mot · GK02Jo304 · 1996-10-07 00:00:00 — manfastställer vägens nytta för de olika markägare som berörs av vägbygget.Det finns också krav på att vissa miljöhänsyn skall tas vid utformning(30 § skogsvårdslagen, MKB enl. 15 § väglagen). Det är endast självaväggatan, inte vägsträckningens konsekvenser för hela det berördaskogsområdet, som behandlas i dessa hänsynsregler. Något krav på entotal miljökonsekvensanalys, inkl. konsekvenser för den biologiskamångfalden i berört skogsområde, finns inte.Miljöpartiet föreslår att regeringen ges i uppdrag att utforma regler så attanläggande av skogsbilvägar miljöprövas på ett restriktivt sätt, omfattandehela det berörda skogsområdet och med speciell hänsyn till biologiskmångfald.Tillståndsprövning för skyddsdikningSkogsbruket har redan orsakat att en mycket stor del av landetsvåtmarker och sumpskogar har dikats ut och förstörts. Många hotadearter är beroende av just våtmarks- och sumpskogsbiotoper. Områdenafungerar som ersättningsbiotoper för arter som trängts undan från torrareområden av skogsbruket. Utdikningen är inte bara ett problem förnaturvården utan också i hög grad en miljöfråga. Våtmarker ochsumpskogar fungerar som naturliga kvävefällor eftersom nitrat reducerastill ofarlig kvävgas (som avgår till luften) i den syrefattiga miljön. Dennaprocess kallas denitrifikation. Kväveläckaget ökar från skogsmarkenp g a att utdikningen minskar kapaciteten för denitrifikation.Numera är skogsdikning tillståndspliktig enligt 18 c § i naturvårdslagen.Men i praktiken har inte tillståndsplikten kunnat minska skogsdikningen.Tillstånd har givits så gott som utan undantag. Dessutom är skyddsdikningeninte tillståndspliktig över huvud taget, trots att skyddsdikning ofta innebärattdiken dras genom våtmarksområden.Miljöpartiet kräver att även skyddsdikningen görs tillståndspliktig samt attvillkoren för tillstånd till nydikning skärps så att utdikningen stoppas dånegativ påverkan på växt- och djurlivet kan befaras.Contortaproblemet - ekonomiskt och ekologiskt risktagandeSkogsbruket har , i stor skala, över vidsträckta områdenoch , introducerat skogsbruksmetoder som fått långtgåendenegativa effekter på naturmiljö och vissa fall också näringens egenekonomi. Ofta har metoderna varit dominerande för attdärefter ersättas av andra metoder. Detta står i bjärt kontrast mot varjeskogsbrukares medvetenhet om långsiktigheten i den verksamhet hansysslar med. Det kan vara lockande med långsiktig risktagning i utbytemot kortsiktig vinst eller kortsiktigt minskade kostnader.Ett av de främsta exemplen på detta tänkande är introduktionen av dennordamerikanska contortatallen i svenskt skogsbruk. Den infördes som enpatentlösning på de problem med att odla upp ny skog som följde i spåren av60- och 70-talens mastodonthyggen i norra . Alltjämt fortgårcontortaplanteringen, men till följd av lagreglering i väsentligt mindreskala.Konsekvenserna av den massiva utplantering som skett har inte låtit väntapå sig. Hundratusentals hektar contortaplanteringar är hårt angripna aven kombination av svamp- och klimatskador. Därtill har de drabbats av s.k.rotsnurr (se ovan). Contortatallen är inte anpassad till våra skogsekosystem,och får samhället inklusive skogsnäringen känna av de ekonomiskakonsekvenserna av denna ekologiska felsatsning.Användning av skogsodlingsmaterial av utländskt ursprung regleras i 8-9 §§ med stöd av 7 § skogsvårdslagen. Till dessa paragrafer finns detaljeradeföreskrifter från som bl.a. föreskriver att contortatall bara fårplanteras upp till viss höjd mellan latitud 60º och 68º, och dessutom ned till59º30' i och län.Miljöpartiet anser att utplanteringen av skogsodlingsmaterial av utländsktursprung måste upphöra. De potentiella ekonomiska vinster somfinns i denna hantering står inte i någon som helst proportion till delångsiktiga ekologiska och därmed ekonomiska risker som skogsodling medskogsodlingsmaterial av utländskt ursprung medför. Vi föreslår att ett förbudmot användning av