mot · GK02Ju901 · 1996-10-07 00:00:00 — Moderatasamlingspartiet har därför alltid förordat en restriktiv politikpå detta område. Vår strikta hållning gentemotnarkotikamissbruk har också varit framgångsrik jämfört medandra länders narkotikaproblem.Den som missbrukar narkotika finansierar ofta sin drogkonsumtion genomstölder och annan brottslighet. Det finns således ett klart samband mellan attbekämpa missbruket och att bekämpa brottsligheten. Många finansierarockså sitt eget missbruk genom att sälja till andra. Det innebär att vi ocksåmåste föra en målmedveten politik mot dem som för in narkotika i vårt landoch mot dem som distribuerar narkotika till missbrukare. Narkotikabekämp-ningen måste inriktas mot både grossistled och användarled för att varaeffektiv. Narkotika är och förblir ett dödande gift och det finns därför ingaskäl för oss att kompromissa med den som vill sprida den vidare.Strängare syn på knarket medmoderat politikI och med att fick en borgerlig regering kom enny narkotikapolitik att införas. I den nytillträdda regeringensregeringsförklaring stod att läsa:Regeringen kommer att tillmäta all brottsbekämpning stor betydelse, menden inriktas i ökad utsträckning mot vålds- och narkotikabrott.Narkotikamissbruk kan aldrig accepteras. För att stoppa missbruket tidigt ochkunna sätta in erforderligt stöd skärps straffskalan vid ringa narkotikabrott.Arbetet med att bekämpa narkotikamissbruket på anstalterna tillmäts storvikt.Denna politik genomfördes också. Fängelse infördes sommöjlig påföljd för eget bruk av narkotika och ringanarkotikabrott. Socialdemokraterna visade här sammamotvilja att införa fängelse för eget bruk av narkotika som devisade i regeringsställning när de vägrade gå medpå kriminaliseringen av narkotikakonsumtion. Några nyainitiativ till att ytterligare skärpa synen på narkotika harheller inte tagits efter det att Socialdemokraterna tog överregeringsansvaret . I då unga människorsattityd mot narkotika håller på att luckras upp hade det varitmer än välkommet.Stoppa försöksverksamheten med friasprutorI bedrivs en försöksverksamhet medutdelning av rena sprutor till narkotikamissbrukare i Malmöoch . Trots att , som haft i uppdrag attutvärdera verksamheten, inte kunnat påvisa några positivaeffekter av försöksverksamheten från smittospridnings- ochnarkotikasynpunkt pågår försöksverksamheten än i dag.Enligt Moderata samlingspartiets bestämda uppfattning ärdet motstridigt att förena riksdags beslut omtotalförbud mot all icke-medicinsk hantering av narkotikamed en verksamhet som går ut på att dela ut verktygen för attkunna injicera narkotika.I EU-sammanhang har tydligt markerat sitt avståndstagande motlegaliseringsivrarna och i stället framhållit restriktiva syn pånarkotika. Vi motsätter oss utdelning av rena sprutor i men tillåterdet här hemma. Detta är ett dubbeltydigt budskap som vi moderater inteställer oss bakom. En fortsatt utbytesverksamhet med rena sprutor tillnarkotikamissbrukare i kan rentav skapa osäkerhet både här hemmaoch i om vad svensk narkotikapolitik egentligen står för.I regeringens nationella brottsförebyggande program framhålls att det i en oroande tendens till en mer drogpositiv hållning och ett ökat experi-menterande med droger i vissa ungdomsgrupper (s. 40). Enligt regeringenmedför denna tendens ett ökat behov av förebyggande arbete, främst i formav information och opinionsbildning. Detta är naturligtvis sant och lovvärt,men hur kan regeringen fortsätta sanktionera en försöksverksamhetsom ger signaler i diametralt motsatt riktning?Det är hög tid att regeringen avbryter den nu pågående försöksverk-samheten med utdelning av fria sprutor till narkotikamissbrukare.Provtagning även på personer under15 årSom ett svar på senare tids varningar såväl från medicinskexpertis som från tull och polis om att narkotikamissbruketsuccessivt ökar bland unga människor måste samhälletspositioner mot narkotika flyttas fram ytterligare. EnligtModerata samlingspartiet bör polisen