ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02Bo535 · 1996-10-07 00:00:00 — Svensk Kärnbränslehantering har inte haft någon framgång isitt letande efter plats för slutförvaring av kärnavfall. SKB ärinte tillräckligt förtroendeingivande, anser förkärnavfallsfrågor i en rapport. Med hjälp av det kommunalavetot har flera kommuner sagt nej till SKB:s förstudie, somsyftar till att hitta en lämplig plats för slutförvaring avkärnavfall.Storuman har efter en folkomröstning sagt nej till förstudie. I pågåren förstudie. , och har tackat nej till deltagande.Östhammar har tackat ja till förstudie och har indirektgjort det eftersom man anser det vara en nationell angelägenhet och man tardärför inte upp frågan i kommunfullmäktige.Enligt SKB bör minst fem och helst tio förstudier göras innan man gör mernoggranna undersökningar på två platser. Man räknar med att slutförvaringkan inledas år 2008.Frågan är om de klarar detta. Flera kommuner är negativa till ellermisstänksamma mot SKB:s studier. Det beror delvis på de risker som ärförknippade med kärnkraftshanteringen, men även på allmän oro grundad påatt SKB och regeringen inte har skött sina åtaganden korrekt. Regeringen villinte ta ställning, man svävar på målet när det gäller vikten avkärnkraftsomröstningen. Människor är misstänksamma mot SKB ochifrågasätter om det verkligen är deras ansvar att hitta "rätt" plats förslutförvaring och om det är SKB som skall besluta om hur förvareingen skallutformas.Det är ett hot mot landets säkerhet om inte frågan förs upp på nationelldemokratisk nivå. Frågan är i högsta grad politisk och en nationellangelägenhet. Beslut bör inte bygga på det bristfälliga underlag som SKBfått fram med sina metoder i samarbete med de få kommuner som tillåtit enförstudie. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till åtgärder som syftar till ettnationellt ansvar grundade på nationellt demokratiskt fattade beslut omhanteringen av kärnavfall enligt vad i motionen anförts.
mot · GK02Bo6 · 1996-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:34 Handelsändamålet i detaljplan, m.m. I propositionen återställer regeringen kommunernasmöjlighet att via detaljplaner reglera var och vilken handelsom skall få förekomma i kommunen. Ett genomförande avregeringens förslag kommer att försvåra etablering för nyaaktörer inom framför allt lågprishandeln. Detta leder tillsämre konkurrens och dyrare varor för konsumenterna.Propositionen bör därför avslås.Regeringens förslag genomsyras av den gamla tron att alla problem lösesbäst genom politisk planering. , , skulle kommunalavaruförsörjningsplaner skapa en för konsumenterna lämplig butiksstruktur.Då var stormarknader och bensinstationer verksamheter som genom att säljalivsmedel förstörde en "lämplig" samhällsutveckling. lyfter regeringenfram gamla förarbeten för att återskapa de förhållanden som gällde före 1992.Den ordning som gällde ledde till att kommuners redan starkahandelskedjor genom effektivt lobbyarbete kunde utestänga nya konkurrenter.Det gynnade den redan etablerade handeln och missgynnade butiker medannorlunda koncept, framför allt lågprisbutiker. De stora förlorarna varkonsumenterna när konkurrensen inte tilläts fungera. En ytterligare effekt avdet byråkratiska planerandet i de kommunala varuförsör var köpslåendet omkvadratmeter i nya butikslägen. Om fått 750 nya kvadratmeterbutiksyta skulle ICA ha lika många. Skulle en butik flyttas fick det nyabutiksläget inte tillåta alltför stor ökning av butiksytan. Det var omsorgen omde gamla strukturerna som satt i högsätet, inte viljan att tillåta det nydanandeoch kreativa. Regeringens förslag om att åter ge kommuner rätt att reglerahandelsändamålet leder till en återgång till godtycke och skönsmässigabedömningar.En rad av remissinstanserna är tveksamma till regeringens