mot · GK02Kr283 · 1996-10-07 00:00:00 — Kulturen är själva grunden för mänsklig utveckling,demokrati i samhörighet och mänsklig värdighet. I kulturenfinns ofta ett ifrågasättande, en kritik och debatt avvärderingar, företeelser och tendenser i samhället. Kulturellauttryck uppstår ofta som motrörelser mot det etablerade.Kulturen öppnar nya perspektiv, vänder på synsätt ochkombinerar ofta kunskaper från olika fält på ett nytt sätt. Denger människorna perspektiv på tillvaron. Genom olikakulturella uttryck kan vi lära oss att se saker på ett nytt sätt.Vi ser gärna världen mot bakgrund av våra egnapreferensramar när det gäller vår egen kultur. Som genom ettfilter observerar man vissa saker, andra inte och ofta på ettvisst sätt. Världen kan ses på många olika sätt och det är intebara konstnärer som behöver kunna anlägga olika perspektiv,fantasi är nödvändig för alla. Kulturen ger medel förmänniskor att uttrycka sin mening, att påverka och förändra.Inom kulturens sfär finns både fakta och argument,uttrycksmedel och "scener" för agerande.Vår välfärd beror inte bara på tekniska och ekonomiska faktorer. Dethandlar i lika hög grad om ett inre välbefinnande. Genom att själv få skapaoch låta åsikter och känslor få komma till uttryck får människan utlopp för sinkreativitet. Människan förfogar över många uttrycksmedel, många språk. Jufler språk, desto rikare uttrycksmöjligheter för fantasi och kreativitet. Näruttrycksmedlen är många blir också debatten rik på nyanser, livfull ochengagerande.I denna motion behandlar vi förslagen i såväl prop 1996/97:3 Kulturpolitiksom budgetpropositionen utgiftsområde 17, kulturdelen. Medier och fritidbehandlar vi i särskilda motioner.Det fanns stora förväntningar på kulturpropositionen som skulle varasummeringen av kulturpolitik och avstampet inför 2000-talet. Vimenar att regeringen inte har lyckats uppfylla dessa förväntningar. Framför-allt har regeringen inte lyckats ta ett samlat grepp om en nationell kultur-politik. Vi menar att det är viktigt att stat, landsting och kommuner ska gåhand i hand, att beskriva ansvarsfördelningen och att slå fast att det samarbetesom utvecklats ska finnas kvar. Det finns inte hellernågon riktig vision om våra kulturarv. Enligt vår uppfattning harfolkrörelsernas och organisationernas betydelse för det levande kulturlivetfått en allt för underordnad roll i förhållande till de olika institutionerna.Vi kan också konstatera att en stor mängd frågor lämnas öppna för attutredas vidare, vilket är beklagligt efter denna långa tid av utredande och allade förväntningar som skapats kring kulturpropositionen.Vi anser också att "Kultur i hela landet" lider brist på rejäla uttaladesatsningar på folkbildning och föreningar. Vart tog Kulturutredningensförslag om satsning på de många människorna och eldsjälarna vägen? Ensatsning på eldsjälar behöver inte alls innebära en kollision mellanprofessionalism och amatörism utan en fruktbar blandning av båda för attfrämja intresset hos de många människorna till fler arrangemang och ökadkulturkonsumtion vilket leder till ökade arbetsuppgifter för de professionellakulturutövarna.KulturpolitikUnder de har vi fått offentliga bibliotek,länsteatrar, konsthallar, museer etc. Men vad gör vi föratt forma dagens kulturpolitik och hur möter kulturpolitikenden framtida utvecklingen? anser att enlångsiktig kulturpolitik måste ge förutsättningar för kulturellförnyelse och mångfald. Samhället ska inte styrakulturutbudet utan skapa förutsättningar. Staten ska i förstahand stödja och stimulera kulturverksamheten, inte regleraden. Kommuner och landsting ska självklart formulera sinaegna mål för den egna kulturpolitiken. Vi anser att det ärviktigt att staten har en tydlig roll i den framtida nationellakulturpolitiken även om rollen kommer att vara en annan änden är . Detta med tanke på de förändringar somföreslagits i propositionen om den regionalasamhällsorganisationen, där nya funktioner av samverkanmellan nationell, regional och lokal nivå måste