mot · GK02Fi407 · 1996-10-07 00:00:00 — Att kunna leva på sin lön 1 SammanfattningSverige är det land i den fria världen där de enskilda människorna ärmest beroende av politikers värderingar och beslut. Ingen annanstans harså stor del av medborgarnas inkomster socialiserats. Ingen annanstans ärmedborgarna så beroende av politiska beslut för sin ekonomiska standardoch för sin sociala trygghet.Sveriges rekordhöga utgifts- och skattetryck har vuxit fram under delångvariga socialdemokratiska regeringsinnehaven. Det avspeglar enmedveten socialistisk politik där kollektiva lösningar har prioriterats. Vårdoch omsorg inte bara finansieras genom den offentliga sektorn, dentillhandahålls huvudsakligen av vad som i realiteten är offentliga monopol.Inte bara omfördelning mellan individer utan också inkomstomfördelningaröver en individs livscykel handhas av huvudsakligen skattefinansieradeoffentliga verksamheter. De reformer som genomfördes av den borgerligaregeringen i syfte att bryta upp de offentliga monopolen har rullats tillbaka.Sociala problemDet höga svenska skattetrycket medför stora sociala problem. Det tar sigindirekt uttryck i att en svag ekonomisk utveckling och en högarbetslöshet gör att många saknar ett arbete att försörja sig på och attreallöneutvecklingen för dem som har ett arbete blir svag. Men de högaskatterna får också stora direkta negativa konsekvenser för enskilda ochfamiljer. Tillvaron blir otrygg för alla dem som tvingas till en tillvaro därvarje krona går till att täcka nödvändiga utgifter och inkomsten ofta ändåinte räcker till. Socialbidragsberoendet ökar och allt fler lever påmarginaler där en oförutsedd större utgift kan innebära en katastrof.När individer och familjer är hänvisade till bidrag för sinvardagsförsörjning saknar de en reell möjlighet att själva förbättra sinsituation. En ökad egen insats omöjliggörs för många av att man saknararbete och, om man har ett arbete, av att marginaleffekterna av en ökadarbetsinsats ofta är närmast konfiskatoriska.För en "vanlig" familj med två barn, där mannen arbetar sommetallarbetare och har en månadsinkomst på och kvinnan ärkommunalanställd och har en månadsinkomst på för entrekvartstjänst, uppgår den totala lönekostnaden (inklusive löneskatter) underett år till . Men familjen, som bor i villa och därmed ävenbetalar fastighetsskatt, får bara behålla , eller avarbetsersättningen, efter det att alla skatter är betalda. Den ensamståendemamman med ett barn som arbetar heltid och bor i hyreslägenhet får i vårtexempel behålla av sin totala arbetsersättning. Med en sådan högbeskattning blir fler och fler beroende av offentliga bidrag.Sänkt skatt och högre tillväxtEn politik som syftar till att skapa förutsättningar för att de flesta skallkunna leva på sin lön måste stå på två ben. Det ena är en aktivskattesänkningspolitik som syftar till att växla lägre skatter mot minskatbehov av bidrag och offentligt stöd. Det andra benet är reformer, blandannat på skatteområdet, som syftar till att stärka tillväxtkraften iekonomin så att den höga arbetslösheten kan pressas tillbaka och antaletmänniskor som av andra skäl blivit helt beroende av det offentliga för sinförsörjning minska. Det långsiktiga målet måste vara att den som är ibehov av bidrag och offentligt stöd inte skall betala skatt och att den sombetalar skatt inte skall behöva bidrag.Mål siktI vår partimotion med anledning av regeringens vårproposition angav viatt ett mål för den ekonomiska politiken på medellång sikt bör vara attuppnå balans mellan den privata och den offentliga sektorn. För attuppnå vårt mål måste den privata sektorns andel av ekonomin tillåtasexpandera med cirka tolv procentenheter.Detta är endast möjligt om den ekonomiska politiken utformas så attförutsättningarna för tillväxt och nya jobb förbättras avsevärt. En viktig del ien sådan politik är sänkta skatter som är fullt finansierade genom att deoffentliga utgifterna minskar i motsvarande mån.Genom de konkreta besparingar