mot · GK02Ju901 · 1996-10-07 00:00:00 — SammanfattningRättsstatens viktigaste uppgift är att skydda medborgarnamot våld, intrång och andra övergrepp från såväl enskildasom det allmänna. Människor måste kunna känna trygghet isina egna hem och på gator och torg, vad som med ett annatord kallas rättstrygghet. Enligt Moderata samlingspartiet ärdet statsmakten som har det yttersta ansvaret för att brott motmedborgarnas hälsa, liv och egendom förhindras och beivrasutan att rättssäkerheten eftersätts, d.v.s. att krav på bl.a.opartiskhet, förutsebarhet och likabehandling uppfylls. Det ärstatsmaktens skyldighet att garantera medborgarnas behov avrättstrygghet och rättssäkerhet, främst genom effektivlagstiftning och tillräcklig resurstilldelning till derättsvårdande myndigheterna. Härutöver måste även initiativoch engagemang från organisationer och enskilda personertas tillvara i det brottsförebyggande arbetet. I denna motionföreslås bl.a. följande åtgärder som alla direkt syftar till attskapa ökad rättstrygghet i : Ökat ansvarstagande av familj och skola Polisstöd till föräldrar Nytt påföljdssystem för unga brottslingar Skärpta insatser mot narkotika Livstids fängelse för grova narkotikabrottslingar Möjlighet till buggning vid misstanke om grov narkotikabrottslighet ochbrott mot rikets säkerhet Bättre rustat rättsväsende Fängelsetiden skall användas till utbildning och adekvat vård Disciplinåtgärder även för livstidsdömda Fler alternativa påföljder Effektiva åtgärder mot internationell brottslighetNormlösheten breder ut sigÅterskapa respekten förgrundläggande värdenMedborgarnas moral- och normuppfattning avspeglas bl.a. iett lands brottsnivå. Ökad normlöshet och moraliskuppluckring leder ofrånkomligen till ökad brottslighet ochtvärt om. Av den samlade brottsstatistiken i frånefterkrigstiden och framåt framgår att antalet anmälda brotthar ökat från 200 1950 till 1 150 1995, enökning med . Den bristande respekten förfundamentala moraliska och etiska värden har tagit sig alltvärre uttryck. En så grundläggande värdenorm som att lagarskall åtlydas förhånas i vissa kretsar som något löjligt ochdumt.Normlösheten breder ut sig också bland förtroendevalda och högabeslutsfattare på olika nivåer i samhället. Detta har tydliggjortsgenom en mängd avslöjanden om fusk, oegentligheter och brott. Människorsberättigade upprördhet över dessa affärer vittnar om att det trots allt finns eni folksjälen djupt liggande uppfattning om vad som är rätt och fel. Frågan ärdock om denna uppfattning stärks eller försvagas när människor tycker siguppleva att det bara är de själva som skall känna av att landet befinner sig ikris. Erfarenheterna från , särskilt före kommunismens samman-brott, säger oss att korruption och normlöshet hos makthavarna leder tillkorruption och normlöshet även hos ett lands befolkning.Främlingsfientligheten och intoleransen ökar. I en rad uppmärksammadefall har unga människor gjort sig skyldiga till brutala våldsbrott med ellerutan rasistiska förtecken. Runt om i landet förekommer nynazistiskademonstrationer och upplopp. Kriminaliteten kring s.k. mc-gäng har blivit ettallt större problem. I vissa ungdomskretsar saknas förmågan att hysamedkänsla och respekt för de grundläggande principerna om mänskliga fri-och rättigheter och om alla människors lika värde.Under det senaste året har vi fått larmrapporter om att narkotikamissbruketbland ungdomar på nytt börjat öka. Unga människors tidigare så strängaattityd mot narkotika håller på att luckras upp. Det hårdnande samhällsklima-tet - med växande arbetslöshet, svårigheter att hålla samman socialarelationer och en ökad segregation - har skapat en farlig grogrund för ungamänniskors utveckling. Både narkotikamissbruk och rasism är främst tydligareaktioner från delar av en generation som upplever att den inte behövs.Den tilltagande normlösheten