utarbetas.Det finns en positiv attitydförändring när det gäller att sätta in kultureni ett regionalt perspektiv. Det finns ett samhällsintresse som bygger på en nyoch annorlunda medvetenhet om kulturens roll för människors välbefinnande,som ser kulturen och kulturmiljön som en drivkraft för bl.a. en hållbar och välförankrad utveckling. Att värna det lokala kulturarvet ger en bas förintegration i en vid gemenskap. En av de största utmaningarna för densvenska kulturpolitiken är att fler ska kunna delta i kulturverksamheter avolika slag. Kulturpolitiken måste samspela med politiken på andrasamhällsområden, inte minst det sociala området och utbildningssektorn.Kulturpolitiken ska inte bara användas till den professionella konstnärligaverksamheten. Den måste vara bredare än så.En nationell kulturpolitik1974 års kulturpolitiska beslut innebar statliga mål förkulturpolitiken, stöd till de regionala institutionerna och ettuppdrag till kommuner att genom traditionella och nyaorganisationer, folkrörelser m fl svara för arrangörskap i detlokala kulturlivet.1974 års kulturpolitiska beslut byggde på en mycket nära samverkanmellan de olika samhällsnivåerna: stat, landsting och kommuner. De statligamålen för kulturpolitiken blev i praktiken nationella mål genom att i stort settsamtliga landsting och kommuner antagit kulturpolitiska mål ävenför den egna verksamheten. Genom en dialog och samverkan har staten på ettmycket förtjänstfullt och aktivt sätt uppnått denna nationella samsyn, utandetaljreglerande lagstiftning. Regionala institutioner har byggts upp med detstatliga "grundbeloppssystemet" och regional finansiering. På liknande sätthar staten medverkat till ett lokalt arrangörskap för kulturverksamheten,genom statligt stöd till folkrörelser och föreningsliv genom studieförbundenslokala verksamhet.Genom detta stöd genomförs ett mycket stort antal lokala kultur-arrangemang av studieförbunden, kommunerna och fria kulturintressen. Pådetta sätt blev kulturpolitik en gemensam angelägenhet för helalandet och målen kom snabbt att anammas på alla nivåer, vilket ocksåKulturutredningen konstaterar i utvärderingen av kulturpolitik. Manredovisar också att det som främst ökat är delaktigheten för barn. Ett annatviktigt observandum är utvärderingens slutsats att det som mest särskiljermänniskors möjlighet att delta i kulturverksamhet är utbildningsfaktorn.I propositionen Kulturpolitik föreslås att nuvarande statliga mål de-finieras som nationella mål för kulturpolitiken. Medan det som i riksdagen1974 formulerades som statliga mål i praktiken blev nationella mål, riskerarförslagen till nationella mål i föreliggande proposition att enbart bli mål förden statliga kulturverksamheten. Symptomatiskt väljer regeringen t.ex. attmed lagstiftning ange riktningen för den lokala kulturpolitiken, genom förslagtill ny bibliotekslag. Detta synsätt framgår även av regeringens förslagrörande fortsatt utveckling av mål- och resultatdialogen.Genom kulturpolitiska beslut kom statens stöd att innebära ettaktivt och offensivt stöd för utbyggnaden av regionala kulturella institutioner.Detta har inneburit en kraftig decentralisering av kulturinstitutioner i helalandet, vilket också inneburit att de konstarter och konstnärer som harmöjlighet till institutionella verksamhetsformer fått ett ökat stöd. Samtidigthar statens stöd till studieförbunden medverkat till att ett aktivt arrangörskaphar byggts ut för att samverka med dessa institutioners verksamhet.Här finns två viktiga utmaningar som propositionen Kulturpolitik intetillräckligt analyserat och lämnat förslag för. För det första behövs en nationell kulturpolitik med ett tydligt uppdrag attsprida de kulturella arrangörskapen på lokalt plan över hela landet. Härfinns fortfarande stora brister, som också uppmärksammats i de senasteårens kulturdebatt. I många kommuner har man genom,medvetna eller omedvetna, beslut i praktiken tagit bort möjligheten tilllokala kulturarrangemang. Sålunda har stödet till