mot · GJ02Fi81 · 1996-05-02 00:00:00 — Miljöbranschen är i sig en viktig tillväxtbransch med stora ochväxande möjligheter . Genom en s.k. grön skatteväxling skapasförutsättningar för minskad miljöskuld, ökad livskvalitet och fortsatt välfärd.I tillväxtpropositionen erkänns också att traditionell tillväxtfixerad politik ipraktiken kommit att föras på miljöns bekostnad. De riktlinjer vi slog fastför den ekonomiska politiken innebär att den ekonomiska utvecklingen ifortsättningen skall ske på miljöns villkor. Det är viktigt att detta ocksåslagits fast såväl i "tillväxtpropositionen" som i det s.k. konvergensprogramsom regeringen med stöd av bl.a. inlämnat till EU.För att verkligen fullfölja dessa ambitioner krävs emellertid en lång radytterligare beslut i . De första har redan fattats. Ett exempel på detär den omfattande satsningen på förbättrad inomhusmiljö som blev resultatetav och regeringens första uppgörelse som kom ;den är i pengar räknat sannolikt den största enskilda statliga miljösatsningenhittills! Ett annat exempel är de nu framlagda förslagen på ökade satsningarpå vind- och solenergi som också de är resultat av uppgörelser mellanMiljöpartiet och regeringen.Nya konkreta miljömål och aktionsplaner måste läggas fram i riksdagen.Den gröna skatteväxlingen måste påskyndas. Resultaten av arbetet medgröna räkenskaper i ekonomin måste utnyttjas i högre grad i budgetarbeteoch ekonomisk planering i staten. En rad omprioriteringar behöver görasinom den statliga budgeten. En förbättrad miljölagstiftning måste bliverklighet. måste åter bli pådrivande och föregångare iinternationella sammanhang vad gäller miljöpolitik.Finans- och penningpolitikenFinanspolitiken skall inriktas på att snabbt sanera statensfinanser och skapa förutsättningar för en växande privatsektor med fler små, medelstora eller kooperativa företag.Detta skall ske så att resurs- och energieffektivaproduktionssätt främjas och sysselsättningen ökar.Arbetslösheten medför mycket stora kostnader för samhället,staten och de drabbade. Bekämpningen av arbetslöshetenmåste därför, jämte bekämpningen av miljöskulden, vara enviktig del i finanspolitiken.Vi föreslår därför en skatteväxling där skatt på arbete ersätts med skatt påenergi och miljö. Därigenom stimuleras tjänste- och miljörelaterade sektorerav ekonomin. Med hänsyn till miljösektorns förhållandevis snabba tillväxtinternationellt sett och att såväl miljö- som tjänstesektorerna i ärförhållandevis underutvecklade, bör skatteväxlingen medföra ett ökatföretagande och en ökad sysselsättning. Vårt förslag till skatteväxlingbeskrivs mer ingående i nästa avsnitt.Besparingar i den offentliga sektorn bör göras, men får inte ske så att deslår ut förutsättningarna för ett jämlikt och gott samhälle. Besparingarna börinriktas mot bl.a. de mycket höga utgifterna för ett militärt försvar somnumera framstår som helt omotiverade, vägbyggen med lågsamhällsekonomisk nytta, bidrag och ersättningar till enskilda och företagsom kan klara sig hyfsat ändå. Genom en politik som medför minskadarbetslöshet kan betydande besparingar göras i statsbudgeten.Välfärdens kärnområden - vård, omsorg och skola - måste så långt möjligtundantas från sparniten. Dessa verksamheter har en avgörande betydelse förbåde människors välfärd och näringslivets utveckling. Besparingar på dessaområden är samhällsekonomiskt tvivelaktiga. Vi föreslår därför attkommunsektorn ges ett ökat ekonomiskt utrymme genom att de avdragsgillaegenavgifterna inte höjs 1997 och 1998 och genom att sektorn får behållaöverskottet av en skatteväxling mellan sänkta arbetsgivaravgifter och höjdaenergiskatter. Dessa förslag beskriver vi närmare i kapitlet om kommun-sektorn.Regeringen räknar i sin finansplan och reviderade nationalbudget med atthushållens nettosparkvot ska sjunka från 1996 till 2000. Dettaförefaller osannolikt i en situation där de offentliga försäkrings- ochbidragssystemen urholkas och statens ekonomi är kraftigt