och det allt större missnöjet hosmedborgarna utgör tillsammans ett allvarligt hot mot tilltron till våragrundläggande rättsstatliga principer. En av det svenska samhällets störstaframtidsutmaningar är därför att förhindra att den redan utbreddanormlösheten rotar sig ännu mer och att i stället återupprätta ett samhällegrundat på fasta moraliska och rättsliga värderingar. Till skillnad fråntotalitära stater där ordningen dikteras uppifrån, måste demokratier byggas påen moralisk ordning som kan fungera som ett sammanhållande värdekittmellan människor, d.v.s. det måste finnas en gemensam uppfattning hosmedborgarna om vad som är rätt och orätt. Den brottsförebyggande effektenav att normer respekteras är vida överlägsen varje slag av lagstiftning ävenom sådan naturligtvis också måste finnas.Bland olika grupper i samhället växer det fram nya normsystem med mereller mindre kriminella inslag. upplever enskilda människor attpolisen inte har tillräckligt med resurser för att tillgodose deras grundläggan-de behov av trygghet och skydd mot brott. För Moderata samlingspartiet ärdet en samhällelig uppgift av högsta prioritet att bryta denna utveckling.Normöverföringens viktigaste aktörerNormförmedlingen inom familjen har central betydelse förunga människors utveckling. Den kriminologiskaforskningen har bl.a. visat att många unga människor somfastnar i missbruk eller kriminalitet har vuxit upp i familjerdär fostrande inslag saknats. Förutom familjen har skolan enbetydelsefull roll när det gäller att förmedla goda normer ochatt förebygga brott. När normerna överskrids skall elevenmöta en reaktion. När eleven begår brott skall polisennormalt sett underrättas - för elevens bästa.Närpolisen har en given roll som normöverförare genom att vara på platspå gator och torg och gripa in innan brott begås.Ideellt arbete som exempelvis "morsor och farsor på stan" utgör ettvärdefullt inslag och komplement till föräldrars, skolans och polisens rollersom normöverförare. Alla vuxna som över huvud taget engagerar sig i ochför unga människor spelar en viktig roll som normöverförare.KriminalpolitikensinriktningModerata utgångspunkterHelt centralt för den moderata politikens utformning -oavsett vilket politikområde det gäller - är tilltron tillmänniskors förmåga och vilja att ta ansvar för sina egna valoch sitt eget liv. Överfört till moderat kriminalpolitik innebärdetta att varje människa som är i stånd att ansvara för sinahandlingar och beslut också har både rätt och skyldighet attgöra det. Utgångspunkten är att den enskilde individen självhar att svara för sina handlingar. Moderata samlingspartiethar därför konsekvent motsatt sig den syn som präglatSocialdemokraterna på det kriminalpolitiska området. Derasmetod att angripa brottsligheten är att bl.a. reduceraindividen till ett objekt för sociala och ekonomiska krafter -utan ansvar för sitt eget liv eller sina egna handlingar - ochatt ersätta det individuella ansvaret med politiska beslut.Moderata samlingspartiets kriminalpolitik står i klar och medvetenopposition till den socialdemokratiska. Utgångspunkten för vår politik är attgarantera medborgarna ett rättssäkert och effektivt rättsväsende som skyddaroch ingriper mot brottsliga beteenden och övergrepp också från detallmännas sida, d.v.s. från stat och kommun. Medborgarna har rätt attförvänta sig att inte bara de brottsbekämpande rättsliga institutionerna, d.v.s.polis och åklagare, utan också domstolar och kriminalvård står väl rustade attmöta dessa krav. Av central betydelse för människors tilltro till rättssystemetär att såväl den grova våldsbrottsligheten som brott av lindrigare slag - s.k.småbrott - tas på allvar. Detta innebär att all brottslighet måste förebyggas,bekämpas och beivras. I annat fall riskerar vi att människor tar lagen i egnahänder och själva gör sig till brottslingar i sina