mot · GK02A221 · 1996-10-07 00:00:00 — InledningJobben är den allra viktigaste frågan för idag.Kommer vi inte till rätta med arbetslöshetsproblemet såriskerar vi att för en mycket långt tid framöver fastna i enond spiral av permanent hög arbetslöshet och en dåligsamhällsekonomi. Dessvärre är risken stor att vi hamnar isådan spiral då regeringen har kapitulerat införarbetslösheten. Regeringens och Socialdemokraternashantering av t.ex. arbetsrätten har inneburit två förlorade år iarbetet på en bättre arbetsmarknad. Vi menar ändå att detfinns chans till en räddning om politiken läggs om i enriktning som förordar.I har vi bestämt oss för att sätta kampen för fler jobb överst pådagordningen. Vi har därför presenterat en rad med rapporter medkonkreta åtgärder för att kunna skapa fler jobb. Vi vill satsa på en politik förfler jobb för att vi är övertygade om att den enda chansen att få rätsida påSveriges problem finns genom fler jobb, och då framför allt jobb genomföretagande.Den väg som Socialdemokraterna har slagit in på när det gäller kampenmot arbetslösheten har visat sig vara felaktig och den leder allt mer mot enkatastrofal utveckling på arbetsmarknaden. I mångt och mycket beror dettapå att man har en allt för stor tilltro till statliga system och att dessa skallingripa på arbetsmarknaden. Budgetpropositionen ger ej heller något störrehopp om bättring. Det saknas konkreta förslag på hur arbetslösheten skallbekämpas så när som på det kända förslaget om "Offentligttillfälliga arbeten för äldre". I övrigt finns det inte mycket av nya skarpaförslag. Symboliskt kanske det är att flera sidor i budgetbilagan är vita utantext!I betonar vi istället att arbetsmarknadspolitiken vilar på tre ben:en aktiv arbetsmarknadspolitik, ett gynnsamt näringslivsklimat, sunda ochsanerade statsfinanser.Dessa olika "ben" är beroende av varandra och de måste alla varauppfyllda för att vi skall kunna bekämpa arbetslösheten på ett bra sätt. Tyvärrhar Socialdemokraterna bortsett från detta samband och begränsat till enpolitik som sanerar statsfinanserna och för någon form av vad som kan kallasför en aktiv arbetsmarknadspolitik. Att man behöver ett gott klimat förnäringslivet tycks Socialdemokraterna har glömt! Ett fullgott exempel pådenna inställning ges om man studerar ett pressmeddelande frånArbetsmarknadsdepartementet som kom i samband med besked om attflygflottiljen i skall läggas ned. Det talas nästan bara omförstärkningar av den lokala arbetsförmedlingen och arbetsmarknadspolitiskaprojekt i pressmeddelandet. Det vore mycket bättre om näringspolitikenistället tydligt lyfts fram. eller ett antalditflyttadestatliga jobb löser ej problemen långsiktigt. Det måste till nya och flerföretag och företagare!Vi vill från sida även påpeka att det slutliga målet måste varaatt pressa ner den totala arbetslösheten. Med regeringens politik riskerar detatt bli bara konstgjorda nedgångar i arbetslöshetstalen genom att folk sätts ini åtgärder temporärt. Politiken måste inriktas på att få fram riktiga jobb.Målet måste vara färre arbetslösa och fler i jobb.I denna motion beskriver vi vår syn på den aktiva arbetsmarknadspolitiken.De två övriga "benen" till full sysselsättning redovisar vi i motioner pårespektive områden. Frågor som berör a-kassan tas upp i vår motion omsocialförsäkringarna. Arbetstidsfrågan tas upp i en separat kommittémotion. Grundsynen påarbetslöshetenArbetslöshet är alltid ett slöseri med resurser, mänskligasåväl som ekonomiska. Erfarenheterna visar att det är svårtför långtidsarbetslösa att komma tillbaka tillarbetsmarknaden. Hög arbetslöshet riskerar då att blibestående även av högkonjunktur.Det värsta som kan hända är att den höga arbetslösheten accepteras. Påmånga håll i samhället börjar man nu allt mer att acceptera att vi skall ha enhög arbetslöshetsnivå. Lyssnar man på politiska partier, fackföreningar,organisationer och massmedier tycks det som om vi fastnat i arbetslöshetenför gott och att det inte finns någon möjlighet