vi föreslår i vårt budgetalternativ -ändrade regler för transfereringar, minskade subventioner och effektivareverksamhet - skapas utrymme för skattesänkningar på cirka 35 miljarderkronor , 1998 och cirka 65 miljarder kronor1999 (penningvärde).Vid en försiktig uppskattning av den högre tillväxt som möjliggörs genomvår ekonomiska politik (och som understiger de antaganden som görs iregeringens s.k. högtillväxtalternativ) samt en försiktig beräkning avnettotillväxten av nya arbetstillfällen och effekterna av ett svensktmedlemskap i det europeiska valutasamarbetet bör i vart fall ett ytterligareutrymme på växa fram . Detta utrymme kan inte utnyttjas för konkreta yrkanden omskattesänkningar förrän antagandena har realiserats genom den ekonomiskautvecklingen. Inom detta utrymme anges emellertid följande skattepolitiskamålsättningar för den kommande femårsperioden:- Kommunalskatten sänks generellt med per skattekronagenom att statliga besparingar utnyttjas för att lyfta överfinansieringsansvar från kommunerna till staten.- Egenavgifterna sänks från den nivå som enligtregeringen skall etableras 1999 och uppgår till treprocent.- Mervärdesskatten sänks till 21 procent.- Grundavdraget höjs något och ett extra grundavdrag för varje barn införsvid den kommunala beskattningen. Grundavdraget för barn skall alltidkunna utnyttjas fullt ut genom "negativ skatt".- Beskattningen av bostäder sänks till en nivå som motsvarar 1,2 procentfastighetsskatt som den del av taxeringsvärdet som utgörmarkvärdet överhuvudtaget inte tas upp till beskattning.- Den allmänna löneavgiften slopas.- Dubbelbeskattningen av investeringar och överbeskattningen avkapitalbildning slopas.Förslag för de kommande tre årenFör de kommande tre åren lägger vi fram följande konkreta förslag omskattesänkningar på arbete, vilka är fullt ut finansierade genom deutgiftsminskningar vi föreslår i partimotion 1996/97:Fi204:- Utrymme skapas för att sänka kommunalskatten med 1998 ochmed per skattekrona 1999 genom att införa en "nationellskolpeng" och därmed lyfta över finansieringsansvaret för grund- ochgymnasieskolan till staten.- Grundavdraget höjs till 1997.- Ett extra grundavdrag på per barn införs från och med1997 vid den kommunala beskattningen. För de familjer vars inkomstinte är tillräckligt stor för att de skall kunna tillgodogöra siggrundavdraget fullt ut skall en "negativ skatt", d.v.s. ett bidrag, utgå.- Skattereformen återställs . Den extra straffskatten avskaffas redanden och fullt inflationsskydd införs från detta datum.- Egenavgifterna fastställs till sammanlagt från och med 1997vilket innebär en sänkning 1997 och med 3,95procentenheter 1998. Arbetsgivaravgifterna läggs dessutom om så attsjukförsäkringsavgiften höjs och den allmänna löneavgiften sänks imotsvarande mån.- Den allmänna löneavgiften halveras 1998 och slopas 1999.- Fastighetsskatten på bostäder sänks från avtaxeringsvärdet . Därefter sänks skatten1997 och 1998 vartdera året.- Orimliga regionala skillnader vid fastighetsbeskattningen lindras genomatt markvärdet inte tas upp till beskattning fullt ut. I avvaktan på denpermanenta lösningen sker uttag av fastighetsskatt på endast till hälftenav markvärdet. Ett tak för den del av markvärdet som tas till beskattninginförs.- Avdragsutrymmet för pensionsförsäkringar återställs till den omfattningdet hade innan Socialdemokraterna reducerade det. Avdrag medgesdessutom för pensionssparande för makes räkning. Vidare sänksavkastningsskatten successivt till tio procent.- Regeringens förslag om höjd energiskatt på elektrisk kraft och fossilabränslen avslås.- Den tidigare mervärdesskattesatsen för livsmedel återställs 1998.