mot · GK02So278 · 1996-10-07 00:00:00 — Avveckling av amalgam och kontroll av tandvårdsmaterial AmalgamavvecklingenFrågan om avveckling av amalgam, fullständigainnehållsdeklarationer av tandvårdsmaterial och obligatoriskbiverkningsrapportering fortsätter att dras i långbänk. Dettatrots att beprövad erfarenhet, sunt förnuft och en växandevetenskaplig dokumentation talar för ett snabbt agerande.Den av beslutade amalgamavvecklingen går inte i den takt somavsågs. Enligt en nyligen publicerad rapport som Kemikalieinspektionengenomfört i samråd med konstateras att "målet att avvecklaamalgam för vuxna 1997 kommer sannolikt inte att nås". Utredningen visarvidare att folktandvårdens tandläkare använder amalgam i större utsträckningän privata tandläkare.I rapporten konstateras även att amalgam fortfarande används till fyllningar"där andra alternativ finns" och att "påfallande ofta används amalgam imindre lagningar av barntänder" trots riksdagsbeslut om avveckling fr.o.m. 1juli 1995. Det är svårt att avgöra hur framgångsrik avvecklingen varit inombarn- och ungdomstandvården p.g.a. brister i statistiken. Vissa landstinganvänder dock inte amalgam på barn och ungdom.Med förvåning kan man konstatera att ochSocialdepartementet träffat en överenskommelse, , om undantagför amalgamförbudet inom barn- och ungdomstandvården "när det kanmotiveras av nyttan för den enskilda". Som exempel anges barn med särskiltstora tandvårdsbehov, där salivavsöndringen är stor och för tandvårdsräddasom behandlas under narkos. Hur många känner till denna överenskommelse?Det kan rimligen inte ha varit mening att vissa utsatta barngruppersåsom invandrarbarn, förståndshandikappade m.fl. med stora tandvårdsbehovskall utsättas för kvicksilver!Strategi förkvicksilveravvecklingSamtidigt som man fortsätter att sätta in amalgam i våra barnfunderar över hur man skall hitta enlämplig slutförvaringsplats för kvicksilver. Iregeringsuppdraget står: "Ett långsiktigt säkert slutförvar förkvicksilver kan innebära att avfallet måste förvaras ibergrum. Samma grundläggande kriterier bör därvid gälla förslutförvar av kvicksilver som för t.ex. radioaktivt avfall vadavser förvaringens långtidsbeständighet och andrasäkerhetsaspekter. "Ett annat faktum, som motverkar det svenska avvecklingsbeslutet ochplanerna på slutförvaring av kvicksilver är att EU-medlemskapet hindrar ossatt ensidigt förbjuda amalgam på den svenska marknaden om produkternauppfyller kraven i lagen om medicintekniska produkter. Någraamalgamprodukter har redan CE-märkning och det innebär att de fårsaluföras i hela EES-området. fick i förhandling inför EU-medlem-skapet övergångsregler med strängare krav på bl.a. kvicksilver. Det är viktigtatt nu har ambitionen att vara ledande i skapandet av en EU-strategiför kvicksilveravveckling innefattande även amalgam. Enbart i Sverigeanvändes kvicksilver i tandamalgam! Förutom hälsostör-ningar är utsläppsproblemen från avlopp och krematorier uppenbara. Alltdetta kostar samhället miljardbelopp!Hur länge skall dessa orimligheter få fortgå?Nya rönEn litteraturöversiktsartikel publicerad i FASEB 1995(Lorscheider) redovisade följande slutsats: "Det verkar somdet nu är dags för tandvården att sluta med metall-alkeminsom yrket fått i arv från en mindre upplyst tid. "Här följer några axplock av intressanta rön som offentliggjorts under senaretid.- Amalgam kan ge upphov till antibiotikaresistens hos bakterier (Summers).-- Forskare i (Barregård) har konstaterat att kvicksilveravgivningenär avsevärd hos amalgambärare, i nivå med och över yrkeshygieniskagränsvärdet, framförallt hos tuggummituggare och tandgnisslare.-- Forskare i (Tibbling) har funnit mätbara störningar och skadorhos amalgampatienter. Med magnetkamera upptäcktes sjukliga förändring-ar i delar av hjärnan hos av amalgampatienterna. Inga sådanaförändringar uppmättes hos kontrollgruppen.-- Forskare i () visar genom salivmät-ningar att kvicksilverbelastningen hos personer med amalgam i avfallen (18 000 undersökta personer) översteg WHO:s gränsvärde förtoxiska effekter på per dag.-- 1995 presenterades en rapport i (, DevicesBureau of Health ) som efter att ha gått igenom den vetenskapligalitteraturen kommit fram till slutsatsen att en vuxen kan ha högst 4amalgamfyllningar för att inte hamna över tolerabelt dagligt intag avkvicksilver!-WHO konstaterar dessutom i sitt kriteriadokument att detinte finns någon säker nedre nivå för kvicksilver när detgäller immunologiska effekter.InnehållsdeklarationerMänniskan har benägenhet att reagera på alla slag avfrämmande material som introduceras i kroppen.Reaktionerna kan vara av toxisk (giftverkan) natur ellerallergiska. Erfarenheterna tyder på att många av nuanvända tandlagningsmaterial liksom amalgam kan gebiverkningar. Därför är det extra viktigt att vi får fungerandebiverkningsregister och fullständiga innehållsdeklarationer.Det biverkningsregister som startats i är frivilligt och påförsöksstadiet. Varför detta dröjsmål i en fråga som borde havarit en självklarhet!Lagen om medicintekniska produkter och innebärinte krav på fullständiga innehållsdeklarationer, vare sig i bruksanvisningeneller för certifieringsorganet. Vissa möjligheter finns dock för den somupphandlar att kräva detta.