undergrävd.Sparkvoten är genomsnitt högre i andra EU-länder. Vi bedömer atthushållens sparkvot inte kommer att sjunka så mycket som regeringenförutsätter. Det betyder att den inhemska konsumtionen inte kommer att ökai den takt som regeringen förutspår. För att kompensera en sådan utvecklingföreslår vi en mer aktiv fördelningspolitik och ökade resurser tillkommunsektorn. Dessa åtgärder ger ett större ekonomiskt utrymme främsttill grupper med små ekonomiska marginaler, som är mer konsumtions-benägna.Det höga ränteläget och den måttliga kronkursen har sin grund iomvärldens förväntningar på svensk ekonomi, och då spelar den stora ochfortfarande växande statsskulden en stor roll. Penningmarknaden bygger ihög grad på statens enorma lånebehov. En tredjedel av lånen liggerutomlands, vilket verksamt dämpar inflationsrisken men också medför enbetydande valutarisk. Saneringen av statsfinanserna genom att snabbt få bortbudgetunderskottet och minska statsskulden är därför avgörande för att fåner realräntorna och stabilisera kronkursen på en högre nivå.Men även de kortsiktiga attackerna, spekulationerna och oroligheternabidrar verksamt till att driva upp ränteläget och pressa ner kronkursen. Degröna har i olika sammanhang påpekat att spelregler som dämpar de allravärsta spekulativa svängningarna bör införas på den internationella penning-och valutamarknaden. En tänkbar möjlighet är en avgift på störretransaktioner, pengar som lämpligen kan gå som stöd till utvecklings-länderna. Andra viktiga åtgärder är att förbättra insynen i de aktuellatransaktionerna. Utformningen av spelregler är naturligtvis en kompliceradfråga som måste få sina svar i ett internationellt sammanhang. Vi menar attSverige måste vara pådrivande i de här frågorna.Ett steg som redan nu bör tas är att regeringen inrättar en parlamentariskkommitté med uppgift att ta fram förslag till hur penning- ochvalutamarknaden kan genomlysas och ges bättre informella eller formellaspelregler. En sådan kommitté bör också i övrigt undersöka penning- ochvalutamarknadens nuvarande funktionssätt och effekter på samhälls-ekonomin.Riksbanken skall i högre grad än stödja den långsiktiga ekonomiskapolitik som beslutat. Övergripande krav att minska miljöskuldenoch arbetslösheten skall vara centrala. Vi anser att i lag skafastställa att mål ska vara att stödja den långsiktiga ekonomiskapolitiken.Riksdagen bör också genom lag fastställa penningpolitiskamål. Det ska vara att bibehålla en prisstabilitet på god europeisk nivå.Prisstabilitet har avgörande betydelse för möjligheterna att uppnå enekologiskt hållbar ekonomisk utveckling. En varaktigt låg och stabilprisökningstakt leder bl.a. till lägre räntor och minskad känslighet förkonjunktursvängningar. Det innebär bättre förutsättningar för ökad självtillitoch livskvalitet i vårt land.Avgörande förändringar i den valutapolitiska regimen som t.ex. eneventuell anslutning till , anser vi ska beslutas av regeringen istället förRiksbanken. , eller riksdagspartierna, måste ges stort inflytandeöver sådana beslut.En grön skatteväxlingMiljöpartiet de gröna anser att en skatteväxling med höjdamiljö- och energirelaterade skatter och avgifter är detviktigaste styrmedlet för en ekologisk ombyggnad avSverige. Höjningarna skall motsvaras av skattesänkningar påarbete, arbetsgivaravgifter och egenavgifter. En sådanskatteväxling bör ske successivt och bör uppgå till storleks-ordningen omkring . Underden närmaste treårsperioden bör skatteväxlingen omfatta ca25 miljarder kronor.Regeringens förslag till höjda energiskatter ingår inte i någon skatteväxlingutan är helt och hållet en åtgärd för att stärka statsfinanserna. Enligtregeringens beräkningar medför den ökade inkomster för staten på drygt 4miljarder kronor . Vi anser att energirelaterade skatter bör höjasså att inkomsterna ökar med drygt dubbla detta belopp . Dettakan ske genom att den av regeringen föreslagna höjningen den 1 juli 1997tidigareläggs till . Vidare bör