försök att värja sig mot hot,trakasserier, stölder och andra brott. Upprätthållandet av medborgarnas respekt för landets kriminalpolitik ochrättssystem i stort förutsätter således att människor kan lita på att polisenkommer till undsättning när de drabbats eller riskerar att drabbas av brott, attpolis och åklagare utreder brott på ett effektivt och rättssäkert sätt och attdestraff domstolarna har att döma dem som begår brott till står i samklang meddet allmänna rättsmedvetandet. har irapporten 1996:1, "Det allmänna rättsmedvetandet", redogjort för det glappsom finns mellan det allmänna rättsmedvetandet och rättssystemets sättatt fungera i vissa delar.Sist men inte minst måste en övergripande hänsyn till brottsoffren genom-syra hela kriminalpolitiken.I denna motion presenterar Moderata samlingspartiet förslag till kriminal-politiska förändringar på ett flertal områden. Förslagen syftar alla till attbättre anpassa landets nuvarande kriminalpolitik till de nya krav sombrottsutvecklingen ställer på våra rättsliga institutioner.Straffsystemets utformningFör att kriminalpolitiken skall uppfattas som trovärdigfordras att straffsystemet och de påföljder som utdömsuppfattas som rättvisa och att de står i proportion till brottetsallvar. Inte minst för dem som utsätts för brott måste derättsvårdande myndigheterna visa att det finns en kraft ochen vilja att ingripa och bestraffa brottslingen. Genom straffetger staten brottsoffren en principiellt viktig upprättelse vidsidan om den kompensation som skadeståndet skall utgöra.En mängd faktorer kan naturligtvis ha betydelse för brottsutvecklingen,och värdet av brottspreventiva åtgärder kan inte nog betonas. Kvar står dockdet faktum att vi inte känner någon bättre form än straffet, där fängelse börvara den strängaste formen, för att möta en hotande brottsutveckling. Detråder enighet om att straffets allmänpreventiva betydelse, d.v.s. dess funktionatt verka brottsavhållande på andra än dem som drabbas av straffet,genomsyrar, och måste genomsyra, varje straffsystem och dess tillämpning.Denna allmänpreventiva effekt hör också nära samman med straffetsbetydelse för den samhälleliga moralbildningen. För Moderatasamlingspartiet är det angeläget att även i detta sammanhang särskiltframhålla familjens och skolans betydelse som överförare av goda normer.Minskningen av antalet anmälda rattfylleribrott kan framhållas somexempel på hur allmänpreventionen i bästa fall fungerar. Den borgerligaregeringen såg till att trafikpolisen kunde öka sin synlighet i trafiken och attfler trafiknykterhetskontroller kunde genomföras . somgränsen för grovt rattfylleri sänktes från till 1,0 promilleskärptes straffet för grovt rattfylleri. minskade deanmälda rattfylleribrotten i förhållande till föregående år,vilket enligt () i huvudsak torde bero på attpolisen ändrade sina rutiner för rattfylleribrotten . Även1995 minskade antalet anmälda rattfylleribrott med omkring 20 procent.Enligt BRÅ kan denna minskning inte förklaras med ändrade rutiner utanantas bero på att det skett en faktisk minskning av rattfylleriet på vägarna.Att bilister i större utsträckning avhåller sig från att köra bil i berusattillstånd (allmänpreventiv effekt) kan knappast förklaras av annat än denskärpta lagstiftningen och den förhöjda upptäcktsrisken.För att straffsystemet skall uppfattas som effektivt och rättvist måste detanpassas efter de nya krav som den allt mer komplexa samhällsutvecklingenför med sig. Den allvarligaste bristen i vårt nuvarande straffsystem är att detinte är anpassat till unga brottslingars behov av tillrättaförande och rehabili-tering. De senaste årens många brutala våldsdåd, där unga människor kall-blodigt har mördat jämngamla eller äldre personer, understryker betydelsenav att unga människor möts av en omedelbar reaktion när de begår brott.Frågan om hur framtidens