förslag.Konkurrensverket anser inte att det finns sakliga skäl till att gå tillbaka tillden gamla ordningen. Utredningen (N 1995:12) om ökad konkurrens ihandeln med livsmedel har framhållit att det finns skäl att avvakta den vidareutvecklingen. KF anser att det finns risk för oklarheter och godtycke itillämpningen samt att det finns risk för att konkurrensen på dagligvaru-området hämmas av ytterligare reglering.Konkurrensen inom handeln bör underlättas, inte begränsas. Konsumen-ternas möjlighet att genom egna val styra handelns utveckling bör stärkas,inte försvagas. Regeringens förslag bör därför avslås. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GK02Bo7 · 1996-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:34 Handelsändamålet i detaljplan, m.m. Förslaget att åter låta kommunerna i detaljplaner preciserahandelsändamålet är ett exempel på ännu en helt och hålletideologiskt motiverad återställare från densocialdemokratiska regeringen. Regeringen föreslår attkommuner skall få i princip samma möjlighet till att idetaljplaneringen precisera handelsändamålet som gälldeförre lagändringen 1992.Regeringen hänvisar till att en majoritet av remissinstanserna tillstyrktutredningsförslaget eller lämnat det utan erinran. Tittar man noggrannare pådetta påstående framkommer det att flera tunga remissinstanser, till exempelRiksrevisionsverket och , har avstyrkt med hänvisning tillatt nuvarande lag inte haft några negativa effekter och att det är viktigt attettlångsiktigt högt konkurrenstryck upprätthålls. Flera andra remissinstanserpekar dessutom på att det gått alldeles för att dra någraslutsatser.Det bör noteras att den socialdemokratiska regeringen i andra samman-hang, till exempel i proposition 1995/96:181 Konsumentpolitiken i EU - måloch inriktning för det svenska arbetet, skriver att "För att konsumenternaskall få ut så mycket som möjligt av sina resurser är det viktigt med eneffektiv konkurrens på marknaden". Detta synsätt kan väl inte bara varatillämpligt när det gäller att tala om för övriga hur man bör arbetautan måste väl för trovärdighetens skull även gälla i . Det finns ingenanledning att tro att de svenska konsumenterna behöver kommunalpolitisktskydd mot konkurrens, medan konsumenterna i övriga inte skullebehöva det.Min bestämda uppfattning är att det alltid är vi konsumenter som får betalanär konkurrensen inte får fungera fullt ut. I en kommun eller ett område därdet finns många butiker råder det en nyttig konkurrens som pressar priserna isamtliga affärer, vilket gynnar alla konsumenter. Få butiker och få valmöjlig-heter ger motsatt effekt och leder till högre priser.Det är inte kommunala förvaltningar och politiker som med planinstru-mentet i sin hand skall avgöra dessa frågor. Professionella bedömningar ochhela risktagandet görs av de enskilda människor, företag och kedjor sometablerar butiker. Till skillnad mot vad som i allmänhet råder i den offentligasfären finns det ett samband mellan tillgång och efterfrågan. Enbutik som är efterfrågad och välbesökt blir kvar och utvecklas, medan densom inte drar till sig kunder måste förändras eller försvinna. På det sättethandlar det om en helt medborgarstyrd självsanering utan politiskamellanhänder. Dessa sunda ekonomiska mekanismer bör inte få manipulerasgenom politiska beslut och planekonomiskt tänkande.Trots att regeringen har fått en beställning att göra ändringar i PBL hadedet av omsorg om konsumenterna varit mer naturligt att komma till slutsatsenatt det på denna punkt är bra som det är - inga förändringar behövs. Menregeringen kan av helt ideologiska skäl inte låta bli att föreslå en förändringsom återigen öppnar möjligheten att begränsa etableringar som är till gagn förkonsumenterna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag i enlighetmed vad som anförts i motionen.
