mot · GK02Ju901 · 1996-10-07 00:00:00 — Narkotikabekämpningen måste därföri fortsatt hög utsträckning vara ett prioriterat område för kriminalvården.Besök skall kunna kontrolleras inte enbart enligt nuvarande ordning, dären tjänsteman är närvarande, utan i vissa fall även genom att besöket skerunder sådana förhållanden att den intagne och besökaren varken kanöverlämna föremål till varandra eller ha fysisk kontakt med varandra(kontrollerade besök). Förutsättningen för den här formen av kontrolleradebesök är att den intagne och besökaren skiljs åt genom att besöksrum inrättasmed en glasruta mellan den intagne och besökaren. Sådana besöksrumförekommer i andra länder, bl.a. i . Vårt förslag att med hjälp avglasruta skilja besökande och den intagne åt skall ses mot bakgrund av attbesöken utgör en vanlig införselväg för narkotika. Det är bättre och merhumant för de intagna att skärpa kontrollen i samband med besöken än attminska möjligheterna för dem att över huvud taget få ta emot besök ianstalten.Sedan den 1 juli 1995 gäller i fråga om intagna i kriminalvårdsanstalt attkroppsbesiktning i form av urinprov eller liknande får tas även i syfte attutröna om dopingmedel har använts, ett krav som Moderata samlingspartiettidigare framfört (se mot. 1994/95:Ju801 av m.fl. (m), Trygghetmot brott).Förutom förekomsten av dopingmedel finns det skäl att såväl inomsom utanför kriminalvården rikta uppmärksamheten mot icke narkotika-klassade läkemedel som missbrukas som droger, t.ex. Ketamin. På senare tidhar det blivit allt vanligare att framför allt unga människor i samband meds.k. ravefester drogar sig med läkemedel och andra kemiska preparat.Regeringen bör noggrant följa utvecklingen av i vilken utsträckningläkemedel missbrukas som drog.Regeringen drar ned påkriminalvårdenI regeringens budgetproposition föreslås att kriminalvårdenskall spara och 136 miljonerkronor 1998. Enligt regeringens bedömning är den storaneddragningen inom kriminalvården möjlig dels beroende pådet minskade antalet fängelsedomar (1993 meddelades 16200 fängelsedomar, omkring 15 1994 och 1995), dels genom utvidgningen avförsöksverksamheten med elektronisk övervakning.Härutöver framhålls kriminalvårdens storaanslagsbesparingar. Moderata samlingspartiet kan inte ställasig bakom hela regeringens besparing på kriminalvården. Fördet första anser inte vi att det minskade antaletfängelsedomar kan åberopas som stöd för att minska antaletfängelseplatser. Utvecklingen mot en avmattning itillströmningen till fängelser är naturligtvis intressant av fleraskäl. Enligt Moderata samlingspartiet är det dock ännu förtidigt att dra några långtgående slutsatser av detta. Som redanframhållits i denna motion (s. 26, avsnitt 9.1) innebär tungabesparingar på polisen (ett sparkrav på 780 miljoner desenaste åren) att även det övriga rättsväsendet drabbas.Någon koppling mellan senare års försvagning inom framförallt polisväsendet och det minskade antalet fängelsedomargörs emellertid inte av regeringen. Tvärtom har regeringen iårets budgetarbete valt att ta den mest allvarligakonsekvensen av tidigare besparingar på polisen till intäktför att ålägga kriminalvården i princip helaJustitiedepartementets besparing på 300 miljoner kronor.Moderata samlingspartiet ifrågasätter starkt om ettbudgetförslag som bygger på en sådan kvalificeradfelbedömning av hur delar inom rättsväsendet samverkaröver huvud taget förtjänar att tas på allvar. I regeringensbudgetförslag bortses nämligen helt från det verkligaresursbehovet för åklagarväsendet, domstolsväsendet ochkriminalvården, vilket kommer att aktualiseras så snart dennuvarande underbudgeteringen avseende polisensverksamhet upphör och polisen åter får de resurser sombehövs för att kunna bedriva en effektiv brottsbekämpning.Moderata samlingspartiet behandlar närmare i separataanslagsmotioner av m.fl. (m) hurresurstilldelningen mellan kriminalvården och övriga delarav rättsväsendet måste samspela.Fängelsetiden skall användas