få rätt att utföra blod-och urinprov även på personer när misstankeföreligger om att den unge tagit narkotika. Regeringen börskyndsamt utreda och lämna förslag till en sådan lagändring.Kräkmedel åt knarklangarnaOm polisen skall ha en chans att leva upp till statsmakternasfastlagda mål om ett narkotikafritt samhälle krävs att polisenfår tillgång till effektiva instrument att sätta in motnarkotikan. har framkommit attheroinförsäljarna utvecklat en ny försäljningsmetod som gårut på att heroinet säljs i kapslar inlindade i plast.Heroinlangaren förvarar kapslarna i munnen, och då affärengjorts upp och kapseln överlämnats till köparen stoppardenne kapseln snabbt i sin mun. När polisen försöker ingripamot knarklangaren eller köparen sväljs kapslarna. Dettamycket raffinerade tillvägagångssätt har polisen ingensom helst chans att komma åt. Från polisens sida har mandärför framfört önskemål om att svensk polis, i likhet medexempelvis polisen i , skall kunna ingripa mot dennaform av langning genom att ta med sig den misstänkte tillsjukhus, där han eller hon ges kräkmedel av sjukhusetspersonal för att säkra bevisningen för brottet. Enligt våruppfattning bör användandet av kräkmedel på det sätt somsker i kunna tillämpas även för knarklangare iSverige.Livstids fängelse för grovnarkotikabrottslighetInom narkotikahanteringen finns enorma ekonomiska vinsteratt göra för dem som är tillräckligt hänsyns- och samvetslösa.De grova narkotikabrottslingarna profiterar cyniskt på andramänniskors beroende och olycka. I detta perspektiv - ochmed hänsyn till det allmänna rättsmedvetandet - är destraffsatser som kan utdömas inte tillräckliga. Lagenssträngaste straff, livstids fängelse, skall därför kunnautdömas för grovt narkotikabrott.Möjlighet till "buggning"Vi anser att polisen bör få möjlighet att använda "buggning"(elektronisk avlyssning) i sin spaning efter grovanarkotikabrottslingar. Även vid brott mot rikets säkerhet,t.ex. vid grovt spioneri, bör buggning vara tillåtet. Buggningär ett grovt intrång i den personliga integriteten och måstedärför användas med stor försiktighet och restriktivitet.Buggning innebär inte bara att brottsliga personer avlyssnas,utan även att oskyldiga riskerar att bli avlyssnade. Deninformation som framkommer vid buggning är generellt settbetydligt mer omfattande än den som inhämtas vidtelefonavlyssning. Buggning bör därför bara få ske i striktavgränsade situationer och med iakttagande av de krav somrättssäkerheten ställer. Det ligger i sakens natur att manmåste förfara mycket varligt med all överskottsinformation.Allt material som inte är av betydelse för den aktuellabrottsundersökningen måste förstöras på ett betryggande sätt. har även framförts krav på att elektronisk avlyssning skallkunna användas för att komma åt de s.k. mc-gängen. Från moderat hållställer vi oss dock mycket tveksamma till en ordning som innebär att enbartmedlemskap i en viss grupp skall kunna medge en rätt att tillgripa ett så passintegritetskränkande instrument som buggning. Intresset för motorcyklar hari de gäng som det här är fråga om visat sig utgöra en täckmantel för grovkriminell verksamhet, bl.a. grov narkotikabrottslighet. Med vårt förslagskulle buggning således kunna användas redan av det skälet att misstankeföreligger om grov narkotikabrottslighet.Regeringen har beslutat om direktiv för en utredning om hemligavlyssning. Mot bakgrund av vad som anförts ovan är det naturligtvispositivt att regeringen äntligen har tagit detta initiativ. Moderatasamlingspartiet anser dock att frågan redan har utretts tillräckligt varför enlagändring borde ha kunnat genomföras än vad som nueventuellt blir fallet.Lagens långa arm får intebli kortarePolisväsendetAv erfarenhet vet vi att tunga besparingar på polisen drabbaräven det övriga rättsväsendet. Färre poliser leder till färrebrottsutredningar, som i sin tur leder till att färre åtal väcks.Antalet brottslingar som lagförs vid domstolarna minskar,vilket i sin tur leder