mot · GK02Sf235 · 1996-10-07 00:00:00 — I enlighet med riksdagsbeslut genomfördes enstatlig utredning som senare utmynnade i 1980 årssocialtjänstlag (SoL). Samma utredning som presenteradeSoL föreslog också att större delen av kommunernasekonomiska hjälp skulle tas över av socialförsäkringen.Förslaget fick sådant stöd att en särskild samrådsgrupp inomregeringskansliet fick i uppdrag att utreda saken vidare.Resultatet blev en rapport med ett utarbetat förslag till ny lagom ett socialförsäkringstillägg. Enligt samrådsgruppensrapport (Ds S 1980:1) om ett socialförsäkringstillägg (SOFT)hade deras förslag två huvudsyften: dels att vidga denekonomiska grundtryggheten för medborgarna genom attkomplettera socialförsäkringarna och det övrigabidragssystemet på punkter där dessa är otillräckliga ochsamtidigt nå grupper som f.n. undviker att begära socialhjälpfast de har rätt till det, dels att ta över en betydande del avden nuvarande behovsprövade socialhjälp som kommunernalämnar och därigenom ge socialnämnderna ökademöjligheter att arbeta allmänt förebyggande och med vårdoch behandling. En viktig sidoeffekt av reformen är att manmed SOFT kommer att kunna dokumentera vilka brister somfinns i trygghetssystemet som ett underlag för utvecklingenav den framtida socialpolitiken. (Ds S 1980:1 sid 11).På senare tid har bl.a. en statlig utredning i föreslagit ett systemmotsvarande SOFT där deras folkpensionsanstalt, som kan jämföras med vårförsäkringskassa, skall sköta utbetalningen av det normerande socialbidraget iframtiden. Även kommun har ansökt om att få utgöra försöks-verksamhet med att låta vara ansvarig för socialbidragen.Nedan redovisas ett antal argument för att förverkliga en reformeringav socialpolitikens ansvarsförhållanden huvudsakligen i enlighet med detlagförslag som föreslogs i . Regeringen bör få i uppdrag attanalysera möjligheterna till en sådan reformering.Arbetslösheten: den utveckling som skett på arbetsmarknaden de senasteåren har medfört att alltfler människor inte längre uppfyller de formellakraven för rätt till ersättning. T.ex. medför den ökade arbetslösheten attantalet personer som inte har möjlighet att få sjukpenning ökar. Det beror påatt personer som inte fått tillträde till arbetsmarknaden inte får någonsjukpenninggrundande inkomst (SGI) och därmed inte heller sjukpenning i defall de blir sjuka. Dessa personer kan av samma skäl även sakna möjlighet attfå ersättning från föräldraförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen ellerkontant arbetsmarknadsstöd (KAS). Ett grundläggande problem är att det ipraktiken är omöjligt att driva konjunkturutjämnande politik i kommuner ochlandsting och att bekämpningen av den ekonomiska krisen och arbetslösheteni första hand är en fråga för den nationella nivån, därför bör även ansvaret ochkostnaderna för de sociala konsekvenserna vara statliga och ej kommunala.Svenska Kommunförbundet: i samband med det nya förslaget till kommu-nal skatteutjämning yttrade sig 27/1 1995 i enremiss över statsbidragsberedningens betänkande Utjämning av kostnaderoch intäkter i kommuner och landsting (SOU 1994:144). En enig kommun-förbundsstyrelse ställde sig då bakom huvudprinciperna i det då framlagdaberedningsförslaget. Dock ville man i remissen betona att det förutsatte entydlig rollfördelning mellan stat och kommun där ingen av parterna kan drasig ur sitt ansvar. Vidare ansåg att detta till viss del redaninträffat: Rollfördelningen mellan stat och kommun har blivit otydlig.Styrningen genom speciallagstiftning har ökat. Finansieringsprincipen harinte alltid respekterats. hotas det kommunala självstyret av resursbrist.Då statens bidrag till kommunerna ej går ut till specifikt öronmärkta åtgärderupplevs det som om staten sviker kommunerna när kostnaderna försocialbidrag skjuter i höjden till följd av den höga arbetslösheten. konstaterar: Genom den kraftiga kostnadsökningen för socialbi-dragen , främst till följd av utvecklingen på arbetsmark-naden, kan man befara att den föreslagna lösningen utan justeringar inte kanhantera de kostnadsförändringar som uppstår. Längre fram i remiss öppnar man för ett förändrat ansvarsförhållande mellan statoch kommun: En tänkbar lösning vore att staten tar hela kostnadsansvaretför socialbidrag och försörjningsstöd till