- Regeringens förslag om en höjning av avgiften till insättarförsäkringentill av det garanterade insättningsbeloppet avslås.2 Skatterna - den största hushållskostnadenSverige är det land i den fria världen där de enskilda människorna ärmest beroende av politikers värderingar och beslut. Ingen annanstans harså stor del av medborgarnas inkomster socialiserats. Ingen annanstans ärmedborgarna så beroende av politiska beslut för sin ekonomiska standardoch för sin sociala trygghet. I är därmed så gott som allautlämnade åt politikers förmåga att hålla sina löften och fullfölja allaåtaganden. När den politiska sektorn misslyckas finns oftast inga andraalternativ.Sveriges rekordhöga utgifts- och skattetryck har vuxit fram under delångvariga socialdemokratiska regeringsinnehaven. Det avspeglar enmedveten socialistisk politik där kollektiva lösningar har prioriterats. Vårdoch omsorg inte bara finansieras genom den offentliga sektorn, dentillhandahålls huvudsakligen av vad som i realiteten är offentliga monopol.Inte bara omfördelningar mellan individer utan också inkomstomfördelningaröver individens livscykel handhas av huvudsakligen skattefinansieradeoffentliga verksamheter. De reformer som genomfördes av den borgerligaregeringen i syfte att bryta upp de offentliga monopolen har rullats tillbaka.Till detta kommer att socialdemokratiska regeringar under 1970- och1980-talen konsekvent utformade stabiliseringspolitiken så att åtstramningåstadkoms genom skattehöjningar medan efterfrågan stimulerades genomoffentliga utgiftsprogram.Den genomsnittlige inkomsttagaren i kan direkt för egen delförfoga över drygt en tredjedel av vad han eller hon arbetar ihop. Mer blirinte kvar sedan inkomst- och konsumtionsskatter samt arbetsgivaravgifterbetalats.Det innebär att skatten, i olika former, är den största kostnaden förSveriges hushåll. För ett mycket stort antal hushåll innebär de höga skatternaatt det inte är möjligt att leva på lönen eller lönerna. Hushållen blir mer ochmer beroende av bidrag. Relativt sett drabbas naturligtvis låginkomsttagarnahårdast.Politiker i stat och kommuner beslutar om nästan två tredjedelar avekonomin. De enskilda medborgarnas valfrihet har inskränkts i takt med attden offentliga sektorn expanderat, skattetrycket skärpts och politikernas maktökat. Skatteuttaget sker i former som huvudsakligen belastar låg- ochmedelinkomsttagare.På detta sätt formade Socialdemokraterna ettSverige där staten beskattade medborgarna så hårt att de allra flesta inte fickmöjlighet att välja annan vård eller omsorg än den stat och kommunererbjöd. De utlämnades till den politiska sektorn. När den offentligasjukvården, barnomsorgen eller äldreomsorgen inte fungerade fanns ingamöjliga alternativ. I socialdemokraternas blev det därför bara de somhade råd att själva betala för icke subventionerad vård och omsorg som slappköer och kunde välja fritt och bara de som hade höga inkomster som kundeleva på sin lön efter skatt.Under den föregående mandatperioden reformerade den borgerligaregeringen stegvis de offentliga systemen för att tillåta och stimuleraenskilda alternativ. Skolpengen gav frihet åt alla att välja skola.Vårdnadsbidrag och avdrag för barnomsorgskostnader ökade valfriheten ochrättvisan i barnomsorgen och med husläkarreformen inleddes ett arbete på attlåta patienten få större valmöjligheter. Dessutom bröts utvecklingen motständigt högre skatter. Skatteuttaget minskade - om än i mindre utsträckningän vad som varit önskvärt - vilket var en följd av den statsfinansiellautvecklingen.Sedan valet har den nya socialdemokratiska regeringen återgått tillden tidigare inriktningen. Skatterna har höjts med ungefär 90 miljarderkronor. Även om vissa skattesänkningar genomförts har skatteuttaget höjtsmed netto. Särskilt hårt har skattehöjningarna drabbat dearbetslösa och hushåll med lägre inkomster. Bidragsberoendet har därmedökat ännu mer. som skatterna höjts har bidragsnivåerna dragitsned, därför att kostnaden för systemen har ökat kraftigt genom att blandannat antalet arbetslösa har stigit. Hushållen drabbas således dubbelt av denförda politiken: som skatterna höjs sänks bidragen. Detta ärytterligare ett bevis för att den socialdemokratiska modellen har misslyckats.Offentliga monopol och inskränkt valfrihet leder förutom till minskadfrihet