mot · GK02Fö38 · 1996-10-04 00:00:00 — Skulle vifå åtta brigader med förmåga att verka över stora delar av landet vore detsannolikt en förstärkning i det scenario som skulle gedet största behovet av markstridsförband, nämligen försvar mot landinvasioni övre . Transportförmågan blir viktig för att säkerställa rörligheten.Ett krav bör vidare vara att samtliga brigader efterhand får sådana fordon attde blir mer oberoende av vägar i stridsområdet. Åtgärder bör vidtas för attöka förmågan till älvövergångar.Helikoptrar är värdefulla genom den stora rörligheten. I en radförsvarsbeslut har påpekats behovet av fler transporthelikoptrar försjuktransport. Färre men bättre utrustade förband gör att antalet egnastridsskadade minskar, varför behovet av fler sådana helikoptrar kanske blirmindre än man tidigare beräknat. Samtliga transporthelikoptrar behöverkanske inte heller anskaffas i förväg. En del av behovet bör kunna tillgodosesgenom tilläggsuppköp på världsmarknaden.Luftburet kavalleri med attackhelikoptrarEtt viktigt inslag i arméns förnyelse handlar om införandetav en förbandstyp som bäst kan karaktäriseras som "luftburetkavalleri". Detta innebär en kombination av de trekomponenterna attackhelikoptrar, transporthelikoptrar ochjägarskvadroner. Avsikten med denna förbandstyp är attsvara upp mot den moderna krigföringens fragmenteradeslagfält utan fasta frontlinjer. Det operativa syftet vid ettväpnat angrepp är att snabbt kunna binda en inledandeluftlandsättning. Ett annat syfte kan vara att tillsammans medtekniska arméunderrättelsesystem utföra stridsspaning.Vid mer kuppartade inledningar av ett väpnat angrepp, eller vid fall då denterritoriella integriteten hotas kan man även tänka sig att jägarskvadronernautbyts mot militärpolisförband. Det ligger i sakens natur att dennaförbandstyp har en - relativt sett - mycket hög beredskapsnivå. Ev kan man idenna förbandstyp överväga införandet av beredskapskontrakt ellerkorttidsanställning. Internationellt sett har flera västländer den här typen avförband.För att effektivt kunna utnyttja synergieffekterna av de tre ovannämndadelkomponenterna och utveckla en ny samordnad taktik och stridsteknik, börverksamheten samlas på en förbandsort. Konkret innebär det att den ipropositionen föreslagna helikopterflottiljen bör samlokaliseras medjägarutbildningen i . En nära koppling mellan befintligakaserner och rullbanor torde även ge det största produktionsmässiga utbytet.Inledningsvis - - bör enligt mening denföreslagna förbandstypen organiseras i mindre enheter (kompanier), och efterhand utökas till att innehålla bataljonsenheter. Det innebär att bl a ca tjugomoderna attackhelikoptrar anskaffas . Det är önskvärt attsnabbt kunna börja införa attackhelikoptrar för att få erfarenheter av sådana.Mot en alltför kraftig organisation inledningsvis talar att det tar tid attutbildany personal. En lösning skulle kunna vara att till en början köpa ett begränsatantal begagnade attackhelikoptrar, t ex av typen Cobra. fäster storvikt vid denna typ av framtidens arméförband som kan verka både under fred,kris och krig samt vid internationella insatser. Denna förnyelse är en del avvår avvägning att avstå från några av de brigader som regeringen föreslår.De senaste årens kraftiga neddragningar av försvarsorganisationer världenöver gör att även förhållandevis modern materiel finns tillgänglig till lågapriser, på ett sätt som saknar motstycke sedan krigsslutet . börfortsätta att söka utnyttja denna situation, t ex på helikopterområdet.Vi vill slutligen särskilt peka på behovet av studier kring indirekt eld, d v sartilleri och granatkastare. Beslutet att ta bort antipersonella minor ur detsvenska försvaret ökar behovet av andra metoder att kunna täcka större ytor,vilket gör att behovet av artilleri (eventuellt raketartilleri) med längreräckvidd ökar liksom också behovet av rörliga jägarförband. Svenskafältförband har internationellt sett få artilleripjäser. I samband medindragning av brigader bör studeras om inte en del