mot · GK02Ub451 · 1996-10-07 00:00:00 — Högre utbildning och forskning Kunskap utgör grunden för kunskapssamhället och för ettsamhälle, som vill konkurrera med hög kompetens ochkvalificerade produkter i stället för med låga löner.Forskning definieras vanligen som ett metodiskt sökandeefter ny kunskap och utgör därför ett av kunskapssamhälletsfundament.Strävan efter att öka sin kunskap är också en av de saker som kännetecknarmänniskan. Under århundraden har hon drivits att öka sin kunskap om tingen,både för omedelbar nytta och av nyfikenhet på det som kanske inte direkt kanomsättas i praktik.En fri och kritisk forskning är en av förutsättningarna för ett öppetsamhälle. En viktig uppgift för forskningspolitiken är att slå vakt om det friakunskapssökandet och mångfald bland forskningsmiljöerna.Denna motion om högre utbildning och forskning har följande utgångs-punkter:- öka andelen medborgare med högskoleutbildning-- utveckla formerna för kvalificerat livslångt lärande-- åstadkomma en bättre koppling mellan högre utbildning och aktivforskning-- öka andelen forskarutbildade-- utveckla och förnya forskningen-- fördjupa kontakterna mellan forskningen och det omgivande samhället-- förbättra informationen om och tillämpningen av uppnåddaforskningsresultat.-Som ett viktigt steg för att förverkliga detta har Centerpartietsedan länge drivit kravet på en mer decentraliseradutbildnings- och forskningsstruktur. vill skapaett "decentraliserat kunskapssamhälle". Det innebär attmedvetet bygga upp en decentraliserad infrastruktur förkunskapsutveckling i hela landet. Det innebär också att tavara på möjligheterna att decentralisera makt och ansvargenom att hela befolkningen görs delaktig i det framväxandekunskapssamhället.För att skapa ett decentraliserat kunskapssamhälle måste kunskapslyftet:- nå hela folket, inte bara de redan kunskapsprivilegierade-- ske i hela landet, inte bara i några expansiva områden-- ske under hela livet, inte bara under någon period.-I denna motion ger vi vår syn på såväl budgetproposition1996/97:1 som forskningsproposition 1996/97:5.Forskningens frihet ochsamhällsrelevansI forskningspropositionen 1996/97:5 redovisas de allmännamål och riktlinjer, som regeringen föreslår för forskningen dekommande åren. De anger en forskningspolitisk bredd, som istort överensstämmer med värderingar. Denmycket starka betoning, som regeringen lägger vidforskningens nytta, ger dock grund för viss oro, om dentolkas alltför ensidigt.Ett viktigt skäl för att satsa på forskning är den tillväxt som kanförväntas uppkomma genom satsningarna. Därför är det självfallet viktigt, attforskningen är relevant för samhället. Å andra sidan är, som regeringenkonstaterar i propositionen, det svårt att avgöra vilken grundforskning, sompå sikt kommer att leda till tillämpbara resultat. En mångfald ikunskapssökandet ger större möjligheter att finna resultat som även kanomsättas i näringslivet och till bättre resultat än en kortsiktiginriktning endast på tillämpad forskning och omsättning av resultaten.Det är därför välkommet att regeringen i skälen för förslaget talar om nyttai vid mening. Vår bedömning är ändå, att betoningen av forskningens frihetborde stärkas något i riktlinjerna. Även för samhället relevant och nyttigforskning kan bedrivas under fria former. föreslår attriktlinjerna kompletteras med att Forskningen ska vara fri i formuleringen avproblem och valet av metod". Detta bör ges regeringen till känna.Decentralisering för kvalitetI propositionen konstateras att antalet studenter vid demindre och medelstora högskolorna redan är en fjärdedel avdet totala studentantalet, men får mindre än en åttondel avstatsanslaget för utbildning och forskning. De resurser, somidag finns avsatta för forskningsstödjande åtgärder, 168miljoner kronor, motsvarar endast av de totalafakultetsanslagen. Även med den av regeringen föreslagnaförstärkningen kommer resurserna att vara alltför små.Ibland anförs, som argument för att behålla den nuvarande ordningen, attforskningens