mot · GK02K431 · 1996-10-07 00:00:00 — De demokratiska fri- och rättigheterna finns definierade i vårregeringsform och genom att vi inkorporeratEuropakonventionen om mänskliga rättigheter. Dock finnssådana rättigheter inte definierade för löntagarna på derasarbetsplatser. Detta är en brist. De arbetandes rättigheter påarbetsplatserna bör vara definierade i regeringsformen och hagrundlagsskydd.Mot detta krav har anförts att den svenska regeringsformen utgår ifrånprincipen, att den skall reglera förhållandena mellan "det allmänna" och "detenskilda". Detta har varit den formella motiveringen för att man inte i RF harvelat skriva in rättigheter för de anställda på deras arbetsplatser.Det allmänna definieras som staten och dess myndigheter. Också de fri-och rättigheter som definieras eller anges i RF reglerar huvudsakligenförhållandena mellan "det allmänna" i denna mening och enskilda.Det finns emellertid vissa avvikelser från denna princip . 2 kap 17§ om fackliga stridsåtgärder är en sådan. 2 kap 18 § om äganderätten är isynnerhet indirekt en sådan: äganderätten är ett uttryck för en relation mellanmänniskor - mellan människor och döda tillgångar finns inga relationer.Tillgångarna är helt likgiltiga till vem de hör. Pengar, fastigheter elleraktierklagar inte när de byter ägare. Likaså 2 kap 19 § om konstnärers rätt till sinaverk kan tolkas vidare än grundprincipen att RF enbart skall regleraföhållandena mellan "det enskilda" och "det allmänna".Den formella motivering som angivits när frågan om grundlagsskydd för deanställdas rättigheter förts på tal är således inte helt hållbar.Givetvis måste det finnas en avgränsning för vad RF kan ta upp. Denlägger fast spelreglerna för demokratin och anger människornas rättigheteroch mera indirekt skyldigheter. Definitionen av "det allmänna" som barastaten och dess myndigheter är emellertid något begränsad.Företag och organisationer skapar arbetsplatser där människor tillbringar del av sin tid och som också påverkar förhållandena i samhället i desshelhet. Dessas verksamhet är i egentlig mening "offentlig". De utövar sam-mantaget en icke oanselig makt och påverkan på samhället och människornasliv.Regeringsformen borde därför i sin rättighetskatalog specifikt ange attanställda har bestämda demokratiska fri- och rättigheter också på sina arbets-platser och gentemot sina arbetsgivare. Sådana rättigheter är rätt till fackligorganisering, rätt till yttrande- och åsiktsfrihet också på arbetsplatsen, rättatti anslutning till arbetet anordna möten för anställda, rätt till fackligastrids-åtgärder.I vår tid av hög arbetslöshet och ökad makt på arbetsplatserna förarbetsivarna - samt med aktuella förslag om uppluckrad arbetsrätt - kan vierfara alltför många fall där anställda inom såväl privat som offentlig sektorskräms till tystnad eller inte vågar uttala sin mening och inte vågar hävda sinrätt. Ett grundlagsstadgande om rättigheter på arbetsplatserna skulle verk-samt kunna användas mot de inskränkningar i yttrandefriheten som förekom-mer och bli ett stöd för de anställda och deras organisationer i deras arbeteför bättre villkor.I RF:s 2 kap 17 § behandlas rätten till facklig stridåtgärd. Här inte baralikställs två mycket ojämbördiga parter utan den övermäktiga parten, arbets-givarna ges t.o.m. ett visst försteg. Arbetstagare kan bara i formen "föreningav arbetstagare" vidta stridsåtgärd medan arbetsgivarna tilldelas denna rättbåde i förening och enskilt.Emellertid har arbetsgivarna rätten till lockout även i en form som intebrukar anges som "facklig stridsåtgärd." En arbetsgivare som upplever eneller flera löntagare vara otillräckligt lönsamma kan avskeda dem av olikaanledningar t.ex. på grund av arbetsbrist. De anstäöllda har inte motsvarandemöjligheter mot ett företags ägare eller ledare försåvitt dessa ej erbjuder demtillräckligt goda ersättningar eller arbetsförhållanden.Det finns också en avgörande maktskillnad i det att de strejkande baraförfogar över sin egen arbetskraft - arbetsgivarna förfogar över andrasarbetskraft och kan i en lockoutsituation förhindra andra att använda sin.Maktförhållandena är därför ytterst ojämlika. Arbetstagarna är i underläge -även om deras fackliga organisering frampressat en viss utjämning.Att arbetsgivarnas rätt till "fackliga stridsåtgärd " som är fallet i vår RFinte likställs utan egentligen underlättas i förhållande till de anställdas rätt tillstridsåtgärder innebär alltså ett tveksamt likställande i grundlag av tvåmaktmässigt mycket olika parter - och konserverar därmed den starkarepartens rätt.Denna den svenska RF:s hållning torde internationellt tillhöra de mestarbetsgivarvänliga. Av dessa skäl bör enligt vår mening RF 2 kap 17 §revideras så att grundlagsskyddet för lockout tas bort. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att förslag till skydd för fackliga ochdemokratiska rättigheter för de anställda i arbetslivet införs iregeringsformen,2. att hos regeringen begär förslag till slopande av skyddet förlockouträtten i RF 2 kap. 17 §.