mot · GK02Fi213 · 1996-10-07 00:00:00 — Som ett första steg börbeslutet att höja skatten från vid taxeringundanröjas. Detta finansieras 1997 med att beslutet om sänkta stämpelskatter1997 upphävs.Miljöpartiet säjer nej till regeringens förslag att förändra och sänka skattenpå öl som ett led i EU-anpassningen. I stället bör regeringen verka för fort-satta permanenta undantagsregler för införsel av alkohol m.m. till Sverige.En politik för fler arbetenMålet måste vara att halvera den totala arbetslösheten . Med våra förslag beräknar vi en öppenarbetslöshet på år 2000.Regeringens ambitioner i budgetpropositionen kan ytligt sett förefallaambitiösa vad gäller målsättningen. Målet uppges till öppen arbetslöshetår 2000. Men regeringen redovisar inte någon politik som skulle kunna uppnådet angivna målet. Tvärtom redovisas i propositionen att den föreslagnapolitiken kommer att leda till en öppen arbetslöshet på år 2000.I propositionen redovisas också ett s.k. tillväxtalternativ. Med en myckethög tillväxt på i genomsnitt av BNP fram till sekelskiftetskulle den öppna arbetslösheten, enligt propositionen, sjunka till år 2000.Det är detta tillväxtalternativ som i propositionen framställs som lösningen påarbetslöshetsproblemet. Mot detta scenario ser vi två allvarliga invändningar. För det första så är det uppenbart orimligt att räkna medså hög tillväxt . Sådana tillväxttal får mangå tillbaka för att hitta, och då skedde det frånen betydligt lägre BNP-nivå. Vid låga BNP-tal är detnaturligtvis betydligt lättare att uppnå en högreprocentuell tillväxt än vid höga BNP-tal. Den högatillväxten under 50-och 60-talet är historiskt ganska unikoch sammanhänger med återuppbyggnaden av Europaefter världskriget, omfattande exploatering avnaturtillgångar i vårt land, utbyggnaden av den offentligasektorn m.m. Det finns inget redovisat i regeringensproposition som ger oss anledning att tro att en sådanutveckling skulle vara möjlig - tvärtom! För det andra så är kopplingen mellan ekonomisk tillväxtuttryckt som procentuell förändring av BNP och gradenav arbetslöshet betydligt svagare än vad som varitfallet. Trots en hög tillväxt på minskadearbetslösheten bara marginellt . Ökadindustriell produktion ger inte längre automatiskt nyajobb. Offentlig tjänsteproduktion blir relativtsett dyrare genom att den är svårare att rationalisera.Möjligheten att ta ut nya skatter sätter en gräns för denoffentliga tillväxten. Efterfrågan i den privatatjänstesektorn blir låg till följd av en relativt jämninkomstfördelning och stora skattekilar. En ökadekonomisk tillväxt ändrar inte på något av dessaförhållanden. Regeringen verkar själv ha en gryende insiktom detta eftersom den nu räknar med högre tillväxttal än ivårpropositionen för att klara arbetslöshet år 2000.Risken är stor att den än en gång har överskattattillväxtens betydelse för arbetslösheten. Ekonomisktillväxt är i sig inte någon patentmedicin för att få nerarbetslösheten.Vi anser att det istället krävs en rad omfördelningar avsamhällets ekonomiska tillgångar för att klara målet om fullsysselsättning.I är över en miljon människor i aktiv ålder utanför detordinarie arbetslivet. var antalet totalt arbetslösa 694 028,varav 175 767 sysselsatta i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Även omvi tar bort hinder för initiativ och företagande, vilket i sig skulle genereranyainkomster, är det svårt att se varifrån en ny efterfrågan skulle komma,tillräckligt stor för att suga upp arbetskraft ungefär motsvarande hela dennuvarande industrisektorn. efterfrågeexpansion,återuppbyggnaden, rustningarna under och tillväxten av offentligservice och spekulationsbubblor gav en efterfrågeexpansioni - men det är historia nu.Hushållens konsumtion tar i anspråk hälften av den samlade produktionen(mer om man inkluderar de investeringar företagen gör för att möta privatakonsumtionsbehov). Förutsättningen för ökad privat efterfrågan måste vara enstigande inkomstnivå, baserad på tillväxt. De som ser lösningen i dennariktning