Även här är det absurt att detta inte sker med automatik! Vem vill stoppaen medicin i munnen utan att veta vad den innehåller? Även om tandvårds-materialen inte avses ha biologisk effekt, så har de det enligt naturlagarna ochborde självklart underkastas samma kontroll som läkemedel, vilket såledesinte är fallet ! Det borde vara en rättighet både för patient och vårdgivareatt få vetskap om materialinnehållet!Medicinhistorien upprepar sig. Läkare, tandläkare och forskare som i sinverksamhet funnit att amalgam och andra tandlagningsmaterial kan orsakasjukdom har haft mycket svårt att få gehör för sina erfarenheter och på olikasätt motarbetats också på myndighetsnivå. Från och rapporte-rades om samma fenomen. Att ifrågasätta rådande normer är förenatmed risker.Kontroversen kring amalgamet och även frågan om innehållsdeklarationeroch biverkningsrapportering har regelbundet behandlats i riksdagi utan att frågan kommit till någon lösning. Erfarenheter harockså samlats hos en stor del av befolkningen innebärande attkvicksilver från amalgam även i så kallat låga doser kan påverka människorshälsa. Folket vet och därför kommer frågan inte att försvinna fråndagordningen trots ständigt lugnande besked från Socialstyrelsen.I har lyssnat till experter som huvudsakligenvelat se psykologiska faktorer som förklaringsmodell när det gäller ohälsasom förknippas med tandlagningsmaterial. tjänstemän kaninte sägas ha levt upp till grundlagens krav på opartiskhet och saklighet. Densenaste expertrapporten, , har kritiserats för grova felcitat avvetenskapliga arbeten, för ofullständighet och för vinklade slutsatser. Redansammansättningen av den då sittande expertgruppen gav anledning attifrågasätta slutresultatet, eftersom den inte innehöll en enda ledamot som iförväg lutade åt hypotesen att amalgam skulle kunna utgöra en hälsofara.Detta trots att det finns åtskilliga seriösa forskare med denna uppfattning. Ienarbetsgrupp, tillsatt av , som skall utarbeta"handlingsprogram för patienter med syndrom som förknippas med amalgameller el" har myndigheten åter valt en majoritet av experter på samma sättsom . Detta är inte ägnat att vinna allmänhetens förtroende. Det äräven anmärkningsvärt att patientorganisationerna inte är representerade iarbetsgruppen!Utbildning och forskningVidare kan konstateras att tandläkarhögskolorna fortfarande,trots avvecklingsbeslutet lär ut hur man använder amalgam.De som drabbats av ohälsa p.g.a. tandlagningsmaterial behöver kvalificeradhjälp och tillgång till nya kunskaper som bäst kan komma fram i en bredtvärvetenskaplig forskningssatsning. Företrädare för odontologi, medicin,toxikologi, biokemi, allergologi, materialkunskap m m måste börja verkainom samma begreppsvärld. Ett bra exempel på tvärsektoriellt samarbete ärMetallbiologiskt centrum vid i . Värt attpoängtera är att det krävs samma respekt för kroppsliga som för psykiskareaktioner och att dessa hör ihop. Kroppslig sjukdom t ex förgiftning ellerannan störning kan ta sig uttryck i psykiska symptom och tvärtom. Isamhällsdebatten har vi sett åtskilliga exempel på hur vissa experter miss-brukar begreppet psykosomatik!Inomtandvårdsförsäkringens ramRiksdagen har tidigare fattat beslut i syfte att underlätta förmänniskor som av medicinska skäl måste byta uttandlagningsmaterial inom tandvårdsförsäkringens ram. Vifår nu rapporter om att det blir allt svårare för patienterna attfå hjälp viaförsäkringskassan. Enklaste sättet att lösa detta problem är att låta medi-cinskt motiverad tandvård inlemmas i sjukvården.Både människor och miljö far illa medan de ansvariga med ljus och lyktaletar uppgifter som kan frikänna amalgam och andra tandvårdsmaterial.Riksdagens beslut har inte respekterats, vilket också är allvarligt urdemokratisynpunkt. EU-medlemskapet komplicerar bilden och inskränkerhandlingsfriheten. Det är av yttersta vikt att kan agera kraftfullt. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att riksdagsbeslutet om amalgamavveckling måste verkställas utanundantag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en strategi på EU-nivå för kvicksilveravveckling, inklusiveamalgam,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en strategi på EU-nivå för obligatoriska innehållsdeklarationer ochsamma kontrollbestämmelser för tandvårdsmaterial som för läkemedel,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att undervisning i insättning av amalgam vidtandläkarhögskolorna skall upphöra,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stöd till tvärvetenskaplig forskning,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att patienter som blivit sjuka/inte tål tandvårdsmaterial skallbehandlas inom sjukvårdens ekonomiska system.