mot · GK02Jo745 · 1996-10-07 00:00:00 — Bevarande av biologisk mångfald omfattar också denrikedom av mångfald som ryms bland våra tama djur ochodlade växter. Särskilt intressanta, men ofta bortglömda, ärde s k lantraserna bland djuren och lantsorterna blandväxterna. Bevarande av dessa i ursprunglig miljö ärnödvändigt. Det är de lokala förhållandena som skapatsärarten. Förändras dessa förändras också arten.Under verkar Nordiska Genbanken (NGB) påväxtsidan och Nordisk Genbank for Husdyr (NGH) på djursidan.NGB arbetar med "mandatarter" som ska uppfylla vissa kriterier för attprioriteras i bevarandearbetet. Vissa trädgårdsväxter, prydnadsväxter, undan-tas t ex från aktiv insats. Ogräsen, som har en mellanställning i förhållandetill de vilda och odlade växterna, utesluts också från mandatlistan. Fröför-merade kulturväxter bevaras endast ex situ, d v s som nedfrysta frön. Vege-tativt förökade kulturväxter samlas i sortsamlingar, klonarkiv, antingen i fält(på ideell grund) eller i laboratorium, in vitro. Rent ekonomiskt klarar NGBenbart att hålla en förteckning över de kloner som bevarats i fält.NGH har upprättat en databas för att bl a härstamningsuppgifter om enskil-da djur och raser ska kunna registreras på ett säkert sätt. Basen kommer attregistrera information som samlats in av skilda intressenter. Informationenska vara tillgänglig i hela . Praktiskt bevarande är ideellt.Det finns stora brister i fråga om en samlad politik eller plan för bevarandeav domesticerade arter och i synnerhet de äldre lokala formerna av dessa. ISverige är det uppgift att inom sitt sektorsansvar främja ettjordbruk som bevarar mångfalden. Steget till ett aktivt bevarandearbete ärdock långt. Visserligen kan verket inom ramen för EU:s miljöstödsprogramge vissa bidrag till brukare som håller utrotningshotade nötkreatur, får ellergetter av svenskt ursprung, men någon beredskap för bevarandeinsatser ifalldessa ideella personer av någon anledning tvingas upphöra med sin djur-hållning finns inte.Jordbruksverket arbetar i stor utsträckning genom rasföreningar. Dessa ärofta bräckliga organisationer med lågt medlemstal och svag ekonomi. Deutgör ingen garanti för stabil och långsiktig verksamhet.På växtsidan sker i praktiken inget på det nationella planet om man bortserfrån en osystematisk och oöverblickbar ideell verksamhet. Fröförordningen,som inte medger försäljning av fröer utan hämmande restriktioner, kandessutom hindra ett effektivt bevarandearbete. Här bör regelverket ses över.Det stöd som f.n. lämnas inom ramen för miljöstödsprogrammet för in situ-bevarande av kulturväxter - "bönor på " - är helt löjeväckande,särskilt med tanke på att det finns en rad bönsorter som verkligen är hotade.För att driva frågorna kring domesticerad och semidomesticerad biologiskmångfald vidare behöver ansvarsfrågan på nationell nivå till alla delarklarläggs. Därefter bör ett nordiskt nätverk byggas upp med politiskförankring i . NGB och NGH är mycket viktigainstitutioner i sammanhanget, som behöver förstärkta resurser.Det är dock viktigt att komma ihåg att när det gäller att bevara lantraser,grödor, ogräs och andra kulturväxter är det i slutändan fråga om ett stortpraktiskt och mycket konkret arbete som måste utföras. Det handlar omdjurskötare, trädgårdsarbetare och inte minst bönder, som ska ta hand omdetta levande kulturarv. Det är nödvändigt att på ett kraftfullt sätt beakta depraktiska aspekterna i bevarandearbetet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att stärka de nordiska genbankernas verksamhet,2. att som sin mening ger regeringen till känna att uppgiften attansvara för och att samordna alla former av bevarande som rör äldre grödor,ogräs och andra kulturväxter samt lantraser och andra djur som använts i detäldre hushållet bör samordnas hos en myndighet,3. att fördelar tillgängliga medel så att denna bevarandeuppgiftrörande biologisk mångfald kan genomföras på ett tillfredsställande sätt.