skogsodlingsmaterial av utländskt ursprung och handelmed sådant material införs i skogsvårdslagen.SkogsvårdsorganisationenSammanslagning med naturvårdsorganisationenI och med den nya skogsvårdslagen avreglerades skogsbruket vad gällersjälva brukandet, som naturvårdskraven ökade.Skogsvårdsstyrelserna blev mer av naturvårdsmyndighet kombinerat medproduktionsrådgivare. Man har kvar sina breda och mestadels godakontakter direkt med skogsbrukarna.Länsstyrelsernas miljöenheter är nu som tidigare tämligen hårtarbetsbelastade med en bred miljö- och naturskyddsverksamhet. Man sysslarhuvudsakligen med tillståndsgivning och annan myndighetsutövning.Kontakterna direkt med skogsbrukarna är begränsade.Miljöpartiet anser att det finns stora samordningsvinster med att organiseraskogsvårdsstyrelserna och de lokala skogsvårdsdistrikten runt om i landetunder . Alla anställda bör efter behov ges en brakompletterande utbildning i ekologi och naturvård. Den statliga centralaSkogsstyrelsen har spelat ut sin roll och bör läggas ned.I avvaktan på en sammanslagning: Ett fastare samarbeteSamarbetet mellan länsstyrelser och skogsvårdsstyrelser har successivtförbättrats avseende informella kontakter i frågor om områdesskydd ochnaturvård. Samrådet sker i vissa fall löpande genom parvisa kontakteroch i andra fall enligt särskilda överenskommelser om vad som skallsamrådas om. Men fortfarande förekommer det alltför många misstag inaturvårdsarbetet beroende på bristande informationsutbyte. I enkätsvarhar mer än en tredjedel av landets länsstyrelser uppgett att detförekommit avverkningar av skyddsvärd skog utan att man haftkännedom om värdet. På vissa håll är detta ett stort problem.Miljöpartiet anser att skogs- och naturvårdsmyndigheterna i avvaktan påen sammanslagning bör utforma ett fastare och mer formaliserat samarbete.En modell kan vara den som tillämpas i , där företrädare förlänsstyrelsen, och skogsvårdsdistrikten samtkommunerna i länet sammanträder i något de kallar länetsnaturvårdsberedning.Utbildning och informationUtbildning för skogsbrukareMiljöpartiet föreslår att en obligatorisk skogsbrukarexamen medtyngdpunkt på ekologi, biologi och naturvård införs för nyblivnaskogsägare samt för skogsarbetare och skogsmaskinförare. Dessutom börskogsproduktion och säkerhetsfrågor ingå i utbildningen. Utbildningenbör utformas av berörda myndigheter med möjlighet till den ideellanaturvården att samverka.Övrig skoglig, biologisk och ekologisk utbildningBehandlas i vår utbildningspolitiska motion.Skyddsvärd skogsmarkMer än av yta är täckt av skog. Totalt är av denproduktiva skogsmarken skyddad på något sätt. Andelen skyddadproduktiv skogsmark mark nedanför den s.k. skogsodlingsgränsen ärdock betydligt lägre, f.n. Den största delen av den skyddadearealen är alltså lågproduktiv mark nära fjällen.En expertgrupp med företrädare för bl.a. ochLantbruksuniversitetet gjorde på uppdrag av skogspolitiskakommitté en analys av behovet av reservat. Expertgruppen kom fram till attmed dåvarande skogsbruksmetoder och hänsynsnivå behövde av denproduktiva skogsmarken nedanför skogsodlingsgränsen skyddas.Expertgruppen ansåg att om det svenska skogsbruket naturvårdsanpassashalveras behovet av reservat. Expertgruppens siffror reducerades sedan avregeringen till motsvarande , som man "inte utesluter kan blinödvändigt". Detta mål anslöt sig till då den lade fast strategin förbiologisk mångfald.Sverige är medlem i den internationella naturvårdsunionen (IUCN), somhar föreslagit att av alla representativa naturtyper skall bevaras för atthejda den genetiska erosionen. Vi anser därför att av den produktivaskogsmarken borde vara ett lämpligt långsiktigt mål. Ett delmål i detta arbeteborde vara att bevara all ur- och urskogsliknande skog i lag.Skogarna kan sedan inköpas av staten och ombildas till naturreservat ellernationalparker.Reservatsskydd kan dock inte diskuteras isolerat från andranaturvårdsåtgärder. Den svenska strategin för bevarande av den biologiskamångfalden