höjningar ske även av koldioxid-skatten. Förutom de energirelaterade skatterna bör även en avfallsskattinföras och skatterna på handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedelhöjas.Totalt ger dessa skatte- och avgiftshöjningar ca iökade statsinkomster . Med hänsyn till det statsfinansiella lägetbör inte hela detta belopp växlas mot sänkta skatter på arbete ,utan ett belopp motsvarande av regeringen beräknade inkomstförstärkningarbör användas för förstärkning av statsfinanserna. Resten skall växlas mot attden föreslagna höjningen av egenavgifterna med en procentenhet 1997 integenomförs. Ett belopp bör också reserveras för särskilda rabatter till denenergiintensiva industrin.Under åren 1998 och 1999 bör ytterligare skatteväxlingar istorleksordningen genomföras, vilka i förstahand kompenseras med sänkta arbetsgivaravgifter.Det förslag till skatteväxling och därmed sammanhängande beräkningarom ligger till grund för beräkning av utgiftstak och andra effekter presenterasöversiktligt i tabellform i konsekvenskapitlet nedan. Konkreta yrkandenrörande skatter framläggs i separat motion med anledning av regeringensproposition /96:198 Ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- ochavgiftsområdet.EU-medlemskapetInternationellt samarbete mellan olika stater är nödvändigtoch behöver utvecklas. Medlemskapet i den europeiskaunionen har för del inneburit en tilltagandeunderkastelse i en framväxande europeisk superstat.Självbestämmandet har urholkats och kostnaderna för svenskdel har visat sig vara stora. Några ekonomiska fördelar harmedlemskapet knappast givit.Folkomröstningen innebar att svenska folket medtvekan godtog medlemskap i unionen. En stor del av ja-sidansföreträdare lovade att en ja-röst inte innebar ett ja till medlemskap ieuropeiska monetära unionen, dvs den tredje fasen i unionens valuta- ochpenningpolitiska samarbete med gemensam valuta, gemensam centralbankm.m. Den frågan skall avgöras av i ett senare skede. Detta beskedhade sannolikt stor betydelse för att det blev ett ja och inte ett nej ifolkomröstningen.Den svenska kronan bör, enligt vår mening, inte anslutas till ellerknytas till andra valutor. Den flytande växelkursen har fungerat bra och ipraktiken gjort det omöjligt att på ett skadligt sätt spekulera mot kronan.Kronan bör därför även fortsättningsvis vara flytande. Det gäller även för detfall då EMU skulle bildas och står utanför.En anslutning till eller knytning till andra valutor skulle däremotöppna för omfattande spekulation, som allvarligt och varaktigt kan skadasvensk ekonomi. Det skulle också försvåra saneringen av statens finanser,och därmed riskera att rasera den förbättring av svensk ekonomi som nupåbörjats.Regeringen hävdar, fullt riktigt, att arbetslösheten inom EU driver framden hopplöshet och de antidemokratiska tendenser som fått växtkraft idagens . Man hävdar i skrivelsen inför den nu pågåenderegeringskonferensen att "arbetslösheten är ett hot mot ekonomisk och socialstabilitet och ytterst mot vårt demokratiska styrelseskick". I tidigaresammanhang har regeringen hävdat att den inre marknaden skulle medförasänkt arbetslöshet - bl.a. inför beslutet om . Så har inte blivitfallet - tvärtom ökar nu arbetslösheten i länder som t. ex. Tyskland.Trots denna insikt är regeringen villig att acceptera en i unionencentralstyrd ekonomisk politik där arbetslösheten har en underordnad roll.