mot · GK02Bo506 · 1996-10-07 00:00:00 — Naturresurshushållning som grundläggande förutsättning föratt åstadkomma en hållbar samhällsutveckling framståralltmer som en självklarhet i olika sammanhang. Ett stortantal lagar ligger under det så kallade "NRL-paraplyet" allamed karaktären av tillståndsprövning för ianspråktagande avmark- eller vattenområde för någon form av exploateringeller verksamhet.Bland dessa lagar saknas dock fastighetsbildningslagen (FBL) trots att deni likhet med exempelvis (PBL)ger rätt att nyttja ettmarkområde för visst ändamål. Även om fastighetsbildningsåtgärden i sigbara är av administrativ karaktär medför ett beslut rätt att ta mark i anspråkför konkreta förändringar, i vissa fall även uppföra byggnader utan någonytterligare lagprövning.I fastighetsbildningslagen ställs i 3 kap 1§ ett allmänt lämplighetskrav. Omdetta lämplighetsvillkor direkt underordnades naturresurslagenshushållningsbestämmelser skulle inte oklarheter behöva uppstå om vilkaallmänna intressen som skall beaktas vid fastighetsbildning. Som det nu ärges utrymme för tämligen skiftande tillämpning mellan olika myndigheter.Detta gäller framför allt vid fastighetsbildningsåtgärder som rör befintligbebyggelse där det direkt kan hävdas att åtgärden skulle försvåra områdetsändamålsenliga användning, föranleda olämplig bebyggelse eller motverkaplanläggning (såvida inte planläggning skulle tvingas fram bara för attförhindra fastighetsbildningen! )Några exempel på situationer där ovan nämnda oklara bedömningsgrundkan uppstå:Fastighetsreglering i syfte att få mer "ändamålsenliga" tomter i ett äldrebebyggelseområde med särpräglad husplacering och tomtindelning, t.ex.radby. Eller delning av brukningscentrum med utpräglat enhetlig bebyggelse-utformning till flera tomtplatser. Hänsyn till kulturhistoriska intressen kansket.o.m. riksintressen, bör kunna hävdas utan mellanliggande krav på plan-läggning.Fastighetsbildning inom områden med strandskydd enligt naturvårdslagenskall i och för sig ske så inte syftet med bestämmelserna motverkas. Menmed ovan angivna synsätt att fastighetsbildningsåtgärden i sig bara är avadministrativ karaktär kan en hel del strandskyddsdispenser i praktiken slinkaigenom utan någon egentlig prövning.Den allmänna lämplighetsprövningen enligt fastighetsbildningslagen bordeäven innefatta direkt tillämpning av NRL. Med nuvarande indirektatillämpning genom samrådsförfarande och krav på "planmässig bedömning"får lagen inte samma genomslagskraft och olikheter i tillämpningen uppstårockså beroende på vilken planeringskultur, som utvecklats hos den enskildamyndigheten.Prövning av ärenden enligt fastighetsbildningslagen bör vidare idemokratisk mening göras helt jämförbar med den prövning av lovärenden,som skall göras enligt , när stöd för åtgärden inte ges idetaljplan. I PBL föreskrivs att grannar som berörs skall höras före beslut.Någon motsvarighet finns inte i FBL, när det gäller hörande av grannar sompåverkas av en fastighetsbildningsåtgärd. På samma sätt som beskrivits ovankan konsekvenserna av den rent administrativa åtgärden bli högst påtagligaförändringar av markanvändningen. Därför bör inte bara den som berörs avden administrativa åtgärden räknas till sakägarkretsen, utan även de som ividare mening kommer att bli berörda. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att fastighetsbildningslagen fogas in under "NRL-paraplyet",2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att sakägarkretsen vid prövning av fastighetsbildningsärendenutökas att motsvara den som anges i PBL.