brukar tala för mer flexibla löner och ökade löneskillnadersom ett medel att få arbetsmarknaden att fungera bättre. Folk med löner undergenomsnittet får då finna sig i sjunkande eller stillastående reallöner,åtminstone under . Bidragen till dem som inte arbetar kommer dåsamtidigt att hållas nere.Det måste då bli människor som redan förut haft högre inkomster som skastå för den nya efterfrågan. Deras ökade konsumtion ska häva massarbets-lösheten. Det är varken realistiskt eller önskvärt.Arbetstiden har förkortats ungefär i takt med att nyaarbetstillfällen kommit till. En oförändrad mängd arbetstimmar har fördelatsbland fler arbetande. bröts emellertid trenden. Sedandess minskar inte längre arbetstiden per sysselsatt. Effekterna på sysselsätt-ningen kunde till en början maskeras genom att främst staten lånefinansieradeökande transfereringar och offentlig konsumtion som höll uppe efterfrågan.Det ledde in i en statsfinansiell kris, och massarbetslösheten blev ett faktum.Det bör vara uppenbart att välfärden skulle öka om de sysselsatta i medeltalarbetade mindre och det lediga arbetet övertogs av arbetslösa. Enarbetstidsförkortning är helt nödvändig för att arbetslösheten varaktigt skakunna minska i någon större utsträckning.Miljöpartiets långsiktiga mål är en förkortning av arbetstiden till 30 timmarper vecka. Som ett första steg föreslår vi nu att normalarbetstiden sänks frånnuvarande 40 till fr.o.m. 1/1ån 1998. Den nuvarande s.k.dispositiviteten i lagstiftningen bör finnas kvar. Den innebär att parterna påarbetsmarknaden genom avtal kan komma överens om avvikelser, särskildavillkor, flexibla regler, m m som underlättar ett flexibelt genomförande avreformen. Detta bör, enligt vår mening, vara fullt genomförbart utan att dentotala produktionen minskar.För att underlätta övergången till kortare arbetstid måste staten sänkaskatten på arbete. Vi föreslår att i första hand egenavgifterna sänks. Avfördelningspolitiska skäl bör också grundavdraget höjas främst i inkomst-skikten där många lågavlönade heltidsarbetande befinner sig. Dessa skatte-sänkningar finansieras av minskade kostnader för arbetslösheten.En följd av sänkt arbetstid blir normalt en väsentligt förbättradproduktivitet. Denna produktivitetsökning, tillsammans med sänkt skatt påarbete, gör det möjligt att på arbetsmarknaden träffa för bägge parteracceptabla löneavtal. Den del av arbetstidssänkningen som inte kompenserasmed ökad produktivitet måste normalt ersättas av antingen att deltidsanställdafår heltid eller att nya anställs. Sysselsättningen ökar och arbetslöshetensjunker.Drivkrafter till arbetstidsförkortning finns också i arbetstagarens önskanom mer fritid och i arbetsgivarintresset av ökad flexibilitet ochproduktivitet.Miljöpartiet anser att många starka skäl talar för både kortare och merflexibla arbetstider. Kortare arbetstider är en fråga om ökad livskvalité sommedger mer tid för barn och familj, deltagande i samhällslivet och andraintressen. I många slitsamma yrken kan också en kortare arbetstid bidra tillfärre arbetsskador och en förbättrad hälsa. Framtidens arbetsliv kommer att seut på ett helt annat sätt än vi varit vana vid. Arbetstiderna kommerattvariera betydligt mer och rörligheten på arbetsmarknaden kommer att öka.Vi i anser att det, förutom arbetstidsförkortning, krävs en radytterligare åtgärder i en framgångrik strategi mot arbetslösheten. Beskattningen av arbete måste sänkas, och istället höjsfrämst miljörelaterade skatter i motsvarande grad.Därigenom sker förändringar i lönsamhet och prisbildningsom gynnar både effektivare energi- ochresursanvändning och mer arbetsintensiva verksamheter.Det har både en alltmänt stimulerande effekt på ekonominoch en positiv effekt på arbetslösheten. Det gynnartjänstesektorn och miljösektorn, och det skapar nyamöjligheter för svenskt näringsliv också i detinternationella umgänget. En storsatsning på en ombyggnad av till ettmiljöanpassat kretsloppssamhälle måste påbörjas. Ensådan ombyggnad skräver stora