att bringa ner den. Förslag försdå i ren desperation fram om kortare arbetstid, sabbatsår med a-kassa m.m.eller andra former av betald ledighet som kungsvägar till mindrearbetslöshet. Har man en sådan inställning så angriper man bara den akutasjukdomen medan ingenting görs åt de grundläggande problemen.Tyvärr verkar arbetsmarknadsministern ha drabbats av denna inställning.Nästan kommer det nya förslag från statsrådet om hur a-kassanskall användas till att lösa alla problem. Är det inte ett friår som föreslås så ärdet idéer om att a-kassepengar skall gå till sjukvården. Inte ett ord hörs omkonkreta förslag för att skaffa riktiga jobb.Folkpartiet har en annan inställning. Ger vi upp och accepterar dagensarbetslöshet är vi fast . Vi menar att arbetslösheten gåratt bringa ned med hjälp av en klok och samlad politik för tillväxt,kombinerad med en offensiv arbetsmarknadspolitik. Antalet sysselsattamåste ökas, inte vara eller sjunka!Det förutsätter emellertid att man inser arbetslöshetens bakomliggandeorsaker, som bland annat hänger samman med strukturomvandlingen inomnäringslivet. Den har alltså inte enbart konjunkturella orsaker utan i hög gradockså strukturella orsaker. Den traditionella utformningen av arbets-marknadspolitiken utgår emellertid från att arbetslösheten är konjunkturellsnarare än strukturell. För att lösa arbetslöshetsproblemet krävs också insiktom att arbetsmarknaden genomgår förändringar till följd av att Sverigeutvecklas t.ex. mot ett kunskapssamhälle med skärpt internationellkonkurrens.Det är utifrån dessa nya utgångspunkter en offensiv arbetsmarknadspolitikbör utformas. En sådan handlar till stor del om åtgärder utanför dettraditionellt arbetsmarknadspolitiska området. Det gäller att föra enekonomisk politik som ger sunda statsfinanser och därmed låga räntor, detgäller att föra en skatte- och näringspolitik som främjar företagande och detgäller att föra en utbildningspolitik som ger ett kompetenslyft.Läget på arbetsmarknaden är mycket svårbedömt framöver. Osäkerhetenom regeringen för en rätt politik är mycket stor och förslagen i budgetprop-ositionen löser ej upp några knutar. Vi föreslår därför att begär attregeringen skall komma tillbaka med en särproposition föratt då kunna beskriva läget och komma med eventuella åtgärder om läget såkräver.Lägg om kursen!Folkpartiet har förordat att den traditionellaarbetsmarknadspolitiken bör genomföras med något mindreresurser. Huvudorsaken har varit att vi är övertygade om attvår övriga politik, om den fick genomföras, skulle ge sådanatillskott av jobb att efterfrågan på traditionellarbetsmarknadspolitik blev mindre. Vi har också trott påmöjligheterna att rationalisera verksamheten inom AMS.Regeringen har successivt accepterat detta synsätt och iomgångar skurit ner anslagen till AMS. Vi tror dockfortfarande att en kraftfull decentralisering ochavbyråkratisering, nära samverkan med andra aktörer somkommuner och näringslivsorganisationer, upphandling på enkonkurrensmarknad av fler delar av verksamheten än idagsamt en strävan att där det är möjligt och lämpligt väljabilligare åtgärder framför dyrare, kan ge ytterligarebesparingar. Vi vill i detta sammanhang uttrycka ettbeklagande av att regeringen trots allmänt tal omdecentralisering fortsätter med en långtgående detaljstyrningav AMS, vilket försvårar en rationell resursanvändning. Viförordar att vissa medel som på detta sätt frigörs används tillde uppgifter inom arbetsmarknadspolitiken som vi ansermåste ha den allra högsta prioriteten, nämligen insatser förhandikappade.För föreslår vi därför att anslaget till utgiftsområdetnedräknas med . Vi vill understryka att dennaanslagsförändring måste genomföras tillsammans med den övriga politik viförordar. Om så sker, är det vår bedömning att den öppna arbetslösheten inteökar, därför att efterfrågan på arbetsmarknadspolitiska insatser minskar. Omdet trots allt skulle uppstå ett tidsglapp, så att vissa AMS-åtgärder fallerbortinnan de nya jobben har uppstått, är