bygger på en kombination av mångsidigt brukande av skogenoch områdesskydd. Nya skogsskötselmetoder kan ha en positiv inverkan påden biologiska mångfalden och utgöra viktiga komplement tillområdesskydd. vill dock understryka att vi är helt överens mednaturvårdens företrädare och forskare att naturvårdshänsyn ochskogsbruksanpassning aldrig kan ersätta områdesskydd fullt ut.Skyddet av våra ur- och naturskogarBehov av konkreta riktlinjer för den biologiska mångfaldenRiksdagen har vid ett flertal tillfällen fattat beslut om mål och riktlinjerför arbetet med att bevara natur och miljö. Representativa områden avalla förekommande naturtyper skall säkerställas, biologisk mångfald ochgenetisk variation skall säkras och hotade arter skall skyddas. Miljömåletskall ges samma vikt och betydelse som ekonomiska överväganden.Målen för samhällets naturvårdande insatser är således högt ställda.Samtidigt som inriktningen av arbetet är någorlunda klar, saknaskvantifierade och konkreta riktlinjer för hur målen skall uppnås. Det finnsgott om lagar för att genomföra de uttalade målen, men i praktiken begränsastillämpningen av dessa lagar av tillgången på ekonomiska resurser. Det finnsalltså en diskrepans mellan målen för skyddet å ena sidan och de olika medelsom är tillgängliga för att nå dessa mål å den andra sidan.Under 1995 har , , ,och utarbetat aktionsplaner för biologisk mångfald.Naturvårdsverket diskuterar i sin aktionsplan "modeller" för regionalariktlinjer för biologisk mångfald och ett "operativt delmål" om ytterligare100 000 ha skyddad produktiv skogsmark - formulerat utifrån gällandeanslagsnivå. Detta är inte tillräckligt. anser att det saknaskoppling mellan de högt ställda målen för biologisk mångfald och deriktlinjer som framgår av aktionsplanerna. Riktlinjer skall utformas efter måloch inte efter den aktuella medelstilldelningen.Om statsmakterna menar allvar med de beslut som fattas om skog ochnaturvård, måste man också ge konkreta riktlinjer och anvisningar hur målenskall uppnås. Det handlar då inte enbart om långsiktiga planer utan även omarbetet . Endast genom åtgärder kan förutsättningar för en långsiktigt hållbar utveckling skapas.Miljövårdsberedningen har i uppdrag att yttra sigöver i vilken omfattning arealen skyddad skogsmark behöver utökas.Miljöpartiet föreslår att regeringen ges till känna att arbetet med konkretariktlinjer för den biologiska mångfalden skall påskyndas och att regeringenredan under 1997 återkommer till med förslag till riktlinjer för hurstora arealer och vilken typ av skog som skall skyddas under de närmasteåren.Denna fråga behandlas närmare i vår motion om biologisk mångfald tillriksmötet /97.Undantagstillstånd för skogsekosystemen - Avverkningsmoratorium förskyddsvärda skogarOm ett samhälles fortbestånd vore tillnärmelsevis lika hotat som denbiologiska mångfalden i våra skogsekosystem är , skulleundantagstillstånd ha införts omedelbart.Det råder en mycket allvarlig - men också mycket tyst - kris i Sverigesskogar. Den biologiska utarmningen har nått så pass långt att det nu äraktuellt med omedelbara akutåtgärder för att rädda det som räddas kan. Flerän 1 700 av skogens växt- och djurarter missgynnas av mänsklig påverkan.Flera hundra av dessa är allvarligt hotade.Samtidigt som utarmningen fortgår så vidtas inga nya, konkretakraftåtgärder. Anledningen är att man väntar på ett flertal utredningar:- Effekterna av den nya skogsvårdslag som gäller skallutvärderas 1998.- Miljövårdsberedningen utreder vilken produktiv skogsmarksareal sombehöver skyddas samt formerna för detta. Beredningens arbete skall varaavslutat den 1 juli 1997.- Miljöorganisationerna sitter i förhandlingar med skogsnäringen om ettsystem för miljömärkning av skogsbruk. När detta förhandlingsarbete äravslutat, samt i vilken praktisk omfattning ett fungerandemiljömärkningssystem kommer att få, är ännu oklart.- revisorer granskar också skyddet av värdefull skogsmark,men detta ärende är lagt på is med hänvisning till de övrigautredningarna.