också till felaktig fördelning och sämre utnyttjande av de totala ekono-miska resurserna. Skatter och subventioner minskar möjligheterna för denenskilde att bestämma hur produktionsresultatet skall fördelas. Trögheten istora offentliga system som inte är konkurrensutsatta ger dålig effektivitet.I en tidningsartikel gav sin bild avden socialdemokratiska politiken:I en välfärdsstat av svensk typ är det inte företagen som socialiserats, utanfamiljen, eller rättare många av familjens traditionella funktioner. Kanskekan man säga att medan en klassisk socialism betyder socialisering avföretag, så innebär en välfärdsstat av svensk typ en socialisering avhushållens traditionella vård och omsorg av människor.3 Högskattesamhället3.1 Skattetrycket slår mot låg- och medelinkomsttagareAlla skatter betalas av de enskilda hushållen. Det sker antingen direktoch synligt genom inkomstsskatter eller direkt men osynligt genomexempelvis mervärdesskatt (som bakas in i priset på en vara eller tjänst)och arbetsgivaravgifter som delvis går till löntagarnas socialförsäkringarmen som i övrigt är ren skatt. Till det kommer de indirekta effekterna avexempelvis företagsskatter som kan minska löneutrymmet och/eller ökakostnaderna och därmed priserna på svenska produkter. En ytterligareeffekt kan vara arbetslöshet vars kostnader måste bäras av hushållengenom andra skatter.Det är framför allt som kommit att avvikamot andra länder vad gäller utvecklingen av skatteuttaget. Mellan 1970 och1976 steg skatteuttaget mätt som andel av den samlade produktionen fråncirka till . Efter att i huvudsak ha pendlat kringdenna nivå steg skatterna kraftigt och uppgick1990 till av BNP. Delvis var detta en effekt avöverhettningen och den lånebaserade konsumtionen. minskade skatteuttaget till , medan Social-demokraternas regeringstillträde innebar en veritabel skattechock.Skatteuttaget börjar nu närma sig av BNP. Med ett så högtskattetryck blir det ofrånkomligt låg- och medelinkomsttagare som får bärahuvuddelen av skattebördan genom uttag av bredbasiga skatter. Även om detfinns kraftigt snedvridande inslag i det svenska skattesystemet är det mestremarkabla i internationell jämförelse den extremt höga beskattningen avmänniskor med normala och låga inkomster.3.2 Några exempelFöljande exempel belyser den skattebörda som direkt belastar vanligahushåll i . "Normalfamiljenbestår av två vuxna och två barn. Mannen arbetar sommetallarbetare och har en månadsinkomst på , vilket är dengenomsnittliga lönen för heltidsarbetande, manliga LO-medlemmar.Kvinnan är kommunalanställd och arbetar . Inom LO av kvinnorna deltid och det vanligaste är att deltiden är 75procent. Den genomsnittliga lönen för kvinnor som arbetar heltid är inomLO , vilket ger vid 75 procentsarbete.Familjen bor i en villa med taxeringsvärdet (varavtomtvärde ), vilket är något över det genomsnittligataxeringsvärdet i landet som helhet. Exemplet visar att den totalalönekostnaden (inklusive löneskatter) för kvinnan och mannen är410 , men att familjen endast har kvar av sinarbetsersättning efter skatt.Tabell 1: (Löne- och inkomstskatter (kr/år) Han Hon )Ensamstående mammaFamiljen består av en ensamstående kvinna med ett barn. Kvinnanarbetar heltid som affärsbiträde och har en månadsinkomst på 12 500kronor, vilket är något mer än den genomsnittliga lönen förensamstående kvinnor med ett barn. Familjen bor i en hyreslägenhet (70m²).Exemplet visar att kvinnans totala arbetsersättning (inkl. löneskatter)uppgår till , men att familjen endast har 76 100 kronorkvar av arbetsersättningen efter skatt.Familjens skattebörda (kr/år)Tabell 2: (Den totala arbetsersättningen 199 590 )Den andra sidan - bidrag och subventionerNär uppemot två tredjedelar av de svenska hushållens arbetsinkomstergår till stat och kommun i form av olika skatter och lagstadgade avgifterräcker i de flesta fall återstoden inte till för att täcka de löpandekostnaderna. När skattesystemet inte är utformat så att hänsyn tas till denförsörjningsbörda