75-80 åren.Den andre maken ansöker därefter om namnbyte hosskattemyndigheten.Detta är tillräckligt för ett byte.Då det gäller ett ännu äldre släktnamn krävs dessutom samtycke från allasom bär eller burit släktnamnet. Då eventuella barn får namnet genom enansökan utan samtycke från alla som bär eller har burit släktnamnet bör ävenmaka respektive make få anta släktnamnet automatiskt. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om byte av efternamn.
mot · GK02L414 · 1996-10-07 00:00:00 — finns en partnerskapslag förhomosexuella på . Därmed har fyra av fem nordiskaländer infört partnerskapslagar.Partnerskapslagen på skiljer sig från den i främst genom attden isländska lagen ger möjlighet för partnerna att utöva gemensam vårdnadom barn som den ena partnern är biologisk förälder till. Som första land ivärlden har alltså infört en lagstiftning som tillåter styvbarnsadoptionför homosexuella.Det isländska beslutet att tillåta styvbarnsadoption har gjort det än merangeläget att göra en översyn av den svenska lagstiftningen på området. Förreller senare kommer en homosexuell barnfamilj att flytta från tillSverige. Kommer svenska myndigheter då att erkänna de båda vuxna somrättsliga föräldrar till barnet, eller kommer att splittra en sådanfamiljgenom att vägra erkänna det gemensamma föräldraskapet?Homosexuella föräldrar har funnits . Det blir också allt vanligareatt barn föds in i och växer upp i homosexuella familjer. Enligt beräkningargjorda av och , forskare vid psykologiskainstitutionen vid , torde ungefär 40 000 barn i ha en eller två homosexuella föräldrar. Ett antal av dessa barn har endasten rättslig förälder på grund av att svensk lagstiftning inte accepterarstyvbarnsadoption inom homosexuella familjer. Man kan fråga sig om dennaordning verkligen är till barnets bästa.Det finns många fördomar om homosexuella som föräldrar. Den empiriskaforskning som görs har emellertid ännu inte visat på något annat än att barntill homosexuella har ungefär samma uppväxtvillkor och mår lika bra sombarn till heterosexuella.Fördomarna om homosexuella som föräldrar används i vissa fall somargument för att inte ge homosexuella möjlighet till styvbarnsadoption.Enligt vår uppfattning är det dock oacceptabelt om fördomar mot ensamhällsgrupp används som förevändning för att behandla denna samhälls-grupp sämre. Det vore inte rimligt att använda förekomsten av fördomar mott.ex. svarta eller muslimer som förevändning för ett generellt förbud mot attsvarta eller muslimer skulle få adoptera styvbarn.Vi talar ofta om barnens rättigheter och trygghet. Barn till homosexuellaföräldrar finns i dagens samhälle, de blir varken fler eller färre för att viskriver denna motion. Det konsekventa vore därför att ge dessa barn lika rätttill de föräldrar, de betraktar som sina, på samma villkor som andra barn ivårt samhälle.Regeringen bör därför ges i uppdrag att återkomma till med ettlagförslag som möjliggör för personer som har ingått partnerskap attgemensamt ha vårdnad om ett barn som har ena partnern till biologiskförälder. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att den återkommer med ettlagförslag om styvbarnsadoption för homosexuella par.
mot · GK02L415 · 1996-10-07 00:00:00 — Debatten om homosexuellas situation i samhället pendlarmellan behovet av förstärkt skydd för homosexuella somgrupp och strävan att steg för steg åstadkomma förändringar ilagstiftningen som ger homosexuella lika rättigheter somheterosexuella till ett fullgott liv. Man kan ha olikauppfattningar om hur detta åstadkoms. Lagförslaget omregistrerat partnerskap som beslutade om 1994 ärett bra exempel.Nu borde tiden vara mogen för ännu ett jämlikhetssteg, och ett förslag omhomosexuellas rätt att adoptera barn borde kunna föreläggas riksdagen.Adoption är, till skillnad från "normal" barnalstring, ingen villkorslösrättighet för någon utan presumtiva adoptivföräldrar underkastas en striktprövning.Det är svårt att se vilka hinder som kan anföras för att inte ocksåhomosexuella skulle kunna underkastas samma prövning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag som syftar till atthomosexuella skall få rätt att adoptera barn.