av artilleriet från dessa böranvändas för att förstärka artilleriet för kvarvarande brigader.B. TillväxtmöjligheterDubbel förbandsutbildningskapacitetDet är som tidigare angivits angeläget att visa förmåga attvid behov kunna utöka antalet förband. En lösning med åttabrigadförband, utöver de två skräddarsydda förbanden förStorstockholm och , bör enligt vår mening ha ensådan förmåga. Dessa åtta brigader bör på ganska kort siktkunna utökas till tolv. På finns enuppväxlingsmöjlighet upp till 16 brigader, i båda alternativensåledes utöver de skräddarsydda brigaderna.Utbildningsorganisationen bör vara så uppbyggd att manutan att bygga fler kasernområden kan gå upp till 16brigader. Det är då viktigt att de etablissement som behållshar kapacitet att vid behov kunna utbilda två brigader.Fram till 1987 var normalfallet att varje infanteriregemente utbildade tvåbrigader. Behovet av övningsområden är större än då till följd av detökade inslaget bandfordon, vilket gör att markskadorna blir större. Vid enförbandsomsättning , som varit det normala för svenska brigadersedan lång tid, får man vid utbildning av två brigader vid ett fredsförband enjämn omsättning genom att utbilda en bataljon . I en brigad ingår fyrastridande bataljoner plus ett antal enheter som utbildas vid specialtruppslag.Sannolikheten att vi skulle behöva gå upp till 16 (18) brigader är liten, menden föreslagna lösningen med åtta allsidigt användbara brigader ger ändå denhandlingsfriheten. I ett kortare perspektiv är det mer sannolikt attutbildningskapaciteten kommer att användas för kompletteringsutbildningsåsom extra repetitionsövningar jämsides med grundutbildning, i en skärptinternationell situation. Men redan signalen att vi har en organisation sommöjliggör en fördubbling av antalet brigader utan att behöva anlägga fleretablissement är sannolikt av värde.Gränssättande för hur snabbt man kan utöka antalet brigader ellermotsvarande är dels hur snabbt ny materiel kan tillföras, dels hur snabbt mankan få fram yrkes- och reservofficerare som kompanichefer och högre.Däremot är inte värnpliktiga problemet. finns ettöverskott av redan brigadutbildade värnpliktiga från brigader som utgått, ochdet betyder att man då kan nyttja dessa för snabb uppsättning av någon ellernågra nya brigader.Skulle man besluta om nyuppsättning av två brigader ochlyckas skaffa materiel , vilket i sig förefaller föga troligt,vore det möjligt att klara utbildningen av dessa två brigaders sammanlagt åttabataljoner genom att samtliga åtta fredsförband utbildar varsin bataljon och igengäld förlänger förbandsomsättningstiden med för ett antal av sinaegna bataljoner. Det är i princip den metod som används om ett krigsförbandunderkänns under grundutbildning, då man får förlänga förbandsomsättningenför den enhet som stod i tur att omsättas. Skulle man vilja gå ännu snabbarefram finns möjligheten att vid några fredsförband utbilda två omgångar underett år eller tre omgångar under två, genom att ha värnpliktiga påkasernområdet och på repetitionsövningsfältet.Överdimensionerad befälskårDet avgörande både för hur man ska kunna bemanna de nyakrigsförbanden och för att kunna utbilda dem är tillgången påbefäl. Vi föreslår att man i en lösning med åtta allsidigtanvändbara brigader inte dimensionerar befälskåren efterdessa utan behåller aktiva officerare och reservofficerare såatt det i princip räcker för omkring tolv brigader. Detta skulleunderlättas ekonomiskt om vi fick en föryngrad officerskår,genom att en större andel av yrkesbefälet lämnade försvaret iförhållandevis unga år och gick över till civil verksamhet.Dessa befäl skulle då finnas kvar som reservbefäl.