mot · GK02K12 · 1996-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:36 Den regionala samhällsorganisationen InledningSverige är en av äldsta stater och har varit enenhetsstat . I ett till ytan stort men glestbefolkat land har det varit naturligt att ge människorna påden lokala nivån ett stort ansvar för gemensammaangelägenheter. Även i det moderna spelar denkommunala självstyrelsen en betydelsefull roll och är en avgrunderna i det svenska statsskicket.Sedan mitten av 1800-talet har vi tre direktvalda politiska nivåer,, landstingen och kommunerna där ensam har rätten attstifta lagar. På den regionala nivån har vi först landstingen, ett direktvaltstyrelseorgan med sjukvårdsansvaret som det mest dominerande. Här finnsockså som statens förlängda arm ute i regionen.Idag finns av många skäl ett växande intresse för den regionala nivån i vårtland. En orsak är att den regionala strukturen visar upp en splittrad bild ochatt ansvarsförhållandena delvis är oklara. En annan orsak är den geografiskaindelningen som medför problem i vissa delar av landet. Ett gränsöver-skridande samarbete både nationellt och internationellt växer fram på skildaområden och med olika aktörer. För den statliga verksamheten gäller att fleramyndigheter överger länen som indelningsgrund. Mot den här bakgrunden ärdet inte så underligt att diskussionen om behovet av samordning ochsamverkan på regional nivå kommit i förgrunden.Utgångspunkter för detfortsatta utvecklingsarbetetErfarenheten har lärt oss att förslag om förändringar i vårsamhällsorganisation måste bygga på en bred lokal ochregional förankring. Problem, synpunkter och önskemål iolika delar av landet måste fångas upp. Det är inte meningenatt byråkrater i ska sitta och rikta kartor som intehar gehör i de olika regionerna. Att hitta vägar för att ökamedborgarnas möjligheter till inflytande är kanske en av deviktigaste framtidsfrågorna. Att slå vakt om vårademokratiska värden är att skapa ett samhälle som präglas avgemenskap, omtanke och öppenhet. Ett samhälle där allamänniskor får komma till tals och känna delaktighet.Ansvarsfördelningen mellan kommunerna, regionerna och staten måstebygga på subsidiaritetsprincipen där frågorna hanteras så nära människornasom möjligt och där de också kan skötas mest effektivt. Det är naturligtvisinte självklart att de nuvarande länen i alla lägen är lämpliga som geografiskgrund för de regionala uppgifterna som det är värdefullt att detpositiva i dagens indelning tas till vara. Det gäller att finna en indelning somhar förankring bland medborgarna men också förutsättningar att mobiliseraregionens egna resurser mot gemensamma mål.Försöket i KalmarI den föreliggande propositionen skriver regeringen underallmänna överväganden avsnittet 5.2 Starkare demokratiskförankring: Enligt regeringens mening bör nu ytterligare åtgärder vidtagas för att gemedborgarna vidgade möjligheter att utöva ett inflytande över den regionalasamhällsverksamheten..... Huvudsyftet med denna försöksverksamhet är attutveckla former för en bättre demokratisk förankring av det regionalautvecklingsansvaret.Detta låter bra. Men vid närmare analys av propositionenfinner man att dessa skrivningar om starkare demokratiskförankring i första hand är tillämpliga vad gällerförsöksverksamheten i och på . På Gotlandinnebär förslaget att medborgarna omgående ges möjlighetatt utöva inflytande över den regionalasamhällsverksamheten genom att det direktvaldakommunfullmäktige tar över ansvaret. I är tidpunktenangiven till , dvs efter allmänna val 1998,vilket innebär att man även där ger medborgarna en reellmöjlighet att utöva ett inflytande över den regionalasamhällsverksamheten. I fråga om län däremot avserman att ända fram behålla en organisation medregionförbund, det som är en temporär övergångslösning iSkåne.Motiven till att man i snabbt går från regionförbund över till att detdirektvalda