- Slutligen väntar hela på en heltäckandemiljöbalk, som också återställer ersättningsskyldigheten till markägarevid markintrång till den ordning som gällde , dvs. som gör attmarkägarna tvingas tåla mindre intrång i sin markanvändning utanersättning. Ett förslag till miljöbalk kom , vilket inte innehållernågot förslag till ändradring i ersättningsfrågan.Miljöpartiet anser att det är oacceptabelt att våra sista ur- och naturskogarskövlas medan frågan om deras skydd är föremål för omfattandeprövning. Sannolikt är dessa ur- och naturskogar slutgiltigt ochoåterkallelig utraderade inom en femårsperiod.Mot bakgrund av detta kräver att regeringen skyndsamtutarbetar ett lagförslag om en "undantagslag" innehållande regler för ett 5-årigt avverkningsstopp. Lagförslaget bör ligga på bord underhösten 1996. Avverkningsstoppet skall omfatta följande typer av områden1. Nyckelbiotoper enl. definitionen i skogsvårdsorganisationenspågående inventering.2. Fjällnära skogar ovanför naturvårdsgräns.3. Övriga kvarvarande gammelskogar, bl.a. samtliga skogar som står påNaturvårdsverkets inköpslista för naturreservat, i den mån dessagammelskogar inte ingår i ovanstående kategorier.Fjällnära skog - naturvårdsgränsDe fjällnära skogarna växer på hög höjd utmed hela den svenskafjällkedjan. De finns i ett bälte som är från i södertill norra . Trots oklarheter om möjligheterna till en säkeråterväxt och trots att de är viktiga för många hotade arter bedrivs ettintensivt skogsbruk i de fjällnära skogarna ovanför den gamlaskogsodlingsgränsen. En del av dessa områden är också viktiga förrennäringen eftersom de utgörs av gammal hänglavskog.Vi vill ånyo påminna om det stora sveket i fjällskogsfrågan, som gör attvåra fjällskogar alltjämt är akut avverkningshotade. Det var nämligen under1988 års valrörelse som företrädare för alla riksdagspartier lovade att denfjällnära skogen skulle skyddas av en naturvårdsgräns. frångickSocialdemokraterna och i sina löften om införandetav en naturvårdsgräns. Man hade skjutit frågan till en vingklippt utredning iSkogsstyrelsens regi, som skulle komma med förslag till ett bättre bevarandeav de fjällnära skogarna utan att det fick kosta något. Regeringens direktivinnehöll nämligen begränsningen att pågående markanvändning inte avsevärtfick försvårasSå kom propositionen om skogsbruket i fjällnära skogar, . Denviktigaste frågan om hur man åstadkommer ett sammanhängande skyddatområde längs hela fjällkedjan behandlades knappt i propositionen, trots attden diskussionen egentligen var grundläggande i debatten. Skogsstyrelsenfick istället ånyo ett utredningsuppdrag att "inventera och redovisa områdendär avverkning inte kan företas på grund av återväxtsvårigheter eller därskogen behövs som skydd mot att fjällgränsen flyttas ned." Alltså enutredning med utgångspunkt i produktionshänsyn och inte inaturvårdshänsyn. Först har avslutat utredningen,i vilken den dragna gränsen betecknande nog kallas "gränsen förföryngringsavverkning".Miljöpartiet står fast vid löftet års valrörelse om att ennaturvårdsgräns, och inte en gräns för föryngringsavverkning, skall skyddavåra fjällskogar. Vi föreslår åter igen att skall få i uppdragatt skyndsamt utforma ett förslag för hur ett sådant skydd bör utformas.Utgångspunkten för detta uppdrag skall vara förslagtill naturvårdsgräns, ovanför vilken slutavverkningar inte är tillåtna.Fastighetsverket bör upphöra med avverkning ovanför den gamlaskogsodlingsgränsen tills det är beslutat vilka restriktioner för skogsbruketsom skall gälla i området (se vidare under rubriken undantagstillstånd förskogsekosystemen - avverkningsmoratorium för skyddsvärda skogar)bör också få i uppdrag att lägga fram förslag till på vilketsätt de skogsområden nedanför de fjällnära skogarna som den ideellaorganisationen "Steget före" har uppmärksammat bör skyddas. Vissaområden alldeles nedanför det som brukar betecknas som den fjällnäraskogen har nämligen visat sig vara minst lika