mot · GJ02Sf29 · 1996-06-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:209 Försäkringsskydd vid sjukdom, m.m. InledningAtt minska kostnaderna för sjukförsäkringen är en av deviktigaste åtgärderna som måste vidtas för att få rätsida påSveriges allvarliga ekonomiska situation. harett flertal reformer kommit till stånd med detta som mål. Detgäller införandet av en karensdag, utökaderehabiliteringsinsatser, arbetsgivarperioden med 14 dagarmed full kompensation för arbetsgivarna och en inledandereformering av arbetsskadeförsäkringen, bara för att nämnanågra.Det handlar dock inte bara primärt om att sänka kostnaderna. Det handlarminst lika mycket om att undvika situationer där människor tvingas in i ettläge där bara sjukbidrag och i förlängningen förtidspension är de endalösningarna. Den moderata utgångspunkten är att det offentliga skallgarantera alla en grundläggande trygghet, men att arbetslinjen alltid skallbetonas. Det innebär att insatser måste göras för att på olika sätt stimuleramänniskor att arbeta. De åtgärder som vidtagits under slutet på 80- och börjanpå 90-talet har alla haft detta mål. Vi ser nu resultaten i form av minskadekostnader och en förstärkt arbetslinje. Men dessa åtgärder är inte tillräckliga.Vi måste få ett socialförsäkringssystem som är robust och merförsäkringsmässigt, där den "långtidsfriske" tar ett större eget ansvar och därresurserna i stället koncentreras på dem som av ett eller annat skäl inte självahar denna möjlighet eller förmåga. Därför är det väsentligt att man har enstrategi och ett helhetstänkande när man förändrar systemen.Socialdemokraterna och tycks sakna en sådan tanke. I stället gerde förändringar som dessa två partier föreslog i vårpropositionen och somregeringen nu återkommer med, intryck av att den inte riktigt själv vet vadden gör. skall särskilt småföretagen betala en orimligt högkostnad för sjukskrivningarna genom en förlängd sjuklöneperiod. I ensituation där det finns över 600 000 arbetslösa och regeringen talar om atthalvera arbetslösheten är det minst sagt anmärkningsvärt attregeringen väljer att ytterligare försämra situationen för småföretagen ochdärmed direkt bidra till att permanenta denna arbetslöshet.Vi vidhåller vårt ställningstagande från tidigare i vår och avvisar denförlängda sjuklöneperioden och föreslår i stället att ytterligare en karensdaginförs för "långtidsfriska". I konsekvens med detta avvisar vi de förändringarav arbetsgivaravgifterna, den särskilda löneskatten och den allmännalöneavgiften, som regeringen nu föreslår.SjuklöneperiodenI samband med regeringens vårproposition 1995/96:150avvisade Moderata samlingspartiet förslaget om en förlängdsjuklöneperiod. I motionen 1995/96:Fi78 av m.fl.(m) konstaterade vi att en förlängning av sjuklöneperiodenfrån nuvarande 14 med den konstruktion somregeringen föreslår innebär en ren skattehöjning, somkommer att slå särskilt hårt mot småföretagen. Även omregeringen nu föreslår en kompensation på isänkt socialavgift är detta långt ifrån tillräckligt och kansnarare ses som ett slag i ansiktet på småföretagarna.Dessutom innebär en förlängd sjuklöneperiod att arbetslinjeni praktiken överges. Förslaget innebär också sannolikt attbara bevisat kärnfriska personer kommer att få arbete.Vi upprepar våra invändningar och avvisar således regeringens förslag. Isammanhanget kan det vara intressant att redogöra för inställningen blandjust småföretagen till förslaget om längre arbetsgivarperiod.Demoskop presenterade en undersökning som visar av småföretagarna anser att en förlängd arbetsgivarperiod skullevara mycket eller ganska dåligt. ansåg att den skulle varaganska eller mycket bra. Det viktigaste resultatet som denna undersökningvisar är att av småföretagarna anser att en förlängdarbetsgivarperiod skulle göra det något eller mycket svårare att anställa nyamedarbetare. Ingen småföretagare ansåg att det skulle innebära att det blevlättare att anställa nya medarbetare.De flesta företag är små. Av 420 000 företag (exkl. jord- och skogsbruk) är419 000 små. av alla företag har mindre än 200 har mindre än tio anställda. Får vi småföretagen att börja växakommer det att få mycket positiva effekter på arbetsmarknaden.Småföretagen spelar den helt avgörande rollen för om skall lyckasbryta den höga arbetslösheten. Trots att industriproduktionen nu ligger högreän under högkonjunkturen är antalet anställda inomindustrin betydligt lägre, tack vare rationaliseringar. Nya arbetstillfällen kaninte enbart skapas av de stora industriföretagen.Slutsatsen att nya arbetstillfällen måste skapas i små och medelstora privataföretag får stöd i om småföretagspolitiken:Snarare kommer den offentliga sektorn att minska sysselsättningsmässigtunder . Möjligheterna för en sysselsättningsexpansioninom industrin är även de begränsade. Industrin har genom en ökadkapitalintensitet minskat sitt behov av arbetskraft. (Småföretag - Sverigesframtid? 