mot · GK02A711 · 1996-10-07 00:00:00 — Ett beslutom en ny lag och ikraftträdande under1998 skulle ge parterna på arbetsmarknaden godamöjligheter att förhandla fram nya arbetstidsregler i de nyaavtalen.Den viktigaste förändringen i arbetstidslagen gäller § 5 där det idagstadgas att den ordinarie arbetstiden får uppgå till högst 40 timmar i veckan.Detta ändras . Denna paragraf bör fortfarande varadispositiv för att möjliggöra för arbetsmarknadens parter att finna flexiblalösningar för ett smidigt genomförande av en arbetstidsförkortning inomolika branscher.Vi föreslår vidare att § 8 som reglerar övertiden ändras så att övertid får tasut med högst under ett kalenderår när det finns behov av att ta uten ökad arbetstid. Det är en sänkning från dagens , som motiverasav att effekterna av den generella arbetstidsförkortningen inte skallmotverkas av ett ökat övertidsuttag. Detta behöver inte innebära en minskadflexibilitet ur produktionens synpunkt eftersom vi, som tidigare nämnts,föreslår att den ordinarie arbetstiden skall kunna tas ut på ett merflexibelt sätt. Detta kan regleras mellan parterna i avtal, t ex i form av enarbetstidsbank.Förutom de här ändringarna bör en allmän översyn av arbetstidslagen ledatill ytterligare förändringar, bland annat som en anpassning till EG:s direktiv.Till exempel bör, i enlighet med EG-direktivet, en paragraf om dygnsvilainföras så att ingen arbetstagare får arbeta per dygn.Kontrakt om arbetstidenFör att en arbetstidsförkortning skall få avsedd effekt ochleda till en minskad arbetslöshet är det viktigt att alla berördaparter drar åt samma håll och gör gemensamma an-strängningar för att genomföra omställningen. Det skullekunna ske genom att regeringen inbjuder arbetsmarknadensparter till överläggningar med syfte att sluta ett "kontrakt"om en arbetstidsförkortning med ungefär de förutsättningarvi föreslagit ovan. Detta kontrakt skulle tjäna som vägvisareför decentraliserade förhandlingar på branschnivå och sedanlokal nivå när nuvarande avtal på arbetsmarknaden går ut, ide flesta fall under loppet av år 1998.I det följande anges vad varje part skulle kunna ställa upp med i ett sådantkontrakt.Staten: lagen, skattesänkning, utbildningStatens viktigaste bidrag skall vara att ta fram en nyarbetstidslag och genomföra en sänkning av egenavgifternasamt ett höjt grundavdrag med inriktning främst på gruppenlågavlönade heltidsarbetandeinkomstskatten.I den nya arbetstidslagen anges normalarbetstiden /vecka ochreglerna för övertid skärps, som vi angivit ovan. Anpassning görs också tilldet nya EU-direktivet där detta har ett större skyddsvärde än arbets-tidslagen. Det gäller bland annat bestämmelserna om dygnsvila. Arbetstids-lagen skall fortfarande i huvudsak vara dispositiv för att möjliggöra ettflexibelt genomförande för parterna.Sänkningen av inkomstskatten, gärna i form av sänkta egenavgifter, ärstatens bidrag till att arbetstidsförkortningen inte skall innebära för högtinkomstbortfall för löntagarna och därigenom dra undan efterfrågan iekonomin. Sänkningen finansieras av minskade kostnader för arbetslöshet.Ett tredje viktigt åtagande för staten är att ställa upp med utbildning ochkompetenshöjande insatser av olika slag för att snabbt kunna slussa utarbetslösa i arbetslivet när efterfrågan på arbetskraft ökar till följd avarbetstidsförkortningen.Löntagare: flexibilitet, löneåterhållsamhetLöntagarnas bidrag är att i samband medarbetstidsförkortningen acceptera en ökad flexibilitet iarbetstider och att inte kräva större höjningar av timlönernaän vad som motsvarar produktivitetsökningen.En ökad flexibilitet i arbetstidernas förläggning kan avse både tillfälligaarbetstoppar och längre säsongs- och konjunkturvariationer. En ökadflexibilitet kan bli betydligt lättare att acceptera för arbetstagarna om denkombineras med en väsentligt förkortad normalarbetstid. En ökad flexibilitetkan på många arbetsplatser ha stor betydelse för ett ekonomiskt acceptabeltutfall av arbetstidsförkortningen.Timlönerna bör inte höjas mer än vad som motsvarar den beräknadeproduktivitetsvinsten av en arbetstidsförkortning. De kan givetvis varieramellan olika branscher och arbetsplatser beroende på i vilken form arbets-tidsförkortningen genomförs. Vårt kalkylexempel med en produktivitets-förbättring och höjning av timlönen som motsvarar av arbetstids-förkortningen skulle kunna anges som en riktpunkt i kontraktet, mednmöjlighet till avvikelser kunna ske i centrala och lokala förhandlingar påarbetsmarknaden.Arbetsgivare: nyanställa arbetslösaArbetsgivarnas främsta bidrag skall vara att se till att manverkligen gör nyanställningar för att täcka upp den arbetstidsom går bort och som inte ersätts av en ökad produktivitetoch höjda timlöner. Om inte den delen kommer till stånd ochman i stället drar ner på drifttider och produktion skulle detleda till minskad produktion, kvarstående hög arbetslöshetoch försämrade statsfinanser. Det är därför viktigt attvarjevarenda arbetsgivare känner ett starkt moraliskt ansvarför att hitta praktiska lösningar inom sin arbetsplats så attverkligen nyanställningar kommer till stånd.I arbetsgivarnas åtaganden bör också ligga att tillsammans med statenverka för att nyanställd personal får nödvändig utbildning och kompetens-utveckling.TidsföljdDen exakta tiden för genomförandet avarbetstidsförkortningen /vecka kommersannolikt att variera mellan olika branscher och kanske ocksåarbetsplatser. Ur många synpunkter är det angeläget attsänkningen av arbetstiden sker så snabbt som möjligt, gärna iett eller högst två steg. Det gör både att arbetslösa kan fåarbete tidigare och driver påförenklar sannolikt olikaorganisatoriska lösningar som kan bidra till en förbättradproduktivitet. I vissa fall och/eller för vissapersonalkategorier kan dock en något längre övergångsperiodvara lämplig, t ex för att undvika flaskhalsar och hinnautbilda nyckelpersoner. Det kan också vara så att de fackligaorganisationerna i vissa fall vill ha föromställningen så att sänkningen av månadslönen förheltidsanställda kan balanseras och kvittas mot normalalöneökningar under några år.Statens skattesänkningar anpassas till takten i arbetstidsförkortningen ochavtalen om lönekompensation. En viss flexibilitet måste finnas, t ex om detvisar sig att löneökningarna blir väsentligt större än beräknade produk-tivitetshöjningar. I ett sådant läge skulle en del av de sänkta egenavgifterna istället kunna läggas över till sänkta arbetsgivaravgifter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om minskad arbetslöshet genom sänkt arbetstid,2. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om 35timmars veckoarbetstid i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om initiativ till ett kontrakt med arbetsmarknadens parter om enarbetstidsförkortning till 35 timmars arbetsvecka.