tillnågot meningsfulltDen borgerliga regeringen betonade i många sammanhangbetydelsen av att fängelsetiden utnyttjas på bästa sätt ochfylls med meningsfull sysselsättning så långt det är möjligtutan att syftet med fängelse som ett straff går förlorat. Bl.a.framhölls att intagna som är narkomaner eller har andramissbruksproblem skall beredas tillgång till adekvat vård ochbehandling. Kriminalvårdens insatser på detta område är heltavgörande för den intagnes möjligheter att återgå till etthederligt liv efter avtjänat straff. Därför är det av centralbetydelse att det reformarbete som inleddes och som bl.a. innebär att fångarna skalldifferentieras efter vård-, behandlings- och terapibehov gesförutsättningar att vidareutvecklas.Bland dem som döms till fängelse finns det många som, när de tas in på enanstalt, inte kan läsa och skriva och aldrig har haft en anställning. Möjlig-heten till grundläggande skolutbildning och arbete inom kriminalvården ären förutsättning för att de intagna skall ha en rimlig chans till en ny start isamhället efter avtjänat straff. Det är därför av vikt att kriminalvården har deresurser som krävs för att fängelsetiden skall kunna användas på ett effektivtoch meningsfullt sätt för de intagna.Oacceptabelt med rymningar frånslutna anstalterDet skall i princip vara omöjligt att rymma från de slutnaanstalterna, där de allra farligaste förbrytarna avtjänar sinastraff. Den borgerliga regeringen satsade cirka 50 miljonerkronor på säkerhetshöjande åtgärder på de tre tyngstaanstalterna, d.v.s. Kumla, och har varit framgångsrikt och rymningarnafrån de slutna riksanstalterna har minskat under de senasteåren. De säkerhetshöjande åtgärder som den föregåenderegeringen investerade i har således gett god utdelning i formav ökad säkerhet för framför allt allmänheten. Det ärangeläget att säkerheten bibehålls och även liggerpå en hög nivå. Allmänhetens skyddsintresse måste alltidsättas i främsta rummet.Strikta permissionsreglerReglerna om permission måste vara restriktiva i denbemärkelsen att det måste vara den intagnes individuellavårdplan som styr tilldelningen av permissioner. När det ärfråga om återfallsförbrytare finns det anledning att varasärskilt återhållsam med permissioner. Vid bedömningen avom obevakad permission skall beviljas i dessa fall måste denintagnes intresse av att få permission vägas motmedborgarnas berättigade krav på skydd och säkerhet. Vianser att skyddsintresset måste vara det primära vid dennaavvägning. Det allmänna får aldrig väja undan från sittansvar för att enskilda inte utsätts för brott i samband medpermissioner. Medborgarna måste kunna lita på staten i dettaavseende.Disciplinåtgärder även förlivstidsdömdaLivstidsdömda brottslingar behöver inte riskera någondirekt kännbar disciplinär bestraffning om de uppför sig illaeller begår brott de sitter i fängelse. Endastvarning kan komma i fråga för dessa fall. Övrigafängelsedömda som bryter mot ordningen kan däremotåläggas både varning och tidstillägg. För livstidsdömda hartidstillägg ansetts omotiverat i och med att den intagneådömts livstidsstraff. Det finns till och med fall där åklagareavstått från att väcka åtal för brott med motiveringen att denmisstänkte redan avtjänar livstidsstraff.Enligt Moderata samlingspartiet är detta en oacceptabel ordning somsnarast bör rättas till. Framför allt är det inte ett uttryck för humankriminal-vård att frånta människor ansvaret för deras handlingar. Även den som ärdömd till livstidsstaff och som begår brott eller missköter sig på annat sättunder tiden i anstalt måste enligt vår mening mötas av en reaktion som står iproportion till vad han gjort sig skyldig till.Varning och tidstillägg behöver enligt vår mening inte som utgöra deenda alternativen till disciplinåtgärder. Ungefär 1/3 av alla livstidsdömdabeviljas permission. Även livstidsdömda tar emot besök och har möjlighet attutföra t.ex. förtroendearbete inom ramen för Förtroenderådens (de intagnasmotsvarighet till