studieförbunden ochföreningslivet minskats. Många skolor har p g a detta små möjlig-heter att tillgodogöra sig det kulturella utbud som byggts upp runt om ilandet. Denna situation har regeringen avstått från att analysera. För det andra har regeringen i propositionen inte heller tagit hänsyn till deförslag som läggs om en förändrad regional samhällsorganisation.Propositionen innebär trots detta att den regionala nivån på ett mer tydligtsätt också kommer att ansvara för de politiska prioriteringarna inomkulturområdet.Sammantaget riskerar dessa förhållanden att leda till atttankarna bakom, och avsikten med, en "nationellkulturpolitik" inte blir tillräckligt verkningsfulla för attutveckla en sådan aktiv nationell kulturpolitik inför 2000-talet. Den nationella nivån måste på ett öppet ochförtroendefullt sätt kunna samspela med landsting ochkommuner, bl.a. utifrån ett nytt utvecklat regionaltansvarstagande för kulturpolitiken. Staten ska ocksåfortsättningsvis stå för en tydlig kulturpolitik men arbets-och samverkansformerna förändras.Centerpartiet anser att regeringen på ett mer genomgripande sätt börformulera mål och metoder för ett offensivt nationellt kulturpolitiskt uppdraginför , byggt på samverkan mellan den nationella, regionala ochlokala nivån. Ett sådant uppdrag bör på ett tydligt sätt ge stöd för den friakonstnärliga utövningen samt aktivt utveckla formerna för att ge människor ihela landet en möjlighet att ta del av kulturverksamheten. Detta bör gesregeringen till känna.Mål för en nationell kulturpolitikCenterpartiet anser att kulturpolitiken bör formuleras tydligt.Genom kulturpolitiken tar det offentliga ställning tillkulturens betydelse. med alla deförändringar som skett i det svenska samhället finns detanledning att anpassa målen för kulturpolitiken för en ny tid.De övergripande kulturpolitiska målen ska uttrycka det somär viktigt för den kulturella utvecklingen. Målen ska läggagrunden för ansvarsfördelning och samspel mellan olikaaktörer på kulturområdet. Målen ska också innefatta sådantsom har stor betydelse för alla medborgare. Centerpartietföreslår följande mål för kulturpolitiken:- värna yttrandefriheten och ge reella yttrandemöjligheter-- verka för allas delaktighet och stimulera till eget skapande, främjakonstnärlig och kulturell mångfald, förnyelse och kvalitet i hela landet-- bevara kulturarven och främja ett positivt bruk av dem-- ge kulturen förutsättningar att vara en dynamisk, utmanande ochobunden kraft i samhället-- främja internationellt kulturutbyte och värna kulturell mångfald inomlandet-- kulturpolitiken skall främja bildningssträvanden.-Yttrandefriheten är grundläggande för demokratin. Kulturenkan aldrig tämjas eller tystas. Under förtryck utvecklaskulturen för att stå emot förtryckarna. I frihet formulerarkulturen det nya samhället. Därför är det viktigt att kulturenges ekonomiska möjligheter att utvecklas. Den ska i så litenutsträckning som möjligt vara detaljstyrd.Folkbildningen, litteraturen och musiken erbjuder bl.a. rika tillfällen attuttrycka känslor och åsikter. Människor får också tillfälle att öka denpersonliga säkerheten i att våga framföra sin mening i politiska eller andrasammanhang. Samhället ska stödja dessa och andra kulturformer.För är den enskilda människans engagemang och medverkan ihela samhällslivet av avgörande betydelse. Fundamentet för dettaengagemang är att människor känner delaktighet i kulturlivet och i vårdenoch utvecklingen av kulturarven. Därför bör ordet delaktighet ingå i målen förkulturpolitiken.Kultur är inte bara skapande och nyskapande verksamhet. Det handlar likamycket om det som vi redan har skapat - att vårda ett kulturarv. I vårakulturhistoriska miljöer i samhället runt omkring oss får vi historiensefarenheter, som kan förklara varför samhället och tingen omkring oss ser utoch fungerar som de gör. Det hjälper oss att förstå vår egen tid, skaparsjälvkänsla och tolerans och ökar möjligheterna att möta framtiden. Samhällethar ett betydande