mot · GK02So286 · 1996-10-07 00:00:00 — Nuvarande lagstiftningNuvarande abortlag trädde i kraft sedan.Lagen utgår ifrån tanken att fostret till en början är en del avmoderns kropp men sedan utvecklas alltmer till ensjälvständig individ. Huvudprincipen i lagen är att omkvinnan efter moget övervägande finner att abort är denlämpligaste lösningen på de problem som graviditeten kanmedföra skall hon få abort. Kvinnans rätt till abort är dockinte ovillkorlig. Tillbörlig hänsyn tas i lagen både till detförhållandet att varje abortingrepp är förenat med vissa mereller mindre allvarliga risker för kvinnan och till att fostretunder graviditeten successivt utvecklas till en livsdugligvarelse vars rätt till liv måste respekteras.Före utgången av tolfte graviditetsveckan är kvinnans rätt till abortbegränsad endast med hänsyn till risken att åtgärden på grund av sjukdom hoskvinnan kan medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Efter utgångenav adertonde graviditetsveckan får abort utföras endast om synnerliga skälföreligger och gett sitt tillstånd. En ytterligare förutsättningför abort efter adertonde graviditetsveckan är att det inte kan antas attfostretär livsdugligt. Bakom den restriktiva synen på sena aborter ligger den tidigareomnämnda tanken om fostrets fortgående utveckling till en självständigindivid.FosterdiagnostikenDen alltmer utvecklade prenatalvården i kombination medframstegen inom fosterdiagnostiken har skärpt det etiskadilemma som abortlagen söker att hantera. Frågorna omfosterdiagnostik och abort har behandlats i statligautredningar, och riktlinjer för fosterdiagnostisk verksamhetantogs av så sent som under /95.Den översyn som gjorts har emellertid varit inriktad på att övervägatillämpningen av den fosterdiagnostiska verksamheten snarare än på attdiskutera om avvägningarna i nuvarande abortlagstiftning fortfarande äradekvata. Att frågan inte har lösts på ett tillfredsställande sätt illustrerasav enalltmer tilltagande etisk debatt bl.a. inom den medicinska professionen.Begreppet "fri abort" har en annan räckvidd än då nuvarande lagstiftningtillkom. Ändock är det i den allmänna debatten närmast tabubelagt att ta uppabortlagstiftningen till diskussion. Att nuvarande abortlagstiftning inrymmerett etiskt dilemma är emellertid uppenbart även om detta dilemmaföreträdesvis diskuteras indirekt.Fosterdiagnostiken har gjort det möjligt för blivande föräldrar att redanunder graviditeten få kunskaper om det kommande barnets egenskaper. Inteminst gäller detta kunskap om barnets kön, som kan erhållas tidigt vidfostervattensprov och moderkaksprov. Att skulle aborteras till följd avatt de ur sina föräldrars synpunkt har "fel" kön är en tanke som upprörmånga, eftersom den står i strid med vår traditionella värderingsgrund. Ävenom det säkert är sällsynt vet vi att sådana aborter utförs, av det enklaskälet att de berörda föräldrarna har en annan värderingsgrund.Att skulle kunna "sorteras" efter handikapp eller andra grunder ärnågot som bl.a. handikapprörelsen uttryckt stor oro inför. Slutsatserna avdenna oro har emellertid inte blivit en öppen, offentlig diskussion omabortlagens utformning. I stället har diskussionen uteslutande kommit attgälla fosterdiagnostikens tillämpning. Bl.a. i har således framförtsförslag om att begränsa den enskildes tillgång till information. Tanken är attvården skulle hemlighålla sådan information för patienten, exempelvisfostrets kön, som inte är relevant för undersökningens syfte.Om informationen begränsades vore detta emellertid att införa en helt nyoch djupt oetisk princip i svensk sjukvård. Det är patienten - inte läkaren -som äger informationen. Patientens rätt att få del av all information som finnsär därför helt grundläggande i svensk sjukvård och har också hävdatsav . Bakom propåer om att hemlighålla information har stått alltifrån politiker som ser varje diskussion om abortlagstiftningen som ett hot motkvinnans rätt till självbestämmande, till politiker som sannolikt helst skullevilja avskaffa allt vad fri abort heter men inte anser detta riktigt passandeattframföra.Det går att utveckla nya diagnostiska metoder i vården men det går inte attavskaffa de nya vägarna till ökad kunskap. Om man anser att användningenav kunskap ter sig stötande är det inte kunskapen, utan kunskapsanvänd-ningen som utgör problemet. Man kan exempelvis inte först hävda att abort-lagstiftningen bör utformas med utgångspunkt från kvinnans rätt att heltbestämma över sin egen kropp, för att sedan begränsa underlaget för dettabeslutsfattande av rädsla för att kvinnan utnyttjar kunskapen till att fatta"fel"beslut. Mot angiven bakgrund finns det skäl att inte, som , begränsadiskussionen till vilka riktlinjerna bör vara för fosterdiagnostisk verksamhet.Istället bör de etiska avvägningar som görs genom abortlagstiftningen bliföremål för förnyad diskussion och översyn. En sådan översyn bör innefattade tidsgränser som stadgas i nuvarande lagstiftning. Detta bör ges regeringentill känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av abortlagstiftningen.