satsningar på nyamoderna industriprocesser och utveckling och utbyggnadav bland annat nya energi- och transportsystem. Detskapar många nya arbetstillfällen under utvecklings- ochinvesteringsskedet. Även kankretsloppsanpassad teknik i många fall vara merarbetsintensiv, t ex biobränslehantering och system föråtervinning och återbruk. Målet måste vara att skabli ledande på ny miljöteknik för att därigenom ocksåskapa många nya arbetstillfällen i svensk exportindustri. Satsningen på utbildning på komvux och högskolor ärviktig. Äntligen överförs nu medel från tillfälligaarbetsmarknadsåtgärder till en långsiktiga förstärkning iavreguljär utbildning. Rätt utformad börutbildningssatsningen medföra bättre möjligheterför ekonomisk utveckling. kan satsningen bli enmissräkning för många och felinvestering om detfortfarande saknas arbeten efter utbildningstidens slut förde utbildade. Utbildning räcker inte enbart som medel föratt minska arbetslösheten. Det är också viktigt att personalneddragningarna inomkommuner och landsting begränsas. Genom att gekommuner och landsting ett ökat ekonomiskt utrymmekan personalneddragningarna reduceras. Vårabudgetförslag innebär att ca 1520.000 fler personer fårjobb inom kommunsektorn än vad som är fallet iregeringens förslag. Vår politik för kommunsektornbeskrivs i kapitel 5.Sammantaget bedömer vi att vår politik till sekelskiftetkommer att reducera den totala arbetslösheten till 6-7procent och den öppna arbetslösheten till 3-4 procent.FördelningspolitikenDe fördelningspolitiska orättvisorna växer i vårt land. Ianslutning till propositionen, i bilaga 4, lämnas en sedanlänge efterfrågad fördelningspolitisk analys av hushållensinkomstutveckling . Den bekräftar vad vi frånMiljöpartiet ofta har hävdat, nämligen att inkomstklyftorna isamhället ökar. ökade den tiondel avhushållen som har det bäst ställt sin ekonomiska standard(disponibla inkomst) , medan den tiondel som hardet sämst ökade sin standard med bara 14 %.Under krisåren 1991-94 vidgades klyftan markant. Den tiondel som har detbäst kunde öka sin standard , men den tiondel som har det sämstfick se sin standard minskad . Det här innebär visserligen inte attdet behöver vara just de hushåll som hade lägst standard 1991 som fått detsämre, men det visar att inkomstklyftorna har ökat.Av propositionen framgår också, tydligare än i vårpropositionen, attregeringens egen politik ökar orättvisorna. De senaste två årens skattehöj-ningar och besparingar har, enligt propositionen, inneburit att de med lågstandard tvingats avstå en större andel av denna än de med hög ekonomiskstandard. De som har minst inkomst har tvingats avstå från avdenna, att jämföra med att de som har störst inkomst endastbehövt avstå av sin betydligt fetare plånbok. Om man räknar bort de 20procent som tjänar mest så ökar statens relativa indragningar med minskaddisponibel inkomst. Det är en omvänd fördelningspolitik - ju mindre du har,desto mer tvingar staten av dig.Trots detta föreslår regeringen ingen åtgärd för att rätta till orättvisorna.Istället slätar man över problematiken genom att peka på att orättvisorna ärännu större i vissa andra länder, och med slutsatsen att vi egentligen har detbra ändå.Vi betvivlar att de drabbade har samma överslätande verklighetsupp-fattning. Regeringen förefaller ha tappat kontakt med den verklighet sommånga lever i. tvingas allt fler sjuka människor avstå från att köpa utsina av läkare ordinerade mediciner - de har helt enkelt inte råd längre. Alltfler tvingas dra ner på eller helt avstå från tandvård - de har inga pengar attbetala med. Socialbidragskostnaderna i kommunerna fullständigt exploderar -bara i har de ökat från drygt 400 miljoner till 1400 miljoner desenaste åren. Situationen är på en del håll alarmerande - en fattigdom ochmisär har börjat sprida sig, allt fler människor är tvingade bort från ettnormalt samhällsliv på grund av sin dåliga ekonomi. Delaktigheten isamhällsbygget minskas, gemensamma normer upplöses och drogmissbruksprids.Ur ekonomisk