1994)Men för att småföretagen ska ge oss fler arbeten och ökadvälfärd måste vi ge småföretagandet bättre villkor. Denborgerliga inriktningen på näringspolitiken 1991-94 gav ettbra resultat. startades fler nya företag . Men fortsatta förändringar krävs förett bättre näringsklimat. Regelsystemen måste avregleras föratt göra det enklare att starta och driva företag.Skattesystemet måste ändras så att det lönar sig att ta riskeroch arbeta hårt. Attityderna till företagande måste förändras.Att, som regeringen gör, ytterligare försvåra och fördyra för småföretagen,är i grunden allvarligt och kommer inte att innebära att det blir lättare attminska arbetslösheten och förbättra landets ekonomi.Vårt förslagVi avvisar således de förslag som bara ytterligare försämrarsituationen för särskilt de små företagen. I stället upprepar vivårt förslag att ytterligare en karensdag införs isjukförsäkringen från . I samband meddenna nya karensdag bör regeringen också redovisa förslagsom innebär att ingen drabbas av mer än två karensdagar.Möjligheten för småföretagen att återförsäkra sig hosförsäkringskassan bör omarbetas så att denanpassas . I detta sammanhang är detdessutom centralt att regeringen också återkommer medförslag som syftar till att fler småföretag anser det lönandeatt teckna en sådan försäkring. Den undersökning som viredovisade ovan visade nämligen också att småföretagenanser att den nuvarande återförsäkringen är för dyr iförhållande till det skydd mot höga kostnader den är ämnadatt täcka.Antalet karensdagar begränsas till tio , precis på samma sätt som . En karensperiod är . Det innebär att ingen kan drabbas av fler inom en 14-dagarsperiod.Vad gäller regeringens förslag rörande förändrade regler för beräkningenav den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) instämmer vi i dessa. Debygger i stort på förslagen i SOU 1995:149 och synes vara väl avvägda. Vianser dock att SGI skall räknas på ett medelvärde av de 24 senastemånadernas inkomster och att detta bör genomföras från och med den1 januari 1997.FöräldraförsäkringenVi biträder regeringens förslag att avskaffa den förhöjdaersättningen under de s.k. mamma- och pappamånaderna.Men vi anser att de nuvarande reglerna som tvingarföräldrarna att vara hemma på ett sätt som kanske inte allspassar de enskilda familjerna bör avskaffas helt och hållet.Det kan aldrig vara en statlig angelägenhet att styraföräldrarnas beteende på det sätt som "mamma- ochpappamånaderna" gör. Därför bör dessa avskaffas redan frånden . Föräldraförsäkringen skall dock ävenfortsättningsvis vara 12 månader.Skatter och avgifterI propositionen föreslås ett antal justeringar av avgifter tillsjukförsäkringen. I samband med regeringens vårpropositionavvisade vi (motion 1995/96:Fi78) flera av de höjningar somregeringen nu vill att skall anta.För det första avvisar vi förslaget att höja den allmänna egenavgiften i formav sjukförsäkringsavgift från ochmed lika mycket . Redan när beslutade höjaegenavgiften ansåg vi att denna höjningborde ha avslagits av . Höjningarna kan inte betraktas somnågonting annat än rena skattehöjningar, särskilt som sjukförsäkringen redani dag är överfinansierad. Vi anser därför att den allmänna egenavgiften skallsänkas till den nivå som gällde före den 1 januari 1996.Eftersom vi avvisar förslaget om förlängd arbetsgivarperiod avvisar viockså förslaget om en sänkning av uttaget av socialavgifter med 0,14 procent-enheter. Då vi dessutom anser att den allmänna löneavgiften skall avskaffas ienlighet med vad som framförts i motion 1995/96:Fi78 av m.fl.(m) kan vi heller inte biträda förslaget att sänka socialavgifterna medytterligare 1,10 procentheter och lika mycket den1 och växla denna mot en höjning av den allmänna löneavgiftenmed och lika mycket den1 januari 1998.Slutligen avvisar vi i konsekvens med att vi säger nej till höjningen av denallmänna egenavgiften förslagen att höja den särskilda löneskatten och densärskilda premieskatten för grupplivförsäkringar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställ s1. att avslår förslaget om förlängd sjuklöneperiod ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar att införa ytterligare en karensdag isjukförsäkringen i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om reglerna för återförsäkringen hosförsäkringskassorna,4. att beslutar att den sjukpenninggrundande inkomstenskall räknas på ett medelvärde av de 24 senaste månadernas inkomsteri enlighet med vad som anförts i motionen,5. att beslutar avskaffa de särskilda mamma- ochpappamånaderna i enlighet med vad som anförts i motionen,6. att avslår förslaget att höja den allmänna egenavgiftenmed och 1,00 procentenheterden i enlighet med vad som anförts i motionen,7. att beslutar sänka den allmänna egenavgiften till dennivå som gällde före i enlighet med vad som anförtsi motionen,8. att beslutar avslå sänkningen av uttaget avsocialavgifter och i enlighet medvad som anförts i motionen,9. att avslår förslaget att höja den allmänna löneavgiftenden och i enlighet med vad somanförts i motionen,10. att avslår förslaget att höja den särskilda löneskattenoch den särskilda premieskatten för grupplivförsäkringar den1 och i enlighet med vad som anförts imotionen.