fackförening) verksamhet. Redan härigenom finns enligt vårmening möjligheter att skapa adekvata disciplinåtgärder även för livstids-dömda. Ett annat alternativ till disciplinåtgärd skulle kunna vara att underviss bestämd tid höja nuvarande 20-procentiga avdrag på den intagnesersättning och förslagsvis överföra frigjorda medel till Brottsofferfonden.Grundläggande moraliska och etiska regler om hur människor bör bete sigmot varandra skall inte - och får inte - vara annorlunda inom kriminalvårdenän vad som gäller för samhällslivet i stort. Enligt Moderata samlingspartiet ärdet angeläget att nuvarande system med disciplinåtgärder för livstidsdömdasnarast blir föremål för utredning. Regeringen bör således få i uppdrag att tainitiativ till en sådan utredning.Kemisk kastreringSexualbrottslingar kan som ett led i behandlingen avsitt brottsliga beteende frivilligt genomgå s.k. kemiskkastrering. Kriminalvården har dock ingen möjlighet attensam besluta om sådan behandling utan den bestäms ochutförs inom ramen för hälso- och sjukvården och det oavsettom den medicinska behandlingen påbörjats i frihet ellerunder verkställighetstiden. Enligt Moderata samlingspartietkan det finnas skäl att närmare överväga om kemiskkastrering bör användas mer frekvent inom kriminalvården,särskilt för de fall sexualbrottslingen tidigare avböjt kemiskkastrering och därefter återfallit i brott av samma slag. För attkemisk kastrering skall vara meningsfullt torde dockförutsättas att den kombineras med erforderlig terapeutiskbehandling i syfte att bearbeta de starka känslor som vid enförlust av sexualdriften kan komma att kanaliseras på annatvåldsamt sätt. Det terapeutiska inslaget måste således utgöraen central del parallellt med den rent medicinskabehandlingen av sexualbrottslingen.Enligt vår uppfattning bör regeringen i enlighet med vad som här anförtsöverväga hur den framtida användningen av kemisk kastrering för sexual-brottslingar skall kunna utvecklas. Alternativa påföljderFängelse - inte allenarådandeFängelse är och kommer även att vara den mestväsentliga delen i påföljdssystemet vid allvarlig brottslighet.Enligt Moderata samlingspartiet finns det dock ett stortbehov av nya, alternativa påföljder såväl förungdomsbrottslingar som för vuxna brottslingar. Treexempel är elektronisk övervakning, samhällstjänst ochvillkorligt fängelse.Elektronisk övervakningRiksdagsmajoriteten har i enlighet med regeringens förslagbeslutat att den pågående försöksverksamheten medintensivövervakning med elektronisk kontroll, sompåbörjades på initiativ av den borgerligaregeringen skall förlängas till utgången av 1998 och utvidgastill att omfatta hela landet. Av bl.a. ekonomiska skäl skallförsöksverksamheten dessutom utvidgas till att avse ävenpersoner som döms till fängelsestraff ,mot nuvarande , vilket vi moderater motsätteross.Enligt vår mening går det inte att bortse från det faktum att brottslighetsom renderar tre månaders fängelse ofta är av betydligt allvarligarebeskaffenhet än brottslighet som leder till två månaders fängelse. Det är dockfråga om en 50-procentig höjning av strafftiden. Särskild hänsyn måste enligtvår uppfattning fästas vid att cirka hälften av de personer som under 1994dömdes till fängelse hade gjort sig skyldiga till våldsbrott() och tillgreppsbrott (). Motsvarande siffror för demsom dömts till två månaders fängelse är 18 procentför våldsbrott och för tillgreppsbrott, (se kriminalvårdens statistikavseende intagna i kriminalvårdsanstalt ). I den nuvarandeförsöksgruppen ligger tyngdpunkten på rattfylleribrott (). Med dennya gruppen ökar både andelen våldsbrott och tillgreppsbrott, brottslighetsom ofta medför ett stort fysiskt och psykiskt lidande för den som drabbas avbrottet. Även när det gäller den nya gruppens belastning jämfört med denhittillsvarande gruppens, d.v.s. om de har varit dömda till fängelse tidigare,kan stora skillnader påvisas. I den nya gruppen är det somnågon gång har varit intagna i anstalt . I dennuvarande