mot · GJ02Fi97 · 1996-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:150 Ekonomisk vårproposition med förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken, utgiftstak, ändrade anslag för /96, m.m. InledningEn stor del av regeringens förslag till besparingar i denföreliggande vårbudgeten, som berör det sociala området,riskerar att få negativa konsekvenser. Regeringens uppläggav besparingsförslagen saknar en heltäckande analys av vilkaeffekterna blir av besparingarna. Det gäller inte endast dekamerala effekterna utan även en samhällsekonomiskbedömning av konsekvenserna av besparingsförslagen. Ifortsättningen bör regeringens budgetförslag innehållasådana konsekvensbeskrivningar. Det saknas uppenbarligenen vilja till att genomföra en hälsoekonomiskkonsekvensanalys av vad besparingsförslagens sammantagnaeffekter kan bli på folkhälsan.Även om det totala hälsoläget i är förhållandevis gott såfinns det en rad tendenser som är oroande. Tendenser som regeringensbesparingsförslag riskerar att förvärra istället för att förbättra.Socialstyrelsen och har redogjort fördenna utveckling.Kvinnor med arbetarbakgrund har den minst gynnsamma hälso-utvecklingen. Här förenas nödvändigheten av en genus- och socialgrupps-analys. Sådan analys finns överhuvudtaget inte i budgetpropositionen.Framtida budgetpropositioner måste innehålla sådana konsekvens-beskrivningar.En mer polariserad hälsosituation riskerar att utvecklas. Ojämlikheterna ihälsa ökar. Skillnader i arbete och inkomst får effekter på hälsoläget i alltstörre utsträckning. Vi vet att arbetare har högre sjuklighet och risk förtidiga dödsfall (före ) än högre tjänstemän. Om alla i yrkesverksamålder hade samma risk för tidiga dödsfall som högre tjänstemän, skulle10 000 liv räddas per år.Ungdomars alkohol- och narkotikamissbruk tenderar att öka vilketkommer att leda till ökade skador.Till detta skall tilläggas att den totala arbetslösheten ligger på 12procent och inga tecken kan ses på att den vänder nedåt. Signalerna bliralltfler om att regeringens politik för att minska arbetslösheten har havererat.Genom att studera får vi kunskapen om vad som händer omregeringen fortsätter att misslyckas med att minska arbetslösheten ochgenomför de besparingar som är föreslagna för det sociala området. IDanmark har den höga arbetslösheten och bristerna i den medicinska ochsociala servicen tillsammans med en mycket hög tobaks- ochalkoholkonsumtion lett till ökad social utslagning och minskadmedellivslängd för män. Värst utsatta är vissa invandrargrupper,kortutbildade, låginkomsttagare och barn i socialt och ekonomiskt utsattafamiljer. riskerar att hamna i en liknande situation om vi inte får enannan politik.Det är mot denna bakgrund som regeringens förslag skall bedömas.Förslagen till besparingar för pensionärskollektivet, på de funktionshindradesrätt till personlig assistans, på resurserna till rehabilitering och för attkortaköerna till sjukvården och förslaget om ett försämrat högkostnadsskydd ledersammantaget till att den privatekonomiska, men även den hälsomässigasituationen, för många människor blir alltför påfrestande.Flera människor kommer att exempelvis skjuta upp sina läkarbesök elleratt avstå från inköp av nödvändiga läkemedel för att de helt enkelt inte harråd till detta. Vårdköerna kommer att fortsätta att tillta och färre människorkommer att rehabiliteras för att istället fortsätta vara sjukskrivna. Detta ärsjälvfallet såväl en mänskligt som en ekonomiskt och folkhälsomässig djuptoroande utveckling som måste motarbetas.Vi anser att det finns mer dynamiska besparingar att göra än de avregeringen föreslagna. SBU gjorde 1991 en utredning om ryggont.Ryggrelaterade besvär står för grovt räknat omkring en tredjedel av allasjukskrivningar. Med träffsäkrare diagnostik, andra och bättrebehandlingsmetoder m m för ryggont gjordes uppskattningen att desamhällsekonomiska besparingarna