mot · GK02Bo8 · 1996-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:34 Handelsändamålet i detaljplan, m.m. Den borgerliga regeringen avskaffade kommunernasmöjligheter att i detaljplan precisera handelsändamålet vidbyggnaders användning och att i detaljplan särskilt regleradetaljhandel med livsmedel och med skrymmande varor.Regeringen föreslår i princip en återgång till tidigare bestämmelser, vilketvänsterpartiet ser mycket positivt på. Förändringen från den borgerligaregeringens sida var ett sätt att betona konkurrensvillkoret som det mestbetydelsefulla, för att få till stånd ett gynnsammare företagsklimat och lägrepriser för konsumenterna.Som medborgare har man dock fler utgångspunkter att ta ställning till.Miljöfrågan är en liksom att kunna få en rimlig service i sitt närområde.Dessa två skäl är minst lika viktiga som konkurrensvillkoret. Minskadvägtrafik är en nödvändighet för att skapa ett långsiktigt hållbartsamhälle inom ekologiskt hållbara ramar. Den framtida bostadspolitikenkommer att handla om en god boendeplanering, med möjlighet god boendeservice i bostadens närområde. Dessa två frågor är så viktigaatt de utan minsta tvivel bör betraktas som skäl av betydande vikt, när enprecisering av handelsändamålet i en detaljplan, ska upprättas.Den föreslagna förändringen i , femte kapitlet § 7under punkt 13, kompletteras med en skrivning där det klargörs att enminskning av vägtrafiken liksom den medborgerliga rätten till en godservicenivå ska vara av tillräckligt betydande vikt för att kunna preciserahandelsändamålet i detaljplan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förhållandet mellan konkurrensvillkoret och miljö- ochservicefrågan i ett medborgarperspektiv,2. att beslutar om en ändring i i enlighetmed vad som anförts i motionen.
mot · GK02Fi10 · 1996-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:19 Beskattning av bilförmån, m.m. I motionen har regeringen förutom förslaget om enförändring av beskattning av bilförmån även föreslagitförändringar i skyldigheten att betala socialavgifter ochlämna kontrolluppgift avseende skattepliktiga rabatter ochandra förmåner.I våras beslöt att bonusresor på flyg (frequent flyer-bonus) ochkundtrohetsrabatter på hotell skulle vara skattepliktiga för anställda, såvidadet var arbetsgivaren som betalt biljett- eller hotellkostnaderna. kommerfortsättningen, ett förslag att pålägga arbetsgivaren att vid straffansvar lämnakontrolluppgifter på utnyttjade bonusförmåner samt skyldigheten att betalaarbetsgivaravgifter för desamma. Vi moderater motsatte oss införandet avskatteplikt för dessa rabatter och vi anser att våra farhågor om en krångligadministration för företagen i och med de nu lagda förslagen har besannats.Dessutom är det inga ekonomiska effekter för offentlig sektor på grund avförslagen. Utan att stat eller kommun får in några inkomster är regeringensåledes beredd att införa ett krångligt system, som bl.a. ett flertalremissinstanser avstyrkt eller ställt sig tveksamma till.Införande av de föreslagna reglerna är sådant som förstärker medborgarnasnegativa attityder till att myndigheterna sysslar med fel saker samt att deskapar krångel och byråkratisering. Dessutom kommer troligen efterlevandetav bestämmelserna att bli lågt. kan man spara bonuspoäng upp till femår. Om man har bytt arbetsgivare, gjort privata resor, restpå uppdrag av utländskt företag etc. lär det vara mycket svårt att kunnaavgöra vilka bonuspoäng som direkt kan hänföras till varje arbetsgivare. Änsvårare blir det om man uppnått en gräns för utnyttjande av bonuspoängenendast genom att lägga ihop samtliga intjänade poäng. Skall då den anställdesjälv fördela poängen och meddela sina tidigare arbetsgivare om deras andel?Detta ter sig helt orealistiskt.Eftersom denna fråga saknar ekonomisk betydelse för det offentligasinkomster, kontrollmöjligheterna är synnerligen små även om man skullevara beredd att lägga ner stora resurser, gränsdragningssvårigheterna ärmycket stora och det kommer att skapa en stor belastning på företagensadministrativa avdelningar bör förslaget avslås. Till följd av ett sådant avslagbör också ändra sitt tidigare beslut, så att dessa rabatter intelängreblir skattepliktiga för den anställde. