mot · GJ02A24 · 1996-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:163 Europeiska företagsråd Införlivande av EG-direktivEG-direktivens syfte är att närma medlemsstaternasindividuella lagstiftningar till varandra för att därigenomfrämja den inre marknadens funktion samt att genomtillämpande av minimiregler undanröja möjligheten förenskilda medlemsstater att tillägna sig ohemulakonkurrensfördelar. Karaktären av miniminivåer gör attdirektiven naturligtvis lämnar utrymme för enskildamedlemsstater att gå längre än vad direktiven föreskriver,och det är inte ovanligt - i synnerhet i fall - attnationell lagstiftning på grund av sin merlångtgående karaktär inte påverkas av ett direktivsinförlivande.Sveriges ofta omfattande regelverk ger goda möjligheter att så långtmöjligt införliva direktiven sådana de är utformade och att i rimligutsträckning utnyttja de undantag som medges. Det är moderaternasuppfattning att denna princip bör vara vägledande i varje införlivandeprocesspå det arbetsmarknadspolitiska området. Att tillföra den svenska lagenbestämmelser som överskrider den yttre ram direktiven föreskriver motverkarsyftet att uppnå en mer homogen rättstillämpning. I flertalet fall innebär detdärutöver att de facto ålägger sig självt onödiga komparativakonkurrensnackdelar som försvårar bekämpningen av arbetslösheten.Likväl har regeringen sedan medlemskap vid fleratillfällen visat prov på en politisk klåfingrighet som går stick i stäv meddenna princip. Vi beklagar detta.Regeringens förslag -allmäntDet kan anföras att direktiven, genom ovan beskrivna syften,fyller en central funktion för den inre marknadensutveckling. Utan dessa skulle förutsättningarna att fullt uttillvarata den inre marknadens möjligheter begränsasbetänkligt. Detta är en allmän beskrivning av direktivensvärde. Det finns emellertid också exempel på direktiv varsbetydelse för den inre marknadens funktionssätt måste ansesförsumbar eller rentav negativ.I proposition 1995/96:163 föreslås en lag om europeiska företagsråd,vilket införlivar rådets direktiv /45/EG. Direktivet om europeiskaföretagsråd är enligt vårt förmenande just ett sådant direktiv vars möjligheteratt nämnvärt påverka den inre marknaden i en positiv riktning rimligen kanifrågasättas, i synnerhet mot bakgrund av att ett direktiv trots allt måsteframstå som relevant i sitt sammanhang.För det aktuella direktivet är det ovedersägligen den europeiskaarbetsmarknaden som utgör referensram, en arbetsmarknad märkt avmassarbetslöshet. Relevanta åtgärder, framför allt på nationell nivå, ärsålunda de som möjliggör tillskapandet av nya arbetstillfällen. Direktiv somdirekt eller indirekt undanröjer hinder för den inre marknadens utveckling äri det avseendet relevanta. Direktiv som belastar företagande med nya regleroch kostnader, utöver dem som är berättigade utifrån grundläggande hänsyntill arbetstagares hälsa och säkerhet, är det inte.Hänsyn till arbetstagares ställning på arbetsmarknaden används emellertidofta som primära motiv för direktiv och förslag som går utöver direktivensyttre ramar också när de sysselsättningsfrämjande inslagen saknas. Yttersthandlar det här om ett vaktslående om de fackliga organisationernassärställning. Det är slående hur ofta hänvisningar till svensk rättstradition påarbetsmarknadens område bär detta signum.Av förslag med innebörden att företagen påläggs ytterligare regler ochkostnader kan vi svårligen dra någon annan slutsats än att dagens trögheterpå arbetsmarknaden förstärks, till förfång för alla dem som ställtsutanför densamma. En långsiktigt hållbar bekämpning av arbetslöshetenförutsätter tvärtom betydande förändringar av arbetsmarknadens struktureroch institutioner i riktning mot en större flexibilitet. Regel- ochskattesystemen måste anpassas på ett sätt som gör det enklare för nya ochbefintliga företag att växa. Allt färre gör en annan bedömning än denna,också i Sverige.Opåkallade tilläggVi beklagar att regeringen emellertid tycks värdera destrukturella problemens betydelse för obalanserna påarbetsmarknaden annorlunda. På annat sätt kan vi inte tolkadet aktuella förslaget, som i flera avseenden går längre änvad som förestavas i direktivet.Oaktat det faktum att dylika påbyggnader skapar opåkallade diskrepansermellan olika medlemsstater, med de konsekvenser vi tidigare berört, leder ettdylikt förfarande till att verksamheten vid alla de företag som direkt ellerindirekt berörs av lagen belastas av ytterligare regler och kostnader. Iställetför färre regler och sänkta kostnader, utgångspunkten för de strukturellaförändringar som arbetsmarknaden är i så stort behov av, bidrar regeringengenom sitt förslag till att befästa och förstärka trögheterna. Så skapas inteförutsättningar för nya arbetstillfällen.Oviljan från regeringens sida att utnyttja direktivets möjlighet att göraundantag för handelsflottan utgör exempel på dessa opåkallade avsteg.Denna möjlighet utnyttjades inte heller vid införandet av det s.k.överlåtelsedirektivet och kritiserades också då av . Vår kritikkvarstår, med hänvisning till att de aktuella reglerna skaparkonkurrensnackdelar för svensk sjöfartsnäring.Exempel på förslag som direkt går utöver den yttre ram direktivetföreskriver återfinns också. Så anser regeringen t.ex. det påkallat att iställetför ett sammanträde föreskriva två sammanträden, något som heltsaknar motsvarighet i direktivet och som tycks ha sin bakgrund i en önskanfrån de fackliga organisationerna om bättre möjligheter för koncernfackligtsamarbete på företagens bekostnad. Med motiveringen att större företagsrådmöjliggör bättre representation föreslår regeringen därutöver att råden, i defall proportionalitetsregeln aktualiseras vid utseende av ledamöter, görsstörre än nödvändigt. Vi ser för vår del inga skäl för detta.Vi önskar också anföra kritik mot regeringens förslag om en i förhållandetill direktivet begränsad tystnadsplikt. Genom att ge lagen en annanutformning än den som återfinns i direktivets artikel 8 kan svenska företageller företagsgrupper tvingas lämna ut uppgifter som kan hemlighållas avutländska konkurrenter och deras dotterföretag i bör de fackliga organisationerna inte få driva skadeståndstalan föregen del. Mot bakgrund av att den aktuella fackliga organisationen kanskerepresenterar endast ett fåtal av de anställda är det synnerligen olämpligt attlagen utformas så att fåtalet kan representera majoriteten av arbetstagarna.Det senare för oss slutligen in på kollektivavtalens betydelse för hur deanställdas representanter till förhandlingsdelegation och företagsråd utses. Vibedömer det som olämpligt att rätten att utse dessa främst är knuten till denstörsta kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen, eller den störstaarbetstagarorganisationen i de fall arbetsgivaren inte är bunden avkollektivavtal, också när denna endast representerar ett fåtal av de anställda. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om opåkallade tillägg till EG-direktivet 94/45.