kvalitet blir eftersatt om den sprids ut alltför mycket. Vi menaratt detta argument saknar underbyggnad och att det verkliga förhållandet ärprecis tvärtom, då man får fler forskningsmiljöer och en bättre vetenskapliganknytning i grundutbildningen. Vår åsikt stärks dessutom av deninternationella utvecklingen.Under 1960-talet bildades i många europeiska länder en rad nya universitet.Från att ha varit mer eller mindre provinsiella högskolor eller institututvecklades dessa till universitet med resurser för att bygga upp godaforskningsmiljöer och akademisk struktur. åtnjuter ettstort förtroende och har välrenommerad forskning och grundutbildning.Tyvärr har vi i inte lyckats åstadkomma någon motsvarandeutveckling. De högskolor som bildats och framåt har inte,undantaget, getts möjligheter att utvecklas på motsvarande sätt.Utvecklingen i många europeiska länder har gått före utvecklingen i Sverigenär det gäller att ta tillvara och utveckla den miljö som funnits vid de mindrehögskolorna.I andra länder i har man vågat satsa på utbyggnad av nya universitetdär alternativa och otraditionella metoder använts. Vi anser att måstelämna den litet inskränkta och provinsiella syn som fått dominerautvecklingen här hemma. Det har inneburit en konservativ återhållsamhet,som hållit tillbaka utvecklingen av ny kvalificerad forskning. Istället bör viinrikta oss på en "", med satsning på kvalitet, fördjupning ochforskning vid varje akademiskt lärosäte.Den erfarenhet som finns internationellt pekar entydigt i en riktning. som skapats har nått hög legitimitet, varit lyhörda församhällets behov, har hög status på grundutbildning och forskning ochgenom att skapa nya organisationsformer varit förnyare av det akademiskalivet samt bidragit till både regional och nationell tillväxt. Samma utvecklingbör kunna uppnås i Sverige.Huvudsakligt innehållÅtskilliga åtgärder som föreslås i regeringens proposition ärförslag som drivit . Det kraftigtutökade antalet fasta platser vid mindre och medelstorahögskolor förverkligar ett gammalt centerkrav pådecentraliserad utbildning. Fasta forskningsresurser tillmindre och medelstora högskolor är också välkommet. Detär i linje med vad vi har hävdat åtskilliga år. Kravet på nyauniversitet reste redan i partiprogrammet 1990.Vi välkomnar att regeringen nu föreslår åtgärder som gör detmöjligt för ett antal högskolor att bilda universitet innansekelskiftet.Ändå måste vår slutsats av detta bli att regeringens åtgärder inte räcker.Även om man ger de mindre och medelstora högskolorna fastaforskningsresurser är satsningen för liten och alltför koncentrerad till destörre högskolor som kan bli universitet . Inte minsthögskolorna i , , , , ,och hämmas i sin utveckling, när regeringeninte föreslår större resurser.Propositionen öppnar inte heller för examination i forskarutbildningen förde högskolor som har tillräckliga kvalifikationer utan att vara universitet. Vianser att regeringen skyndar alltför långsamt och försvårar utvecklingen avforskarutbildningen vid högskolorna.Fasta forskningsresurser tillmindre och medelstorahögskolorI stort sett alla är överens om att andelen av arbetskraftenmed högskoleutbildning måste öka. Den utbyggnad somskett av antalet högskoleplatser är intetillräcklig vad beträffar antalet och otillfredsställande när detgäller den geografiska spridningen. Vi kan konstatera att destörre universiteten i stort sett har vuxit klart i kvantitativatermer. Det måste nu vara en självklar prioritering att stärkade mindre och medelstora högskolornas roll i den nationellautbildningspolitiken genom ett ökat åtagande för forskning.Enhetligt högskolesystemFör är det angeläget att slå vakt om ett enhetligthögskolesystem. Därför avvisar vi tankar, som emellanåt försfram, om att de mindre högskolorna skall svara för kortareutbildningar, medan de större högskolorna och universitetensvarar för längre utbildningar och forskning. Enligt vårmening leder ett sådant resonemang till ett differentierathögskolesystem med ett A- och