till att antalet intagna på fängelser ochhäkten minskar och att medborgarnas rättstrygghet hotas.I fråga om besparingar inom polisen uttalade regeringen i 1994/95 årsbudgetproposition (s. 35) att det genom fortsatt förändringsarbete skulle gåatt bibehålla den operativa nivån i landet som helhet. Drygt ett och ett halvtår senare ser vi facit som talar ett annat språk. har antalet poliserminskat med ungefär 1 000. Ambitionen att bibehålla och förbättra denoperativa nivån, vilket är en moderat ledstjärna på polisområdet, har intekunnat upprätthållas med regeringens sparkrav.I 1996/budgetproposition avstår regeringen från att föreslåbesparingar på polisen . Ett preliminärt besparingskrav på 55miljoner kronor föreslås för . Bakom regeringens till synes återhåll-samma besparing döljer sig dock en betydligt större besparing. Sedan den 1maj 1996 är observatör i Schengen med siktet inställt på fullvärdigtmedlemskap . I likhet med Moderata samlingspartiet tillmäterregeringen det internationella polissamarbetet inom Schengen stor betydelsei kampen mot den gränsöverskridande brottsligheten. I budgetpropositionenundviker dock regeringen att över huvud taget beröra att Schengensamarbetetockså är förenat med ökade kostnader för polisen. Framför allt beroende påatt i och med medlemskapet kommer att anslutas till (SiS), dvs. det datoriserade informationssystem där bl.a.sådana personer finns upptagna som inte skall medges inresa. När Sverigefullt ut blivit medlem i Schengen måste samtliga polismyndigheter hatillgång till SiS.I anslagsframställan för polisväsendet budgetåret 1997uppskattas kostnaden för de förberedelser som måste göras, bl.a.anskaffning av teknisk utrustning och utbildning, till 100 miljoner kronorunder . Enligt bedömning kommerfrågan om personalbehovet att uppstå först , varför man inte redan i årkan uppskatta kostnaderna. Helt klart står dock att polisens kostnader förSchengensamarbetet kommer att bli kännbara. Det handlar om initial-kostnader för polisen i storleksordningen 250 till 300 miljoner kronor.Regeringens anvisade anslag avseende polisväsendet för budgetåret 1997innebär därför en indirekt besparing för staten på , sompå något sätt måste drabba den övriga polisiära verksamheten. Här finns intemycket att välja mellan utan den lokala närpolisverksamheten kommerindirekt att få bekosta bl.a. den tekniska anpassningen till Schengen-samarbetet. blir det än värre. Till redan aviserade besparing på 55miljoner kronor måste nämligen läggas den indirekta besparing somregeringen gör genom att inte tillföra polisen extra medel för täckandet av deytterligare kostnader som Schengenmedlemskapet för med sig.Mot denna bakgrund är regeringens budgetförslag avseende polisenotillräckligt. Polisens behöver ökade resurser för att kunna möta framtidenskrav och fungera effektivt och rättssäkert. Inte ytterligareneddragning av verksamheten, vilket blir den faktiska effekten avregeringens förslag.De problem som finns inom närpolisen till följd avotillräckliga resurser kommer att förstärkas. Polisens insatser måste i allthögre utsträckning koncentreras till de mest akuta ärendena somgrundtanken bakom hela närpolisreformen - fler synliga poliser på gator ochtorg - får stå tillbaka. Servicen till allmänheten försämras och brottsut-redningar läggs på hög. Det har gått så långt att polisen på vissa håll i landetmåste avskriva brottsanmälningar avseende lindrigare brott medmotiveringen att de inte har tid. Det handlar här om brott som går underbeteckningen "småbrottslighet", t.ex. snatterier, småstölder, vinds- ochkällarinbrott, cykel- och bilstölder, men som för dem som drabbas kan slåförhållandevis hårt både ekonomiskt och psykiskt. Ett system som innebär attmänniskor som drabbas av en viss typ av brottslighet inte ens skall förväntasig att något görs från statsmaktens sida för att utreda brottet är ingentingmindre än ett rättsligt haveri. Detta gäller inte minst för människor somdrabbas av inbrott, som de flesta som råkar ut för det upplever som ettobehagligt och skrämmande intrång i den privata sfären. avalla inbrott i upp, en vid en internationell jämförelse mycketlåg siffra.