det ändå att föredra att varakorttidsarbetslös med gott hopp om ett ordinarie jobb jämfört med att vara "iåtgärder" utan hopp om ett ordinarie jobb. Vi är övertygade om att vi gör enriktigare avvägning mellan generella och selektiva insatser än den regeringengör.Misslyckad regeringspolitikRegeringen slår sig gärna för bröstet och säger att man sedanregeringsskiftet har skapat över 100 000 nya jobb. Detär visserligen sant att många nya arbetstillfällen tillkom imitten men till största delen tillkom dessa jobbunder 1994 dvs under den förra regeringens tid. Ökningenvar dubbelt så stor då som den sedan kom att bli !1995 var ju det år som Socialdemokraterna skulle pressa nedarbetslösheten bara man kom iregeringsställning. Att i en högkonjunktur så radikalt hamisslyckats är självfallet ett stort politiskt nederlag. Än värreär att många människor, särskilt ungdomar, farit illa undertiden.AMS befarar att sysselsättningen kommer att minska drastiskt i år.Tidigare trodde man på en ökning med ca 20 000 personer. Även det varbara en fjärdedel av vad sysselsättningsökningen var 1994 - det senaste åretdå deltog i regeringsarbetet. Enligt SCB har sysselsättningen iaugusti minskat med 74 000 personer jämfört med . Regeringenhar nu också insett detta och erkänner i budgetpropositionen att man harmisslyckats när sysselsättningen minskat på detta sätt.Satsa på tjänstejobb!Industrisektorn, som länge har varit ryggraden i svensktnäringsliv, kommer inte att ensam kunna lösaarbetslöshetsproblemet. Ekonomiskt har denna sektorvisserligen en avgörande betydelse för landets ekonomi, menden rationaliseringstakt som krävs för bevaradkonkurrenskraft gör att inte ens en mycket god tillväxt räckerför att skapa det stora antal nya arbeten som behövs. Detta ärsärskilt viktigt för kvinnors framtida möjligheter att få jobb.Ska arbetslösheten förmås sjunka behöver sysselsättningen alltså ökamarkant inom andra sektorer. Det kan handla om framväxten av en mängdnya företag eller att små och medelstora företag expanderar. Framför allt ärdet tjänste- och servicesektorn som måste stå för ökningen av antalet jobb.Folkpartiet har därför presenterat förslag till hur man kanstimulera jobb som riktar sig mot hushållssektorn.En sådan utveckling ställer höga och delvis nya krav påarbetsmarknadspolitiken. Den skall underlätta för små såväl som större ochnya företag att snabbt rekrytera arbetskraft. Den skall hjälpa arbetssökandeatt hitta nya vägar till jobb, eller till kompetenshöjning, och underlättarörlighet på arbetsmarknaden. De många nya former av "kontrakt" eller"anställningar" som växer fram ställer krav på förnyelse av bådearbetsförmedlingarna och åtgärdsarsenalen.KompetensutvecklingStrukturomvandlingen i näringslivet ställer långtgående kravpå arbetskraftens kompetens. Det handlar om breda såvälsom specialiserade kunskaper och färdigheter, men kanskeframför allt om att kunna inhämta nya kunskaper närvillkoren ändras, tekniken utvecklas. Det finns redan idagbehov av återkommande fort- och vidareutbildning och detbehovet kommer att öka.Utbildningssystemet har som främsta uppgift att ge en bra grund förfortsatt, livslångt lärande. Satsningen på att alla skall ha minst gymnasie-kompetens liksom en långsiktig utbyggnad av den högre utbildningen ärinvesteringar för framtiden.Arbetsmarknadspolitiken var tidigare inriktad på att förse de storaindustrierna med mer eller mindre utbytbar arbetskraft. En följd av detframväxande kunskapssamhället är att kraven ställs högre på kunskaperoch personliga färdigheter, t ex på kommunikativ förmåga. Det spelar heltenkelt stor roll vem man anställer. Arbetsmarknadspolitiken måste läggas omoch inriktas på den arbetsmarknad vi ser växa fram.Den snabba teknologiska utvecklingen, nya förutsättningar på deinternationella marknaderna etc, gör att planeringshorisonten krymper.Arbetsgivare kan i mindre utsträckning än tidigare bedöma det framtidabehovet av arbetskraft. En följd av detta är att de lediga jobb som anmäls