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1996/97:19 i den del den avserskyldighet att betala socialavgifter och lämna kontrolluppgift avseendeskattepliktiga rabatter och andra förmåner, i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att beslutar att s.k. flyer-rabatter undantas från skatteplikt frånden , i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02Fi11 · 1996-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:19 Beskattning av bilförmån, m.m. PropositionenRegeringen föreslår en ny beskattningsmodell för värderingav bilförmån. Avdragsrätt för kostnader för resor till och frånarbetet för tjänstebilsresor föreslås också. Förslaget innebären betydande skattelättnad som enligt regeringens beräkninginnebär ett avbräck för offentlig sektor på drygt 1 mrd kr.Miljöpartiets bedömningoch förslagDet är helt oacceptabelt att i den nuvarande statsfinansiellasituationen föreslå betydande skattesänkningar för gruppersom har det förhållandevis bra ställt. Med tanke på attsaneringsprogrammet för statens finanser har slagit särskilthårt mot de grupper som har minst disponibel inkomst ärregeringens förslag direkt stötande. Av såväl statsfinansiellasom fördelningspolitiska skäl bör förslaget avvisas.Förslaget är så konstruerat att det innebär att privatkörning med tjänstebil imånga fall blir skattemässigt gynnad. Det innebär att biltrafiken sannoliktökar, särskilt i rusningstid och i stadskärnor i storstadsområden. Det medfören rad negativa effekter som ökad trängsel, lägre framkomlighet, sämretrafiksäkerhet, ökat buller och ökade utsläpp av luftföroreningar. Detta står istrid med de höjda miljöambitioner som den sittande regeringen uttalat. Detkan inte heller förenas med de miljö- och trafikmål som harbeslutat om. Även av dessa skäl bör regeringens förslag avvisas av riksdagen.Regeringen bör istället återkomma till med nytt förslag ombeskattning av bilförmån. Förslaget får inte innebära att de offentligafinanserna försvagas. Förslaget måste också utformas så att biltrafiken inteytterligare gynnas på ett sådant sätt att det som i det föreliggande förslagetkommer i strid med väsentliga trafik- och miljöpolitiska mål. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om ny beskattningsmodell förvärdering av bilförmån och därmed sammanhängande förslag,2. att hos regeringen begär nytt förslag till beskattning avbilförmån i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GK02Fi12 · 1996-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:19 Beskattning av bilförmån, m.m. liberalerna avvisar regeringens förslag tillförändrad beskattning av bilförmån. Det nya förslagetuppfyller inte de grundläggande krav på en sådanreformering som vi anser måste ställas. Den reduktion av denfasta beskattningen som införs motsvaras inte av den ökaderörliga kostnaden för förmånsbilsinnehavaren. Incitamentetför den enskilde förmånsbilsinnehavaren att för varjetransporttillfälle överväga alternativa färdsätt blir för litet.Förslaget har så avgörande brister att vi yrkar avslag påpropositionens förslag i denna del. Att i rådandestatsfinansiella läge försvaga budgeten med en miljardkronor för detta ändamål måste för stora grupper framstå somsvårförståeligt. Regeringen bör återkomma med förslag tillriksdagen som är statsfinansiellt neutralt och som innebärfullt genomslag för de rörliga kostnaderna vid privat körning.Vi avvisar även regeringens förslag att tydliggöra att kontrolluppgiftavseende skattepliktig intäkt av tjänst i form av rabatt, bonus eller annanförmån ska lämnas av den som stått för de kostnader som ligger till grund förförmånen och att skyldighet att betala arbetsgivaravgift för denna förmån skaföreligga. Precis som vi anförde då skatteplikten infördes menar vi att det ärorimligt att begära att arbetsgivarna ska vara avgifts- och kontrolluppgifts-skyldiga för uppgifter de inte rimligtvis har tillgång till eller kontroll över. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionen vad avser ändrade regler förbeskattning och kontrolluppgiftsskyldighet för bilförmån,2. att avslår propositionen vad avser kontrolluppgiftsskyldighetoch skyldighet att betala arbetsgivaravgift på utgivna rabatter m.m.
