mot · GK02A706 · 1996-10-07 00:00:00 — Lagen mot etnisk diskriminering i arbetslivet är var sjätte invånare i invandrare ellerinvandrarbarn. Det är ett faktum att vårt land är enmångkulturell nation. har mycket att vinna på att denya svenskarna med sin utbildningsbakgrund, sinaarbetslivserfarenheter och språkkunskaper integreras iarbetslivet.Invandrarna har likartad utbildningsnivå som den svenska. Bland deinvandrare som kommit till har dubbelt såmånga eftergymnasial utbildning som motsvarande åldersgrupp i den svenskabefolkningen.På uppdrag av Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) harStatistiska centralbyrån (SCB) och universitet (CEIFO) frågat över 1000 afrikaner,araber, latinamerikaner och polacker om deras erfarenhet av diskriminering iSverige. De intervjuade har bl.a. svarat på frågor som gäller om de anser attde på grund av sitt ursprung inte fått de arbeten de varit meriterade för.På frågan om den intervjuade på grund av sinutländska bakgrund inte fått ett jobb han eller hon sökt och hade tillräckligakvalifikationer för svarade ja.Vistelselängden i eller medborgarskap, svenskt eller annat, visarinte särskilt starka samband med den upplevda diskrimineringen. Att varasvensk medborgare innebär alltså inte att man upplever sig mindrediskriminerad.Även om det handlar om upplevd diskriminering och inte nödvändigtvisalltid om en faktisk sådan talar siffrorna sitt tydliga språk. DO menar att detbehövs skärpt lagstiftning. DO pekar också på att andra åtgärder behövervidtas, inte minst för att skapa kunskap om den viktiga kompetens sompersoner med annan bakgrund kan tillföra en arbetsplats.För att invandrare skall få en reell möjlighet att visa sin duglighet måsteförebyggande åtgärder sättas in, t.ex. genom att chefer och arbetsledandepersonal får utbildning och information.Resultatet av undersökningen visar att det är graden av svenskhet somavgör ett anställningsbeslut. Språkproblem fungerar tyvärr som hinder för attfå ett arbete. Grundläggande kunskaper i svenska är som regel enförutsättning för ett arbete i såväl offentlig som privat sektor. Krav pågrundläggande kunskaper i svenska måste då kunna ställas. Det är närarbetsgivare på andra grunder sorterar bort invandrare som det blir fel. I vissafall bedöms invandrares kompetens efter en annan måttstock än svenskarnas.Den 1 juli 1994 infördes lagen mot etnisk diskriminering (1994:134).Redan 1989 utarbetade dåvarande DO ett förslag till en lag mot etniskdiskriminering i arbetslivet. Regeringen tillsatte en utredning som lade framett mer urvattnat lagförslag. Detta förslag lades till grund för denlagstiftningsom beslutade om 1994. med nuvarande lagstiftningtorde det stå klart att denna inte fungerar tillfredsställande.I proposition 1995/96:222 sidan 7.45 aviserade regeringen en översyn avlagen. I höstens budgetproposition 1996/97:1 utgiftsområde 8 Invandrare ochflyktingar har ambitionen på området sänkts. Det talas inte längre om översynutan om utvärdering.Bristerna i nuvarande lagstiftning är kända och DO har i skildasammanhang pekat på problemen och definierat hur lagen kan förbättras. Vadsom nu krävs är en regelrätt utredning. Denna bör tillsättas så snabbt sommöjligt.Det är rimligt att lagen föreskriver att en arbetsgivare över huvud taget intefår låta sig styras av etniska faktorer. Om en arbetsgivare kan beslås med attalls ta etniska hänsyn skall det följaktligen kunna leda till påföljd.Utgångspunkt för lagen måste vara att alla människor i vårt land ska bemötasoch behandlas helt utan hänsyn till ras, hudfärg, nationellt eller etnisktursprung eller trosbekännelse. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning om lagen mot etniskdiskriminering i syfte att förbättra lagen i enlighet med vad i motionenanförts.