ansvar för att kulturarven ska föras vidare.Genom att inte i detalj peka ut hur kulturen ska utformas utan ge generellastöd och uppdrag kan riksdag och regering låta kulturen växa fritt.Samhällsdebatten måste ha kulturen för att sanningssägare och nytänkare skaha ett forum att framträda i. Kulturen blir då en dynamisk, utmanande ochobunden kraft i samhället.Centerpartiet vill speciellt understryka målen om kulturell mångfald ochdet s k internationaliseringsmålet och behovet av insikt om den enormautvecklingskraft och skiftande verklighet som inryms i begreppet "kulturellmångfald". Det är viktigt att det tydliggörs hur de etniska minoriteterna skaomfattas av de kulturpolitiska målen och vilka åtgärder som krävs för attanpassa kulturpolitiken till dagens och morgondagens mångkulturellaSverige. I ett samhälle med stark påverkan via massmedierna måste vår egenspråkliga kultur värnas, liksom vår nära kulturella gemenskap med våranordiska grannländer.En brist i förslag och i regeringens proposition är attnågot bildningsmål ej formulerats. har också föreslagit ettsådant i sitt remissyttrande.Kulturpolitiken ska därmed, enligt , främja bildnings-strävanden genom att:- uppmuntra människor att skaffa sig nya kunskaper och erfarenheterutöver vad som krävs för deras yrkesroller,-- uppmuntra människor att verka i grupper och inom föreningar ochorganisationer som i demokratisk anda tillvaratar och utvecklarvärderingar, idéer och ideologiska positioner,-- ge människor medel att uttrycka sin mening, påverka och förändra,-- särskilt stimulera folkbildningssträvanden bland människor med kortgrundutbildning,-- skapa förutsättningar för människor att odla sina specialintressen.-Centerpartiet instämmer i detta. Bildningssträvandena börvara en av hörnpelarna i kulturpolitiken och bör därmedmarkeras i de nationella målen.Riksdagen bör fastställa vad som ovan sagts om de kulturpolitiska målen.Kultur i hela landetEn mycket stor del av de statliga kulturmedlen går tillStockholm. Här finns de statliga ansvarsmuseerna och härfinns nationalscenerna. Enligt uppfattning är detnaturligt att en huvudstad också har en nationell uppgift förden nationella kulturen och för att visa den både för landetsinvånare och utländska besökare. Däremot får detta inte ledatill att huvudstaden förlitar sig på statens stöd i sådanutsträckning att man anser sig kunna satsa mindre än övrigastorstäder på kultur. visade att denregionala medfinansieringen är lägre i Stockholmsregionenskommuner och landsting än i övriga storstäder. Uppgifternasom presenterades i utredningen har senare reviderats någotmen grundförhållandet kvarstår. Enligt mening,vilken också delades av , är det angelägetatt få en jämnare fördelning av kulturmedlen över landet. Denationella uppdragen som ges till olika institutioner ilandet är ett steg i rätt riktning men inte tillräckligt.Utredningen föreslog en ökad regional medfinansiering avnationalscenerna för att frigöra medel till satsningar avnationell betydelse. Förslaget väckte protester och finns intemed i propositionen. I stället föreslås en flyttning av trestatliga museer till - ett outrett, kostnadskrävandeprojekt som enligt vår uppfattning inte uppnår de uppställdamålen. Dessutom föreslås nu ökade anslag till en delinstitutioner i och även till ett nytt mångkulturelltcentrum. Vi behandlar dessa frågor i särskilda avsnitt.Problemet med oacceptabel snedfördelning av de statliga kulturmedlenkvarstår alltså. rika kulturutbud saknar motsvarighet i landetvilket i sig innebär ett starkt tillskott till besöksnäringen i landet. Deflestasvenskar reser till för att gå på teater, besöka museer, utställningaroch idrottsevenemang. Det betyder också stora inkomster för staden i form avövernattningar, restaurangbesök och handel. Både utifrån den aspekten och avrättviseskäl är det rimligt att förutsätta att kommuneroch landsting ska svara för medfinansiering av kulturlivet i sammautsträckning som man gör i övriga landet.Vi konstaterar alltså att