netto kunde bli drygt 4 miljarder i 1991års prisnivå.Just nu pågår en fortsatt uppdatering av denna undersökning på SBU.Enligt förhandsbesked kommer de nya siffrorna om de samhällsekonomiskaeffekterna av bättre omhändertagande av ryggbesvär inte att bli mindre änvad de var 1991 - utan förmodligen större.Detta är ett av flera exempel på hur förändrade rutiner,organisationsmönster och genomförandet av utvärderingsresultat kan geökade samhällsekonomiska och mänskliga vinster. Andra exempel är de s kDagmar 430-pengarna till att korta köerna till medicinsk behandling i vårdenoch till rehabiliteringsinsatser istället för passiv sjukskrivning. Regeringenborde bättre tillvarata de goda resultat som detta gett än som föreslånedskärningar av dessa resurser.Hälsovård, sjukvård ochsocial omsorgI regeringens budget föreslås en rad av besparingar inomhälso-, sjukvård och social omsorg som rörläkemedelsersättning, högkostnadsskyddet förläkemedelskostnader och läkarbesök, tandvården och dehandikappade.Värna handikappreformenRegeringen har i sin proposition föreslagitneddragningar för den statliga assistansersättningen. I sin nuföreliggande vårbudget fullföljer regeringen dessabesparingsplaner. Vi tyckte regeringens förslag ipropositionen var felaktiga och vidhåller den kritiken viframförde i motionen.Folkpartiet var den drivande kraften bakom den stora handikappreformen1994. De då tillkomna lagarna om stöd och service till vissa funktions-hindrade, LSS, och lagen om personlig assistans, , har möjliggjort förflera funktionshindrade att leva ett mer självständigt och värdigt liv äntidigare.Tidigare var de funktionshindrade utlämnade till den kommun de levde iför stöd och service. var den myndighet som bedömde denenskilde funktionshindrade personens behov av assistans och/eller annanhjälp. Alltför ofta varierade stödet kraftigt mellan olika kommuner och inomsamma kommun. I praktiken var det ofta omöjligt för funktionshindrade attflytta från en kommun till en annan p g a de stora olikheterna i service ochstöd mellan kommunerna. Flera funktionshindrade var i praktiken mer ellermindre satta i kommunarrest. LSS och ändrade på detta.Förra året beslutade regeringen i sin kompletteringsproposition för attkostnaderna för den statliga assistansersättningen skulle bantas med drygt900 . I den utredning regeringen tillsatte, "Kostnader för denstatliga assistansersättningen" föreslogs, helt enligt direktiven, besparingarpå dessa . Bl a föreslog utredningen att rätten tillpersonlig assistans för barn helt skulle avskaffas. Protesternablev omfattande - så omfattande att dåvarande socialminister slut sade att inga större besparingar inom den statligaassistansersättningen skulle genomföras. Men så kom regeringspropositionen1995/96:146 "Vissa frågor rörande personlig assistans".I den hade förvisso besparingarna minskats till menhela propositionen är ett hastverk och lika oklart som dåligt skriven. Genomen rad förändringar vill regeringen försvåra rätten till statligassistansersättning.För det första ändrar regeringen tidsramen för beslut om assistans-ersättning. kan den funktionshindrade spara assistanstimmar upp till ettår. Det är nödvändigt för att kunna planera för semestern eller för attmöjliggöra en dräglig tillvaro för många funktionshindrade barn varshjälpbehov varierar mycket , exempelvis mellan skolterminernaoch skolloven.Regeringen vill nu inskränka denna möjlighet . I praktikeninnebär detta att den enskilde funktionshindrades möjligheter tillsjälvbestämmande, oberoende och valfrihet kraftigt försämras.För det andra vill regeringen inskränka rätten till personlig assistans. Detkommer att resultera i att grupper av funktionshindrade personer som i daghar rätt till personlig assistans förmodligen kommer att få svårareatt erhålla den. Människor med psykiska funktionshinder, astma, epilepsi ochpersoner med sk shuntventil är exempel på sådana grupper