Överhuvud ger relativt fler reservbefäl en god flexibilitet åtorganisationen.Naturligtvis kan det sägas vara dyrt att för åtta brigader ha yrkesbefäl ochreservbefäl motsvarande tolv brigader. Denna lösning är under allaförhållanden bättre än behålla fler brigader, med allt vad de betyder idriftkostnader, men att inte ha råd att ge dem behövlig utrustning. Det finnsockså en rad andra fördelar med att ha ett visst överskott av officerare. Alladessa behövs då inte i den årliga utbildningsverksamheten, vilket gör detlättare än att klara krigsplanläggning och fortsatt befälsutbildning.Ettofta påtalat problem har varit att så många varitbortkommenderade att det blivit vakanser bland utbildningsbefälet. Isammanhanget bör också vägas in behovet av att ha befäl, som kan användasi FN-sammanhang. Med den övertalighet vi föreslår i förhållande till antaletbrigader blir det betydligt lättare att klara FN-uppdrag. Generellt gällernaturligtvis att den erfarenhet som sådana uppdrag ger är ytterst värdefulla förden svenska krigsorganisationen.Ett problem med en "överdimensionerad" officerskår är att den enskilde fårfärre år än eljest som kompani- eller bataljonschef. Desto viktigare då attrepetitionsövningar verkligen hålls, för det som ger erfarenhet för enkrigsplacerad kompanichef är nog mindre hur han är chef än hurmånga gånger han ges tillfälle att utöva sitt chefskap.För att ha hög beredskap att kunna sätta upp ytterligare brigader börövervägas att i en organisation med åtta allsidigt användbara brigader haåtminstone brigadledningen och bataljonscheferna öronmärkta för en eller tvåtänkbara nya brigader. Deras uppgift bör vara att hålla planläggningenbl a för utbildningen av dessa förband aktuell. kandessutom en del materiel ur utgående brigader finnas kvar i förråd ochdärmed utgöra materiell stomme vid behov att nyuppsättning av någon ellernågra brigader. Här krävs en kontinuerlig planläggning. En hel del av främstlättare materiel från utgående fältförband bör användas för att höja denmateriella kvalitén hos territorialförband och hemvärn.4.1.3 förbandI fråga om marinen var huvuduppgiften länge förmågan attkunna förhindra sjöinvasion mot . Efternedprioriteringen av ubåtsskyddet 1972 kom senarehändelser som på nytt förde in den uppgiften i bilden, numed inriktning också inomskärs. var Sverigeen tid starkaste sjönation i . Vi är inte riktigttillbaka i den situationen, men med den ökade roll detsäkerhetspolitiskt allt viktigare området i södra , är det befogat att fästa ökad vikt vid vår kapacitet attvisa "flagg" i , och då inte minst öster om faktor bör få påverka övningsmönster för ochutformning av vissa enheter, men ävenspaningsflygets och radarbevakningens uppträdande liksomkustbevakningens.Vad som sagts ovan om handlingsfrihet ifråga om arméstridskrafter börkunna ha giltighet även för kustartilleriet, i första hand dess rörliga förband.Finns ett visst "överskott" av befäl kan krigsorganisationen utvidgas. Vadgäller fartygsförbanden bestäms tiden för en möjlig utökning av hur snabbtytterligare fartyg kan tillföras. En extra möjlighet till snabb organisationsök-ning föreligger när ett redan beställt fartyg levereras, om man då avstår frånatt skrota den enhet det var avsett att ersätta ökar organisationen med ettfartyg. Motsvarande gäller naturligtvis också för stridsfordon, artilleripjäseroch annan materiel. Vi har flera system som kan verka mot övervattensfartygoch genom att kontinuerligt följa vilka enheter som omsätts kan man få enbild av under vilka år som en förstärkning kan ske genom att mansenarelägger planerad skrotning av vissa enheter.Vill man spara pengar är inte enda metoden att skrota så många fartyg sommöjligt. Ekonomiskt vore det mer fördelaktigt att kunna senarelägga ellerminska nyanskaffningar. Att gå ned från tolv till nio ubåtar genom att skrotanågra enheter är inte särskilt tilltalande för skattebetalare, om mansamtidigt måste betala miljardbelopp för nya ubåtar. Det går inte att göraogjort vad som beslöts om nyanskaffning i en helt annan hotsituation. Menexemplet illustrerar vikten av att man i framtida planering söker undvikasuboptimeringar.I fråga om fartygsförband gäller att vi sannolikt skulle kunna öka antaletutan att behöva utöka officerskåren, genom att det redan finns så mångaofficerare i förhållande till antalet fartyg. Man kan vid behov klara ett utökatantal