ett B-lag.Det ligger ett omistligt värde i att alla högskolor har förutsättningar att geutbildning och tillhandahålla kvalificerad forskning av nationell standard ochkvalitet. Bevarandet av ett nationellt högskolesystem är en förutsättning förhögkvalitativ forskning och utbildning och kompetensförsörjning i helalandet. Vi menar även att det ligger ett stort värde i att lyfta de minstahögskolorna och ge dessa större utbildningsåtaganden.ObalanserNär det gäller den högre utbildningen hamnade påefterkälken . varantalet studenter i i stort oförändrat. ökadeutbildningsvolymen i övriga . har emellertid en medveten utbyggnad skett avantalet utbildningsplatser. Dessa har under tioårsperiodenökat med drygt 50 procent.Enligt senaste OECD-statistik - "Education at a glance", utgiven i Paris1995 - var andelen studerande per åldersklass i eftergymnasiala studier år1992 högst i , ca, av ungdomarna i åldern deltog ieftergymnasiala studier. Andelen svenska ungdomar i åldern iuniversitetsstudier var ca 8 procent.Andelen med någon form av eftergymnasialutbildning varierar kraftigt mellan olika kommuner. Även mellanhögskoleorterna är skillnaden betydande. I har av allainnevånare en högskoleutbildning medan städer somSundsvall ligger under genomsnittet för riket, vilket uppgårtill 25 procent.Höj den nationellautbildningsnivånVi vet att där det finns goda möjligheter till studier ökarandelen av befolkningen med eftergymnasial utbildning.Högskolan är en viktigt motor i den regionala utvecklingenoch kommer att spela en stor roll för att höja den nationellautbildningsnivån. Att koncentrera resurser ytterligare till deidag redan stora universiteten bidrar inte till kunskapstillväxti hela landet. Som framgår av tabellen nedan är andelen avbefolkningen med eftergymnasial utbildning klart högre iuniversitetsregioner.Andelen personer med eftergymnasial utbildning i olika kommuner och iriket som helhet framgår av nedanstående tabell:Andel (%) av befolkningen i åldern med eftergymnasialutbildningKommunAndel (%) av befolkningen i åldern25-64 år med eftergymnasialutbildningHela riket25 %Karlstad30 %Örebro28 %Växjö29 %Östersund30 %Sundsvall24 %Härnösand27 %Göteborg32 %Stockholm39 %Malmö27 %Lund54 %Linköping35 %Umeå36 %Som framgår av tabellen är den generella utbildningsnivånklart högre på de orter där universitet och större högskoloretablerats.Kunskap och kompetens kommer att bli allt viktigare för att klara Sverigesinternationella konkurrenskraft och därmed vårt framtida välstånd. För dettamåste vi bl.a. öka antalet högskoleutbildade. Ett så pass omfattandekunskapslyft kan inte genomföras om inte antalet forskarutbildade ökar.Såväl näringslivets som universitetens och högskolornas behov avforskarutbildade måste kunna tillgodoses. Om detta skall kunna tillgodosesmåste enligt vår mening detta leda till att de mindre och medelstorahögskolorna ges ytterligare möjligheter till forskning och forskarutbildning.KvalitetssäkringFör att skapa förutsättningar för god utbildningskvalitet förstudenten oavsett var denne väljer att studera men också föratt utveckla forskningsmiljön och säkra tillgången till nyakompetenta forskare, krävs ett nära samband mellanutbildning och forskning. I gällande högskolelag stadgas attall högskoleutbildning skall vila på "vetenskaplig ellerkonstnärlig grund samt på beprövad erfarenhet". Vårbedömning är att detta innebär att i princip allhögskoleutbildning bör förmedlas av lärare som själva äraktiva forskare.De bästa förutsättningarna för att nå detta skapas av en infrastruktur, somunderlättar nära samverkan mellan utbildning och forskning. Enforskningsanknuten utbildning behöver förutom tillgång till aktuell forskningvia bibliotek, bokhandel och IT också forskande lärare. I den goda högskolanverkar den undervisande forskaren och den forskande läraren.Forskningsanknytning innebär också att studenter får tillfälle att komma ikontakt med en levande forskningsmiljö.Parallellt med utökningen av antalet utbildningsplatser vid de mindre