som kan kommaatt hamna utanför rätten till personlig assistans.För det tredje vill regeringen övervältra en allt större del av ansvaret förpersonlig assistans på kommunerna. Det skall ske genom attfunktionshindrade inte skall ha rätt att erhålla personligassistansersättning för de timmar då de vistas i daglig verksamhet,som skola, dagis m m.Detta kommer innebära att många funktionshindrade barn kommer att fåmycket stora svårigheter med den dagliga verksamheten. Funktionshindradebarn har ofta behov av att gå ifrån den ordinarie undervisningen i skolan förhjälpmedelsutprovning, besök hos läkare eller logoped, ta vilopauser ellerannat. De behöver helt enkelt en personlig assistans även när de vistas idaglig verksamhet.För det fjärde föreslår regeringen även en insnävning av rätten tillpersonlig assistent för barn . Det sker genom luddiga skrivningarom att vid bedömningen av rätten till personlig assistansersättning skallföräldrars ansvar för sina barns omvårdnad enligt vägas insom en del av underlaget i bedömningen. Detta är helt obegripligt eftersomdet i praktiken innebär att föräldrar med barn som är funktionshindrade,enligt regeringen, bör ha ett större ansvar och ta en större belastning förvårdandet av sina barn än föräldrar med icke-funktionshindrat barn. Detta äringen jämlik behandling av människor.I propositionen och i vårbudgeten skriver regeringen att man iöverläggningar med skall behandla frågorom huvudmannaskapet för assistansersättningen. Detta öppnar dörren för enhel eller delvis återgång till den handikappolitik som fanns innan LSS ochLASS, i praktiken en återkommunalisering av rätten till personlig assistans.Detta måste stoppas.Vi säger av ovanstående skäl nej till den försämring av rätten till personligassistans som regeringen vill fullfölja enligt vårbudgetenNej till försämring avhögkostnadsskyddet för läkemedeloch läkarbesökRegeringen föreslår i vårbudgeten att högkostnadsskyddet förläkemedel och läkarbesök skall höjas från till . Vi avvisar denna höjning eftersom den gör attden privatekonomiska situationen för många människor bliralltför svår. Redan nu kommer rapporter om att människorinte har råd att söka hälso- och sjukvården samt att köpanödvändiga läkemedel.Tidigare avgiftshöjningar som vi föreslagit eller accepterat har varitpåtagliga för många människor. Avgifterna inom sjukvården för läkarbesökhar i genomsnitt ökat från till 105kronor per läkarbesök. För sjukvårdande behandling har avgiften undersamma tid i genomsnitt ökat från till . För annanläkarvård har avgiften i genomsnitt ökat från till . Idelbetänkandet till HSU 2000 "Reform på receptAvgiftsökningarna har således varit markanta".En grupp av landsting har valt att föra en politik där avgifterna höjs. Derasmålsättning är att öka avgifternas andel av intäkterna. Det har dock inte letttill någon nämnvärd ökning av intäkterna. Detta beror på atthögkostnadsskyddets utformning har lett till att vid avgiftshöjningarna haralltfler uppnått högkostnadsskyddsnivån, får frikort och befrias från avgifter.Tendensen hos dessa landsting har emellertid varit att höja avgifterna så fortden övre gränsen i form av högkostnadsskyddet höjts. Denna tendens kankomma att fortsätta med regeringens nya högre gräns för högkostnadsskydd.Det skulle innebär allt högre avgifter.Regeringen riskerar med sitt förslag att effekterna blir samhällsekonomisktkontraproduktiva. Kostnaderna för flera patientgrupper kan öka då deinte har råd att söka vård utan skjuter fram sitt vårdbesök till priset av attderas hälsosituation försämras.Folkpartiet ställer sig bakom det förslag som HSU 2000 lagt fram om attha två separata högkostnadsskydd: ett för läkemedel och ett för öppen vård.Gränsen skall inte sättas högre än per person och år för varderaett av de två högkostnadsskydden.Mellan 1994 och 1995 ökade antalet personer som erhållit högkostnads-skydd med uppåt mot föregående