som följer med barn krävs därför barnbidrag.För att människor med normala inkomster skall ha råd att bo i bostädersom producerats utgår omfattande räntesubventioner, som isin tur bidragit till kraftigt ökade produktionskostnader. Det har varit enstarkt bidragande orsak till de statsfinansiella problemen. Hushåll medförhållandevis låga inkomster och barn behöver ofta bostadsbidrag, somtrappas av med stigande inkomst och därför bidrar till det som brukar kallasfattigdomsfällan.Förutom behov av rent ekonomiskt stöd för att klara de löpandekostnaderna medför de höga skattekostnaderna att det krävs omfattandesubventioner av bland annat vård och omsorg. De flesta barnfamiljer har harexempelvis inte råd att själva välja och finansiera sin barnomsorg.Om skatterna vore lägre skulle omvänt behovet av bidrag och offentligasubventioner minska.3.3 Flera beroende av den offentliga sektornDet har skett en kraftig förskjutning från privatatill offentliga inkomstkällor i . har antalet personersom får sin försörjning via den offentliga sektorn nästan fördubblats,som de som arbetar i den privata sektorn har blivit ungefär enhalv miljon färre. Beroendet av offentlig sektor har ökat mest vad gällertransfereringar.Hela 65 procent av den vuxna befolkningen (exklusive studerande) har sinhuvudsakliga inkomst från det offentliga i form av löner eller transfereringar.Som framgår av tabellen nedan har nästan två av tre vuxna det offentliga somhuvudsaklig inkomstkälla och endast en tredjedel har sin huvudsakligainkomst från den privata sektorn.Privat och offentlig försörjningTabell 3: (1 000-tals personer 1970 1990 1994 )Källa: SCBEn förutsättning för att långsiktiga strukturella problem skallkunna lösas är att försörjningskvoten (förhållandet mellan antaletoffentligförsörjda och antalet privatanställda) kan minskas. Försörjnings-kvoten uppgår till 1,8, vilket innebär att varje privatanställd skall"finansiera" nästan två personer som är anställda i eller försörjda av denoffentliga sektorn.Källa: SAFOm man jämför med EU-länderna , ochStorbritannien visar det sig att inkomstdelen från offentlig sektor är störsti . I och är den privata andelen i dagdubbelt så stor som den offentliga. Så var det även i för 25 årsedan.Källa: Ekonomifakta "Beroendet av den offentliga sektorn"3.4 Skatterna i ett makroperspektivSverige låg 1995 på första plats i den internationella skatteligan enligtEU:s . Detta år uppgick de svenska skatterna tilldrygt hälften av samlade produktion. Efter densocialdemokratiska skattechocken stiger skattetrycket i tilldrygt 53 av procent av BNP för att sedan ligga kvar på denna höga nivå(om inte ytterligare skattehöjningar genomförs under de återstående tvååren av mandatperioden).De offentliga utgifterna uppgick . Det betyder attnästan två tredjedelar av all verksamhet i produceras eller finansierasmed offentliga medel. av de offentliga utgifterna utgörsav offentlig konsumtion och investeringar, d.v.s. offentlig verksamhet.Resten är transfereringar, framför allt till hushållen, samt räntebetalningar påden offentliga skulden, d.v.s. finansiering via den offentliga sektorn.Källa: FinansdepartementetDet sammanlagda utfallet av skatteuttaget och behovet av transfereringarframgår av diagrammet nedan. Bruttolönen står för av dendisponibla inkomsten. Den offentliga sektorn tar tillbaka i formav direkta skatter (kapital- och inkomstskatter). Det kompenseras delvisgenom transfereringar från den offentliga sektorn på och övrigainkomster för 21 procent.Källa: FinansdepartementetEftersom diagrammet ovan visar summan av alla hushåll i är endel av transfereringarna fördelning av resurser mellan hushållen. Merpartenav transfereringarna är dock en fördelning över livscykeln i form avpensioner och bidrag till barnfamiljer. Även transfereringar över sjuk- ocharbetslöshetsförsäkringen kan till den del det rör sig om kortvarig sjukdomoch arbetslöshet anses ge en fördelning över livscykeln.Källa: Finansdepartementet4 