tillarbetsförmedlingen i mycket stor utsträckning är tidsbegränsade.Arbetsmarknadspolitikensutformning och dessåtgärderProjektanställningar, uppdragsjobb och olika former avtidsbegränsade förordnanden står för en allt större andel avde nya jobben. Mycket talar för att de fasta jobben, i en intealltför avlägsen framtid, kanske blir en mindre vanliganställningsform än nu.En fortsatt utveckling i denna riktning innebär att det blev vanligt att bytaarbete under yrkeslivet, med mellanperioder av arbetssökandeeller utbildning. Arbetsmarknadspolitikens uppgift att underlätta yrkesmässigoch geografisk rörlighet accentueras då ytterligare. För utvecklingen av nyaföretag och nya branscher är rörligheten avgörande.Att öka rörligheten på arbetsmarknaden är och förblir en av arbets-marknadspolitikens långsiktigt viktigaste uppgift. Det underlättar framväxtenav nya företag och nya branscher. Utbildningsinsatser är det lämpligasteinstrumentet för att underlätta främst yrkesmässig rörlighet.Arbetsmarknadspolitiken är och förblir en nationell uppgift. hardock fattat beslut om att mycket av AMS verksamhet skall decentraliserasoch vara mer flexibelt utformad. Detta är bra men det måste också innebäraatt detta fungerar i praktiken. Från de som är verksamma inom arbetsför-medlingen upplevs det nu som om man är allt för hårt styrda uppifrån trotsatt arbetet skall decentraliseras mer.Som vi nämnt tidigare i motionen anser vi att den traditionella arbets-marknadspolitiken skall få ett mindre anslag för budgetåret 1997.Kvinnor och män påarbetsmarknadenKvinnorna har undan för undanstärkt sin ställning på arbetsmarknaden. Denna förstärkninghar även fortsatt . Under den djupakonjunkturnedgången var det männensom drabbades hårdast av arbetslöshet.Denna utveckling har vänt i takt med att neddragningar i den offentligasektorn har skett. är kvinnors arbetslöshet på väg att bli större änmännens. Regeringen uppdrog åt RRV att göra en översyn av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna ur ett jämställdhetsperspektiv. Detta ärbra och viktigt då det ökar möjligheterna för att arbetsmarknadspolitiken kanmöta kvinnors behov av aktiva åtgärder på ett rimligt sätt. Men vad som nukrävs är konkreta åtgärder som ökar arbetslösa kvinnors möjligheter till attfinna nya jobb. I propositionen säger sig visserligen regeringen vara djuptbekymrad över den ökade arbetslösheten bland kvinnor. Några förslag omhur man skall bekämpa kvinnors arbetslöshet framförs dessvärre inte, likalite som männens.Nu är det kanske mer viktigt än någonsin att vi kan bryta det traditionellakönsmönstret på arbetsmarknaden så att kvinnor söker sig till traditionellamansdominerade yrken och tvärtom. Regeringen bör till riksdagenkonkretisera en plan för att bryta det traditionella könsmönstret.Mer om jämställdheten på arbetsmarknaden står att läsa i vår partimotionom jämställdheten.Arbetsmarknadsutbildningen (AMU)Arbetsmarknadsutbildningen (AMU) har länge präglats av eninriktning mot utbildningar som allt för mycket har varitanpassade mot gårdagens arbetsmarknad. En viss förändringi positiv riktning har dock skett då man nu försöker strävaefter att arbetsmarknadsutbildningen skall vara anpassad tillden enskildes behov och till förutsättningarna och kraven påarbetsmarknaden. Det är nödvändigt att denna förändring avarbetsmarknadsutbildningen får fortsätta. Utbildningen måstevar inriktad på framtidens arbetsmarknad och ej pågårdagens.Rapporter från flera olika länsarbetsförmedlingar visar tydligt på attdagens utbildningar ofta tar som utgångspunkt att man skall sysselsätta kvantitet arbetslösa. Att utbildningarna inte leder till jobb uppmärk-sammas sällan. Vi föreslår att antalet personer i utbildningar minskas sam-tidigt som kvaliteten på utbildningen höjs.APIArbetsplatsintroduktionen (API) är efterträdaren tillungdomspraktik, invandrarpraktik och akademikerpraktik.API har visat sig vara en effektiv arbetsmarknadspolitiskåtgärd precis som bl a den gamla ungdomspraktiken