Även bekämpningen av den organiserade brottsligheten drabbas hårt avbristande resurser till polisen.Den ekonomiska brottsligheten, som bl.a. visat sig ha förgreningar bådetill narkotikabrottslighet och miljöbrottslighet, är utan tvivel ett allvarligtproblem som måste bekämpas. Inte minst för att upprätthålla respekten förstrafflagstiftningen och för att värna moralen i näringslivet och i samhället iövrigt. Den ekonomiska brottsligheten utgör också ett allvarligt hot motmarknadsekonomins funktionssätt. Ekonomisk brottslighet hotar självafundamentet för marknadsekonomin, samhällsmoralen och den socialavälfärden. Mot denna bakgrund gjorde den borgerliga regeringen storainsatser i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Bl.a. beslutades ominrättandet av ett Ekobrottskommando i syfte att samordna brottsbekämp-ningsarbetet mellan polis-, åklagare- och skatteexpertis. Effektiviseringen avekobrottsbekämpningen kräver både metodutveckling och organisations-förändring, dock inte till priset av sänkta beviskrav och en annorlunda rätts-säkerhet än den vi förespråkar vid annan brottslighet. Moderata samlings-partiets förslag till en effektivare ekobrottsbekämpning utvecklas närmare ien kommittémotion av m.fl. (m).Vid en samlad bedömning av den situation som polisväsendet i stortbefinner sig i, särskilt närpolisverksamheten och med en brottsutvecklingmot allt fler stölder och grövre våldsbrott, är det enligt Moderatasamlingspartiet nödvändigt att stärka resurserna till polisen. Det är av storvikt att polisverksamheten inriktas och bedrivs med utgångspunkt i behovenav polisiära insatser. Resurserna skall i största möjliga utsträckningkoncentreras till tider, platser och verksamheter där de ger bäst resultat iform av minskad brottslighet och ökad trygghet. I en särskildkommittémotion av m.fl. (m) behandlas närmare Moderatasamlingspartiets anslagsförslag avseende polisen.Den nationella beredskapsstyrkansframtida uppgiftEfter mordet på beslutade regeringen i juni 1990att uppdra åt i att i samarbetemed inrätta den s.k. beredskapsstyrkan förbekämpning av terroraktioner i landet. Sedan den 1september 1994 är beredskapsstyrkan, som utgör en egenenhet vid i , komplett meden bemanning på 55 polismän. Personalen vid styrkangenomgår utbildning av arbetstiden och harsidotjänst resterande del av tiden. (Sidotjänsten fördelasenligt ett roterande schema mellan spaningsroteln,narkotikaroteln, utredningsroteln, piketen, samtVästerortspolisen.) Personalen anses vara den mestvälutbildade inom svensk polis, men styrkan får som särskildenhet tas i anspråk först efter beslut av regeringen eller, omregeringens tillstånd inte hinner inhämtas, avjustitieministern. Beredskapsstyrkan har dessbättre ännu intebehövts tas i anspråk för sin uppgift, utan personalen harenbart ägnat sig åt träning, utbildning och sidotjänstgöring. upplever styrkans personal frustration över att inte fåutnyttja sin kapacitet i större utsträckning än vad som gesinom ramen för sidotjänsten, där det endast är tjänstgöringvid piketen som i någon mån upplevs som adekvat iförhållande till styrkans egentliga uppgift.I regeringens budgetproposition föreslås att beredskapsstyrkan skallintegreras med piketen vid i . Även enligtModerata samlingspartiets uppfattning finns det starka skäl, bl.a. ekonomiskaoch det allt hårdare brottsklimatet, som talar för att beredskapsstyrkanskompetens bör användas på ett mer effektivt sätt än vad som är fallet i dag.Vi motsätter oss dock regeringens förslag att integrera beredskapsstyrkanmed piketen. En organisationsförändring enligt regeringens förslag kan påsikt försvåra för beredsskapsstyrkan att upprätthålla sin särskilda kompetens.Vi förordar i stället en ordning som möjliggör att beredskapsstyrkan -fortfarande som en särskild och specialtränad enhet - lättare kan tas ianspråk för situationer som kräver särskilda polisiära insatser i vidarebemärkelse än vad nuvarande ordning medger. Mot denna bakgrund börregeringen vidta de åtgärder som behövs för att den nationellaberedskapsstyrkan bättre skall kunna utnyttjas i brottsbekämpningen utan attstyrkans specialkompetens riskeras.