skyddsvärda som den fjällnäraskogen. En orsak är att dessa områden har skonats från ett intensivtskogsbruk och fungerar som restbiotoper för arter som var vanliga ien stor del av landet.FinansieringBåde markägarens och naturvårdens intressen har stärkts i lagstiftningenunder . Motsättningen mellan exploateringsintresset ochbevarandeintresset har blivit tydligare. Att äganderätten ochersättningsrätten är grundlagsfästa innebär emellertid att miljömåletåtminstone i teorin alltid underordnas markägarens rättigheter att självfritt förfoga över sin egendom (ofta synonymt med produktionsmålet).Möjligheterna att tillvarata naturvårdens intressen begränsas av deersättningsregler som är kopplade till de olika naturvårdsinstituten. Detinnebär i praktiken att den biologiska mångfalden hotas om inte statligamedel kan tillhandahållas för kompensation för intrång i pågåendemarkanvändning. Ersättningsreglerna diskuteras vidare under rubrikenstryka "berörd del av fastighet" i naturvårdslagen, nedan.Anslaget till skydd av ur- och naturskogarI partimotion om miljöpolitiken, som bl.a. behandlarstatsbudgeten på utgiftsområde 20 , föreslår vi ytterligare 700miljoner kronor på anslaget till investeringar på miljöområdet, totalt 918miljoner kronor för att säkerställa skydd av av den produktivaskogsmarken nedanför skogsodlingsgränsen, framför allt urskog. Vianser att anslaget bör hållas på denna nivå under så pass att5 %-målet uppnås.Skydd av naturområden, Natura 2000Regeringen har lämnat förslag till vilka områden som skall vara Sverigesbidrag till det sammanhängande nätverket av skyddade områden iEuropa, Natura 2000. Detta har skett i enlighet med art- ochhabitatdirektivet och fågeldirektivet. I regeringens skrivelse 1994/95:167anges inför detta arbete att "Nationalparker och naturreservat måste ses isitt ekologiska sammanhang och får inte bli en isolerad företeelse. "När nu regeringen lämnat förslag till kommissionen om vilka områden ilandet, som skall ingå i Natura , kan vi konstatera att det inte blivitnågot sammanhängande ekologiskt nätverk. Av de av länsstyrelsernaföreslagna 2817 områdena blev endast 563 områden kvar. har 75områden för fågelskydd samt ytterligare 77 naturområden lagts till. Av dessatotalt 715 områden var de flesta redan skyddade. godkändevid en första granskning 1273 områden och ansåg att det antalet varnödvändigt för att uppfylla art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet.Regeringens motiv för att inte fler områden kom med, uppges vara attområdesförslagen inte hunnit förankras hos berörda markägare ochmyndigheter.Miljöpartiet de gröna anser det mycket angeläget att fler områden får detskydd som är nödvändigt. saknar till exempel av de våtmarkersom klassats som riksintresse rättsligt skydd. Vi föreslår att hosregeringen begär komplettering av bidrag till Natura 2000 medytterligare områden för att fullt ut följa direktiven vad avser skydd av hotadearter och biotoper.För att kunna fullfölja intentionerna med Natura 2000 i , föreslår viatt ytterligare 200 miljoner anslås till detta ändamål. Dessa 200 miljonerkronor utgör en del av de ytterligare vi föreslår tillanslaget A 4. Investeringar på miljöområdet i vår partimotion ommiljöpolitiken till /97.Frågor kring Natura 2000 behandlas också i vår motion om biologiskmångfald till /97.NaturvårdsavtalI syfte att ge värdefulla skogsbestånd ett mindre omfattande och framförallt billigare skydd kan skogsvårdsstyrelserna ingåcivilrättsliga avtal med markägare. Dessa avtal innebär att markägarenåtar sig att mot ersättning sköta marken enligt överenskommelse.Naturvårdsavtal har inte utnyttjats speciellt mycket. Anledningen är attavtalen bedöms bli ogiltiga då marken säljs. Det finns alltså uppenbarrisk för att skattemedel utbetalas för ett mycket kortvarigt skydd.Miljöpartiet anser att det som har framhållits som naturvårdsavtalensstörsta förtjänst, att de skulle vara billiga i förhållande till vad ettpermanentområdesskydd skulle kosta, är