Även i det rent konkreta innehåller regeringens ställningstagande direktamotsättningar. Regeringen hävdar att "EU:s ambitioner måste vara lika högaför sysselsättningen som för den finansiella stabiliteten. Trots detta vill interegeringen föra in sysselsättningskravet i EMU:s regelverk.Miljöpartiet motsätter sig ett svensk deltagande i . EMU-projektethotar för svensk del att leda till att delar av näringslivet slås ut, tillfortsattoch tilltagande massarbetslöshet, ökande ekonomiska klyftor och minskatinflytande för medborgarna. Svensk ekonomi får sämre förutsättningar attfungera bra om kronan ersätts med en europeisk enhetsvaluta. Detsammanhänger delvis med att svensk ekonomi i högre grad än övriga EUsammanhänger med ; kronan beror i hög grad på dollarns ställning.Delvis beror det på att svensk ekonomi och svensk arbetsmarknad i fleraviktiga avseenden avviker från vad som är förhärskande i EU. Den egnavalutan, kronan, är en viktig stötdämpare gentemot dessa olikheter gentemotvår omvärld. Tas kronan bort blir påfrestningarna på företagen ocharbetsmarknaden betydligt större. Det innebär att fler företag slås ut och attfler blir arbetslösa.Det är oerhört viktigt att budgetunderskottet upphör och statsskuldenminskas, det är av största betydelse att inflationen och räntorna hålls låga ochi paritet med vår omvärld, det är viktigt att kronans värde är stabilt ochutvecklas positivt. De fem konvergenskraven står därför inte imotsatsförhållande till en grön ekonomiska politik - tvärtom! Men denekonomiska politiken kan inte tillåtas bestå av enbart dessa fem krav.Tvärtom måste de underordnas övergripande sociala och miljömässiga målför den ekonomiska politiken. Vad gäller den svenska konvergensplanen harvi, tillsammans med och kds, en överenskommelse med regeringenatt målen att minska arbetslösheten och att minska miljöskulden skalllikställas med konvergenskraven för svensk del. Vi kräver nu att regeringen iregeringskonferensen skall arbeta för att konkreta arbetslöshetsmål ochmiljömål skall uppfyllas tillsammans med de fem konvergenskriterierna somfinns med i Maastrichtfördraget.De steg tagit på vägen mot den monetära unionenförskräcker. Valutaregleringen avskaffades utan att ersättas med ettmodernare system för att upprätthålla en viss tröghet på den snabbt växandevalutamarknaden. Kronans knytning till EU:s valutasystem slutade med attden dåvarande borgerliga regeringen och Socialdemokraterna medgemensamma krafter framgångsrikt pumpade in luft i kronan. Den bubblansprack efter katastrofala riksbanksränta. Det kostade det svenskafolket mångmiljardbelopp, fördjupad lågkonjunktur, utslagning av företag,snabbt ökande statsskuld, hög arbetslöshet och minskade investeringar.Kritiken mot som sådant, och i synnerhet mot ett eventuelltsvenskt deltagande, ökar stadigt ifrån näringsliv och ekonomisk expertis.EMU har mycket stor betydelse för hela svenska folket och implikationernapå det svenska självstyret är stora. I praktiken skulle ett svenskt deltagande iEMU medföra att mycket stora delar av den ekonomiska politiken i iframtiden beslutas i och Bryssel.Ett flertal länder i EU kommer att anordna folkomröstningar om sitteventuella deltagande i . Det framstår på denna och ovanståendegrunder som nödvändigt att svenska folket i en folkomröstning avgörhuruvida skall gå med i eller ej.Sverige har som medlem i EU varit tvunget att, som ovan nämnts, upprättaett konvergensprogram för eventuellt deltagande i . Miljöpartietsmedverkan i detta konvergensprogram har bl.a. medfört att såvälarbetslösheten som miljöfrågorna har lyfts upp som centrala mål jämsidesmed konvergenskriterierna. Avsikten är att skall bedöma om målenatt minska arbetslösheten och minska miljöskulden tillgodosetts i sambandmed ett eventuellt beslut om skall gå med i EMU:s tredje fas eller ej.I den uppföljning av konvergensprogrammet som gjorts i vår-propositionen finns emellertid ingen uppföljning av miljöfrågorna med.Därmed försvåras bedömning av hur konvergensprogrammetuppfylls. Det kan tyda på att regeringen försummar en viktig del avkonvergensprogrammets innebörd. De förhållanden på miljöområdet somovan påtalats i avsnittet 2.3.2. Ekologi och solidaritet, tyder också på attregeringen i sitt agerande inte tillgodoser miljömålet i konvergens-programmet.Med anledning av detta föreslår vi att uppdra till regeringen attåterkomma till med en analys av miljökonsekvenserna avkonvergensprogrammet. Regeringen bör också lägga fram en plan eller ettåtgärdsprogram, som tydligt tillgodoser kravet att miljöskulden inte ökasutan tvärtom minskas, som konvergensprogrammets övriga kravuppfylls.