ochmedelstora högskolorna måste en motsvarande utveckling avforskningsverksamheten ske. Detta för att kvalitetssäkra utbildningen genomen förstärkt koppling mellan utbildning och forskning och fler lärare somsjälva bedriver aktiv forskning.Våra förslag innebär även att kvaliteten i utbildningen och forskningen vidde nya högskolorna kan säkerställas. Det ligger ett omistligt värde i atttillskapa goda forskningsmiljöer med långsiktig finansiering vid de mindrehögskolorna. Fasta forskningsresurser underlättar vetenskaplig förankring ochett nära samband mellan grundutbildning och forskning. Därmed skapas godaförutsättningar för utvecklande av kvaliteten i utbildningen.De mindre och medelstorahögskolorna står för enviktig utvecklingspotentialCenterpartiet har genom överenskommelsen med regeringenom den s.k. tillväxtpropositionen (Prop. 1995/96:25 Enpolitik för arbete, trygghet och utveckling) stakat ut riktlin-jerna för ett kraftigt kunskapslyft för hela landet. Utbildninginom naturvetenskap och teknik skall prioriteras. Itillväxtpropositionen slogs fast att "utbyggnaden av denhögre utbildningen bör ske främst vid de mindre ochmedelstora högskolorna med särskild tyngd på Bergslagen,och Sundsvall-Härnösand-Östersund. Dessutom bören utbyggnad ske i sydöstra . "I och med överenskommelsen mellan och regeringen om dens.k. sysselsättningspropositionen har viktiga steg tagits, som följs upp ibudgeten. Högskolorna får 30 000 permanenta platser som avlöser detillfälliga utbildningsplatserna. Till detta skall också räknas 4 000 platser påSödertörn och 2 155 platser i N/T-utbildning med svuxa. Utbyggnaden skerfrån 1997 till . Drygt hälften av platserna går tillutbildningar som gäller naturvetenskap och teknik. Fördelningen av platsernainnebär att de stora universiteten får ökningar på och avserfrämst N/T-platser. De mindre och medelstora högskolorna får ökningar påmellan . Det innebär att 20 200 av platserna går till de mindreoch medelstora högskolorna. Därmed förverkligas ökningarna som utlovadesi tillväxtpropositionen. Bergslagen (, , , ),sydöstra (, /, ) och mellerstaNorrland () får nu kraftiga ökningar.Därutöver förverkligas ett centerkrav om att lyfta de minsta högskolorna,som ännu inte nått 3 000 permanenta platser, d v s , /,, , , /. Av propositionenframgår också att ska bli en självständig högskola undertreårsperioden.Inrättandet av en ny högskola i innebär att många nya platsertillförs regionen. Det måste ses i samband med att det redan finns ettuniversitet i och en högskola i . Den nya länsindelningen iSkåne innebär att ett mycket stort antal utbildningsplatser kommer att finnas isamma län. Detta måste beaktas i den fortsatta planeringen. Utvecklingen iMalmö ska koncentreras på att konsolidera den nya högskolans kvalitet ochintegration, inte ytterligare expansion. Detta bör ges regeringen till känna.De nya utbildningsplatserna inom naturvetenskap, miljö och teknik skallinriktas mot längre och fördjupade studier med sikte på kandidat-, magister-eller längre yrkesexamina. Denna typ av utbildning står för en relativtliten andel av utbildningsutbudet vid de mindre och särskilt vid de medelstorahögskolorna. Högskolorna i , , samtMitthögskolan bör samtliga ges möjlighet att expandera sinnaturvetenskapliga och tekniska utbildning ytterligare. Här bör särskilt prövasatt utveckla samarbetet med de tekniska högskolorna så att en större del avcivilingenjörsstudierna kan ske vid ovan nämnda högskolor samt andrahögskolor där sådant samarbete finns etablerat för att öka antalethögskolor med rätt att utfärda civilingenjörsexamen. Både vid och vid finns kapacitet att inrätta fyraårigacivilingenjörsutbildningar. En sådan utveckling skulle också ligga i linje medatt utveckla de teknisk- och naturvetenskapliga utbildningarna i de regionersom utpekades i tillväxtpropositionen. Dessa högskolor bör därför beredasmöjlighet att etablera civilingenjörsutbildningar. Detta bör ges regeringentillkänna.Utveckling avforskningsverksamhetenEtt ökad ansvar för