mot · GJ02A23 · 1996-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:162 EG:s arbetstidsdirektiv EG:s arbetstidsdirektiv är i första hand ett skyddsdirektiv.Det innehåller föreskrifter om minimikrav för att garanterahälsa och säkerhet för arbetstagarna. Det antogs med stöd avartikel 118a i vilket bl a föreskrivs att direktiv skall antasmed minimikrav för att främja förbättringar, särskilt inomarbetsmiljöområdet, i syfte att åstadkomma ett ökat skydd förarbetstagarnas hälsa och säkerhet. Det framgår klart ochentydigt att det handlar om minimikrav och attmedlemsländerna har att genomföra dessa minimikrav.Regeringen redovisar i sin proposition att Storbritannienifrågasatt om den rättsliga grunden för direktivet är korrekt.Vi väljer att tolka detta som en ren historieskrivning och intesom att regeringen avser att lyfta fram som ettföregångsland när det gäller att bryta mot minimikrav somantagits för att främja arbetsmiljön.Regeringen anser att den svenska arbetstidslagen kombinerad med annanskyddslagstiftning ger samma skydd som EG-direktivet. Regeringen föreslårdärför enbart att rätten att träffa kollektivavtal och dispenser givna avArbetarskyddsstyrelsen begränsas så att de ej innebär att regler med ett lägreskyddsvärde skall tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av EG-direktivet.Vi menar att den svenska lagstiftningen inte ger samma skydd som EG-direktivet när det gäller begränsning av veckoarbetstiden, dygnsvila ochrätten till omplacering vid nattarbete. Vi saknar också reglering avhemarbete.Detta innebär att fr. o. m. kommer att brytamot EG-direktivet i de fall en majoritet stödjer regeringens proposition.Sverige och kommer att vara de två länder som vägrar attinföra minimiregler inom arbetsmiljöområdet.Regeringens metod förgenomförande av EG-direktivetRegeringen menar att den svenska arbetstidslagenkombinerad med annan skyddslagstiftning ger samma skyddsom EG-direktivet. Regeringen hänvisar till arbetsmiljölagenoch ibland förarbeten till arbetsmiljölagen samtArbetarskyddsstyrelsens föreskrifter. Lägger man ihop dessalagar, deras förarbeten och vissa föreskrifter skulle manenligt regeringen få ett likvärdigt skydd.Enligt vår uppfattning är det viktigt att de regler som styr det svenskaarbetslivet skall vara enkla och tydliga och framgå av lagtexten. Det är interimligt att enskilda arbetsgivare eller enskilda arbetstagare skall behövakänna till förarbeten eller slå i flera lagar kombinerade med olika föreskrifternär de skall ta reda på vad som gäller i arbetstidsfrågan.Metoden är felaktig och dessutom otydlig och svårbegriplig och kommeratt bädda för en rad långvariga och infekterade EG-rättsliga efterspel. Enligtvår mening bör direktivets minimikrav ses över på nytt och genomuttryckliga regler införlivas i svensk lagstiftning.Regeringen hänvisar till att skall återkomma i fråganvarför arbetstidslagen i princip kan kvarstå oförändrad i väntan på en totalöversyn.Vi konstaterar att endast två och en halv månad återstår av utredningstidenoch att kommittén ännu inte återkommit till EG-direktivet, somarbetet med en eventuell arbetstidsreform inte konkretiserats. Vi har svårt attförstå hur kommittén med den begränsade tidsramen skall kunna återkommatill EG-direktivet. Vi menar också att tekniken att införa en lagförändring(som inte täcker EG-direktivets minimikrav) som enbart skall gälla temporärti avvaktan på en ny lagstiftning är en dålig teknik. Det undergräver respektenför lagen och måste verka minst sagt förvirrande för dem som skall tillämpalagen.GenomförandetArbetstidslagens regler är i stort dispositiva dvs de kanavtalas bort, och på samtliga arbetsmarknadssektorer harparterna träffat kollektivavtal om arbetstidens förläggningsom i större eller mindre grad avviker från lagen. Regeringenanvänder detta som intäkt för att det räcker med en regel omatt kollektivavtalen inte får underskrida EG-direktivetsminimikrav. Det innebär att de som finns på enarbetsplats som inte har kollektivavtal inte omfattas av EG-direktivet enligt lagen. Den arbetsgivare som sökervägledning i lagen om begränsningar hittar ingen vägledning.Trots det är han eller hon enligt skyldig attfölja direktivet. Den anställde omfattas inte av direktivetenligt svensk lag men