var.Under det senaste åren har Socialdemokraterna helt bytt åsikt när det gällersynen på API. När ungdomspraktiken kom till som en arbetsmarknads-politisk åtgärd 1992 ansåg Socialdemokraterna att åtgärden var resultatet aven politik "som inte är samordnad och genomtänkt". Det var fel attungdomen fick praktik i stället för avtalad lön, och man ansåg attungdomspraktiken skulle skapa en onödig byråkrati för arbetsförmedlingen.Allt detta har visat sig vara fel och har Socialdemokraterna ochregeringen tvingats ändra inriktning och genomfört förändringar i API så attden är i princip sak samma som den gamla ungdomspraktiken.Arbetslivsutveckling (ALU)Arbetslivsutvecklingen (ALU) är en åtgärd som funnitsunder . Åtgärden har visat sig vara en smidig ochflexibel åtgärd att tillgripa som en sista åtgärd när andraåtgärder har prövats. ALU-projekten inriktas nu mot kultur,miljö och jämställdhet, vilket är positivt.Reglerna för ALU har till viss del ändrats i enligt med regeringensproposition /96:148 Lokal samverkan mot arbetslösheten. Ändringarnabestår i att ALU , i ett antal försökskommuner, ej skall ses som ensistahandsåtgärd och att ALU kan pågå under i princip hur somhelst. motsatte sig dessa förändringar då vi anser att det ärviktigtatt ALU skall vara en sistahandsåtgärd och då vi tror att ALU kan tränga utjobb på den ordinarie arbetsmarknaden på den offentliga sektorn om ettALU-projekt får pågå . Regelverk kring ALU bör därföråterställas till vad som gällde före . Vi anser också att enutvärdering av ALU bör göras då åtgärden funnits . Detvore därför bra att få reda på hur den har fungerat.Rekryteringsstöd ochberedskapsarbeteDet är viktigt att betona att arbetsmarknadspolitiska åtgärderej får utformas så att de tränger undan jobb på den reguljäraarbetsmarknaden. Därför skall man så långt som möjligt vararestriktiv när det gäller företagsstöd. Regelverket kringrekryteringsstöd och beredskapsarbeten har förändrats såatt de är anpassade till . Detta ser vi givetvissom något positivt.Åtgärder för äldre arbetslösaMånga arbetsgivare drar sig för att anställa äldre arbetslösasom inte har kvar till pensioneringen. Tyvärrglömmer man ofta bort att dessa personer har stor erfarenhetoch kompetens som kan vara bra för många företag att få delav. Till saken hör också att äldre arbetskraft ofta är mycketmer "trogen" mot sin arbetsgivare och stannar kvar på sinarbetsplats i högre grad än yngre som har en större tendenstill rörlighet. Att anställa en 55-åring som har åtminstone 10år kvar på arbetsmarknaden kan därför vara lönsamt förarbetsgivaren.I våras kom regeringen med förslag om en speciell arbetsmarknadspolitiskåtgärd som riktade sig till äldre arbetslösa som fyllt . De skullesysselsättas genom s.k. offentligt tillfälliga arbeten för att de skulle få "ettvärdigt slut" på sitt arbetsliv. gick emot detta förslag då vi anseratt det inte är någon bra lösning med denna typ av åtgärd. Risken är bl a storatt ordinarie jobb i den offentliga sektorn trängs undan. Vi har inte ändratinställning i frågan och vidhåller därför att denna form av åtgärd börförsvinna.UngdomsarbetslöshetenArbetslösheten har alltid varit högre bland unga än blandäldre. Icke desto mindre har arbetslösheten blandungdomarna vuxit till alarmerande proportioner, och vi haridag en situation där många gått arbetslösa utan attfå fotfäste på arbetsmarknaden. Risken finns att våraungdomar slås ut . Det är djupt tragiskt för varjeindivid och riskerar att få svåröverblickbara konsekvenser församhället. Därför är det angeläget att sätta in åtgärder somunderlättar för ungdomar att få en kontakt med arbetslivet.Tyvärr finner vi inte några nya förslag i budgetpropositionen omungdomsarbetslösheten. Regeringen återupprepar sitt löfte om attungdomar skall erbjudas arbete, utbildningsplats eller enarbetsmarknadspolitisk åtgärd även om detta nu sägs vara ettlångsiktigt mål. Man slår sig för bröstet och säger att antalet ungdomar somvarit arbetslösa . En orsak till denna nedgång