år. Det är en indikation på att detotala privatekonomiska kostnaderna för vård och omsorg allt tyngre belastarenskilda människor. Det är angeläget att utreda idén om ett totalthögkostnadsskydd som även inkluderar andra kostnader än endast de förläkemedel och läkarbesök.TandvårdenI regeringens proposition 1995/96:119 "Reformeradtandvårdsförsäkring" föreslog regeringen gränsen förhögkostnadsskyddet att höjas till . Vi avvisadedet förslaget då och gör det även nu när det upprepas iregeringens vårbudget. är en alldeles för högnivå.Vi föreslår istället även en höjning av självrisken för tandvården från 700kronor till och kan dessutom tänka oss andra ersättnings-nivåer i tandvårdsförsäkringen för behandlingskostnader upp till högkost-nadsskyddet. Vi ämnar återkomma till detta i vår motion angåenderegeringens kommande proposition om tandvården.Ekonomisk trygghet vidsjukdom och handikappRegeringen vill minska resurserna till att korta vårdköernaoch till att förbättra den medicinska rehabiliteringen avpatienter. Dessa förslag är, som vi ovan visat, ett av fleraexempel på regeringens kortsiktiga tänkande. Det är inteenbart humanitärt utan också samhällsekonomiskt en renförlust att låta människor gå sjukskrivna istället för attbehandlas eller rehabiliteras.Korta vårdköernaUnder flera decennier var svenska patienter och svensksjukvård plågad av långa köer till många viktigabehandlingar. Men lyckades detunder den förra regeringens tid att korta köerna drastiskt.Den s k vårdgarantin infördes f r o m 1992 och landstingenerhöll av staten stimulanspengar till rehabilitering istället försjukskrivning. Tillsammans med nya organisationsformeroch en effektivare resursanvändning gav detta resultat ikortare köer och bättre rehabilitering.Efter idogt arbete från sida och segt socialdemokratisktmotstånd kompletterades 1991 med en särskild ersättning förrehabilitering, kallad för 430 (efter antalet som försöver från kassorna). Bakgrunden var att staten och sjukvårdshuvudmännenvar överens om vikten av att förbättra rehabiliteringen och medicinskbehandling. Sjukvården förstärktes av den anledningen med mer resurser. Avregeringen beställda utvärderingar har visat att dessa pengar har gjort godnytta. Men hopar sig åter hoten. Köerna har åter börjatatt växa med de mänskliga och ekonomiska förluster det innebär.Det är nu viktigt att arbetet med att åter korta köerna tar fart. Densamordning mellan försäkringskassorna och sjukvårdshuvudmännen somfinns inom ramen för 430 måste få resurser för att fortsätta ochintensifiera sitt arbete. Det är både samhällsekonomiskt och mänskligtlönsamt att korta köerna och det ger direkt effekt i minskadesjukskrivningskostnader.Därför är det mycket oroande att regeringen i sin vårbudget förordar enneddragning av resurserna till rehabiliteringsinsatserna med 200 miljonerkronor 1997 och 1998. vill regeringen att samverkan mellanförsäkringskassorna och sjukvårdshuvudmännen skall ske med befintligaresurser och vill genomföra en neddragning av de särskilda stimulansmedlenför denna verksamhet med 1997 och 200 miljonerkronor 1998 och 1999. Mot bakgrund av de växande köerna finnerFolkpartiet detta högst omotiverat.Vi anser tvärtom att verksamheten både i fråga om rehabiliterings-insatserna och samverkan mellan försäkringskassorna och sjukvårdshuvud-männen har fått mycket goda konsekvenser. Vi föreslår därför en fördubblingav anslaget till rehabilitering och kortade köer. Årslånga köer till medicinskbehandling är inte värdigt svensk sjukvård. Inte heller är detsamhällsekonomiskt eller rent mänskligt försvarbart att underlåta attpåskynda en bra rehabilitering av människor.Genom minskade köer till medicinsk behandling och förkortadesjukdomsperioder genom bättre rehabilitering uppnår vi betydande vinster. Isamband med detta är det viktigt att nämna betydelsen av sjukförsäkringensutformning. Vi vill ha en sjukförsäkring som premierar