mot · GK02Jo912 · 1996-10-07 00:00:00 — Såväl jakten som sådan på dykänder ovan odlingsgränsenoch på renbetesfjällen som tiden för densamma hardiskuterats i olika sammanhang. De änder det handlar om äralfågel, svärta, sjöorre, vigg och knipa. Men även bergandoch salskrake finns i området och såvälungfåglar som honor är svåra att skilja från de andra arterna.De två sista återfinns i Artdatabankens rödlistaderyggradsdjur under hotkategori 4 hänsynskrävande.I bilagor till utvärdering av småviltjakten, som ,och sammanställt, finns diskussioner runt en delarter som påverkas av jakten som den bedrivs . I bilaga 3.14 finnsdykändernas situation. Efter samtal med författaren, fil , harvi givits möjlighet att använda texten, som förkortats och omarbetats.Änderna påverkas indirektav tillgången på smågnagareEn viktig populationsreglerande faktor för småvilt ovanodlingsgränsen är tillgången på smågnagare såsomfjällämmel, gråsiding. Under ett gnagarår med rik tillgång påsmågnagare under häckningstid inriktas rovdjurens,predatorernas, födosök helt på de lättfångade smågnagarna.Predatorerna i området är rödräv, fjällräv och olika rovfåglar.Detta innebär att häckningarna lyckas för många änder. Hosalfågeln kan mer än dubbelt så många kullar kläckas undergnagarår som under mellanliggande icke-gnagarår. Under ettgnagarår föds dessutom stora kullar hos rovdjuren, medanreproduktionen kan utebli under icke-gnagarår, med påföljdatt rovdjurstrycket kan bli mycket stort under efterföljandegnagarfattiga år. Detta varierande tryck kan också påverkaripornas reproduktion. Småviltjakt under icke-gnagarår, närpopulationerna av ripa kan vara uttunnade, skulle i högregrad kunna locka till jakt på dykänder.Jakt i ett häckningsområdeunder reproduktionenDen möjliga tiden för andfåglarnas reproduktion ovanträdgränsen är kort. Den är anpassad till den tillgängligaperioden mellan islossning och isläggning, som dessutomkan variera avsevärt mellan åren beroende på om våren ärtidig eller sen. På har noterades nykläcktaungar av alfågel . Kullar av sjöorre och bergand kanuppträda så mycket som än alfågeln.Få observationer finns över de aktuella dykandungarnas ålder vidflygkunnighet. För sjöorren finns uppgift . Alfåglar ifångenskap blev flygga . ungar anges i litteraturen bliflygfärdiga först , knipans efter 8. Detta innebär att mångaungfåglar blir flygkunniga först och att jakt under nuvarandeförhållanden i stor utsträckning kan bedrivas på ej flygkunniga ungar.De häckande alfågelhonorna, liksom också honor av de andra dykand-arterna, börjar inte sin ruggning av vingpennorna förrän ungarna nått en vissstorlek. Under den tiden kan honorna inte flyga. De är fortfarande kvar ihäckningsområdet. Detta innebär att både färdigruggade honor och ungar kanbli flygkunniga , vilket torde vara en viktigbiologisk anpassning. Honorna har en viktig uppgift i att leda ungkullar tillvatten med god tillgång på föda sedan ungarna blivit flygfärdiga.Hanar av alfågel lämnar häckningssjöarna efter att ha hävdat nödvändigahäckningsrevir före ungarnas kläckning. De ruggar på ett tidigare stadium änhonorna i andra, okända, områden. Hanar av sjöorre ruggar vingpennor viddanska kuster och tidigt . Gamla hanar uppsökeröversomrande ungfåglar, sådana som är för unga för att häcka, i danskavatten . Även gamla hanar av svärtauppsöker översomrande ungfåglar i danska vatten under juli-augusti.Jakt på alfågel, sjöorre, svärta, vigg och knipa infaller mellan den 25augusti och ovan trädgränsen. Det innebär att jakt i storutsträckning bedrivs på ej flygkunniga ungfåglar och honor. De flestasmåviltsjägare uppges vara mest aktiva 25/8-3/9, d.v.s. början avjaktsäsongen. Dessa arter, i synnerhet alfågeln, som kan närma sig av rennyfikenhet, kan - med sin exponerade förekomst på öppna och gärna småvatten - drabbas hårt av ansvarslös jakt. Såväl alfågeln som sjöorren ärovanliga som häckfågel i Sverige.Det finns inga regler avseende jakt på arter inom den aktuelladykandgruppen. I flera avseenden avviker dessa dykänders beteende frånsimänderna. Vid störning söker sig ej flygkunniga fåglar ut till det djupastepartiet i ett vatten, där de genom dykning har störst möjligheter attundkomma sina naturliga fiender medan simänder drar sig in i vegetationen.Dykändernas beteende underlättar jakten för jägaren i mindre vatten.Även oljeutsläpp drabbardessa arter hårt Alfågel, svärta och sjöorre har sina vinterkvarter i områdensom är speciellt utsatta för oljeutsläpp. Antalet sådanaminskar tyvärr inte och har antalet fåglarsom dödats av oljan kunnat räknas i 100 000-tals. Eftersomoljedöden är störst ute till havs är antalet som dör betydligtstörre än vad som framgår av antalet ilandflutna fåglar. Deflesta fåglar sjunker. dog som exempel26 000 alfåglar utmed Gotlands kuster.Ta bort jakten på dykänderovan odlingsgränsenI och med den fria småviltsjakten ovan skogsodlingsgränsenfinns numer betydligt fler jägare i området än tidigare.Eftersom jakten på dykänder anpassats till ripjakten,d.v.s. till hönsfåglar som har helt avvikande ekologi ochbeteende, så kan denna jakt med ett utökat jakttryck fåmycket negativa effekter på en dykandgrupp, vars arterdessutom är utsatta för andra hot som oljan i sinavinterkvarter.Det är svårt att skilja ungfåglar och honor av dykänderna åt. Risken äruppenbar att rödlistade arter som bergand och salskrake skjuts i tron att de äralfågel, svärta, sjöorre, vigg eller knipa. Många som avlägger jägarexamenanser att just kravet på att känna igen olika änder är en stötesten. Vad dethandlar om då är hanar i praktdräkt. Att skilja honor av dessa arter åt kräverbetydligt mer kunnande. kommer många jägare från andra länder tillfjällen för att jaga. Deras artkunskap torde i många fall vara ännu mindre ochredan idag vet vi fall där jakt bedrivits på fredade arter.Jakt på icke flygga ungar och ruggande honor bör inte förekomma. Allttalar för att dykänderna bör fredas i sina häckningsområden ovanförodlingsgränsen och i renbetesfjällen, vilket vi härmed föreslår. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jakt på dykänder, dvs alfågel, sjöorre, knipa, svärta och vigg, ovanodlingsgränsen och på renbetesfjällen.