regeringen inte har lyckats nå målsättningen att fåen jämnare fördelning av kulturresurserna i landet. Regeringen bör därförgöra en förnyad analys och återkomma till med förslag om hurdetta ska gå till. Detta bör ges regeringen till känna.Enligt vår uppfattning bör ta ett ansvar för den publika delen avmuseernas verksamhet. Regeringen bör därför analysera omfattningen avdenna verksamhet och därefter ta upp förhandlingar med omett sådant delat ansvar.Synliggör kvinnorna ikulturpolitiken inför år 2000Den nya kulturpolitiken ska leda oss in i det nya årtusendetoch anser att den måste innehålla tydligasignaler om att kvinnors historia och kulturella gärningar skasynliggöras. Det är helt nödvändigt inför den nya framtiden,som årtusendeskiftet symboliserar, att kvinnoperspektivetblir lika tydligt som mansperspektivet inom allasamhällsområden, varav kulturen är ett.Dagens situation är inte bra. Kvinnorna, deras roll och betydelse, saknasofta när olika företeelser beskrivs ur ett historiskt perspektiv. Kvinnorna ärosynliga i skolans historieböcker och de är osynliga på museerna. Flickor fårredan i tidiga år klart för sig att det nästan inte har funnits några kvinnorsomvarit så betydelsefulla att de eller det de gjort är värt att avbilda, beskrivaeller visa upp. Denna situation är orimlig. Lägg till detta förhållandet att detär kvinnorna som är de stora kulturkonsumenterna.Kvinnor har uppmärksammat denna situation i många länder. I USAuppstod Guerilla Girls som en protest mot att så fåkvinnliga konstnärer fanns representerade vid konstutställningar. Vid eninternationell utställning var endast nitton av de hundrasextiofem deltagandekonstnärerna kvinnor. I har flera lokala initiativ tagits för att lyftafram kvinnokulturen men det behövs fler.En av de större utmaningarna inom historie- och museisfären torde vara attsynliggöra kvinnors historia. Alla i samhället måste ta tillvara kvinno-perspektivet lika bra som mansperspektivet. Detta bör ges regeringen tillkänna.Barn och ungdomarCenterpartiet vill betona vikten av att barn- ochungdomskultur bör prioriteras. Vi ska uppmuntra barns ochungdomars eget skapande och vi ska erbjuda dem att tidigt fådelta i kvalitativa kulturaktiviteter.Enligt undersökningar som gjorts kan man se en tendens att ungdomari mindre utsträckning tar del av det kulturutbud som i huvudsak finansierasmed offentliga medel. Om inte nuvarande utveckling bryts, blir kulturutbudetalltmer begränsat och når mest ut till de äldre. Ett aktivt kulturintressegrundläggs för många människor i barndomen. Barn och ungdomar måste fåhjälp att hitta vägen till det som har kvalitet men som för den skull intebehöver vara tung och svår.Det hör till de mest angelägna uppgifterna att erbjuda barn och ungdomaren rikare kulturmiljö och förbättra deras möjligheter till eget skapande.Barnets iver att upptäcka, känna och uppleva med sina sinnen och skapa medsina händer måste få utrymme. De behöver stimulans och upplevelser för attlära sig nya begrepp och utveckla ett levande och mångskiftande språk. Barnmåste få utvecklas genom fantasi och skapande. Nödvändigheten av handensoch hjärnans samspel, av teori och praktik, av skapande och inlärning, är enförutsättning för att kunna utvecklas till individ.För att nå de långsiktiga effekterna måste vuxna vara mer lyhörda för barnsoch ungdomars önskemål, låta barn och ungdomar själva delta i planeringenoch utformningen av verksamheten. har länge framhållit att enväxande andel av all kulturverksamhet i kulturinstitutioner ska inriktas motbarn och ungdomar. Det är glädjande att regeringens kulturpropositionbetonar vikten av barns och ungdomars deltagande i kulturlivet och framför-allt att deras eget skapande bör prioriteras. Det är en stor brist att man isammanhanget helt glömt bort förskolans och skolans roll i barns ochungdomars möte med kultur och estetisk verksamhet.Med den centrala roll som skolan har för barn och ungdomar är skolan denviktigaste institutionen i samhället för att nå ut