forskning vid de mindre och medelstorahögskolorna handlar inte i första hand om rättvisa, även omsåväl resurserna för forskning som rättigheterna till forskningoch forskarutbildning är mycket begränsade. Istället handlardet om att samhället har behov av forskningstillväxt och attdenna bäst sker vid de mindre och medelstora högskolornasamt att det ligger ett omistligt kvalitativt värde i ett närasamband mellan utbildning och forskning. En mångfald avforskningsmiljöer och konkurrens mellan dessa bidrar ocksåtill utveckling av forskningen och därmed högre kvalitet.Aktiv forskning vid mindre och medelstora högskolor är också ett sätt attöka rekryteringen av forskare. Vi vet att det finns en geografisksnedrekrytering till forskarutbildningen . På grund av detta går Sverigemiste om många forskarbegåvningar. Ett mål för forskningspolitiken bör varaatt öka rekryteringen av forskarstuderande vid mindre och medelstorahögskolor. föreslår därför att följande mål fogas till deövergripande mål regeringen föreslår skall gälla för forskningen. Forskningenska bidra till utveckling i hela landet och främjas av en decentraliseradforskarutbildning. Detta bör ges regeringen till känna.I takt med att forskningsorganisationer byggs upp och förutsättningarna förhögkvalitativ forskning vid de mindre och medelstora högskolorna förbättrasbör forskningsresurserna successivt öka. En rimlig princip att sikta mot är attforskningsresurserna till högskolor med samma status ska motsvara sammastorlek i relation till antalet grundstuderande.Förstärkta resurser tillmindre och medelstorahögskolorCenterpartiet välkomnar en satsning på fastaforskningsresurser till mindre och medelstora högskolor.Som tidigare anförts anser vi dock att den gjorda satsningenbehöver förstärkas ytterligare. Vi föreslår därför attytterligare utöver regeringens förslaganvisas till forskning vid dessa högskolor för åren 1998 och1999.Vi avvisar dessutom regeringens förslag om att villkora den fortsattaförstärkningen av resurser med att ta statlig kontrollöver de s.k. löntagarfondsstiftelserna.En internationell högskolaför transport ochkommunikationUtöver de satsningar på mindre och medelstora högskolorsom föreslagits i motionen anser att entransport- och kommunikationssatsning vid iDalarna, som föreslagits i samarbete med universitetoch , är särskilt angelägen ochbör prioriteras under perioden.Centerpartiet anser att kommunikationsforskning är särskilt angelägen i entid då transporter och kommunikation förändras hastigt. Ambitionen att såvälöka den samlade kompetensen på kommunikationsforskningsområdet som atthöja grundutbildningens kvalitet är viktiga skäl för en sådan satsning. Ävenkonceptet med samverkan mellan mindre och medelstora högskolor och storaetablerade universitet, där högskolan får ökade resurser för forskning, är välvärt att uppmuntra. Vi stöder därför den satsning som föreslagits av de trehögskolorna och föreslår att medel avsätts för satsningen enligt denframställning som överlämnats till kommunikationsministern ochutbildningsministern den 18 oktober 1995.Remissinstanserna är till stor del positiva till satsningen. I remissvaren försäven andra synpunkter fram rörande antal doktorander ochsamverkansformer. Dessa frågeställningar bör föranleda en kontinuerligutvärdering av projektetProjektet bör till största delen finansieras med medel för sektorsforskninginom utgiftsområde 22, kommunikationer. För att bibehålla den enhetligafinansieringen av forskning bör fr.o.m. dessa resurseröverföras till . Regeringen bör återkomma medförslag till långsiktig finansiering av satsningen. Detta bör ges regeringentillkänna.Kvalificeringstrappa - enmodell för kvalitet ochfördjupning1992 års högskolereform innebar flera viktiga förändringarav den högre utbildningen i . Bland de mestbetydande inslagen i reformen framstår införandet av en exa-mensordning. Som generella examina finns dels doktors-respektive licentiatexamen i forskarutbildningen, delsmagister-, kandidat- och högskoleexamen