straffsystem skall vara utformat har varitföremål för utredning av , som presente-rade sina förslag till reformer, SOU 1995:91, Ett reformerat straffsystem.Inom bereds förslag. Moderatasamlingspartiet kommer längre fram i denna motion att ge sin syn på behovetav reformer. Redan här vill vi dock framhålla en annan brist i straffsystemetsom bör åtgärdas. har uppdagats att den straffskärpning somgenomfördes på den borgerliga regeringens initiativ avseende utlänningarsom begår brott i inte har fått det genomslag som avsågs. Ävendenna brist bör uppmärksammas i det arbete som pågår inomregeringskansliet med att reformera straffsystemets utformning.Ett tryggare medmoderat kriminalpolitikEn viktig förutsättning för att brottsligheten skall kunnaminskas och människors trygghet ökas är att rättsväsendethar tillräckligt med resurser och att såväl regelverk sommyndigheternas organisation och arbetsmetoder utformas såatt man effektivt kan förebygga och bekämpa brottsligheten.Mot denna bakgrund påbörjade den förra regeringen en genomgripandeförnyelse av den tidigare förda kriminalpolitiken. Resultatet av denkriminalpolitiska kursändringen lät inte vänta på sig. minskadeantalet anmälda brott jämfört med (från 1 200 000 år1993 till 1 050 1994). Brottsforskarna började tala om trendbrott ibrottskurvan. Efter det socialdemokratiska maktövertagandet vände utveck-lingen uppåt igen. 1995 var då antaletanmälda brott inte längre minskade.Den borgerliga regeringens kriminalpolitik tog sig fyra konkreta uttryck: En nödvändig tyngdpunktsförskjutning från brottslingenstill brottsoffrens situationDen stora uppslutning kring brottsoffrens behov som vinumera möter hos alla yrkeskårer som i sitt dagliga värvkommer i kontakt med brottsoffer är ett resultat av attbrottsoffertänkandet fått fäste i människors medvetanden.Från att ha varit en helt bortglömd grupp skall brottsoffrenssituation tillmätas betydelse i den rättsvårdandeprocessens alla skeden. Den moderata kriminalpolitikensfokusering på brottsoffren och deras behov har reviderat dentidigare förhärskande uppfattningen som hade sin grund i densocialdemokratiska vänstervridningen och som innebar att det var brottslingen som i förstahand skulle betraktas som offret. För att markera ett nyttsynsätt lät den borgerliga regeringen inrättaBrottsoffermyndigheten med särskilt ansvar för attuppmärksamma och stödja brottsoffren som kollektiv. Denborgerliga regeringen genomförde också en 20-procentigsänkning av fångarnas ersättning avsedd att föras över tillden då nyskapade Brottsofferfonden. Socialdemokraternamotsatte sig emellertid detta med motiveringen att fångarnabehövde sina pengar själva. Efter den socialdemokratiskaregeringens tillträde bibehölls dock avdraget påfångarnas ersättning men med den förändringen att pengarnaskulle föras över till regeringens disposition. Denna ordninghar nu gällt som pengarna tillBrottsofferfonden har minskat.Ytterligare ett viktigt steg i brottsofferarbetet togs 1995 då , påinitiativ från bl.a. oss moderater, beslutade att ge regeringen i uppdrag attutvärdera den senaste tioårsperiodens insatser på brottsofferområdet.Resultatet av utvärderingen, som skall presenteras /98,kommer att utgöra ett värdefullt underlag för det framtida brottsofferarbetet. Tillräckliga resurser till rättsväsendet och påbörjandet av ett brettreformarbeteFör att den borgerliga regeringen skulle kunna förverkligasina kriminalpolitiska mål om att minska brottsligheten ochöka människors trygghet krävdes en upprustning av polis-och åklagarväsendet. Mest akut var att avhjälpa den sedanlänge rådande polisbristen. Det blev cirka 1 500 fler besattapolistjänster under de borgerliga regeringsåren. Ettlångtgående reform- och rationaliseringsarbete påbörjadesinom polisväsendet i syfte att frigöra de resurser som krävdesför att förbättra det brottsförebyggande