mot · GK02Ub500 · 1996-10-07 00:00:00 — I budgetpropositionen har regeringen dragit upp riktlinjernaför högskolepolitiken inför 2000-talet. Utbildning, forskningsamt samverkan med det omgivande samhället är högskolanshuvuduppgifter. Regeringen lyfter också fram vikten av attåstadkomma regional balans och tillväxt vid de mindre ochmedelstora högskolorna för att motverka den regionalaobalans som råder i befolkningens utbildningsnivå i landet.Genom att bygga ut högskolan över hela landet ges stöd förden regionala utvecklingen och man kan öka rekryteringenav studerande från grupper med svag studietradition och frånregioner med låg utbildningsnivå bland befolkningen.För den enskildes möjlighet att stärka sin ställning på arbetsmarknaden ärutbildningen av stort värde och regeringen poängterar vikten av att på ettflexibelt sätt, genom bl.a. distansutbildning, kunna möta kommandeefterfrågan från såväl yngre som äldre sökande.Arbetslösheten är vårt största problem och arbetslösheten blandkvinnor är t.o.m. högre än bland männen. Många av de kvinnor som blivitfriställda i kommuner och landsting behöver vidareutbilda sig om de skall hamöjlighet att konkurrera på den framtida arbetsmarknaden. Problemet fördessa kvinnor är att de, efter att ha läst in gymnasiekompetens på hemorten,inte har möjlighet att fortsätta med högskolestudier, eftersom derasfamiljeförhållanden gör det omöjligt att flytta. Till och med den traditionelladistansutbildningen kan vara problematisk att genomföra. Med dagens teknikär det nu möjligt att för att nå de stora grupperna bl.a. vuxna ortsbundna iglesbygd flytta högskolan till studenterna och inte tvärtom.I början av 1990-talet inleddes bland kommunerna i ett försökatt ge utbildning via videokonferenser. En lärare, placerad var som helst därnödvändig teknisk utrustning fanns, kunde då betjäna ett antal studiegrupperpå olika orter.Många kommuner hörde av sig och önskade delta i samarbetet, vilket hargjort att nätverksgruppen omfattar 29 studiecentrum från i södertill i norr. kallar man sig för , som är enförkortning av Nätverksgruppen för IT-baserad Utbildning via lokalaStudiecentra. Befolkningsunderlaget är 565 000 och man distribuerar totaltmer än 500 poäng fördelade på drygt 1 300 inskrivna studenter ochsamarbetar med åtta högskolor.Samarbetet sker genom en platt nätverksorganisation, utan centraladministration, och de gemensamma arbetsuppgifterna fördelas mellan dedeltagande studiecentrumen. För att garantera en hög kvalitet ställs vissa kravpå de studiecentrum som önskar delta, vilket medfört att ett antal kommunerstår på kö för att komma med.Behovet av utbildning finns. Problemet är som alltid av ekonomisk natur.Tanken hos dem som arbetar med projektet är att man skulle inrätta en 34:ehögskola. Inte fysiskt, utan en verksamhet som fungerar genom ettnätverkssamarbete med lokala studiecentrum över hela landet. Rektor,prorektor och högskolestyrelse som ansvarar för verksamheten och en litenadministration, där kommunikationen skulle kunna ske via IT både när detgäller administrationen och undervisningen.Utbildningen skulle i huvudsak köpas från redan befintliga högskolor ochuniversitet inom och utanför landet. Man skulle på detta sätt skapa en flexibelorganisation som med mycket kort varsel skulle kunna anpassas efter behovetav utbildning såväl vad gäller innehåll som geografi.Målgrupperna för den här verksamheten är sådana som högskolorna i daginte når och verksamheten utgör således ingen konkurrerande, utan snarare enkompletterande verksamhet, till den traditionella högskoleutbildningen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att utveckla pågående försök med IT-baseradundervisning på högskolenivå.