mot · GJ02Ub36 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:183 Huvudmannaskapet för gymnasial utbildning m.m. I proposition 1995/96:183 föreslås att den företrädesrätt somlandstingen har att anordna gymnasieutbildning inomnaturbruk och omvårdnad tas bort.Idag finns 50 naturbruksskolor varav 47 har landsting som huvudman. Ideras verksamhet ingår de tre huvudkomponenterna gymnasial utbildninginom naturbruksprogrammet, gymnasial vuxenutbildning och påbyggnads-utbildning samt medverkan i utvecklingsarbete inom de areella näringarna.Naturbruksprogrammet är ej grendelat, men genom kursval väljer elevernainriktning mot jordbruk, skogsbruk, trädgård, hästhållning, djurvård,vattenbruk eller mot andra kurskombinationer som t ex mot naturvetenskapligkomplettering, natur och miljövård etc. I propositionen 1990/91:85 om dennya gymnasieskolan framhölls vikten av att genom Naturbruksprogrammetbredda den tidigare skogs- och lantbruksutbildningen så att den utifrån ettbrett ekologiskt perspektiv kan understödja landsbygdens utveckling.Skolorna och landstingen har genom sitt arbete med programmet motsvaratdessa förväntningar.Naturbruksskolorna och deras föregångare har bedrivit en omfattandeutbildning i form av specialkurser och påbyggnadsutbildningar inomgymnasieskolan, som ersätts av gymnasial vuxenutbildning och på-byggnadsutbildning inom komvux. Detta är utomordentligt betydelsefullt förlandsbygdsnäringarna, som utmärks av småföretagande med begränsad egenutbildningskapacitet och många sena yrkesetableringar. De är ocksåverksamma instrument för den kvalificerade yrkesutbildning som blir allt merbetydelsefull för att hävda näringarnas konkurrenskraft.Naturbruksskolorna är unika genom att de är kombinerade medproduktionsresurser som jordbruk, växthus och skogar. De har därigenomgoda förutsättningar att medverka i tillämpad forskning, utvecklingsarbeteoch kunskapsspridning. Naturbruksskolornas erkänt goda kvalité och resurserhar nåtts genom stora satsningar från landsting.Att överföra huvudmannaskapet från landstingen till kommunerna innebärstora påfrestningar för kommunerna. Naturbruksskolorna är ofta belägna ismå kommuner för vilka det ekonomiska ansvaret för en naturbruksskola ärtungt. Utbildningarna är kapital- och kostnadskrävande varför någon form avregionalt ansvar för skolorna är nödvändigt.Naturbruksprogrammets uppbyggnad utan grenar kan också innebära enrisk för elevernas reella valmöjlighet. Om elevens rätt att välja tolkas så attden enbart gäller programmet kan det för enskilda kommuner vara frestandeatt bryta ut mindre resurskrävande komponenter som t ex kurskombinationenmot djurvård (sällskapsdjur, djurparker etc) och hävda att man därigenomtillgodoser elevens val. Om underlaget för naturbruksskolorna splittras ärderas nuvarande roll undergrävd.För naturbruksutbildningarna har det regionala ansvaret, genomlandstingens huvudmannaskap, varit en viktig förutsättning för enframgångsrik verksamhet. När nu regeringen föreslår att huvudmannaskapetskall övergå i kommunernas regi anser vi att en kontrollstation skall läggasin, för att se till att det kommunala huvudmannaskapet fungerar som det vartänkt för dessa utbildningar. Detta bör ges regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kontrollstationer.