synvinkel innebär de ökade orättvisorna också ökade kostna-der och en sämre fungerande ekonomi. Gemensamma normer, delaktighetoch självtillit bildar själva grunden för ett hållbart och ekonomiskt välfungerande mänskligt samhälle. Det kan inte nog understrykas att politiken,inte minst den ekonomiska politiken, måste utjämna och överbryggaorättvisorna. Växande orättvisor måste bl.a. bekämpas med en aktiv fördel-ningspolitik där både mänskliga och andra resurser används på ett bättre sätt.Regeringens nonchalanta inställning är helt oacceptabel. Vi i Miljöpartietföreslår nu en rad fördelningspolitiskt motiverade förändringar. förslag till ändringar i socialförsäkringarna,a-kassan och pensionssystemen innebär att detfördelningspolitiska inslaget blir betydligt starkare. Enbetydande omfördelning görs i ersättningarna så att desom erhåller låga eller inga ersättningar får mer.Detta finansieras genom att de som erhåller högaersättningar får mindre än vad de får . Våra förslag pådessa områden presenteras i en särskild sammanhållenpartimotion om helhetssyn och grundtrygghet itrygghetssystemen. De budgetmässiga effekterna avförslagen ingår i vårt förslag till statsbudget ochberäkningar . Den kanske största orättvisan är mellan de arbetslösa ochde som har arbete. Våra förslag på detarbetsmarknadspolitiska området, som redovisats ovan,innebär att arbetslösheten halveras . Våraförslag till generösare inträdesregler ochförsörjningstillägg i bl.a. a-kassan innebär att betydligtfler kommer att omfattas av trygghetssystemen. Våra förslag innebär att kommunsektorn får bättreekonomi jämfört med regeringens förslag. Förutom dryga20 000 fler arbetstillfällen innebär dessa förslag bättreoffentlig service, bättre vård och omsorg samt bättre skolaän regeringens förslag. De bidrar till större rättvisa för flermänniskor, och också en omfördelning till fördel för demmed mindre inkomster. Våra förslag på skatteområdet innefattar bl.a. en sänkningoch borttagande av egenavgifterna samt extrastatlig skatt för inkomster över taket i egenavgifterna när"värnskatten" tas bort. Dessa förslag innebär en vissomfördelning av skattebördorna så att låginkomsttagarenrelativt sett får en något lägre beskattning ochhöginkomsttagaren en något högre. Vi avvisar flera regeringsförslag som medför försämringarför de grupper som har små ekonomiska marginaler.Vi anser att regeringen skyndsamt måste lägga om sinfördelningspolitik i den riktning som anges i punkterna ovan.De ökande orättvisorna måste tas på allvar!En grön budgetBudgetpolitikenBudgetpolitiken ska inriktas på att uppnå balans i såväl denstatliga som offentliga sektorn som helhet. De ständigaunderskotten i statens budget ochdärmed en stadig ökning av statsskulden måste avlösas avbudgetöverskott och minskning av statsskulden. skastatsbudgeten vara balanserad. Det är av avgörande betydelseatt utgifterna begränsas. Den nya budgetprocessen tordemedverka till en bättre kontroll av statens utgifter.Miljöpartiet de gröna kritiserade regeringens förslag till statsbudget för1995/96 för att innehålla otillräckliga besparingar, bristande fördelnings-politik och otillräckliga satsningar på miljön. I vårbudgeten 1995 hadeåtskilliga besparingsförslag tidigarelagts och ytterligare besparingar föreslogsför att täcka nytillkommande och oförutsedda utgifter. Regeringen närmadesig våra tidigare angivna nivåer för budgetsaneringen, vilket gjorde dedärefter följande uppgörelserna om konvergensprogrammet och den s.k.tillväxtpropositionen möjliga.Regeringens vårproposition innebar ytterligare besparingar och skattehöj-ningar med mortiveringen att konjunkturen avmattats . Dessaförändringar är i sin omfattning begränsade jämfört med det tidigaresammantagna saneringsprogrammet. Likväl medför främst skattehöjningarnabetydande indragningar av den reala inkomsten för landets medborgare. Defullföljs nu av regeringen med stöd av Centerpartiet.Vi anser att regeringens besparingsförslag i några fall fått en oacceptabelutformning och