torde vara attmånga ungdomar fått plats inom Datortek. Det är dock långt kvar till målet.Detta förhållande visar med all tydlighet på att regeringen sviker ytterligareett av sina vallöften! Förslaget från vårens sysselsättningspolitiskaproposition om att alla ungdomar skall erbjudas feriejobb tasånyo upp. Hur detta projekt skall genomföras är fortfarande oklart.Regeringen talar bara om att information och annonsering skall lösa frågan.Vad ungdomar främst behöver är kanske inte arbetsmarknadspolitiskaåtgärder eller utbildning, utan de behöver främst få in en fot på arbets-marknaden. Genom vår politik kan ungdomar få den chans de behöver påarbetsmarknaden genom att fler företag skapas. Kombinerat med andrareformer såsom en reformerad arbetsrätt så ökar också de ungas möjligheter.Det är dock viktigt att påpeka att det även i fortsättningen måste finnasarbetsmarknadspolitiska åtgärder som är anpassade till ungdomar och derasbehov.InvandrareInvandrare är en mycket utsatt grupp på arbetsmarknaden.Arbetslösheten bland dem är mycket hög. Det borde inte varaså då invandrare ofta har en hög utbildning och lätt borde fåjobb. Tyvärr får invandrare oftast inte jobb inom det yrke dehar en utbildning för. Istället hänvisas de till yrken inomandra områden där utbildningskraven är mycket lägre.Arbetsförmedlingar och arbetsgivare bör genomsamt ta itumed dessa problem och genom t ex informationskampanjerm.m. förmå fler att anställa invandrare.Det är viktigt att betona att många invandrare är en stor tillgång somföretagare. I många grupper är företagandet högre än generellt i menmånga kunder finns särskilt vad gäller möjligheter till riskkapital och startaeget-bidrag.Stöd kvinnliga företagareFler kvinnor måste ges möjligheter att få starta företag.Fortfarande är det så att bara en tredjedel av alla nya företagstartas av kvinnor. Stödet till detta bör utgå till alla kvinnorsom är långtidsarbetslösa och inte bara främst till dem somtidigare har jobbat i offentlig sektor. Även kvinnor medbakgrund i näringslivet har en utmärkt kompetens som måstetas tillvara.Det gäller att åtgärder och stöd som lämnas till kvinnor som vill bliföretagare utformas på ett sätt så att man tar vara på och lyssnar på kvinnorsförutsättningar och krav. Det är bra att fåttutökade möjligheter att ge lån till kvinnliga nyföretagare.Öka insatserna för dearbetshandikappadeOavsett konjunkturläge har de handikappade alltid en svårsituation på arbetsmarknaden. De statliga insatserna för attstärka handikappades ställning är därför oerhört viktiga ochbör alltid vara prioriterade. Att få möjlighet att utföra ettefterfrågat arbete ökar livskvaliteten enormt. Men oftaöverdrivs svårigheterna som är förknippade med att anställaen person med funktionshinder. Information och enklareanpassningar av arbetsmiljön kan ofta räcka för attöverbrygga hindren att få jobb.Arbetslinjen måste gälla även för handikappade. Förtidspensioneringar skaundvikas i största möjliga utsträckning. Både lönebidrag och anställningarinom har visat sig vara värdefulla lösningar för mångahandikappade. har under de senaste riksmötena prioriterat dearbetshandikappade. Vi har gått emot regeringens förslag om besparingar påSamhall AB och på anslaget för lönebidragsnivån samt försämringar iregelverket kring lönebidragsanställningarna. Vi gick emot regeringensförslag i dessa delar eftersom vi var övertygade att försämringarna skulle slåhårt mot de arbetshandikappade. Tyvärr besannades våra farhågor /96 var inte mer än ca närlarmrapporter kom om att pengarna till nya lönebidrag var slut. Regeringentvingades att lägga fram en proposition med 200 miljonerkronor extra till lönebidragsanställningar. Dessa medel tog dock slut undervåren och lyckades få igenom ett utskottsinitiativ i imaj som innebar att extra resurser avsattes till lönebidragen för att stoppa demest akuta varslen om uppsägningar av lönebidragsanställda.Det är nu viktigt att de arbetshandikappade även i fortsättningen får ettvälbehövligt stöd.