förebyggande arbeteoch rehabilitering och anser att det är den lön man har som skall ge rätt tillsjukersättning.I vårbudgeten diskuteras förändringar i den sjukpenninggrundandeinkomsten, SGI. Vi accepterar den modell för SGI som framförs ivårbudgeten och som ger en besparing på 980 miljoner kronor.Ekonomisk trygghet vidålderdomFör pensionärerna föreslår regeringen, utöver de redanbeslutade, en rad besparingar. Den 1 januari 1995förändrades villkoren för bostadstillägget för mångapensionärer när staten tog över ansvaret, varvid de merbehövande fick förbättringar och många andra försämringar.Den 1 juli skärptes inkomstprövningen förbostadstilläggen. I vårbudgeten föreslår, som tidigarenämnts, regeringen också ett försämrat högkostnadsskydd förläkemedel och läkarbesök. Sammantaget utgör endast dettaen betydande börda för många pensionärshushåll. Därtillskall läggas de förslag som regeringen nu dessutompresenterar.Rättvis politik mot pensionärernaRegeringen föreslår att kompensationsgraden förbostadstilläggen sänks från till 83 procent.Dessutom vill regeringen att bostadsstödet skall bli mindreom pensionären äger en fritidsfastighet. Innehavet avfritidsfastighet eller kolonilott skall alltså ingå ibeslutsunderlaget vid prövningen av rätten till ochomfattningen av bostadstillägget.Utöver detta vill regeringen förkorta omställningspensionen för deefterlevande från 12 månader . Det innebär en sänkningav folkpensionen för flera pensionärer. Vidare föreslår regeringen attfolkpensionen för änkepensionärer skall inkomstprövas samt attantagandepoängen för förtidspensionärer till ATP skall ändras.Folkpartiet har tidigare medverkat till att besparingar även berörtpensionärskollektivet. Men vi ställer oss avvisande till flera av debesparingar som den socialdemokratiska regeringen nu ämnar genomföradärför att de är för omfattande och orättvisa.Vi avvisar förslaget att korta omställningspensionen till efterlevande. Detär ett socialt okänsligt förslag och är dessutom ett avsteg från en politisköverenskommelse om efterlevandepensionernas reformering. Vi avvisar ävenförslaget om en sänkning av kompensationsgraden av bostadstillägget.Istället vill vi höja det som utgör dagens golv för ersättningen från dagens100 kronor till . Inte heller anser vi att fritidsfastighet skall ingå iprövningen av rätten till bostadsbidrag till pensionärer.Vi förordar däremot en successiv höjning avpensionsåldern med för framtidens pensionärer och stramare regler förförtidspensionering. Vi finner dessa besparingar mer fördelningspolitisktacceptabla än de av regeringen föreslagna.Genom effektivare rehabilitering m m kan kostnaderna för förtidspension-eringen minskas radikalt. Ofta ligger det stora vinster att hämta i förändraderutiner för behandling, bättre rehabilitering och kortade vårdköer. Detta ärvinster som i stor utsträckning leder till minskade kostnader förförtidspensionering.Ekonomisk trygghet förfamiljer och barnInom familjepolitiken föreslår regeringen sänkningar aversättningsnivån för den s k pappa- och mammamånadensamt en besparing av underhållsstödet till barn medsärlevande föräldrar.Fler fäder som pappaledigaEn generös föräldraförsäkring är en av grunderna för en brafamiljepolitik. Men det är också viktigt attföräldraförsäkringen kan utnyttjas av både mammor ochpappor. Den förra regeringen införde därför den s kpappamånaden. Motiven var flera: den skulle stimulerapappornas uttag av föräldraförsäkringen, den skulle gepapporna ett stöd - mot arbetsgivare, arbetskamrater och enfördomsfull omgivning - att ta ut sin föräldraledighet.Samtidigt med pappamånaden reserverades också en månad iföräldraförsäkringen för mamman. Genom denna modellunderstryks att föräldraledigheten är en angelägenhet bådeför mammor och pappor.Kvinnor har som bekant i genomsnitt en lägre lön än män. För attstimulera männen att ta ut sin pappamånad skulle (ochmammornas