inriktning. Det gäller främst åtstramningar som riktas motvårdbehövande, pensionärer och grupper med små ekonomiska marginaler.De kraftiga åtstramningarna på miljöområdet är helt oacceptabla.Vi anser att både besparingarna och skattehöjningarna till stor del måsteutformas på andra sätt. Ytterligare besparingar kan och bör göras inom t.ex.det militära försvaret, väganslagen, arbetsmarknadspolitiken och transfere-ringarna. Skatteprofilen måste ändras så att beskattning av arbete, bostads-fastigheter m.m. sänks och ersätts med högre skatter på koldioxid, energi-användning m.m.För en bra budgetpolitik krävs också verksamma åtgärder för att minskaarbetslösheten. Den på kort sikt enskilt viktigaste åtgärden är att snabbt sänkaarbetstiden till 35 timmars arbetsvecka, vilket i sig skulle minska kostnadernaför arbetsmarknadspolitiken och arbetslösheten drastiskt. På är detåtgärder som lägre skatt på arbete, bättre tillgång till riskkapital, ensmidigarearbetsmarknad, en bättre fördelningspolitik och en bra utveckling också avskattefinansierade gemensamma verksamheter som vård, omsorg och skola.De beräkningar vi gör på statens inkomstsida ger, trots en omfattandeskatteväxling, små nettoskillnader jämfört med vad regeringen föreslår. För1997 räknar vi med nära samma inkomst, 1998 med en inkomstförsvagningpå och 1999 på . Dessa inkomst-försvagningar kompenseras mer än väl av lägre utgifter, bl.a. för arbetslös-heten.BudgetsaldotAvvikelsen från regeringens budgetsaldo kan därmedpreliminärt beräknas till sämre 1997, 0,4 miljarder kronorsämre 1998 och bättre 1999. Genom ett förbättratfinansiellt sparande i kommunsektorn blir dock den totala offentliga sektornsfinansiella sparande bättre än i regeringens förslag för alla tre åren.Vi föreslår att antar ovanstående förslag till budgetpolitik.Beräkning av statsbudgetensinkomsterAv tabell 1 nedan framgår hur förslag tilländrad beskattning påverkarstatens inkomster. Förslagen motiveras och beskrivs meringående i den skattepolitiska motion som inges parallelltmed denna.Förslagen i tabell 1 summerar till ungefär samma nivåer som dem vianvände . Förändringarna består i huvudsak av en s.k. grönskatteväxling och vissa förändringar som sammanhänger med vårt förslag tillsänkt arbetstid. Särskilda beräkningar vad gäller skatteeffekter m.m. för dessatvå förslag återfinns i avsnitten 5.3 och 5.4.Tabell 1Specifikation av statens inkomsterLittFörslagProp/Miljöpartietsförslagegetavvikelse frånregeringen199719981999TOTALT INKOMSTER110-4990-67801110Fysiska personers inkomstskattSkiktgräns räknas upp enligttidigare reglerBP97-840-920-920Ej förändrad beskattningbilförmån19270350350Ändrad skatteskala närvärnskatten tas bort 1998Eget25002500Avdrag för hyresrabatter m.m.BP970001120Juridiska personersinkomstskattSlopat avdrag för representation125005001200SocialavgifterSlå ihop socialavgifter till en postEget1221SjukförsäkringsavgiftSänkta arbetsgivaravgifter 1998 o1999Eget0-3800-114001260Allmänna egenavgifterEj höjd egenavgift 1997Eget-7700-7700-7700Ej höjd egenavgift 1998Eget0-7700-77001310FastighetsskattSänkt fastighetsskatt bostäderEget-2400-2400-2400Höjd fastighetsskattvattenkraftverkEget600120017001320FörmögenhetsskattAktier värderas till avmarkn.värdeEget-300-300-300Ev ej höjning av gräns till900.000. 100.000 i fastighetsvärdeundantasEget6060601400StämpelskattEj sänkt skatt 1997Eget20001427Skatt på maltdryckerNej till föreslagen sänkningBP976005905901428EnergiskattKoldioxidskattenEget4200760011000EnergiskattenEget260050007400Minskad intäkt vägkostnadsansvarEget-300-400-500Ej höjda skatter på bränsle och el1/7 1997BP97-480-1070-1060Reserv för nedsättningEget-1000-2000-25001431Särskild skatt på elektrisk kraftfrån kärnkraftverkSkatten höjs 1öre/kWh den1 janEget700130018001480Övriga skatterAvfallsskatt från 1/7 1997Eget5008507002500Offentligrättsliga avgifterHöjd avgift på handelsgödsel ochbekämpningsmedelEget14001100800Höjda landningsavgifter, flyg141501501506100Bidrag från EU:s jordbruksfondÖkat stöd