nya /regionfullmäktige är uppenbara och välmotiverade. Det handlar om att medborgarna ska ges vidgade möjligheter attpåverka. Möjligheten för medborgarna att påverka en samhällsfråga avtar omman bygger upp indirekta valorganisationer. Det är därför som försöks-verksamheten i län inte står i harmoni med de fina och vällovligasyften som regeringen framhåller under allmänna överväganden.I samband med att inom i länliksom styrelsen för i län den 21 mars 1996lämnade synpunkter till regeringen i form av ett underlag för eventuell för-söksverksamhet i län framförde vi kristdemokrater i särskilt yttrandevissa farhågor runt demokratifrågorna i den skissade försöksverksamheten. Idet särskilda yttrandet skrev vi:Denna del där demokratiargumenten lyfts fram för att överföra uppgifter frånstaten/till ett nytt regionalt organ har enligt vår mening "fallitbort" när man nu tar del av uppföljande PM gällande försöksverksamheten.Om det endast handlar om att "skapa förändringsbenägenhet, uppmuntradjärvhet och vilja att pröva nya lösningar" så kan man säkert lösa det inomden ansvarsfördelning som finns mellan länsstyrelse, landsting ochkommuner. Regionberedningens förslag syftade till en fördjupad demokratiskförankring. På den punkten finns dock inga konkreta förslag i föreliggandematerial. Det måste lösas i den fortsatta dialogen. Medborgarinflytandet ochden demokratiska påverkansmöjligheten måste öka för att vi långsiktigt skallkunna motivera en överföring av uppgifter till ett nytt offentligrättsligtorgan.När vi nu börjar se konturerna av detta nya regionala organför län, dels via propositionen och dels via deuppgifter som framkommer vad gäller representativiteten iden styrelse som ska leda arbetet i det regionala organet,besannas den oro som tidigare framförts. Om förslagetgenomförs och ges den representativitet som dagensförhållanden ger innebär det att nästan var femte (18,9procent) länsinnevånare i län kommer att saknaordinarie representant i styrelsen för det regionala organet iKalmar län.Detta är helt oacceptabelt. Det står också i direkt strid mot propositionensskrivningar om starkare demokratisk förankring. Resultatet så som det nuvisar sig vad gäller län kan inte anses stå i överensstämmelse medviljan att ge medborgarna vidgade möjligheter att utöva inflytande över denregionala samhällsverksamheten. Vissa partier kommer att ges vidgademöjligheter, men inte medborgarna i gemen. Vissa medborgare, nästan enfemtedel, kommer dessutom att ges mindre möjligheter att påverka denregionala samhällsverksamheten. Demokratin försämras jämfört mednuvarande läge.Till detta ska läggas att när kommuner och landsting för över vissaverksamheter till ett regionförbund övertar förbundet hela ansvaret förverksamheten. Detta innebär att de organ, som har demokratisk förankringoch är direkt valda av medborgarna i allmänna val, kommunfullmäktige i de12 kommunerna och , förlorar makt och inflytandesamtidigt som det indirekt valda organet ges rätten att fatta beslut. Närdessutom flera partier med denna konstruktion riskerar att inte erhålla någotinflytande i den styrelse som kommer att ha ansvaret för verksamheten,innebär försöket i län ett steg tillbaka vad gäller demokrati ochmedborgarinflytande. Skillnaden mellan län och län äruppenbara. I kommer man vid allmänna val 1998 att som medborgarekunna påverka sammansättningen av de förtroendevalda som ska ha ansvaretför den regionala samhällsverksamheten. I län föreslår propositionenatt man ska leva vidare ytterligare en mandatperiod med indirekta val till ettkommunalförbund, med alla de demokratiproblem som detta för med sig. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utgångspunkter för det fortsatta utvecklingsarbetet när det gällerden regionala samhällsorganisationen,2. att avslår den del som avser län i proposition1996/97:36 Den regionala samhällsorganisationen.