väl enligt EG.Enligt regeringen finns det en möjlighet att genomföra direktivet genom attarbetsmarknadens parter fastställer de nödvändiga bestämmelserna. För attdetta ska gälla krävs heltäckande avtal eller s k allmängiltigförklarade avtal,vilket saknas i . Regeringen lägger också stor vikt vid att det skallfinnas utrymme att genomföra arbetstidsdirektivet genom kollektivavtal somslutits med avvikelse från arbetstidslagstiftningen.Naturligtvis kan även en arbetstidslag som innehåller minimikrav enligtEG anpassas via kollektivavtal enligt direktivets egna bestämmelser.Möjligheten att behålla flexibiliteten i kollektivavtalen begränsas inte av attdirektivet tas in i lagstiftningen.Den juridiska tillämpningenVi delar Arbetsdomstolens, , Sverigesadvokatsamfunds och Hovrätten för att metoden att hänvisa direkt till direktivetsregler kommer att skapa oklarheter och problem vidtillämpningen. Konsekvenserna av förslaget kan bli atthuvudansvaret för rättstillämpningen inte längre medsäkerhet kommer att ligga hos svenska domstolar ochmyndigheter eftersom domstolarna i många fall kommer attbli tvungna att begära tolkningsbesked från EG-domstolen.Begränsning avveckoarbetstidenEG-direktivets huvudregel säger att den samladeveckoarbetstiden får uppgå till högst (inkl övertid) och att veckoarbetstiden fårgenomsnittsberäknas . Den svenskalagstiftningen medger ett högre arbetstidsuttag under sammaperiod. Enligt svensk lagstiftning kan ordinarie arbetstid ochmaximalt utnyttjande av övertid tas uttill , dvs mer, vilket motsvarar en ochen halv arbetsvecka - en väsentlig skillnad.Att regeringen vägrar att lyfta in 48 timmarsbegränsningen i arbetstids-lagen beror enligt propositionen på att svensk lagstiftning innehåller ensträngare restriktion sett över året och att EG-direktivet under vissa omstän-digheter tillåter avvikelser från beräkningsperioden. Regeringens argumen-tation innebär att EG-direktivets möjlighet till avvikelser görs till norm ochatt skyddet mot ett högt koncentrerat övertidsuttag ej tillåts få genomslag isvensk lagstiftning. Det innebär att grundprincipen att EG-direktivet i förstahand skall vara ett skydd för löntagarna sätts ur spel, allt för att bibehållamöjligheten till ett högre, mer koncentrerat övertidsuttag.Vi menar att EG-direktivets regel om maximalt arbetstidsuttag på 48timmar (inkl övertid) ska införlivas i arbetstidslagen. Införlivandet ska skemed bibehållet svenskt arbetstidsbegrepp och med en beräkningsgrund påmaximalt . Avvikelser från denna regel skall endast kunna görasi kollektivavtal eller genom dispens från Arbetarskyddsstyrelsen och enbartpå de grunder som direktivet anger.EG-direktivets minimikrav på att motverka ett högt koncentrerat övertids-uttag kan inte kringgås genom att hänvisa till att på andra områdenhar högre krav. Det varken uppväger eller motiverar att skall brytamot minimikravet på veckoarbetstid, något som regeringen på sid 26 ipropositionen medger att man gör.DygnsvilaEGdirektivet föreskriver att arbetstagare skall erhålla 11timmars sammanhållen ledighet . Från bestämmelsen kan avvikelse göras delsför vissa yrkessektorer, dels av vissa skäl.Regeringen konstaterar att samma skydd erhålls om man tolkar förarbetettill arbetsmiljölagen och genom att tillsynsmyndigheterna kan ingripa om enarbetstagare inte får tillräcklig dygnsvila. Det förtjänar att påpekas att EG-rätten inte accepterar uttalanden i förarbeten som en godtagbar rättskälla närdet gäller införlivande av direktiv.Det krävs en bestämmelse om dygnsvila i arbetstidslagen. Avvikelse fråndenna bestämmelse kan sedan göras i kollektivavtal eller genom dispensenligt bestämmelserna i artikel 17.1-2. Arbetstagarna skall vid sådanaavvikelser erhålla kompensationsledighet eller lämpligt skydd. Enligt våruppfattning skall EG-direktivets bestämmelse vara norm (lag) och rätten tillavvikelse skall var en avvikelse som kräver dispens eller kollektivavtal.Nattarbetets längdEnligt EG-direktivet får den normala arbetstiden inteöverstiga ett genomsnitt av . Begränsningens längd fastställs inte idirektivet utan får bestämmas av medlemsstaterna eftersamråd med arbetsmarknadens parter.Enligt vår mening krävs en tydlig lagregel om nattarbete och en regel omden valda metoden för genomsnittsberäkning. Vi delar LO:s uppfattning attvare sig anvisningar för tillsynsmyndigheter eller effektiviteten i tillsynen ärsådan att denna ordning kan anses likvärdig med en tydlig lagregel.Omplacering avnattarbetande till dagarbeteEG-direktivet föreskriver att nattarbetande, vilka harhälsoproblem som kan visas bero på nattarbete, om möjligtskall bli omplacerade till lämpligt dagarbete. Den svenskaförfattningen saknar en uttrycklig regel om rätt tillomplacering av nattarbetande till dagarbete. Regeringenhänvisar till att arbetsmiljölagen och arbetsgivarnasskyldighet sammantaget torde ge motsvarande rättighet.