ÅklagarväsendetI Brottsförebyggande rådets framtids- och omvärldsanalyskommenteras åklagarväsendets framtida utveckling påföljande sätt:För åklagarväsendet är den totala brottsutvecklingen visserligen av betydelsemen arbetsbelastningen påverkas i första hand av antalet inkomna ärenden,ärendenas karaktär samt polisens insatser. Utvecklingen mot allt fler ochkomplicerade mål inom ekonomisk brottslighet samt grövre våldsbrott ledertill att arbetssituationen inom åklagarväsendet blir mer ansträngd.Framtiden verkar ha hunnit ifatt oss. I likhet med polisengenomgår åklagarväsendet en omfattande omorganisation isyfte att minska kostnaderna och öka effektiviteten. I likhetmed polisen har åklagarmyndigheter tvingats säga uppsekreterare, med samma olyckliga konsekvenser som förpolisen. Åklagarna får nu utföra även sekreterarsysslorna vidsidan om brottsutredandet, vilket i sin tur kan förväntas ledatill att den som begår brott har större chans att slippa åtal.Den borgerliga regeringens ambition var att skapa en åklagarorganisationmed en hög grad av effektivitet. Detta förutsatte både metodutveckling ochorganisatoriska förändringar. I detta sammanhang betonades särskiltåklagarens roll som förundersökningsledare i brottmål. Åklagarna harbefogenhet och kompetens att utföra den processuella verksamhet somutkrävandet av straff fordrar men saknar egna utredningsresurser. Dessafinns hos polisen som är en egen myndighet med egen ledning. I dåutredningsarbetet präglas av en allt mer komplicerad brottslighet på såvälnationell som internationell nivå måste tyngdpunkten ligga på den juridiskakompetensen. Enbart juridisk kompetens räcker emellertid inte vid utredningom t.ex. avancerad ekonomisk brottslighet. Åklagaren bör därför gesbefogenhet att leda också experter från andra discipliner. En anledning till attjust ekobrottsutredningar drar ut är att tidig ledning ochkoordinering från åklagarsidan över företrädare från flera berördamyndigheter, inte minst skattemyndigheten, saknas. Denborgerliga regeringen försökte genom uppdrag till Riksåklagarenåstadkomma denna styrning utan förändrad myndighetsstruktur genominrättandet av s.k. Ekobrottskommandon under åklagarledning.Regeringens ambitioner i kampen mot ekobrottsligheten verkar inte sträckasig längre än till att inrätta ytterligare en myndighet, ,till en beräknad kostnad av . Enligt Moderatasamlingspartiets uppfattning framstår det som mest rationellt och ekonomisktförsvarbart att bygga vidare på den plattform som redan lagts av denborgerliga regeringen. Åklagarväsendets framtida organisation ochresursbehov behandlas närmare i en särskild kommittémotion av GunHellsvik m.fl . (m).DomstolsväsendetDomstolarnas roll i rättsstatenDomstolsväsendet har en central roll i den demokratiskarättsstaten. Till skillnad från polis- och åklagarväsendet ärdomstolarnas uppgifter inte begränsade till att medverka iarbetet med att uppfylla samhällets kriminalpolitiska mål.Domstolarna utgör rättsväsendets viktigaste grundpelare ochär ytterst den enskilde medborgarens rättssäkerhetsgaranti.För oss moderater är domstolarna kärnan i rättsstaten ochden enskilde medborgarens värn mot en stark statsmakt.Samhällsutvecklingen ställer nya kravAllmänhetens bild av domstolarna präglas till stor del av derelativt sett fåtaliga - men dessvärre ökande antal -rättegångar i brottmål som får massmedial uppmärksamhet.Enbart en tredjedel av alla mål i de allmänna domstolarna ärdock brottmål. Upprustningen av domstolsväsendet är framför allt motiverad av tre skäl. Ett rörfrågan om internationalisering. Sedan den 1 januari 1995ingår såväl angående skydd