mot · GK02Fi14 · 1996-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:21 Nedsättning av socialavgifter, m.m. I propositionen föreslås att socialavgifterna ska sättas nedmed för en lönesumma , vilket äri enlighet med den uppgörelse som ochregeringen träffade i samband med den så kalladesysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222). Vidarelägger regeringen i denna proposition förslag om att särskildlöneskatt ska tas ut på bidrag som en arbetsgivare lämnar tillen vinstandelsstiftelse.I regeringens proposition 1994/95:25, , fanns en avisering omdet förslag till särskild löneskatt, som föreligger i denna proposition.Centerpartiet motsatte sig detta då och har inte ändrat uppfattning i frågan.Det finns all anledning att stimulera till delaktighet för anställda i olikaformer. Ett bra sätt att åstadkomma ökat engagemang och bättre samhörighetpå ett företag kan vara för arbetsgivaren att avsätta resurser tillvinstandelsstiftelser för de anställda. Resurserna avdelas vanligtvis urföregående års vinstmedel och har således en direkt koppling till företagetslönsamhet.Hög vinst ger större avsättningar till de anställdas stiftelse. Detta är enförnuftig princip, som bygger på att de anställdas insatser materialiseras iform av företagets vinst. Det är rimligt och eftersträvansvärt att en del avvinsten kommer de anställda till del. Staten bör inte hindra denna utvecklinggenom att belägga denna typ av bidrag från arbetsgivaren med särskildlöneskatt. Det ger fel signaler och riskerar att avsevärt minska omfattningenav denna positiva företeelse.När andelsinnehavaren tar sina medel i anspråk betalas inkomstskatt påuttaget, vilket i många fall torde leda till en marginalskatteeffekt på i varjefall . Detta är en klart högre skatt än skatten på kapital, vilken idaguppgår till . Redan denna skillnad i beskattning är diskriminerande tillnackdel för andelsstiftelseformen. Bidrag till de anställda för kapitalinsats idet egna företaget är inte jämförbart med kontant lön, utan förpliktelser.Inkomstbeskattningen av uttagna medel uppfyller gott och väl samhälletsbehov av en rättvis beskattning.En särskild löneskatt på , som regeringen nu förespråkar, hotarallvarligt existensen av arbetsgivares möjlighet att stimulera anställda tillökad delaktighet i verksamheten. Denna skatt beräknas ge staten enskatteintäkt om 100 miljoner , vilket det finns all anledning attifrågasätta. Senaste gången en liknande skatteskärpning kom till ståndminskade företagens avsättningar väsentligt, vilket i sin tur ledde till enurholkning av skattebasen. Lagen ska enligt regeringens förslag träda i kraftden , men kan komma statsbudgeten tillgodo först fr.o.m.1998. är av uppfattningen att förslagets budgetkonsekvenserinte är säkerställda, vilket ytterligare stärker motivet för att propositionenskaavslås. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om särskild löneskatt påvinstandelsmedel.