för dengrundläggande högskoleutbildningen. Därutöver finnsspecifika yrkesexamina med drygt 40 olika inriktningar.Införandet av en examensordning resulterade i ett principgenombrott för demindre och medelstora högskolorna. En rutin för prövning av examensrätt harutvecklats som innebär att kriterier ställs upp för att erhållaexamensrättigheter. I första hand har denna princip tillämpats avseende rättenatt utfärda magisterexamen vid de mindre och medelstora högskolorna.Resultatet har blivit att dessa högskolor givits rätt att utfärda magisterexameni nästan samtliga de ämnen för vilka examensrätt sökts. Närmare 80examensrättigheter har utdelats till mindre och medelstora högskolor. Endasthögskolorna i , i /och i /Uddevallasaknar helt rätt att utdela magisterexamen. Genom särskildaprövning har rätt att utdela doktorsexamen. Detskedde i samband med övergången till stiftelseform och avsåg fyra ämnen.Vi finner det rimligt att ytterligare utveckla systemet med prövning avexamensrättigheter. Systemet ger stora frihetsgrader för det enskilda lärosätetatt efter lokal prioritering kvalificera sig för examensrättighet på allt högrenivåer. Vi vill utveckla en kvalificeringstrappa och klara kriterier för attmindre och medelstora högskolor också skall kunna utdela examina inomforskarutbildningen. En prövning av examensrätt i forskarutbildningen skallbygga på en bedömning av respektive högskolas möjlighet att uppfyllahögskolelagens mål för forskarutbildningen. Forskarutbildningen skall, utövervad som gäller för grundläggande högskoleutbildning, ge kunskaper ochfärdigheter som behövs för att självständigt kunna bedriva forskning.De mindre och medelstora högskolorna har möjlighet att inrätta profes-sorstjänster. I de fall då prövning av en ansökan att inrätta professurer gerpositivt resultat har högskolan därmed fått ett värdefullt kvitto på att denvetenskapliga miljön håller erforderlig nivå. Detta, tillsammans med denökade tillgång till kompetenta handledare som nya professurer innebär,skapar god grund för rätten att också examinera i forskarutbildningen.Vi förespråkar för samtliga universitet och högskolor en övergång till ettenhetligt anslag för grundutbildning och forskning. Anslaget differentierasmed nya principer för forskningsfinansiering som bygger på förslaget medhögskolornas kvalificeringstrappa.Genom ett enhetligt anslagssystem skapas förutsättningar för ett höjt ochsammanhållet basanslag för forskning, som helt enkelt följer av detutbildningsuppdrag lärosätet tilldelats. Det första trappsteget omfattar såledesall högskoleutbildning och alla högskolor. Detta medger ökade möjligheterför samtliga högskolor att bedriva forskning. Därmed uppnås högskolelagenskrav om nära samband mellan utbildning och forskning.I det andra trappsteget kompletteras basanslaget med ett tilläggsanslag. Dehögskolor som erhållit rätten att utfärda magisterexamen i ett ämne skall ävenha fasta forskningsanslag för det ämnesområdet. Examensrätt i fråga ommagisterexamen åtföljs med automatik av resurser för forskning ochforskarutbildning. För de ämnen där högskolorna saknar rätt tillmagisterexamen skall dessa även fortsättningsvis efter prövning kunnaerhålla magisterexamen och därmed tilläggsanslag. Resurserna ska ha sådanomfattning att de ger möjlighet att bygga upp kvalitet som ger underlag förprofessurer. Vi anser att resurser kopplade till magisternivå skall vara såtilltagna, att högskolan kan bygga upp en forskningsorganisation med sådanbredd och djup att det tredje trappsteget vartefter kan uppnås.Det tredje steget i vår kvalificeringstrappa innebär att de högskolor, somuppnått bredd och djup i utbildning och forskning, efter prövning avhögskoleverket, skall kunna erhålla examensrättigheter för licentiat- ochdoktorsexamen. Närmare kvalitativa och kvantitativa kriterier för detta börfastställas av . Kriterierna skall vara kända enligt sammaprincip som gäller för magisterexamen. En del i prövningen skall vara atthögskolan getts rätt att inrätta professur.