gruppen är det som inte har någon tidigareanstaltsvistelse bakom sig. Det är också fler med upprepade anstaltsvistelser iden nya gruppen, vilket i sin tur innebär ökade risker för verksamheten somsådan. I den utvidgade försöksverksamheten kommer således gruppen avklienter som kan komma att ingå i försöksverksamheten att bestå av ettbetydligt tyngre belastat klientel. Med beaktande av detta och med hänsyn tillbrottsoffrens situation och allmänhetens berättigade krav på rättstrygghetmåste man, enligt vår uppfattning, vara mer restriktiv när det gäller att geäven dessa brottslingar möjlighet att avtjäna sitt straff utanför anstalt. Iannatfall kan en framtida permanentning av försöksverksamheten riskeras pågrund av alltför många misslyckanden, vilket vore mycket beklagligt för denframtida utvecklingen av svensk kriminalvård.Regeringen överväger att använda elektronisk övervakningunder sista delen av ett fängelsestraff, d.v.s. den period som närmast föregårvillkorlig frigivning, "back-door"-system. Från moderat håll vi vill redan numarkera vårt avståndstagande till en sådan ordning. Den elektroniskaövervakningen bör ha sin plats i systemet som enersättning för verkställighet i anstalt, d.v.s. som "front-door". Allmänhetenstilltro till straffsystemet skadas om den fakultativa tvåtredjedels-frigivningenurholkas med ett "back-door"-system.SamhällstjänstSamhällstjänst innebär att den dömde - i stället för attavtjäna ett fängelsestraff - åläggs att utföra oavlönat ochsamhällsnyttigt arbete , lägst 40 och högst 200timmar. Härigenom får påföljdsformen ett tydligt reparativtinslag, vilket vi tillmäter stor vikt. Särskilt för ungamänniskor kan det vara betydelsefullt att få leva upp till dekrav på ordning som samhällstjänsten innebär och att fåutföra ett konstruktivt arbete.Samhällstjänst har funnits som försöksverksamhet, främstavsedd för unga lagöverträdare, och tillämpades fram /93vid fem tingsrätter. På den borgerliga regeringens initiativ utvidgadesförsöksverksamheten till att omfatta hela landet. Fram tillutgången av 1995 gällde en provisorisk lag om samhällstjänst i hela landet.Utvärderingen av försöksverksamheten har visat att samhällstjänstenpraktiskt har fungerat bra. Samhällstjänsten har i mycket stor utsträckningslutförts av de dömda och erfarenheterna är i huvudsak positiva, såväl inomrättsväsendet och kriminalvården som bland "arbetsgivarna".Enligt Moderata samlingspartiet är det nu angeläget att samhällstjänstsnarast infogas som ett permanent inslag i påföljdssystemet.Villkorligt fängelseStraffsystemkommittén hade bl.a. i uppdrag att närmareöverväga om någon form av villkorligt fängelse bordeinföras. Enligt direktiven skulle ett införande av villkorligtfängelse i första hand inriktas på att de olika ickefrihetsberövande påföljdsalternativen, med undantag förböter och överlämnande till särskild vård, inordnades undervillkorligt fängelse, en s.k. hattmodell under vilken en radolika påföljdsalternativ skulle kunna rymmas. Ett närmandetill ett system med villkorligt fängelse har för övrigt redanskett genom att domstolen när den dömer till kontraktsvårdeller samhällstjänst skall ange hur långt fängelsestraff somskulle ha dömts ut, om påföljden i stället skulle ha varitfängelse.Efter en summarisk utredning av frågan avvisade majoriteten tanken på attinföra villkorligt fängelse. Enligt majoriteten var förslaget bl.a. behäftat medtekniska svårigheter och hade enbart skenbara fördelar, en uppfattning somModerata samlingspartiets ledamot reserverade sig emot. Enligt våruppfattning är det eftersträvansvärt med ett varierat utbud av olika påföljderså att en så lämplig påföljd som möjligt kan väljas i varje enskilt fall.Särskiltangeläget är detta när det gäller valet av påföljder för unga brottslingar. Åandra sidan är det viktigt att påföljdssystemet är klart och överskådligtuppbyggt. Enligt vår uppfattning skulle införandet av villkorligt fängelseenligt hattmodellen, med en möjlighet att kombinera med