mot · GJ02Ub35 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:183 Huvudmannaskapet för gymnasial utbildning m.m. I proposition 1995/96:183 föreslår regeringen att ettlandsting efter överenskommelse med kommunen fåranordna även andra nationella program i gymnasieskolanutöver dem inom naturbruk och omvårdnad. Vidare skall ettlandsting efter överenskommelse med en kommun få bedrivagymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning inomandra områden än naturbruk och omvårdnad. Slutligen skallett landsting även kunna vara huvudman för viss utbildninginom särskolan och särvux.I propositionen skriver regeringen följande: "Regeringens uppfattning är attdet i första hand är kommunerna som skall vara huvudmän för all utbildning igymnasieskolan och komvux, dvs. även utbildningar inom naturbruk ochomvårdnad. Detta skulle innebära att ett landsting först efteröverenskommelse med en kommun skulle ha möjlighet att som huvudmananordna gymnasieutbildning. I avvaktan på att ett sådant förslag kan läggasföreslår vi nu ändringar i skollagen som löser ett antal problem av mer akutkaraktär. "Denna skrivelse karakteriserar väl regeringens förslag. Hela propositionenär inkonsekvent, svårbegriplig och motsägelsefull. Vårt intryck är attregeringen egentligen vill föra över både omvårdnads- och naturbrukspro-grammet från landstingen till kommunerna men att man har drabbats avbeslutsvånda och därför inte orkar ända fram. Istället väljer man att ta bortlandstingens företrädesrätt att bedriva omvårdnads- och naturbruks-programmet och kompenserar den borttagna företrädesrätten genom att vidgalandstingens möjligheter att bedriva utbildning i gymnasieskolan, dengymnasiala vuxenutbildningen och påbyggnadsutbildningarna. Hur kommerdet då inte att se ut den dag regeringen äntligen bestämmer sig för att läggaen proposition till om att föra över landstingens utbildningar tillkommunerna? På vilket sätt skall landstingen då kompenseras? Enligt vårmening bör nu ta ställning till huvudmannaskapet för dengymnasiala utbildningen m.m. i stället för att delta i de skenmanövrar somUtbildningsdepartementet p.g.a. senfärdighet och beslutsvånda ägnar sig åt.Vi motsätter oss att landstingen ges möjlighet att utvidga sin verksamhet.Vi föreslår i stället att de utbildningar som bedrivs i landstingens regiinom gymnasieskolan, komvux och påbyggnadsutbildningarna i sin helhetförs över till kommunerna och att kommunerna sålunda blir huvudmän fördessa.Vi motsätter oss också att landstingen ges möjlighet att vara huvudman förviss utbildning inom särskolan och särvux. Att kommunerna givitsansvar för särskolan bygger på en väl genomarbetad och angelägen ambitionbl.a. om att i ökad utsträckning integrera undervisningen inom särskolan ochgrundskolan.Vår uppfattning är att all grundskole- och gymnasieutbildning hör hemma ikommunerna, såvitt utbildningen inte bedrivs i form av en fristående skolamed egen enskild huvudman. Vi föreslår därför att landstingensgymnasieskolor kommunaliseras. Det är inte logiskt, praktiskt eller moderntatt landstingen skall ansvara för en liten del av gymnasieutbildningarnamedan kommunerna har det övergripande ansvaret för att alla elever erbjudsen gymnasieutbildning.Idag bedrivs utbildningen inom omvårdnads- och naturbruksprogrammetoftast vid skolor som endast har ett program. Nackdelen med smågymnasieskolor är bl.a. att de endast kan erbjuda eleverna ett begränsat utbudav ämnen, lokala tillägg och individuella val. Detta minskar elevernasvalmöjligheter. Gymnasieskolan blir alltmer kursutformad. Förutsättningarnaför en mer kursutformad gymnasieskola är att det finns ett rikt utbud avämnen och kurser. För att möjliggöra ett sådant rikt utbud kan en skola inteha för få elever. Det är också svårt att uppnå ekonomiska och pedagogiskasamordningsvinster när det gäller inriktning, studiehastighet och arbetssätt ien alltför liten skola.Inom omvårdnadsprogrammet är eleverna till övervägande delenflickor och lärarna på skolorna är ofta kvinnor. Sådana skolor har således enmycket sned könsfördelning. Vid en kommunalisering och samlokaliseringmed andra gymnasieutbildningar skulle med största sannolikhet andelenpojkar öka betydligt, vilket skulle vara till gagn för utbildningen. Barn- ochfritidsprogrammet och omvårdnadsprogrammet tjänar kvalitetsmässigt på attsamordnas.Regeringens förslag innebär även att om en kommun och ett landsting intekommer överens om huvudmannaskapet kan båda bedriva utbildning inomomvårdnads- och naturbruksprogrammet. I stället för samverkan ochsamordning riskerar förslaget att leda till splittring och slöseri med resurser.En lösning av de problem som de facto finns och som givit upphov tillregeringens arbete med propositionen är att stärka möjligheterna förkommunerna att lägga ut utbildning på entreprenad. I propositionen anförsheller inga egentliga skäl emot denna lösning. gällande lag möjliggörentreprenad endast i sådana ämnen som enligt skollagen betecknas somestetiska ämnen, ekonomiska ämnen, tekniska ämnen eller yrkesämnen.Lagen om entreprenadförhållanden inom skolan bör förtydligas så att det iframtiden blir möjligt för kommunerna att i ökad omfattning uppdra åt andrautbildningsanordnare att bedriva undervisning inom ett flertal olika ämnen.Vi har i motion 1995/96:Ub16 föreslagit att de eftergymnasialapåbyggnadsutbildningarna som bedrivs inom det kommunala ochlandstingskommunala utbildningsväsendet successivt skall överföras till dennya . Därför avslår vi regeringens förslag om att landstingenskall få bedriva andra påbyggnadsutbildningar än vad de gör . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om huvudmannaskapet för den gymnasialautbildningen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om huvudmannaskapet för särskolan och särvux,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att lägga ut undervisning på entreprenad,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om påbyggnadsutbildningar.