mot · GK02Ub701 · 1996-10-07 00:00:00 — Social snedrekryteringSocial snedrekrytering innebär att begåvade ungdomar frånhem utan studietradition låter bli att läsa vidare eftergymnasiet. Problemet har berörts i flera tidigarestudiestödsutredningar och är centralt i debatten om att höjautbildningsnivån generellt. Det var en av orsakerna till attSverige införde studielån och studiebidrag, vilka till enbörjan hade en tydlig effekt. Fler ungdomar utan akademiskatraditioner och god familjeekonomi kunde fortsätta sinastudier på en högre nivå när det fanns chans till statligastudielån.Problemet är att den sociala snedrekryteringen inte nämnvärt har påverkatssedan 1970-talet, trots flera ändringar av reglerna i just detta syfte. Myckettyder på att det är den exakta utformningen av relationen mellanlån och bidrag som löser problemet, utan att detta ligger djupare än så.Enligt vår uppfattning är den sociala snedrekryteringen både ett individuelltproblem, begåvningar kommer inte till sin rätt, och ett problem för Sverigesom kunskapsnation. Det är därför värt att ta på större allvar och kräver mergenomtänkta insatser än ännu något högre bidrag.Undersökningar visar att problemet med social snedrekrytering uppkommermycket tidigt, framför allt mycket tidigare än på akademisk nivå. Redan igrundskolan, inom ramen för elevens val, syns dessa tendenser och därefter ival av gymnasieprogram. Här handlar valen inte om pengar, lån och lön.Effekterna förstärks sedan i valet mellan att studera vidare eller att avstå,menockså i valet mellan olika akademiska utbildningar. Den rimliga slutsatsen äratt social snedrekrytering är något svårare och djupare än de enkla frågornaom procent och kronor i studiebidragen.Centralt i diskussionen om social snedrekrytering är begreppet skuld-aversion, dvs tanken att många av dem som väljer att avstå från högrestudier i första hand är rädda för skuldsättning.Vi är skeptiska till det resonemanget. För det första är rädslan för skuld ettalltför tillgängligt skäl, såväl för den enskilde som för politiker, för attvarahelt trovärdigt. Det döljer sannolikt många djupare och minst lika verkligauppfattningar om osäkerheten i nyttan med fortsatta studier. För det andra ärdet i sak ofta felaktigt.Sanningen är att , trots internationellt sett lågaakademikerlöner, är högre utbildning lönsamt. Man får oftast ett "bättre" jobboch högre lön med utbildning än utan. Man går så att säga med vinst rentekonomiskt, trots studieskulder. Det handlar alltså snarare om att visa att detär en klok investering i kunskap att skaffa sig en högre utbildning och attsvårigheterna att klara högre studier för flertalet är överkomliga. Enintressantiakttagelse är att studerande inom ramen för det s.k. basåret som skäl för attde inte tidigare valt naturvetenskapligt eller tekniskt inriktade studier oftaangav att de tvivlat på sin studieförmåga eller trott att sådana studier varitförsvåra. visar dessa elevers studieresultat att oron varit helt ogrundad.Rädslan för skuld och/eller bristande självförtroende är naturligtvis till endel kulturella och svåra för politiska beslut att rå på. Det är problem som börleda till helt andra förändringar än enkla grepp i studiemedelssystemet.Studiestödssystemet måste dock utformas så att det blir tydligt för potentiellastudenter att utbildning och rimliga lån inte är något att rädas för.Ett steg framåt för den centrala politiken borde vara att erkänna att dennafråga inte primärt handlar om bidragsnivåer, och istället diskutera andratänkbara åtgärder för att uppmuntra studiebegåvade ungdomar att satsa påskolan och ta steget till universiteten. Det politiska ansvaret bör bli attförsöka hjälpa dem som inte naturligt får hjälp hemifrån. ,gymnasieskolan, lärarna och alla andra som träffar ungdomar i den åldern harett stort ansvar. Framför allt gymnasiet, dit nästan alla kommer, måsteförändras och mot slutet bli mer likt universiteten för att avdramatiserasjälvständiga studier, tentamina och föreläsningar.Mer kopplad till själva studiestödssystemet är frågan om tydliga lån. Dendubbla tydlighet vi efterlyser innebär dels att staten måste uppmuntra demsom studerar med lån att låna så lite som möjligt, eftersom det är lånensstorlek som i ett bättre system än dagens kommer att avgöraåterbetalningarnas storlek. Dels, och här viktigare, måste tydligheten bevisaatt måttfulla skulder och en snabb återbetalning är en god investering förlivet. Vi ser här möjligheten att etablera ett nytt studiefinansieringssystemmed kapacitet att lösa två viktiga problem samtidigt.Även lönebildningen har betydelse för den sociala snedrekryteringen.Forskningen visar att det i första hand är ungdomar från familjer med relativthöga löner som har höga lönepretentioner, vare sig de är akademiker ellerinte. Det förefaller rimligt, men förminskar inte frågan om lönebildningen.Ska akademiska studier framstå som en bra investering för dem som inte serhögre utbildning som självklart eller som ett egenvärde, måste naturligtvisden framtida avkastningen framstå som tillräckligt god för att motivera fleraårs studier istället för jobb och lön under de åren.SlutsatserEtt nytt system för studiestöd och studiefinansiering ärnödvändigt om skall kunna genomföra enkunskapsökning med både bredd och djup. De förslag somnyligen presenterades av studiemedelsutredningenkännetecknas enligt vår uppfattning mer av lappande ochlagande än av nya idéer om hur framtidens krav skall kunnamötas. Det skall dock inte förnekas att utredningen i vissafrågor tagit några steg mot ett tydligare och enklare system.I de förslag som vi framfört ovan har tre begrepp spelat en huvudroll:tydlighet, flexibilitet och respekt för enskilda människors behov ochönskemål.Ett nytt system för studiestöd och studiefinansiering skall vara enkelt ochöverblickbart i motsats till dagens snåriga regler som styr vuxnas möjligheteratt studera vidare. Det skall inte förutsätta att människor med låg formellutbildning vill bli placerade på skolbänken på heltid - om än mot högabidrag.Hur ett nytt system för studiestöd och studiefinansiering ser ut är inte baraen utbildningspolitisk fråga. Det föreligger ett nära samband mellan hurarbets- och lönemarknaden fungerar och vilka stöd som behövs understudietiden.Tydligheten och enkelheten syns även i hur återbetalningssystemet ärorganiserat. Ett mer renodlat annuitetsbaserat återbetalningssystem skullegöra studenternas situation tryggare och förbättra deras möjligheter attplanera sin ekonomi. Spekulation blir meningslöst, skuldrädslan kanblottläggas och lönestrukturerna förändras.Många studenter kan och vill kombinera studier med arbete. Ettavskaffande av fribeloppen leder till att den enskilde studenten ges möjlighetatt ta ansvar för sin egen ekonomi.Studiestödssystemet skall även möjliggöra utlandsstudier. De är en oerhörtviktig del av "svenskt" utbildningsväsende och släpper in impulser utifrånsom det annars alltför konkurrensfria svenska universitetsväsendet behöver.Att det i konsekvens med det gamla studiemedelssystemet har skapatsorimliga skuldstockar för vissa utlandsstudenter är inte ett tecken på attsådana studier är ett problem, utan på att studiemedelssystemet har problem.Ansvaret för studierna bör ligga på den enskilde studenten.Detta ansvar tydliggörs om ett "peng-per-poäng"-system genomförs fullt ut. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ny studiefinansiering ochstudiestöd i enlighet med vad som anförts i motionen.