ett ickefrihetsberövande påföljdsalternativ, kunna utgöra ett viktigt bidrag till vårtpåföljdssystem. Inte minst skulle det vara värt att pröva avseende ungavanekriminella, som återfaller i relativt sett mindre allvarliga brott, somt.ex.bostads- och bilinbrott, stölder, och kanske ringa fall avmisshandel och liknande.En liknande påföljdsmodell har lanserats av psykiatriprofessor . Påföljden villkorligt frihetsstraff, vilket är benämning,kombineras med en normalpåföljd, t.ex. skyddstillsyn. När den unge begåttett brott dömer domstolen till skyddstillsyn men med tillägg av ett villkorligtfrihetsstraff, vars längd anpassas efter den brottslighet den unge gjort sigskyldig till. Den unge bär sedan tiden med sig som en "ryggsäck" under enlöptid på t.ex. . Döms den unge på nytt till skyddstillsyn förlängs löptiden . När den unge kommit upp it.ex. "ryggsäckstid", d.v.s. den samlade tilläggsstrafftiden för deolikabrotten, realiseras frihetsstraffet som då också kommer att vara tillräckligtlångt för att kunna göra något meningsfullt av vad gäller den ungesrehabilitering.En variant av denna modell skulle kunna vara att när en ung brottslingdöms till exempelvis åtta månaders frihetsberövande straff fastställerdomstol att en månad skall avtjänas - för att ge den unge en föraning om hurobehagligt det är att vara frihetsberövad - och resterande sju månaderstoppas i ryggsäcken. eller större delen av den tordemånga gånger redan vara avtjänad i form av anhållning och häktningstid.Poängen med ett villkorligt frihetsstraff för denna grupp avåterfallsförbrytare ligger framför allt i tydligheten. Det finns ett reellt hotsom den unge genom att sköta sig kan undvika att se realiserat. vethan att om han fortsätter att begå brott så kommer han att frihetsberövas förreller senare och då för avsevärd tid.Enligt vår mening bör regeringen nu gå vidare med förslaget att införavillkorligt fängelse, antingen inom ramen för det pågående arbetet avseendepåföljdssystemet för unga brottslingar, eller i det fortsatta beredningsarbetetmed anledning av förslag.Psykiskt störda brottslingarBrottslingar som lider av allvarlig psykisk störning får intedömas till fängelse. De överlämnas i stället tillrättspsykiatrisk vård. Om det finns risk för att brottslingenåterfaller i brottslighet kan rätten besluta om särskildutskrivningsprövning. Moderata samlingspartiet är starktkritiskt till denna ordning. Många av de allra farligastebrottslingarna finns bland dem som överlämnas tillpsykiatrisk vård. Till saken hör att det är mycket svårt attbedöma om en psykisk störd brottsling kommer att återfalla ibrottslighet. Beslut om särskild utskrivningsprövninggrundas i realiteten på mer eller mindre kvalificeradegissningar.Mot denna bakgrund och med beaktande av medborgarnas skyddsintressenanser vi att det nuvarande förbudet mot att döma psykiskt störda brottslingartill fängelse bör avskaffas. Det är bara i ett fåtal fall som gärningsmannen ärså allvarligt störd att han över huvud taget inte är medveten om vad han görsig skyldig till. Endast i dessa fall anser vi att det är berättigat attstraffri-förklara och inte utdöma fängelsestraff. Vård måste ges under sådana former att allmänhetens skyddsintressetillgodoses.Övriga psykiskt störda brottslingar, d.v.s. det stora flertalet, bör i ställetdömas till straff. Denna effekt har till viss del uppnåtts genom denlagstiftning som trädde i kraft med LRV (lagen omrättspsykiatrisk vård). Andelen personer som överlämnas till psykiatrisk vårdhar de facto minskat och fler psykiskt störda brottslingar sitter i fängelse jämfört . Om de som döms till straff är i behov av psykiskvård skall de kunna avtjäna en del eller hela straffet på psykiatriskvårdinrättning under kriminalvårdens ansvar. När vårdbehov inte längreföreligger skall den dömde avtjäna eventuell resterande del av straffet ivanligt fängelse.