mot · GK02U409 · 1996-10-07 00:00:00 — I tider av hög arbetslöshet och med minskade svenskabeställningar av försvarsmateriel finns det en uppenbar riskatt krigsmaterielexporten liberaliseras. Som en följd av dettaskulle i så fall svensk vapenindustri i större utsträckningbidra till den utveckling vi ser i många avutvecklingsländerna, där en allt större del av ländernasresurser går till krigsmateriel och övriga militära utgifteristället för att utveckla välfärdssystemen. Dessutom skulle enexpansion av den svenska försvarsindustrin försämra vårtrovärdighet i det internationella freds- ochsäkerhetsskapande arbetet.Under den förra mandatperioden märktes tydliga tecken på enliberalisering av krigsmaterielexporten. Detta ledde till en omfattande debattoch efter valet deklarerade dåvarande utrikeshandelsministern i att han avsåg att driva en mer restriktivvapenexportpolitik än vad den borgerliga regeringen hade gjort. En rimligutgångspunkt för en sådan tillämpning vore följande riktlinjer förkrigsmaterielexporten: Att , som en del av utrikespolitiken, ska verka för en minskadsvensk, europeisk och internationell vapenhandel. Att det generella förbudet mot krigsmaterielexport kompletteras med enlagfäst begränsning av möjligheterna till dispens, samt att därvid följandeovillkorliga hinder för svensk vapenhandel (export, licensförsäljning ellersamarbetsavtal) ska gälla, så att militär materiel med svenskt ursprunginte ska kunna säljas till:- stat som befinner sig i, eller kan befaras komma i, väpnad konflikt inomeller utom landet,-- stat som undertrycker mänskliga rättigheter,-- stat med egna militära styrkor, som är engagerade i stridshandling utanfördet egna territoriet eller som hålls kvar där efter det att striderna harupphört, såvida stationeringen inte är en följd av beslut i FN.-Med dessa riktlinjer som utgångspunkt vill vi aktualisera ettantal områden där den nuvarande regleringen avkrigsmaterielexporten inte är tillräcklig, samt föreslå i vilkenriktning en ny utredning om vapenexporten bör arbeta.Dessutom gör vi uppmärksam på situationen iIndonesien, , och Pakistan.Mänskliga rättigheterRiksdagens riktlinjer för krigsmaterielexport säger att nykrigsmaterielexport inte bör godkännas till stater där detförekommer "omfattande och grova" kränkningar avmänskliga rättigheter. Efter en behandling i utrikesutskottethösten tillfördes dessutom ett tillägg om att dettaexportvillkor ska tillämpas med "särskilt stor restriktivitet".Den svenska sektionen av publicerade i september1996 en lista över 16 godkända köpare av svensk krigsmateriel, där det enligtAmnesty förekommer både omfattande och grova kränkningar av mänskligarättigheter. Dessa 16 stater hade, enligt officiell statistik, tagit emot svenskkrigsmateriel eller godkänts som köpare av regeringen . Det ärviktigt att mänskliga rättighetskriteriet får ökad tyngd i bedömningen. Detbör inte ske någon export av militär materiel till "stat som undertryckermänskliga rättigheter".SamarbetsavtalEnligt riktlinjerna för krigsmaterielexport får svenskakrigsmaterielkomponenter exporteras och ingå i vapensystemsom kan säljas vidare till stater som inte accepteras förexport direkt från . Sådan export av komponentersker inte, som normalt, med ett EUC, slutanvändarintyg, utanmed ett intyg som garanterar att materielen inte ska säljasvidare utan att ha genomgått en substantiell bearbetning ochkommit att ingå i ett nytt vapensystem.Denna ordning, som syftar till att underlätta samtillverkning mellansvenska och utländska företag, strider mot principen att ingen "militärmateriel med svenskt ursprung" ska kunna säljas till stater i konflikt ellersom undertrycker mänskliga rättigheter. Den bör integodkänna export av krigsmaterielkomponenter, där inte köparen är villig attunderteckna ett slutanvändarintyg.Begreppet övrigkrigsmateriel breddades krigsmaterielbegreppet, så attfler produkter klassades som krigsmateriel. Denna förändringvar både nödvändig och bra. Men infördesbegreppet "övrig krigsmateriel", som dels består avmerparten av de "nya" produkterna, dels av en delkrigsmateriel som också tidigare klassificerades somkrigsmateriel.Export av övrig krigsmateriel bör enligt riktlinjerna få ske även ommottagaren är indragen i konflikt som kan befaras leda till krig. De enda(villkorliga) exportvillkor som kan hindra export är om staten är i väpnadkonflikt eller om det i staten förekommer "omfattande och grova"kränkningar av mänskliga rättigheter.Men bör verkligen exportera övrig krigsmateriel, exempelvisspaningsradar, bandvagnar, lysbomber och vapensimulatorer, till stater ikonflikter som kan befaras leda till krig? Om man hävdar uppfattningen attingen "militär materiel med svenskt ursprung" ska kunna säljas till stat "sombefinner sig i, eller kan befaras komma i, väpnad konflikt inom eller utomlandet", så blir den liberala regleringen av övrig krigsmateriel yttersttveksam. En rimligare bedömning vore att förbjuda export av övrigkrigsmateriel till stat som befinner sig i, eller kan befaras