Även principerna för upphandling bör ses över i EU-samarbetet.Nuvarande principer styr mot storskalighet, anonymisering, centraliseringsamt bortrationaliserade arbetstillfällen och ökande mängd transporter medutsläpp av bl.a. drivhusgaser.Medlemsavgifterna i EU kostar svenska staten ca 20 miljarder . Dettaär närmast absurt i som präglas av hårda besparingar, höjda skatter ochstora underskott i den offentliga sektorn. För att få tillbaka en del avmedlemsavgifterna tvingas staten skjuta till pengar bl.a. till enjordbrukspolitik som varken regeringen eller oppositionen vill ha - möjligenCentern undantagen. Den snabbaste besparingen för den offentliga sektornvore att lämna EU, som en stram ekonomisk politik upprätthållssom minskar landets sårbarhet.Bidragen från EU, ofta kopplade till motsvarande svenska bidrag, utsättsinte för samma grad av granskning, prioritering och uppföljning från svensksida som andra anslag på statens budget. Det gäller bl.a. forskningspengar,bidrag inom jordbrukssektorn och regionalpolitiska bidrag. Vi anser attriksdag och regering i betydligt större utsträckning måste kontrollera ävendessa utgifter - oavsett om de går via EU:s budget eller direkt, som koppladandel, från svenska statens budget. Det gäller även bidrag direkt till vissabidragsmottagare från EU:s budget som inte går via svenska statens budget.Regeringen bör få i uppdrag att till återkomma medgenomgripande redovisningar och förslag till framtida hantering av EU-bidragen.En politik för fler arbetenRegeringen har satt upp målet att halvera den öppnaarbetslösheten från . Ipropositionen finns dock få konkreta förslag på hur dettaskall gå till. Det uppställda målet blir också ihåligt eftersomdet endast omfattar den öppna arbetslösheten. Inte mycket ärvunnet om målet nås endast genom en ytterligare expansionav de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.Den föreslagna utbildningssatsningen är viktig. Särskilt positivt är atttillfälliga arbetsmarknadsåtgärder nu överförs till långsiktig förstärkning avreguljär utbildning. Men kan satsningen bli en missräkning om detfortfarande saknas arbeten efter utbildningstidens slut för de utbildade. Rättutformad bör utbildningssatsningen medföra bättre möjligheter förekonomisk utveckling. Det räcker emellertid inte som medel för att minskaarbetslösheten.Regeringens strategi bygger i stor utsträckning på en överdriven tro på attgamla samband mellan ekonomisk tillväxt och sysselsättning alltjämt gäller.I det postindustriella samhälle vi är på väg in i kan dock dessa sambandallvarligt ifrågasättas. Trots en hög tillväxt på minskadearbetslösheten bara marginellt . Det finns flera skäl till att en högtillväxt inte automatiskt garanterar fler jobb. Ökad industriell produktion gerinte längre automatiskt nya jobb. Offentlig tjänsteproduktion blir hela tidenrelativt sett dyrare genom att den är svårare att rationalisera. Möjligheten attta ut nya skatter sätter en gräns för den offentliga tillväxten. Efterfrågan idenprivata tjänstesektorn blir låg till följd av en relativt jämn inkomstfördelningoch stora skattekilar. En ökad ekonomisk tillväxt ändrar inte på något avdessa förhållanden och skapar därför inte heller automatiskt nya jobb.De viktigaste inslagen i en strategi för en ökad sysselsättning är enligt vårmening en storsatsning på en ombyggnad av till ett miljöanpassatkretsloppssamhälle samt en arbetsdelning genom kortare arbetstid. Det ärockså viktigt att personalneddragningarna inom kommuner och landstingbegränsas.Ombyggnaden av till ett kretsloppsanpassat samhälle kräver storasatsningar på nya moderna industriprocesser och utveckling och utbyggnadav bland annat nya energi- och transportsystem. En sådan ombyggnad skaparmånga nya arbetstillfällen under utvecklings- och investeringsskedet. Även iett framtida fortvarighetstillstånd kan kretsloppsanpassad