för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna somEG-rätten i svensk rätt med direkt tillämplighet. Detta reserkrav på kompetensutveckling. Mål av alla kategorier tenderaratt bli mer komplicerade, vilket ställer krav påspecialisering. Den tredje frågan rör näringslivets behov avtvistlösning och skiljedomsinstitutets framtida utveckling.Rättssäkerheten måste få kostaParallellt med redan pågående strukturförändringar avdomstolsväsendet, bl.a. nedflyttning av mål frånkammarrätterna till länsrätterna och utveckling motprövningstillstånd inom både de allmännaförvaltningsdomstolarna och de allmänna domstolarna, pågårett utredningsarbete om domstolsväsendets framtidaorganisation. Enligt direktiven skall utredningen lämnaförslag till sådana organisatoriska förändringar avdomstolsväsendet att kan sparas in åtregeringen. Enligt regeringspartiets företrädare i utredningenskall besparingarna tas ut genom en minskning av antalettingsrätter till ungefär hälften, (finns 97 tingsrätter, frånoch med blir det 96 genom ensammanslagning).En utveckling mot en halvering av landets tingsrätter är helt oacceptabel,enligt Moderata samlingspartiets uppfattning.I likhet med polis- och åklagarväsendet tvingas domstolarna säga upppersonal för att kunna uppfylla regeringens sparkrav. Uppsägningen av ickeordinarie domare, vilket är en helt ny företeelse i svensk domstolshistoria,har bl.a. lett till att hela domstolsavdelningar fått stänga eller kraftigtreducerats. På underbemannade domstolar hinner man inte med attdöma av ärendena i en takt som är rimlig. har människors rätt att fåsin sak prövad inom skälig tid tydliggjorts och bekräftats i svenskrätt genom införlivandet av angående skydd för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna (artikel 6).Den stora arbetsbelastningen på de domare som än så länge är kvar kan fåallvarliga konsekvenser för rättssäkerheten. Inte nog med att dömandet drarut . När domen väl avkunnats riskerar den att inte hålla tillräckligthög kvalitet. Domaren hinner helt enkelt inte med att utveckla domskälen,vilket är särskilt allvarligt eftersom det är genom dessa som domstolensställningstagande i målet förklaras. Vidare är det genom domskälen somparterna skall få vägledning om ett överklagande av domen kan varaframgångsrikt eller ej. Sist men inte minst har noggrant preciserade domskälden viktiga funktionen att tvinga domaren att själv pröva hållfastheten idomstolens resonemang.I regeringens budgetproposition föreslås inga besparingar på domstols-väsendet utöver redan beslutade besparingsbeting på 89miljoner kronor, varav Moderata samlingspartiet tidigare avvisat hälften.Domstolsväsendets framtida organisation och resursbehov behandlasnärmare i en särskild kommittémotion av m.fl. (m). KriminalvårdenNarkotikafria fängelserDet är oacceptabelt att intagna som är drogfria när de börjaravtjäna sitt fängelsestraff, eller som försöker sluta med sittmissbruk, skall komma i kontakt med narkotika under dentid de vistas i fängelse. Förutsättningarna att bekämpadrogmissbruk hänger nära samman med möjligheterna tilldifferentiering av de intagna. Arbetet med att förmånarkotikamissbrukare att underkasta sig behandling ochadekvat vård bör därför intensifieras.Under den borgerliga regeringen skärptes lagen om kriminalvård i anstaltså att de intagna på anmaning numera är skyldiga att lämna blod-, urin- ellerutandningsprov. Vi anser att denna möjlighet till provtagning måsteanvändas i fortsatt stor utsträckning så länge som narkotikasituationen påfängelserna inte är tillfredsställande. Personalen på anstalternas olikaavdelningar skall göra narkotikavisitationer, d.v.s. genomsöka anstalternaefter narkotika, oregelbundet men ofta. Urinprov skall vara frekventförekommande. Kriminalvårdens insatser mot narkotikan på anstalterna ärhelt avgörande för den intagnes möjligheter att efter avtjänat straff leva etthederligt liv. Moderata samlingspartiets målsättning är att samtliga svenskafängelser skall vara fria från narkotika.