en chimär. Varje åtgärd för att tryggabiologisk mångfald måste med nödvändighet vara långsiktig.Naturvårdsavtalen är i detta perspektiv mycket kortsiktiga. De är dessutominte varaktiga. Följaktligen förhåller det sig tvärt emot vad som hävdats;naturvårdsavtal är osedvanligt dyra i relation till deras nytta.I ett lovvärt samarbete mellan miljöorganisationerna och skogsnäringenfortgår förhandlingar om miljömärkning av skogsbruk, ellers.k. certifiering av skogsbruk. Detta arbete syftar till att fastställakriteriersom skall uppfyllas i ett avtal mellan markägare och en blivandecertifieringsorganisation. Till skillnad från naturvårdsavtal, så byts icertifieringsavtal biologisk mångfald mot goodwill (miljöprofil), och intemot pengar.Mot denna bakgrund anser att naturvårdsavtalen tills vidarebör få finnas kvar, men att instrumentet bör omprövas då resultatet avförhandlingarna om miljömärkning av skogsbruk föreligger. Om depågående förhandlingarna om certifiering av skogsbruk resulterar i ettlångtgående avtal - som väl tillvaratar naturskyddsintresset - så kan dettagöra naturvårdsavtalen överflödiga.Som nämnts ovan, så föreligger oklarheter om naturvårdsavtalens giltighetdå marken som avtalet omfattar säljs. Vi föreslår att regeringen ges i uppdragatt utreda naturvårdsavtalens juridiska status i detta avseende.NaturvårdsavgiftUnder senare år har en naturvårdsavgift för skogsbruket diskuterats.Syftet skulle vara att skogsbruket, som ju orsakar en omfattandeutarmning av flora och fauna i svensk natur, också ska betala för sinamiljökostnader. Miljökostnaderna består i detta fall av naturreservat,nationalparker och ersättningar till skogsägare för att ta särskildnaturvårdshänsyn i syfte att bevara hotade arter och deras livsmiljö.Dessa kostnader bör kunna återföras staten genom en naturvårdsavgift påvirke som tas ut ur skogsbruket för industriell produktion. Därigenomkan principen om att den som åstadkommer ett miljöproblem också skavara ekonomiskt ansvarig för att konsekvenserna fullföljs. Med hänsyntill att skogsskyddet är extremt långsiktigt kan avbetalningen göras underlång tid, och därmed kan avgiften hållas låg.Miljöpartiet anser att tanken på en naturvårdsavgift på virke som tas ut urskogsbruket för industriell produktion är principiellt riktig. Vi avvisardäremot de idéer som går ut på att avgiften skall baseras på skogsfastighetenstaxeringsvärde. Vårt förslag är att ett införande av naturvårdsavgift börutredas med sikte på att introducera en sådan avgift fr.o.m. 1998.Nya sätt att finansiera skyddet av skogsmarkDå behandlade förslagen till ny skogsvårdslag och strategin förbiologisk mångfald anförde såväl riksdag som regering att ett mål på 5 %skyddad produktiv mark inom skogsekosystemen nedanförskogsodlingsgränsen "inte kan uteslutas". Med dagens anslagsnivåer ochen markkostnad på per ha beräknas det ta 75-225år att skydda de i storleksordningen 1 miljon ha skogsmark som det i såfall skulle vara fråga om. Enligt skulle ett helt genomförtskydd för alla nyckelbiotoper kosta . Med dagensanslagsnivåer om ca skulle det ta 100-200 åratt skydda de biotoper som finns kvar. räknar forskarnamed att många av de mest värdefulla områdena kommer att ha avverkatsinom fem till . Av omkring 1 700 skogslevande rödlistade arterbedöms vara akut hotade.Det nuvarande systemet för områdesskydd är således inte ändamålsenligt.Naturvårdsarbetets mycket långsiktiga inriktning innebär att syftet medarbetet - en långsiktigt bevarad biologisk mångfald - blir omöjligt att uppnå.Om systemet inte ändras, så kommer förutsättningarna för en bevaradbiologisk mångfald att äventyras.Miljöpartiet anser att biologisk mångfald bör betraktas som en del avsamhällets infrastruktur. Uppoffringar i samband med reservatsavsättningaroch liknande kan jämföras med långsiktiga investeringar inom andrasamhällsområden. De värden som bevaras genom att naturområden skyddasär i princip jämförbara med den avkastning sådana investeringar förutsättsge.