mot · GK02Fi921 · 1996-10-07 00:00:00 — Vad är förvaltningspolitik? Det finns inget entydigt svar påden frågan. Det finns numera en förvaltningspolitiskkommission, ett förvaltningspolitiskt råd och en politisktansvarig för förvaltningspolitik i . Men detsaknas en förvaltningspolitik.Den politik som bedrivits gentemot den statliga förvaltningen de senasteåren har av budgetfinansiella skäl i allt överskuggande grad präglats avgenerella nedskärningar och omstruktureringar och mindre av hurmyndigheter och verk skall fungera på bästa sätt. Genom den framgångsrikabudgetsaneringen kommer det att finnas möjligheter attföra en mera offensiv politik. För att den skall få full effekt krävs attmyndigheter och övrig statlig verksamhet ges möjligheter att utvecklas.Allt tyder på att besparingarna varit betydligt större än vad som kunnatsparas genom att effektivisera arbetet i de olika verksamheterna. Besparingenmåste då ha tagits ut, antingen genom att vissa verksamheter inte längreutförs eller att kvaliteten i verksamheten blivit sämre. Det kan t.ex. innebäraatt väntetiderna för en ungdomsbrottsling att bli dömd blir längre, att ettmindre antal skatteskulder kan drivas in av kronofogden eller attSjöfartsinspektionens inspektioner blir färre.Det är av ett stort allmänintresse att veta om och i så fall vilkakvalitetssänkningarna, som faktiskt har skett i den statliga verksamhetenunder , är. Det är av stor vikt att riksdag och allmänhet får ensamlad bild av vilka kvalitetssänkningar som eventuellt har skett i denstatliga verksamheten. Detta för att kunna ta framtida ställning till metodenmed generella besparingar och om eventuella kvalitetssänkningar lett tillökade kostnader för staten eller samhället i övrigt. Dessutom för att kunna taställning till den fortsatta finansieringen av den statliga sektorn.När tar ställning till anslag för en myndighet vet den inte omdetta anslag kommer att förbättra, vidmakthålla eller försämra kvaliteten iden myndighetens verksamhet. En systematisk genomgång av det slag, somhär föreslås kommer att leda till ett bättre underlag för de beslut omfinansieringen av den statliga verksamheten som vi kommer att stå för iframtiden.Eftersom de flesta politiska beslut som riksdag och regering fattar, skallgenomföras av den statliga förvaltningen, är det av avgörande betydelse attdenna fungerar på ett bra sätt. Aldrig så bra politiska beslut fungerar inte, ominte de myndigheter som skall se till att de blir genomförda fungerar bra.Minskningar av kontroll- och tillsynsmyndigheters resurser kan istället ledatill ökade kostnader eller minskade intäkter för statskassan.Jag vill ge några exempel för att visa på detta. De stora transfererings-systemen, som t.ex. ersättningar för sjukdom eller bostadsbidrag, blir dyrareom utbetalningsbeslut och olika kontroller ges mindre resurser. Skatte-intäkterna blir mindre om skatte- och kronofogdemyndigheten får mindremöjlighet att se till att alla betalar rätt skatt. Sjöfarts- ochluftfartssäkerhetenblir sämre, med ökad olycksrisk, om Sjöfarts- och integes möjlighet att fungera på ett tillfredsställande sätt, miljonprogammen ommiljön, Östersjösamarbetet och småföretagssatsningen får sämre effekt omde myndigheter som skall arbeta med dessa program inte har resurser att göradet och till slut det viktigaste, samordningen av kampen mot arbetslöshetensom landshövdingarna fått ett ansvar för blir mindre effektiv om läns-styrelserna inte har möjlighet att arbeta med denna fråga. Exemplen skullekunna mångfaldigas. ledande expertis inom nästan alla politikområ-den finns inom statsförvaltningen. Den måste kunna användas på ett bättresätt än att koncentrera sig på att kosta så lite som möjligt. En vissförstärkning av kontroll inom de statliga verksamheterna skedde genom extramedel till bl.a. RRV, i vårpropositionen denna inriktning bör fullföljas.Det bör ske en förskjutning av tyngdpunkten i statsförvaltningen frångenerella nedskärningar till att se till kostnaden i förhållande till denslutligaeffekten på statens utgifter och inkomster. Men det får naturligtvis inte ledatill att effektiviseringsarbetet i förvaltningen upphör. Myndigheter och verkmåste ständigt arbeta för att verksamheten skall bli mer effektiv, dvs. merresultat för mindre pengar. Men för det behövs mer ängenerella nedskärningar. Det behövs en förvaltningspolitik.En förvaltningspolitik måste skapa nya förutsättningar för att rationaliseraoch utveckla statsförvaltningen. Ovanifrån pålagda omstruktureringar ochbesparingskrav har liten effekt på verksamhetens effektivitet. En alltmeromfattande forskning, framförallt i , visar på detta.Alternativet är att skapa förutsättningar för ett eget inre förändringstryckdär all personal involveras. Det är mångfalden av idéer och förändrings-förslag från dem, som kommer i kontakt med verksamhetensavnämare, som är själva motorn i allt modernt rationaliseringsarbete.Dessutom måste det löna sig för ledningen och de anställda att utvecklaoch effektivisera. Den nya ramtekniken för myndigheternas anslag gör det numöjligt för myndigheterna att behålla en del av rationaliseringsvinsten, somkan användas för personalens kompetensutveckling, arbetsmiljöförbättringareller löneökningar.En förvaltningspolitik måste dessutom innehålla en personalpolitik. Statenhar för ett tiotal år sedan delegerat hela personalpolitiken till myndigheteroch verk. I stora verksamheter har det gått någotsånär bra, men som helhethar riksdagsrevisorerna konstaterat att resultatet inte är tillfredsställande.En gemensam personalpolitik för hela den statliga sektorn skulle kunnainnehålla en kompetensinventering inom alla verksamheter som leder till attalla statsanställda får en individuell kompetensutvecklingsplan. Att allaanställda ges möjlighet att i organiserad form påverka planeringen ochutvecklingen av det egna och arbetsgruppens arbete. Att arbetsmiljölagensinternkontroll genomförs med deltagande från alla anställda. Att jämställd-hetsplanerna kvalitetssäkras och att löneskillnader på grund av kön tas bort. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en ny förvaltningspolitik.