ochbrottsbekämpande arbetet. Detta förutsatte bl.a. att polisenssynlighet ökade ute i samhället. För den borgerligaregeringen stod det klart att rationaliseringarna inte fickdrabba den operativa verksamheten, d.v.s. rationaliseringarnafick inte leda till färre poliser. I stället sorterades överflödigadministration bort genom sammanslagningar avpolismyndigheter och uppbyggnaden avnärpolisverksamheten inleddes. Avskaffandet av den obligatoriska halvtidsfrigivningenMellan 1983 och 1993 släpptes fängelsedömda ut efter halvastrafftiden och det oavsett uppförande. Under samma tidbegicks 10 000-30 000 fler brott inom de dominerandebrottskategorierna, d.v.s. stöldbrott, bedrägeri, misshandel,rån och biltillgrepp. Hänsynen till allmänhetens förtroendeför rättssystemet krävde att den obligatoriskahalvtidsfrigivningen avskaffades. Den positiva effekten avinkapaciteringen, d.v.s. att den fängelsedömde under viss tidfysiskt är oförmögen att begå nya brott, har enligt våruppfattning alltför länge negligerats i kriminalpolitiken.Vinsten av inkapaciteringen är obestridlig. Det faktum attnotoriska återfallsförbrytare numera avtjänar ifängelse innebär att ett stort antal människor slipper att blibrottsoffer. Ett absolut ställningstagande mot all illegal hantering av narkotikaNär vi moderater fick regeringsansvar såg vi tillatt skärpa lagstiftningen även för de mindre kvalificeradenarkotikabrotten. infördes ett totalförbudmot all illegal hantering med narkotika, och fängelse ingårnumera i straffskalan även för eget bruk. Genom att införafängelse i straffskalan fick polisen rätt att genomföra blod-och urinprov vid misstanke om narkotikabruk. Härigenomhar polisens möjligheter att upptäcka narkotikamissbrukunderlättats, och vård- och rehabiliteringsinsatser kan nusnabbare sättas in.Enligt Moderata samlingspartiet måste ovan uppräknade reformer ochåtgärder utgöra byggstenarna för landets kriminalpolitik. Men lika lite somnågon annan politik kan kriminalpolitiken isoleras från samhällsutvecklingeni övrigt. För att de rättsvårdande myndigheterna skall klara av att förebyggaoch bekämpa såväl gamla som nya brottstyper fordras att kriminalpolitikenanpassas till de nya kraven. I denna motion kommer Moderata samlings-partiet att lämna förslag till sådana anpassningar av kriminalpolitiken.Socialdemokraterna spararin på medborgarnastrygghet Så såg det ut ....När Socialdemokraterna tog över stod detsvenska rättsväsendet stärkt på flera olika sätt. Det storaantalet polisvakanser från tidigare socialdemokratiskaregeringsår var fyllda. Länsstyrelserna hade övertagitmedelsförvaltningen från staten och varje län kunde nu - motbakgrund av allmänt hållna prioriteringar i regleringsbrevoch dylikt - själva prioritera i polisverksamheten efter länetsunika behov. Kriminalpolisarbetet åtnjöt "öronmärkta"miljoner i kampen mot den kvalificerade, organiseradebrottsligheten, d.v.s. medel avsedda för bekämpningen avden ekonomiska brottsligheten som även berör narkotika-och miljöbrottsligheten. Polismyndigheterna runt om i landetvar i full färd med att gå över till det problemorienteradenärpolisarbetet. Ett reformarbete som syftade till att skapaökad närhet och kontakt mellan polisen och människorna, attskapa bättre förutsättningar för polisens brottsförebyggande-och brottsbekämpande arbete och därigenom minskabrottsligheten och att öka människors trygghet.Inom kriminalvården hade stora satsningar gjorts för att säkerställaslopandet av den obligatoriska halvtidsfrigivningen. Åtskilliga miljoner hadesatsats på säkerhetshöjande åtgärder för att förhindra rymningar från deanstalter där det tyngsta klientelet finns. Den borgerliga regeringen hadeavsatt stora resurser på att åstadkomma ett bättre utnyttjande avfängelsetiden. Närhetsprincipen, d.v.s. att de intagna skulle anstaltsplacerasså nära hemmet och sin gamla bekantskapskrets som möjligt, hade fått vikaför att ersättas med ett system som tog större hänsyn till de intagnas särskildavårdbehov. Olika former av rehabiliterings- och vårdprogram påbörjades förbl.a. rattfyllerister och sexualbrottslingar. Flera nya specialanstalterplanerades.