fartyg genom att öka antalet år som en del officerare för att tjänstgöratill sjöss. I fråga om fartygsförband är det ekonomiskt intressant inte bara hurmånga fartyg vi har, utan också hur många av dem som är ständigt rustade. Bla finns en påtaglig överproduktion av värnpliktiga.4.1.4 FlygstridskrafterUnder senare årtionden har behovet av luftförsvar undan förundan kommit att betonas starkare. Praktiskt taget inga andradelar av försvaret kan verka utan ett effektivt luftförsvar.Genom tillkomsten av JAS-systemet kommer samtligadivisioner att få hög luftförsvarsförmåga, som deockså blir användbara för attack och spaning. Vi delarsåledes regeringens bedömning av kommande behov avflygstridskrafter inbegripet anskaffning av delserie 3 av JAS-systemet.Också för luftstridskrafterna bör vi visa förmåga att vid behov utökaorganisationen. Den billigaste och naturligaste metoden om vi skulle vilja utöka antalet divisioner är inte att beställa fler flygplanutanatt i stället använda maskiner, som ersatts av . Denmöjligheten finns så länge Viggensystemet ännu är i drift. Skulle vi så sentsom 2006 besluta att utöka med en division, kan vi fortfarande göra detgenom att låta en division leva vidare. Många andra flygvapenanvänder livstidsförlängda stridsflygplan i betydligt större utsträckning änSverige. Däremot är det mindre realistiskt att återuppsätta divisioner medViggen när flygningen med systemet väl lagts ned. liggeruppväxlingsmöjligheten i att göra en extrabeställning av , ommaskinen då fortfarande tillverkas för andra kunder. I annat fall återstår baramöjligheten att komplettera med en helt annan flygplanstyp, vilket dock gerstora merkostnader i drift och underhåll.Vi har alltså stor handlingsfrihet, flera "optioner" , menär därefter mer låsta. I propositionen föreslås att delserie III av JASinriktas,så att vi får totalt tolv divisioner. Man kan göra en gissning om detta också ärdet divisionstantal som ter sig optimalt fram emot , men ingen kanvara säker på detta. vore det ologiskt att säga att vi ska ha förmågatill anpassning av försvarets storlek utom ifråga om luftförsvaret. Det voreextra ologiskt eftersom propositionen understryker att under ettantal år framåt har vi en möjlighet till utökad organisation eftersom det finnsfler flygplan än som motsvarar krigsorganisationens omedelbara behov.Rimligen ökar osäkerheten ju längre fram i tiden man blickar, och då vore detfel att hävda att vi behöver handlingsfrihet fram, till 2006 men inte därefter.Vi har ingen invändning mot att den fortsatta anskaffningen av JAS 39Gripen inriktas mot 12 divisioner. Det är en division mindre än de 13divisioner som är regeringens förslag till inriktning för flygstridskrafternaförde närmaste åren. I ett läge med minskat hot kan en neddragning till tolvdivisioner ske tidigare än när det sista JAS-planet levereras. I ett läge medstörre hot kan man t ex besluta att utöka flygvapnet till 14 divisioneroch göra en livstidsförlängning för två divisioner Jaktviggen.Syftet är att ha optioner inför förändringar i omvärlden, inte förtida politiskabindningar för en viss framtida organisation. I sak är handlingsfrihet en följdav vilket materiel som i ett visst läge står till buds.Genom neddragningen av antalet divisioner kommer den leveranstakt avJAS, som en gång bestämdes mot bakgrund av ett betydligt större flygvapenatt innebära att Viggensystemet sannolikt avvecklas medan det fortfarandehar ett stort antal icke uttagna flygtimmar. Att skjuta på leveranserna av JASvore rationellt ur statens synvinkel, om det vore så att industrin hade kvarflygplanet i produktion ytterligare . sågs detta som fögasannolikt, men genom samarbetet med engelsk industri för exportversionenav JAS kan frågan hamna i ett annat läge. Man bör därför hålla öppet för ettalternativ, där exportorder på JAS möjliggör en omkastning i leveranser, såatt får en del av de beställda flygplanen vid en något senare tidpunkt.Det kan då bli ett gemensamt intresse för staten och industri att få en