flyktingar.Det kommunala självstyret: Svenska Kommunförbundets förslag tilllösning har mycket som talar för sig. Kommunernas möjligheter att planerasina ekonomier och budgetar omintetgörs av de sociala kostnadernastendens att skena iväg i kristid. Genom att kommunernas skyldigheter ärlagfästa finns det i realiteten inget kommunalt självstyre när det gäller desociala frågorna. Principerna för varför kommunerna är ansvariga för deuppgifter de blivit ålagda måste vara klara, enkla och möjliga att efterleva. Vimåste därför lämna den gamla föreställningen om att medborgarnasinflytande växer i takt med den kommunala budgeten.Det finns förslag om att kommunerna själva skall få avgöra socialbidragen.Det finns dock stora risker med detta. Kommunernas, eventuella, dåligaekonomi skulle mycket snabbt kunna återspeglas i socialbidragen. Dettaberoende på att socialbidragen kraftigt skulle minska skattebasen samtidigtsom kostnaderna för kommunernas egen verksamhet skulle utsättas för enkraftig kostnadsökning. I en kommentar till den nuvarande socialtjänstlagenpekar i boken mål och medel på det enklanationalekonomiska faktumet att socialbidraget är det bidrag som mest av alltbidrar till offentlig konsumtion.Rättvisare, enklare, effektivare: genom att föra över den allra största delenav socialbidragen till ett av utarbetat socialförsäkrings-tillägg kan staten ta ett sammanhållet ansvar för de ekonomiska trygghets-anordningarna. Tar staten över ansvaret, faller de nuvarande orätt-visorna mellan kommunerna bort. Det som består i att en del kommuner,på en och samma gång, har låg skattekraft och många invandrare medsocialbidragsberoende. Dessa fattiga kommuner får stå för enoproportionerligt stor del av socialbidragskostnaderna. Vi får en likformigtillämpning över landet om tar över. I tidningarna kan vidagligen läsa om att bedömningarna beträffande familjer med exakt likasituationer kan skifta med 1 från den ena till denandra. Det är svårt att tänka sig att något liknande skulle vara möjligt när detgäller olika försäkringskassor. Försäkringskassorna är proffs just på att prövaoch betala ut kontanta ersättningar. För socialbyråerna, som har allmäntförebyggande åtgärder och vård och behandlingsinsatser som främstauppgifter, är utbetalningarna av socialbidrag en biuppgift eller borde i varjefall vara det. Det finns goda möjligheter att utveckla det samarbete som redanfinns mellan och . Det skulle vara merrationellt att låta en myndighet göra all bedömning av familjens ekonomi ochbehov av hjälp.Statens legitimitet: genom lagstiftning och förordningar på den nationellanivån garanteras medborgarna en lika behandling och jämförbara förutsätt-ningar till ett rikt och meningsfullt liv. Men eftersom det är den kommu-nala nivån som betalar ut vad den nationella lovar uppstår ett farligt legiti-mitetsproblem. Många kommuner har beslutat att betala ut socialbidrag efterlägre normer än dem som har rekommenderat. När beslutenöverklagas höjer så domstolarna ofta beloppen i nivå med Socialstyrelsensrekommendationer. I några uppmärksammade fall har den kommunalanämndens ledamöter vägrat att följa domstolens beslut. Dessa exempel pådomstolstrots - som i några fall också har lett till fällande domar för tjänste-fel, exempelvis i - har satt de rådande problemen medsocialbidragen i blixtbelysning. Är inte de lagar som skyddar de svaga att litapå är risken påtaglig att hela lagstiftningens legitimitet rasar ihop i dennagrupps ögon. Den svenska välfärdsstaten misslyckas därmed att leverera denvälfärd som utlovas medborgarna, allt medan de välbeställda eller på annatsätt resursstarka skaffar sig den trygghet de behöver med privata försäkringar.Det är inte överord att säga att de privata försäkringsbolagen just nu vädrarmorgonluft. För att inte säga profit. För här finns det pengar att tjäna påmänniskors tilltagande otrygghet.Flera undersökningar visar att svenska folket inte är berett attacceptera alltför långtgående inskränkningar i välfärdssystemet. Man är villigatt betala skatter och avgifter för att få behålla en rimlig grad av trygghetvidsjukdom och ålderdom som exempelvis sociologen visar i en opublicerad arbetsrapport som presenteras iboken ekonomi. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om socialförsäkringstillägg.