månad) ha en högre ersättningsnivå så att den ekonomiskaförlusten inte skulle bli så stor att männen av rent ekonomiska skäl inte togut sin pappamånad.Nu vill regeringen sänka ersättningsnivåerna för mamma- ochpappamånaderna så att de skall ligga på samma nivå som övriga dagar iföräldraförsäkringen. Vi ser detta som ett bakslag i arbetet för att få flerfäderatt stanna hemma hos sina barn och ett steg tillbaka i arbetet för en jämnarefördelning av det praktiska ansvaret för barn och hem.Vi anser att ersättningsnivåerna för pappa- och mammamånaden skallligga kvar på den nuvarande nivån. Vi kan istället tänka oss att slopa de s kgarantidagarna i föräldraförsäkringen.Barn kostar. Därför har inkomsttagare med barn en lägre ekonomiskstandard än inkomsttagare utan barn och samma inkomst. I många länderbeaktas detta när skatten tas ut. I vårt land har vi valt att beakta detta ihuvudsak genom barnbidragen. Det kan finnas skäl att diskutera vilkenteknik som är den mest lämpliga för att vi i det samlade skatte- ochbidragssystemet skall ta hänsyn till barnfamiljernas lägre bärkraft. Detcentrala är dock inte tekniken utan resultatet för barnfamiljerna.I denna motion och i vår avlämnade partimotion utgår vi frånden använda tekniken med barnbidrag och inte från den alternativatekniken med skattereduktion för inkomsttagare med barn.I vår partimotion med anledning av vårbudgeten föreslår vi en matmomspå samma nivå som flertalet varor och tjänster. Eftersom kostnaden för matutgör en större del av budgeten för barnfamiljer än för vuxna utan barnföreslår vi att flerbarnstillägget för nya flerbarnsfamiljer återinförs och attbarnbidraget återställs till den nya nivå som fanns när beslutet om den storaskattereformen togs och som rådde fram till dess att regeringsförslaget från1995 genomfördes.Regeringen föreslår att ungdomar som studerar men inte har barn skallvara berättigade till bostadsbidrag. Vi tycker det är rimligt att ungdomar somstuderar skall klara sin hyra på liknande villkor som andra i befolkningen.Det är rimligare att en samlad bedömning av de studerande ungdomarnassituation görs inom ramen för studiemedelssystemet. Justeringar inomstudiemedelssystemet borde bättre kunna ge det ekonomiska hyresstöd tillstuderande ungdomar än vad ett selektivt bostadsbidrag kan göra.Ställningstagandet till den konkreta utformningen får tas efter det attstudiemedelsutredningen presenterat sitt förslag. Som vi hävdat iutskottsbehandlingen av regeringens förslag om bostadsbidrag till ungdomarbör bostadsbidragen för icke-studerande ungdomar upphöra f r o m . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om sammanhållna konsekvensbeskrivningar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bibehållen assistansersättning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om försämrat högkostnadsskydd och utredning av ettutökat högkostnadsskydd,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om resurser till kortade vårdköer och resurser tillrehabilitering,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avvisande av förslaget till sänkning avomställningspensionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avvisande av sänkningen avkompensationsgraden i bostadstillägget samt om höjning av golvet förbostadstillägg,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om innehavet av fritidsfastighet vid bedömningen avrätten till bostadstillägg,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förtidspensioner m.m. och höjd pensionsålder,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avvisande av förslaget till höjthögkostnadsskydd för tandvården samt om höjd självrisk m.m.,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om slopade garantidagar i föräldraförsäkringen samtbibehållen ersättningsnivå i pappa- och mammamånaderna,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om flerbarnstillägg och höjt barnbidrag.