annanleveranstakt.4.2 Grundorganisation4.2.1 Antalet arméförbandI vårt förslag ligger en grundorganisation om 10armébrigader varav två är skräddarsydda för Storstockholmresp . Med den uppläggning som förberedelserna för96 års försvarsbeslut haft har Försvarsmakten inte kunnatlämna underlag för en bedömning av alternativ som iväsentlig utsträckning skiljer sig från riksdagsmajoritetensinriktning . Att peka ut vilka brigadförbandsom skall läggas ned i vårt förslag låter sig därmed inte göraspå tillfredsställande grunder. Skulle besluta ienlighet med vårt förslag bör Försvarsmakten ges i uppdragatt återkomma med underlag för beslut om förändringar igrundorganisationen som föranleds av denna inriktning.Det är vår uppfattning att ytterligare neddragningar i arméns grundorgani-sation kommer att visa sig vara nödvändiga även med regeringens förslag, ivärsta fall redan före nästa försvarsbeslut. Kommande utgifter såväl i driftsom investeringar vid förband som då kommer att läggas ned har då varit"bortkastade" från försvarssynpunkt. Det är vidare angeläget att inte vid dettaförsvarsbeslut göra nedläggningar av förband, som det vid ytterligareneddragningar skulle visa sig ha varit felaktiga val, som skapar för stora "vitafläckar" på kartan.Det kan gälla såväl frågan om utbildningsplattformens egna förutsättningarsom belägenheten i närheten av stora upptagningsområden av värnpliktigaeller viktig samhällelig infrastruktur. Av dessa skäl borde kanskenedläggningarna i och ha övervägts ytterligare. I falletLinköping understryks det ytterligare av den nationella kompetens somförsvinner med nedläggningen av T 1 och hittillsvarande samverkan medregionsjukhuset kring katastrofmedicin. Det är således mot en sådan prövningi ett mer långsiktigt perspektiv inte alls givet att de nedläggningar avarméförband som regeringen föreslår är de riktiga.4.2.2 Antalet marinförbandVi kan ställa oss bakom propositionens förslag omgrundorganisation avseende marinförband. Vi vill emellertidi detta sammanhang framhålla betydelsen av att såväl påGotland som i pröva möjligheterna till integreradoch försvarsgrensövergipande samordning avgrundutbildning. På bör ett samlat tag tas församtliga grundutbildningar. I bör prövas ensamordning av grundutbildningen inom den marinaverksamheten och grundutbildningen av stadsskytteförbandavsedda för Göteborgsområdet.4.2.3 Antalet flygflottiljerVi kan ställa oss bakom en neddragning av antalet skarpaflygflottiljer till sex. En naturlig fördelning är då två flottiljerper militärområde. Det är inte rimligt med den uttunning avluftförsvaret av och särskilt sompropositionens förslag innebär. Det mest bekymmersamma ärflygbassystemet och särskilt i inledande krigsskeden, då detgäller att kunna reagera mycket snabbt. Med regeringensförslag skulle få starkare luftförsvarän , vars basbataljoner skulle behöva utbildas iSydsverige.Mot bakgrund av de svårigheter som vidlåter F 16 i med dessplacering i omedelbar anslutning till omfattande bebyggelse är risken inteobetydlig att verksamheten med stridsflyg , kanske redan i sambandmed nästa försvarsbeslut, måste inskränkas eller helt läggas ned av miljöskäl.En nedläggning av F 15 i skulle då antingen lämna ettoacceptabelt vakuum i eller kräva betydande investeringar i enhelt ny flottilj i regionen.Vi föreslår i stället att F10 i läggs ned. I södra militärområdetblir då likaså två flottiljer kvar - i och iSydsverige. i ligger i ett luftrum med stor konkurrens fråndet civila flyget och har liksom F 16 i betydande nackdelar urmiljösynpunkt. Den av regeringen förordade satsningen på med flyttningav skolverksamhet från F 14 i och F 5 i kräver av alltatt döma mycket betydande nya kostnader i form av investeringar, helt i stridmed inriktningen i det kommande försvarsbeslutet.I propositionen föreslås att försvarets grundläggande flygutbildning på F 5 iLjungbyhed ska flyttas till i . Som ovan anförts kommer detatt medföra betydande investeringskostnader. Att lägga samman "skarp"flygverksamhet med grundläggande