teknik i många fallvara mer arbetsintensiv, t ex biobränslehantering och system för återvinningoch återbruk. Målet måste vara att ska bli ledande på ny miljöteknikför att därigenom också skapa många nya arbetstillfällen i svenskexportindustri.Arbetsdelning genom en kortare arbetstid är en viktig åtgärd både för attförbättra människors livskvalitet och för att ge arbete till arbetslösa.Genom att i en första etapp minska veckoarbetstidentill kan den totala arbetslösheten minska med upp till femprocentenheter. strategi för en sådan arbetstidsförkortningbeskrivs närmare nedan.Genom att ge kommuner och landsting ett något ökat ekonomiskt utrymmekan personalneddragningarna reduceras med omkring 20 000 personer.Miljöpartiets politik för kommunsektorn beskrivs i kapitel 5.Sammantaget bedömer vi det möjligt att med den här angivna politikenreducera den totala arbetslösheten till och den öppnaarbetslösheten till 3-4 %.Arbetsdelning genom kortare arbetstidI takt med att produktionen kunde drivas allt effektivareförkortades arbetstiderna under en stor del av 1900-talet.Sedan början av 1970-talet har dock den lagstadgade vecko-arbetstiden varit oförändrad i medan arbetstidernaminskat i många andra länder i Europa.Miljöpartiet anser att många starka skäl talar för både kortare och merflexibla arbetstider. Kortare arbetstider är en fråga om ökad livskvalité sommedger mer tid för barn och familj, deltagande i samhällslivet och andraintressen. I många slitsamma yrken kan också en kortare arbetstid bidra tillfärre arbetsskador och en förbättrad hälsa. I dagens läge på arbetsmarknadenskulle en arbetstidsförkortning bidra till en sänkning av arbetslösheten.Framtidens arbetsliv kommer att se ut på ett helt annat sätt än vi hittillsvaritvana vid.Miljöpartiets långsiktiga mål är en förkortning av arbetstiden till 30timmar . Som ett första steg föreslår vi nu att normalarbetstidensänks från nuvarande 40 till . Den nuvarandes k dispositiviteten i lagstiftningen bör finnas kvar. Den innebär att parternapå arbetsmarknaden genom avtal kan komma överens om avvikelser,särskilda villkor, regler, m m som underlättar ett flexibelt genomförande avreformen. Detta bör, enligt vår mening, vara fullt genomförbart utan att dentotala produktionen minskar.Den föreslagna sänkningen innebär en minskning av antalet timmar ilönearbete med . Vi räknar med att storleksordningen av denminskningen kan komma att kompenseras av en förbättrad produktivitet.Resten av arbetstidsbortfallet kompenseras av att arbetslösa och personersom står utanför arbetskraften kan få jobb och att personer med låg deltidsom önskar öka sitt arbete får göra det.Frågan om eventuell lönekompensation bör avgöras i fackligaförhandlingar. Om timlönerna höjs i samma grad som produktiviteten ökartill följd av arbetstidsförkortningen, ökar inte arbetsgivarnas kostnader förarbetskraften.För den offentliga sektorn innebär en arbetstidsförkortning både ettminskat skatteunderlag och minskade utgifter för stöd till arbetslösa. Netto,minskade utgifter minus minskade skatteintäkter, uppgår besparingarnaenligt våra beräkningar till ca . Dessa nettobesparingarbör användas till att sänka egenavgifterna . Höjdtimlön och sänkta egenavgifter gör att sänkningen av månadsinkomsten efterskatt begränsas till för de arbetstagare som arbetar fulltid. Desom är arbetslösa eller arbetar deltid får i stället en höjd inkomst.Arbetstidsförkortningen bör genomföras i samspel mellan staten ochparterna på arbetsmarknaden. Detta bör ske genom ett övergripande"kontrakt" mellan dessa parter som ger ramarna för arbetstidsförkortningen.Detaljerna fastställs sedan i avtal på arbetsmarknaden. Statens roll ikontraktet är att svara för en ny arbetstidslagstiftning, sänkta egenavgifteroch nödvändig kompletterande utbildning av de arbetslösa. Löntagar-organisationerna åtar sig att medverka till en ökad flexibilitet och att intekräva högre löneökningar än som motsvarar produktivitetsökningen.