mot · GK02Fi920 · 1996-10-07 00:00:00 — Avskaffande av offentlig affärsverksamhet har kommunerna expanderat på ettsätt som saknar motsvarighet på den svenskaarbetsmarknaden. Deras omfång och ansvar har vuxit år frånår. Viss del av expansionen är visserligen överflyttning avtidigare statlig eller landstingsdriven verksamhet, men denstora merparten av expansionen beror på att större och störredelar av samhället socialiserats, eller somsocialdemokraterna brukar uttrycka saken - att verksamhetenlagts under demokratisk kontroll.Den svenska arbetsmarknaden domineras av kommuner ochlandsting. Dessa Super-Mega-Konglomerat är den största arbetsgivareni samtliga tio största städer. I många fall är de tio gånger större änden största privata arbetsgivaren i staden.Enligt en undersökning som gjorts av Temaplan på uppdrag av SABO1992 framgick att endast i 36 av landets 288 kommuner fick invånarnahuvuddelen av sina inkomster från näringslivet. I övriga kommuner stodskattebetalarna för huvuddelen av deras inkomst i form av lön från offentligsektor eller via socialförsäkringar. Denna bild förstärks ytterligare i ennyligen publicerad rapport från SAF. I rapporten konstateras bland annat: Antalet kommuner där invånarna får större inkomster från offentligatransfereringar än från löner i privata företag har ökat från 13 till 59sedan 1990. I bara fyra kommuner har andelen hushållsinkomsterfrån privata företag ökat.Under 1980- och 1990-talen har delar av kommunernasverksamhet organiserats om till kommunala resultatenhetereller bolag. Tanken är att kommunen skall kunna användasina extra resurser och sin kompetens i olika typer avaffärsverksamhet. Det kan röra sig om kommunalabostadsföretag, kommunala städföretag, catering,kommunala grossistföretag, kommunala fordons- ochlackeringsverkstäder, kommunala kiosker m.m. Dessaenheter skall enligt kommunernas företrädare bidra till enöppen och sund konkurrens på lika villkor. Om privataföretag får städa kommunala lokaler så borde kommunalaföretag få städa privata lokaler tycks många kommunalaföreträdare resonera.Denna utveckling är djupt olycklig och dessutom mycket tveksam ur lagligsynvinkel. I kommunallagen 2 kap. 7 § kan följande läsas:Kommuner och landsting får driva näringsverksamhet, om den drivs utanvinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar ellertjänster åt medlemmarna i kommunen eller landstinget.Hur är det möjligt att driva en utanvinstsyfte och hävda att det är sund konkurrens pålika villkor?En kommun och en privat företagare aldrig kan konkurrera på lika villkor.Företagaren riskerar sitt eget plus bankens kapital. Kommunen riskerarskattebetalarnas pengar. Företagaren måste generera vinster för att betalahyra, räntor, löner m.m. Kommunen kan driva verksamheten med förlustutan att det ens märks i den kommunala resultaträkningen.Genom denna typ av illojal konkurrens har kommunerna expanderat sittområde och trängt undan många små och medelstora företag. På samma sätthar kommunerna effektivt trängt undan gemenskapernas roll i samhället.Allt eftersom ansvar för områden som barnomsorg, äldreomsorg och skolaövertogs och monopoliserades av staten har gemenskapernas betydelseminskat. Faktum är att arbete i frivilligorganisationer ofta misstänkliggjortseller förlöjligats.Effekten av denna socialisering är att statens roll i samhället har ökatkraftigt och dess skilda delar har tagit över såväl produktions- somhuvudansvar för områden som tidigare sköttes i det civila samhällets bådasektorer, marknaderna och gemenskaperna. Den kraftiga obalans somuppstått genom dessa socialiseringar är ett av välfärdsstatens huvudproblem.Samhället består av tre sfärer: den offentliga sektorn, marknaden ochgemenskaperna. Varje sektor är viktig och har ett antal vitala uppgifter sommåste skötas. Till den offentliga sektorns uppgifter hör t.ex.myndighetsutövning. Däremot skall det offentliga inte konkurrera med småoch medelstora företag i privata näringslivet. Detta sker trots att såvälkommunallagen som konkurrenslagen bör förhindra denna typ av illojalkonkurrens från det offentliga.Det är hög tid att stoppa denna offentliga affärsverksamhet som trotskommunallagen, konkurrenslagen och ett kritiskt konkurrensverk tycksfortsätta i oförminskad omfattning. En avvecklingsplan för den offentligaaffärsverksamheten bör upprättas. En sådan plan bör innehålla tre steg. I ettförsta steg bör all ny affärsverksamhet förbjudas. I ett andra stegbör kommuner och landsting förbjudas sälja icke primära tjänster till såvälprivatpersoner som föreningar och andra offentliga arbetsgivare. I det tredjesteget bör all offentlig affärsverksamhet avvecklas eller försäljas. För attkunna genomföra det tredje steget under ordnade förhållanden bör ettslutdatum sättas upp för när all offentlig affärsverksamhet skall varaavvecklad. Med en rimlig avvecklingstid bör det slutgiltiga avvecklings-datumet kunna sättas till sista . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att avveckla offentlig affärsverksamhet.