Bidragsberoende, ofrihet och sämre ekonomiskutveckling4.1 Höga skatter ger sociala problemDet höga svenska skattetrycket medför stora sociala problem. Det tar sigindirekt uttryck i att en svag ekonomisk utveckling och en högarbetslöshet gör att många saknar arbete att försörja sig på och attreallöneutvecklingen för dem som har ett arbete blir svag. Men de högaskatterna får också stora direkta negativa konsekvenser för enskilda ochfamiljer.Tillvaron blir otrygg för alla dem som tvingas till en tillvaro där varjekrona går till att täcka nödvändiga utgifter och inkomsten ofta ändå interäcker till. Socialbidragsberoendet ökar och allt fler lever på marginaler dären oförutsedd större utgift kan innebära en katastrof.Till skillnad från äldre tider har dagens otrygghet ett element avhopplöshet som gör den särskilt socialt stötande. När individer och familjerär hänvisade till bidrag för sin vardagsförsörjning saknar de en reellmöjlighet att själva förbättra sin situation. En ökad egen insats omöjliggörsför många av att man saknar arbete och, om man har ett arbete, av attmarginaleffekterna av en ökad arbetsinsats ofta är närmast konfiskatoriska.Beslut i politiska församlingar angående lägre ersättningsnivåer ellerindragna bidrag blir mer betydelsefulla för familjens ekonomiska situation änhårdare arbete, nya och bättre kunskaper eller bättre hushållning.För den som dessutom har det offentliga som arbetsgivare är beroendet avpolitiska beslut nästan total. I exempelvis vissa vårdyrken är situationenextrem eftersom kommunen eller ofta är den enda arbetsgivaresom finns. är ett samhälle där de viktigaste besluten för mångafamiljer inte fattas vid det egna köksbordet utan i riksdag ochkommunfullmäktige. De höga skatterna försätter tillsammans med dessaövriga faktorer människor i situationer där de inte har möjlighet till kontrollöver den egna vardagen. En sådan kontroll borde emellertid vara denviktigaste källan till trygghet för den enskilde och för familjer. Att veta har en kompetens som är möjlig att avsätta på en fungerandearbetsmarknad, att ha ett eget sparande som går att utnyttja om det händernågot oförutsett och, vilket kanske är viktigast, att ha en inkomst som mankan försörja sig på måste i varje rimligt samhälle vara viktigare förtryggheten än bidragssystem eller socialförsäkringar.Mycket tyder också på att möjligheterna att kunna forma den egnavardagen kommer att bli viktigare. I ett samhälle som blir allt mer rörligt, därdet inte är rimligt att anta att man kommer att ha samma arbetsgivare ellerens samma yrke under hela livet och där möjligheterna till individualiseringav arbetslivet är stora, kommer kraven på individuell flexibilitet att bli alltstörre. Att kunna ha ett stort självbestämmande blir viktigare närförutsättningar och möjligheter snabbt förändras. Att på grund av myckethöga skatter vara beroende av stela och byråkratiska bidragssystem kommerdärmed att bli ett större problem för individens möjligheter till utveckling.Sänkt skattetryck är således nödvändigt för att skattesystemet skall blirättvist och socialt rimligt. utgör skatt, inte boende eller mat, denavgörande utgiften för de flesta hushåll. Det är inte rimligt. Skattesystemetfår inte stjälpa människors möjligheter till försörjning.4.2 Höga skatter slår ut jobb och minskar tillväxten4.2.1 Stora snedvridningar - sämre effektivitetHöga skatter och stora bidrag skapar inte bara otrygghet, de snedvrideräven prissättningen och incitamenten så att effektiviteten isamhällsekonomin minskar och arbetstillfällen slås ut. Människor varsarbetskraft skulle efterfrågas vid ett lägre skattetryck blir arbetslösa. "Samhällsekonomisk effektivitet" är ett ofta använt men sällan definieratbegrepp. I Produktivitetsdelegationens betänkande (SOU 1991:82) ges enenkel och allmän definition: "God effektivitet är att allokera resurserna rätt;att fördela dem så att man till lägsta kostnad producerar den typ av varor ochtjänster som människor vill ha och behöver."