Åtgärder mot internationellbrottslighetBakgrundDen internationella brottsligheten - narkotikabrottslighet,ekonomisk brottslighet, illegal handel med utrotningshotadedjur och växter m.m. - omsätter oerhörda kapitalsummor.Den är dessutom välorganiserad. har klaratsig relativt väl undan men vi kan inte räkna med att detkommer att fortsätta så. I en värld där alltfler verksamheter ärgränsöverskridande gäller det dessvärre också förbrottsligheten.För att möta detta hot måste bl.a. åklagarnas och polisens arbetsmetodereffektiviseras. Det räcker inte med vad som görs i utan svenskabrottsbekämpande myndigheter måste utveckla samarbetet med sinamotsvarigheter i EU-länderna och - inte minst - med motsvarande myndig-heter i de östeuropeiska länderna.Narkotika- och ekonomiskbrottslighetSå gott som all narkotika i smugglas in. Därför harockså tullen en stor betydelse för narkotikabekämpningen.Den traditionella tullbevakningen motsvarar emellertid intekraven på effektiv bekämpning i ett framtida samhälle, därsmugglingsmetoderna blir alltmer raffinerade. Mot dennabakgrund är det enligt Moderata samlingspartiet angeläget attreformering av de nuvarande myndighetsstrukturernakommer till stånd. Vårt förslag, som närmare utvecklas i enkommittémotion av (m.fl), innebär atttullkriminalen och tullens bevakningspersonal integrerasmed polisorganisationen på de platser och inom de områdendär en inre gränskontroll kommer i fråga, d.v.s. i ,, samt de övriga hamnar ochflygplatser där trafik till och från EU-land förekommer.Formellt skulle tullens verksamhet vid den inre gränsenupphöra med en sådan ordning, men endast för att ersättas aven utbyggd brottsbekämpning under polis- och åklagaransvarmed inriktning på de varor som är undantagna från kravet påfri rörlighet enligt (artikel 36 i Romfördraget),bl.a. narkotika, vapen, krigsmaterial, djur, alkohol ochkulturföremål.Den gränsöverskridande narkotikabrottsligheten har ofta starka kopplingartill den internationella ekonomiska brottsligheten. Insatser mot narkotikaträffar således också den ekonomiska brottsligheten. Vårt främsta vapen motden internationella brottsligheten är en effektiv myndighetssamverkan påsåväl nationell som internationell nivå. Svensk tull och polis måste såledesha både ekonomiska och kunskapsmässiga förutsättningar för att aktivtkunna delta och driva på det internationella brottsbekämpningssamarbetetsom nu är under uppbyggnad inom ramen för Schengen och EU:s tredjepelare.Brott mot miljönI detta sammanhang bör även brott mot miljön och denillegala hanteringen av växter och djur tas upp. Båda dessabrottstyper är intimt förknippade med internationellbrottslighet. Miljöbrottsligheten har inte sällan kopplingar tillinternationell ekonomisk brottslighet. Illegal handel avväxter och djur har visat sig ha förgreningar till bl.a.narkotikabranschen. Även om miljöbrott och illegal handelmed växter och djur hos oss inte blivit föremål förpolisiära insatser i någon större utsträckning så är Sverigeinte förskonat från denna typ av brottslighet. Svensk tull ochpolis bör därför - av samma skäl som gäller för annangränsöverskridande brottslighet - ges en fastare organisationför bekämpningen av miljöbrott och den illegala handelnmed växter och djur. För detta krävs - som vid bekämpandetav all annan brottslighet - både tillräckliga ekonomiskaresurser och förstärkta utbildningsinsatser.Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om normlöshetens utbredning och normöverföringens viktigasteaktörer,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kriminalpolitikens inriktning och straffsystemets utformning,3. att hos regeringen begär en kartläggning av hur lagstiftningallmänt sett kan förbättras i syfte att förtydliga vårdnadshavares ansvar irollen som normöverförare och brottsförebyggare i enlighet med vad somanförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om polisstöd till föräldrar,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skolans roll som brottsförebyggare,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om närpolisverksamhetens betydelse,7.