till barn och ungdomar.Förskolan, grund- och gymnasieskolan har en mycket stor, för att inte sägaavgörande, betydelse för att väcka ungdomars intresse för kultur, vid sidan avhem och familj.Kulturutredningen betonade däremot detta väldigt starkt. Centerpartietanser i likhet med utredningen att:1. Förskollärarutbildningen bör utvärderas särskilt med avseende på deestetiska och praktiska ämnenas ställning och på samspelet mellan estetiskaverksamheter och barns utveckling.2. Uppgifter att främja barns estetiska uttrycksförmåga och att låta barnenmöta och ta del av olika konstnärliga uttrycksformer bör förstärkas iförskolans arbete.3. får i uppdrag att genomföra en nationell utvärdering avkulturens olika funktioner i skolan och vilka metoder som kan användas föratt stärka skolan som kulturbärare.4. En långsiktig satsning bör göras på kultur i skolan som tar sikte på deungas egna uttrycksmöjligheter och omfattar olika konstnärliga uttrycks-former samt verksamheter knutna till medier av olika slag. Regeringen böråterkomma med förslag i enlighet med det ovan anförda.Vi har i vår skolmotion föreslagit att detta bör ges regeringen till känna.Sedan 1995 finns det en arbetsgrupp, Kultur i skolan, som ska arbeta i treår med kulturfrågorna i skolan och hur man kan vidareutvecklaverksamheten. Arbetsgruppen är ett samarbete mellan Kultur- och Utbild-ningsdepartementen. Arbetsgruppen har bl.a. bidragit med resurser till fyrakulturskolor för att driva avgiftsfria sommarskolor. Genom sommarskolornahar barn i olika åldrar stimulerats till eget skapande.Centerpartiet anser att kulturskolornas verksamhet är bra men vill ändåpoängtera att kulturen i skolan kan komma att marginaliseras, om man förlitarsig helt på att kulturskolorna ska sköta kulturen. Kulturskolornas verksamhetgenomförs på elevernas fritid och ska inte förväxlas med grundskolor somväljer kultur som ett profilområde och därför kallar sig kulturskolor.Centerpartiet anser att resurser behövs direkt i skolan som på ett mer aktivtsätt bör arbeta med kultur t.ex. genom projektverksamhet, samarbete medlokala och regionala kulturinstitutioner och genom att engagera olikakulturarbetare i skolans verksamhet. Arbetsgruppens arbete bör leda fram tillatt kulturen i skolan ökar.Vi har i vår skolmotion föreslagit att detta bör ges regeringen till känna.För att lyckas i arbetet krävs också större flexibilitet hos kultur-institutionerna, organisationer, museer etc. Det borde vara naturligt och ingå ideras planering att dels satsa på barn- och ungdomsföreställningar,utställningar etc., dels bedriva en del av verksamheten ute i de miljöer därbarn och ungdomar finns. Kulturen ska finnas i vardagsmiljön. Det är i detdagliga livet som intresset kan väckas. Kulturen som estetiskt uttryck är intenågot som barn med möda måste lära in. Förutsättningarna finns där redanfrån födseln som ett spontant och nyfiket förhållningssätt och ett starkt behovav kommunikation.Kulturinstitutionerna prioriterar de studerande genom generösarabatter som inte kommer arbetande eller arbetslösa ungdomar till del.Centerpartiet anser att den nuvarande studeranderabatten på kultur-institutioner bör omformas till en generell ungdomsrabatt. anseratt regeringen bör återkomma med förslag om detta. Detta bör ges regeringentill känna.Centerpartiet anser vidare att kulturinstitutionerna bör ges i uppdrag attupprätta bokslut där staten kan avläsa vilka insatser institutionerna gjort förbarn och ungdom, vilka effekter som uppnåtts och vilka slutsatser som drasför den framtida verksamheten.Detta bör ges regeringen till känna.MångkulturEtt av de nya målen för den svenska kulturpolitiken är attfrämja kulturell mångfald. Det är ett mycket viktigt mål. Vihar ett mångkulturellt samhälle men ett mångkulturelltsamhälle som inte fungerar bra. Främlingsfientlighet ochrasism breder ut sig. Den allra viktigaste åtgärden för ökadförståelse, för delaktighet och integration är att svenskar ochinvandrare träffas på ett naturligt sätt.