flygutbildning vid samma flottilj medkorsande start- och landningsbanor vore fel från flygsäkerhetssynpunkt. ILjungbyhed finns parallella banor, som lämpar sig sällsynt väl för dengrundläggande flygutbildningen. Vi finner tvärtom starka skäl tala för att dengrundläggande flygutbildningen och då även annan skolverksamhet bör liggakvar vid F 5 i Ljungbyhed.Regeringen föreslår emellertid att en särskild utredare kallas att se överförsvarets skolverksamhet. Den gör dock ett undantag för den grundläggandeflygutbildningen som, som ovan anförts, föreslås flyttas till . Vifinner det i detta sammanhang ändå sakligt rimligt att den grundläggandeflygutbildningen ingår i den översyn som förestår, varför beslut om F 5 iLjungbyhed åtminstone bör avvakta regeringens översyn av försvarets skol-verksamhet.5 Internationell verksamhet5.1 Samarbetet i ÖstersjöområdetSom framhållits har de baltiska ländernas utvecklingmot allt större stabilitet en avgörande betydelse för vårtsäkerhetspolitiska läge. Därför har det s ksäkerhetsfrämjande stödet i som siktar på attstödja de baltiska ländernas uppbyggnad av för ensjälvständig stat normala säkerhetsfunktioner mycket storbetydelse. Det är viktigt att det internationella ansvaret för debaltiska staternas utveckling bärs upp av ett brett europeisktengagemang. De nordiska länderna har där ett särskilt ansvari de olika europeiska fora där de baltiska länderna ännusaknar säte.Inom ramen för det svenska regelsystemet för krigsmaterielexport är detnaturligt att de tre baltiska länderna har samma möjligheter som andrademokratiska stater till materielstöd i olika former.5.2 Partnerskap för fred (PFF)ser mycket positivt på det alltmer omfattandesvenska deltagandet i samarbetet Partnerskap för fred (PFF).Det har stor betydelse för att öka möjligheterna tillinternationellt samarbete i såväl fredsfrämjande somhumanitära insatser. Inte minst viktigt i detta sammanhang ärdet alltmer omfattande PFF-samarbetet i Östersjöregionen.Regeringen anser att även fortsättningsvis bör delta i PFF-övningarmed enheter från samtliga försvarsgrenar för att stärka förmågan att kunnagenomföra internationella fredsfrämjande insatser på ett säkert och effektivtsätt. Vi anser till skillnad från regeringen, att några avgränsningar till dettainte ska göras från sida. Vi delar regeringens uppfattning attinternationella uppgifter är en huvuduppgift för Försvarsmakten. Det är dåangeläget, att man inte skiljer ut några delsystem, om denna huvuduppgift skakännas som viktig för hela Försvarsmakten. När det gäller den materiellaanpassningen, så ska den ha sin tyngdpunkt på den materiel som nyanskaffas.Detta står inte i konflikt med att deltaga i PFF-övningar, vilket ocksåframhålls i den MHS-utredning, som regeringen hänvisar till. Utbildning avpersonal, utveckling av samarbetsmetoder och förtroendeskapandepersonalkontakter är motiv nog för ett brett deltagande utan inskränkningarfrån svensk sida.5.3 Internationella insatserFolkpartiet ställer sig bakom regeringens förslag att medutgångspunkt från nuvarande bilda ettinternationellt kommando liksom att inom kommandotorganisera en snabbinsatsstyrka att kunna insättas i ettkrisområde efter regeringens beslut.5.4 IFOR-insatsen i BosnienRegeringen konstaterar att gällande mandat för dennuvarande IFOR-insatsen löper ut /97 ochatt fortsatt internationell militär närvaro med stor sannolikhetkommer att krävas. Anslaget för truppinsats utomlandsmedger en insats av omkring 500 personer mot nuvarandedrygt 800 i IFOR-styrkan. bör inte i förväg uteslutaen fortsatt större insats i Bosnien än den som regeringendimensionerat för i budgetpropositionen. Vi förutsätter attregeringen återkommer till med förslag även omdimensionering och anslagsbehov när beslut fattats om att inågon form förlänga den internationella militära insatsen iBosnien.6 Ledning & styrning6.1 Centrala ledningsfunktionerRegeringen har i propositionen valt att i allt väsentligt skjutaförändringar i försvarsmaktens ledning och styrning framförsig.