komma i väpnadkonflikt inom eller utom landet.Lagfästa exportvillkorenVi tycker att det generella förbudet mot krigsmaterielexportska kompletteras med en lagfäst begränsning avmöjligheterna till dispens. Exportvillkoren bör alltsålagfästas, så att dess status ökar och de konkreta villkoreninte drunknar i den "totalbedömning" som regeringen gör ivarje enskilt exportärende. En utredning bör undersöka omdet är möjligt att lagfästa exportvillkoren i riktlinjerna förkrigsmaterielexport.FöljdleveranserDet är viktigt att man preciserar vad som avses medbegreppet "följdleveranser". Kan man med "följdleveranser"också avse kompletterande export av sammakrigsmaterielsystem som tidigare exporterats?Vår uppfattning är att om ett visst vapensystem, med den svenskaregeringens tillstånd, har levererats, är det också rimligt, att regeringen gertillstånd för export av reservdelar, ammunition, etc., som krävs för attsystemet ska vara funktionsdugligt.Det ska alltså vara frågan om leveranser som krävs för att ett tidigare såltsystem ska vara funktionsdugligt, och inte kompletterande leveranser avsamma typ av krigsmaterielsystem som tidigare levererats. Det bör inte hellervara möjligt att uppgradera krigsmaterielsystem genom garanteradeföljdleveranser. Det behövs ett förtydligande av begreppet "följdleveranser"med ovan nämnda inriktning.Produktutveckling enbartför exportDet har varit en viktig princip att inte tillåtaproduktutveckling enbart för exportmarknaden. "Det är intetillåtet med export av produkter som enbart skall exporterasoch icke försäljas i ", slog utrikeshandelsministerMats fast i en riksdagsdebatt den 18 november1994.Denna uppfattning formulerades också av Krigsmaterielexportutredningenfrån (proposition 1991/92:174, sid 143). ,som representerar 14 största krigsmaterieltillverkare, har föreslagitatt det ska bli tillåtet att utveckla produkter enbart för exportmarknaden.Deras föreslagna liberalisering måste avvisas.OckupationsmaktenIndonesienDet finns flera skäl att inte exportera krigsmateriel tillIndonesien. Enligt Amnesty förekommer det omfattande ochgrova kränkningar av mänskliga rättigheter. Det pågår ocksåinre oroligheter. Men det viktigaste skälet är ändå attIndonesiens ockupation av fortsätter. börfölja uppmaning till medlemsstaterna attinte exportera militär materiel till , så längeockupationen av fortsätter.Gulfstaterna i MellanösternUnder 1993 öppnade den borgerliga regeringen samtligaGulfstater, dvs , , , , Omanoch , för export av sk övrigkrigsmateriel. Samtliga dessa stater är diktaturer och de ärbelägna i en konfliktfylld region. slogutrikesutskottet enhälligt fast att situationen för mänskligarättigheter i samtliga Gulfstater "ger anledning till betydandeoro". Utskottet utgick från att regeringen delade dennabedömning och att den skulle fästa "stor vikt därvid isamband med eventuellt nya ansökningar omkrigsmaterielexport" (1994/95:UU1, sid 23).Den 18 november 1994 uttalade sig utrikeshandelsminster om export av övrig krigsmateriel till Mellanösternområdet: "Jagvill understryka att prövningen kommer att vara mycket restriktiv också närdet gäller sådan export till ." En given uppfattning frånsvensk sida bör vara att varken krigsmateriel för strid eller övrigkrigsmateriel bör få exporteras till stat med "omfattande och grova"kränkningar av mänskliga rättigheter.Hellströms restriktiva hållning ledde till att stängdes för nyaaffärer, både avseende krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. Det ärviktigt att fortsätter att vara stängt för nya krigsmaterielaffärer,också avseende övrig krigsmateriel.Indien och PakistanSedan länge är och inblandade i en allvarligkonflikt med varandra. Det har skett en snabb kapprustningoch i den indiska delen av Kashmir fortsätter de väpnadeoroligheterna. Dessutom förekommer det, enligt Amnestyssvenska sektion, både omfattande och grova kränkningar avmänskliga rättigheter i de båda staterna. bör därförinte exportera krigsmateriel till och Pakistan.Ny utredningDet finns många brister i nuvarande regelverk ochargumentationen ovan talar för att det behövs en revideringav den svenska vapenexportlagstiftningen, främst i syfte attförhindra en ytterligare liberalisering avkrigsmaterielexporten. Gällande riktlinjer förkrigsmaterielexport godkändes av i december1992. Det finns all anledning att nu göra en bred översyn avregelverket i syfte att uppnå en ökad restriktivitet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen som en del av utrikespolitiken, ävenfortsättningsvis, skall verka för en minskad svensk, europeisk ochinternationell vapenhandel,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning av regelverket för svensk krigsmaterielexport,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen bör följa uppmaning att integodkänna export av militär materiel till , så länge ockupationen avÖsttimor fortsätter,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om MR-situationen i ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vapenexport till och .