till ekologisk odlingEget50100150Beräkning av utgiftstakSammantaget innebär våra budgetförslag ochberäkningar av utgifter på de olika anslagen och1999 att de av oss föreslagna utgiftstaken med anledning avvårpropositionen . Vi anser således att dessa utgiftstakför staten ska gälla även för den nu aktuella statsbudgeten.För 1997 upprepar vi förslaget att statens utgiftstak ska vara724 miljarder kronor. föreslår viutgiftstak på 714 och för respektive år.Jämfört med regeringens förslag innebär våra förslag att utgiftstaket förstaten höjs med 1997, sänks med 1998och sänks med 1999. Utgiftsminskningarna är till stor delen följd av den lägre arbetslöshet som vi beräknar blir effekten av enförkortad arbetstid m.m.Beräkningen av utgiftstaken framgår av tabellen nedan. Skillnaden iinkomster, utgifter och utgiftstak jämfört med våra beräkningar i vårmotionenberor främst på redovisningstekniska skäl. I vårmotionen nettoredovisadesflera utgiftsförändringar och visst skattebortfall på grund av attarbetstidsförkortningen belastades staten. I detta budgetförslag sker en striktbruttoredovisning på utgifts- respektive skatteförändringar.Skatteförändringar hänförs också på ett mer korrekt sätt till stat respektivekommunsektorn. Därför krävs också att kommunsektorn kompenseras avstatsbidraget. Förändringarna återspeglas också i förändrade budgeterings-marginaler för 1998 och 1999.Vad gäller fördelningen av utgifterna på utgiftsområden, socialförsäk-ringarna vid sidan av statsbudgeten, anslagsbehållningar och budgeterings-marginal föreslår vi nu den fördelning som redovisas i Tabell 2 nedan.Fördelningen följer i huvudsak den fördelning vi beräknade i vårt motförslagtill den ekonomiska vårpropositionen. Huvuddelen av förändringarna, jämförtmed vår beräkning , beror på ändringar i regeringens förslag ellerredovisningstekniska förbättringar i våra egna förslag. Andra ändringar ärbeloppsmässigt ganska små.Tabell 2Beräkning av utgiftstakRegeringenMiljöpartietFörslagBeräkn.Beräkn.Avvikelse från regeringen199719981999199719981999Summa utgiftsområden (exkl.statsskuldsräntor)5733865646375678751032-4613-11165Socialförsäkringar vid sidan avstatsbudgeten13195713671214208206301300Minskning av anslagsbehållning600040002000000Budgeteringsmarginal1121214513224960-2000-12000UTGIFTSTAK TOTALT STATEN7225557198627344531032-5983-21865D:o enligt vårbudgeten722555719862734452813-6536-23255TOTALT UTGIFTSTAK FÖR MILJÖPARTIET723587713879712588D:o enligt vårbudgeten723368713326711197Förslag till statsbudget , medberäkningar för 1998 och 1999Miljöpartiets förslag till fördelning av utgifter påutgiftsområden följer i huvudsak den fördelning vi beräknadei vårt motförslag till den ekonomiska vårpropositionen.Huvuddelen av förändringarna, jämfört med vårmotionen,beror på ändringar i regeringens förslag ellerredovisningstekniska förbättringar i våra egna förslag. Andraändringar är beloppsmässigt ganska små.Vi lämnar också nytt förslag till beräknad fördelning av utgifter för åren1998 och 1999. Dessa avviker beloppsmässigt mer från våra beräkningar ivåras än förslaget . Även dessa förändringar beror i de flesta fall påatt regeringen nu ändrat i sitt förslag och på förbättringar i redovisningen avvåra egna förslag. I några fall rör det sig också om större förändringar av vårafaktiska förslag. Den största förändringen gäller biståndet, som vi nu isnabbare takt vill återföra mot målet av BNI.Vi föreslår också en rad förändringar på inkomstsidan. Dessa har tidigareredovisats i tabell 1. Förslagen kommenteras kortfattat i avsnittet omskattepolitiken ovan. I en särskild partimotion om skattepolitiken framförsförslagen mer preciserat. Förslagen summerar till nära samma nivåer som i deförslag vi beräknade i vårt motförslag till den ekonomiska vårpropositionen1996.I vårt förslag till statsbudget och beräkningar ingår fleraviktiga reformer, bl.a. en påbörjad avveckling av kärnkraften, förkortadarbetstid, skatteväxling för miljön och en stor satsning på investeringar förgröna jobb.