mot · GK02Fi16 · 1996-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:21 Nedsättning av socialavgifter, m.m. Nedsättning avsocialavgifterRegeringen redovisade i proposition 1995/96:222 förslag omnedsättning av socialavgifter. De redovisade förslagenöverensstämmer med liggande förslag. Vid den principiellabehandlingen av förslaget under sommarmötet redovisadeVänsterpartiet sina synpunkter på förslaget. Vi menar attgrundtanken ligger i linje med vad tidigareföreslagit. Förslaget kommer att vara en stimulans för mindreföretag. Däremot ställer sig inte okritiskt tillden modell regeringen valt att lägga fram för riksdagen.Genom den föreslagna modellen kommer en del av stödet inte bara att gåtill mindre företag, utan en del kommer också att gå till etablerade större ochstarka företag. För att slippa ett sådant "läckage" vore det bättre om manytterligare begränsade nedsättningen till företag med högst 20 anställda. Ensådan åtgärd skulle ge förslaget en bättre fördelning och dessutom spara 300miljoner kronor åt staten. bör hos regeringen begära förslag ombegränsning av nedsättning av socialavgifter enligt vad som ovan anförts.Egenavgifter för enskildanäringsidkareNär det gäller de enskilda näringsidkarna och derasegenavgifter har tidigare föreslagit attegenavgifter inte ska tas ut på de första 40 000 kronorna.Detta förslag skulle stärka många av de egenförsörjare somidag lever på marginalen, och det skulle i större utsträckningän regeringens förslag stimulera nystartandet av enskildnäringsverksamhet. En sådan modell som Vänsterpartietförespråkar skulle dessutom spara 400 miljoner kronor.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag om minskadeegenavgifter för enskilda näringsidkare enligt vad som ovananförts. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1981:691) om socialavgifter,2.3. att avslår regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter,4.1. att hos regeringen begär förslag om begränsning avnedsättning av socialavgifter enligt vad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär förslag om minskade egenavgifter förenskilda näringsidkare enligt vad som anförts i motionen.
mot · GK02Fi17 · 1996-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:21 Nedsättning av socialavgifter, m.m. Regeringen föreslår i propositionen att en särskild löneskattskall tas ut på bidrag som en arbetsgivare lämnar till envinstandelsstiftelse.Den borgerliga regeringen föreslog att ersättningar frånvinstandelsstiftelser skulle vara varken förmånsgrundande eller avgifts-grundande. biföll regeringens förslag (1992/93:SfU5).Skälen till den borgerliga regeringens förslag var flera:Tanken med vinstandelssystem är att göra de anställda delaktiga iföretagets resultat, öka produktiviteten, sprida det individuella ägandet iföretaget och genom detta också öka samhörigheten med företaget.Överförandet av medel sker i regel i anslutning till att resultatet för detgångna året redovisas och fastställs. Överföringen sker till en stiftelse.Regeringen föreslår nu att arbetsgivaren skall betala löneskatt för detbidrag som betalas till dessa stiftelser.Skälet för regeringens förslag är att skattereformens syfte var att allaförvärvsinkomster skall beskattas lika. Någon annat skäl anförs inte.Vi anser att grunden för regeringens förslag är svag. Förslaget bygger påatt bidrag till vinstandelsstiftelser kan jämföras med lön. Det finns dock tvåframträdande skillnader mellan bidragen och löneutbetalningar. Bidragenbestäms för det första i efterhand på grundval av vissa givna kriterier medanlönen bestäms i förhandlingar mellan arbetsgivare och arbetstagare.Andelarna i vinstandelsstiftelser binds dessutom innan de kandisponeras av de slutliga mottagarna.Regeringens förslag skapar administrativa problem som följer av attavsättningarna till vinstandelsstiftelser avgiftsbeläggs. För myndigheternasdel innebär det föreslagna avgiftsuttaget nya särskilda rutiner ochfastställande av nya avgiftsunderlag. För de redovisningsskyldiga företageninnebär förslaget krav på särredovisning av avgiftsuppbörd och beräkning avpensionsgrundande inkomst. Det kommer att vålla problem att avgränsa vilkaavsättningar till juridiska personer som skall vara avgiftspliktiga.All erfarenhet visar att systemet med vinstandelsstiftelser har uppfyllt demål om ökad delaktighet, ökat sparande och högre produktivitet som varitsyftet med systemet. Det är uppenbart att systemet har gynnsamma effekterför samhälle, näringsliv och anställda. Regeringens förslag till särskildlöneskatt är kontraproduktivt och bör därför avslås. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om särskild löneskatt för bidragsom arbetsgivare lämnar till vinstandelsstiftelse i enlighet med vad somanförts i motionen.