Återigen en mycket otydlig och krånglig väg att gå för att säkra denanställdes rättigheter. Regeringen hänvisar till andra lagar som i sin tur skalltolkas för att rättigheten skall framgå. Det krävs en klar och tydlig bestäm-melse i arbetstidslagen om rätten till omplacering enligt EG-direktivet.HemarbeteDen svenska lagstiftningen saknar regler för hemarbete,förutom 27 § i semesterlagen som ger rätt till särskildsemesterlön, men inte den minsta semesterledighet på fyraveckor som krävs enligt artikel 7 i direktivet. Enligtregeringen har arbetstidskommittén att återkomma medförslag på en ny lagstiftning som skall omfatta distansarbetedvs s k hemarbete. I avvaktan på detta föreslår regeringeninga förändringar trots att EG-direktivet omfattar hemarbete.Gruppen distansarbetande ökar år och det är ytterst otillfredsställan-de att hemarbetet är oreglerat. Vi kan dela uppfattningen att detkrävs utredningar om hur en lagstiftning skall se ut för att fånga bådeindividens och verksamhetens behov av flexibilitet när det gäller hemarbete.Vi kan också konstatera att övriga europeiska länder har införlivat hemarbetei sin lagstiftning genom införlivandet av EG-direktivets minimikrav. Detfinns inget som bevisar att hemarbete skulle vara mindre utbrett i dessaländer eller att EG-direktivets minimikrav omöjliggjort detta. I avvaktan påen utredning om reglering av hemarbete krävs att den svenska arbetstidslagenändras så att även hemarbete omfattas i enlighet med EG direktivetsminimikrav.SanktionerRegeringen föreslår en sanktion för de arbetsgivare sombryter mot 3 § arbetstidslagen på så sätt "att avtalet innebäratt regler med ett lägre skyddsvärde skall tillämpas förarbetstagarna än vad som följer av " ochatt de ska betala skadestånd för den förlust som uppkommitoch den kränkning som skett.Vi menar att förslaget är både oändamålsenligt och oskäligt för denenskilde arbetsgivaren och dennes rättsskydd. Sanktionen kan i detta fallådömas den enskilde arbetsgivaren. Denne ska alltså i sista hand avgöra omett enskilt kollektivavtal strider mot direktivet och om en konflikt föreliggertillämpa direktivet.Regeringens förslag innebär att arbetsgivaren hamnar i ett oskäligt kors-tryck från två normsystem. Å ena sidan kan arbetsgivaren bli ersättnings-skyldig enligt 54 § MBL för att han/hon bryter mot kollektivavtalets bestäm-melser om arbetstid. Å andra sidan kan han/hon bli ersättningsskyldig omhan/hon iakttar dessa stadganden (och det visar sig att tillämpningen stridermot direktivet).SammanfattningSammanfattningsvis anser vi att regeringen på flera viktigapunkter misslyckats med att lämna förslag till ett korrektgenomförande av EG:s arbetstidsdirektiv. Vi ställer ossockså avvisande till det tillvägagångssätt regeringen valteftersom det ej överensstämmer med EG-rätten. Det innebäratt de individuella rättigheter som ges genom direktivet intekommer att kunna tas i anspråk av den enskildearbetstagaren, i vart fall inte av alla arbetstagare, vilket enligtEG-domstolen är ett absolut krav. Dessutom avvisar viregeringens resonemang om att fördelar i ett rättssystemskulle uppväga bristande överensstämmelse med de enskildaminimikrav som uppställs i ett EG-direktiv. Vi anser att EG:sarbetstidsdirektiv måste genomföras via lagstiftning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om veckoarbetstiden,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om dygnsvila,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nattarbetets längd,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten till omplacering vid nattarbete,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om hemarbete.