Även domstolsväsendet stod inför omfattande organisatoriska ochprocessuella förändringar, bl.a. med anledning av medlemskap iEU. Omläggningen av polisens arbetsmetoder, liksom effektiviseringarnainom åklagarväsendet förmodades också leda till en ökad måltillströmningtill domstolarna. Åtgärder förbereddes i avsikt att möta dessa nya krav.Så här blev det...socialdemokratiskt regeringsinnehav är bildenen annan. Kriminalpolitiken har på traditionellt socialistisktmanér åter förpassats ut i periferin. Regeringensnedskärningar på rättsväsendet i allmänhet och polisen isynnerhet har redan blivit märkbar för medborgarna. Vad denbreda allmänheten märker tydligast, och med all rättförmodligen oroar sig mest för, är att den operativaverksamheten skurits ner, vilket i klartext betyder färrepoliser på gator och torg. Från till harpolisväsendet minskat med minst 1 000 personer, varav 700-800 poliser. har antagningen till polishögskolanstoppats tills vidare.Om ingenting görs, d.v.s. om inte tillräckliga resurser satsas på denpolisiära verksamheten, riskerar regeringens politik att leda till ett samhälledär inte alla har lika rätt till skydd. Endast de människor som är rika nogkommer att ha råd att på egen bekostnad skydda sig mot brott. Dessatendenser finns i vårt samhälle och borde rimligtvis mana ensocialdemokratisk regering till att omvärdera tidigare fattade beslut.I 1994/budgetproposition bedömde regeringen att nivån på denoperativa polisverksamheten skulle kunna bibehållas oaktat tungabesparingskrav. Regeringen gjorde dock fel bedömning. Av Rikspolis-styrelsens anslagsframställning för polisväsendet , s. 5,framgår bl.a. följande:För att hejda en fortsatt nedgång i polisens operativa förmåga anserRikspolisstyrelsen att det finns goda skäl för ett förhöjt anslag tillpolisväsendet och att det är nödvändigt med ett anslag på minst oförändradnivå. Även med ett oförändrat anslag kommer polisväsendet att vidkännasbetydande personalneddragningar som medför att den operativa nivånvaraktigt sjunker.Av senaste årsredovisning (1994/95)framgår vidare att ärendebalansen ökade (allt fler brottförblir outredda), att andelen ärenden som redovisades tillåklagare minskade och att uppklaringsprocenten sjönk(polisen förmår inte binda gärningsmannen till brott ens i defall där gärningsmannen är känd).En anledning till att den brottsutredande verksamheten fungerar allt sämreär att ett stort antal av de mest erfarna brottsutredarna har tackat ja tillerbjudanden om att gå i förtida pension. Situationen kan förväntas bli änvärre när redan lagda varsel om uppsägningar av civilanställda inom polisenfullbordats. För att kunna upprätthålla en rimlig service till allmänheten vadgäller t.ex. brottsanmälningar, pass- och hittegodsärenden kommer åtskilligapoliser att behöva tas i anspråk för rena kontorsgöromål. Resultatet blir färrepoliser på gator och torg. Regeringens nedskärningar riskerar dessutom attförsvåra och försena fullföljandet av det viktiga reformarbete som påbörjadesav den borgerliga regeringen inom framför allt polisen, kriminalvården ochdomstolsväsendet.Som framgått ovan går utvecklingen inom hela rättsväsendet stick istäv mot vad den borgerliga regeringen eftersträvade. Från moderat håll harvi vid upprepade tillfällen begärt att regeringen skall ompröva sinabesparingar på rättsväsendet för att undvika att landet sjunker ner i en alltdjupare kriminalpolitisk kris. Moderata samlingspartiet utvecklar närmare iseparata kommittémotioner ställningstaganden och förslag avseenderättsväsendets olika delar.Brottsförebyggande arbeteFamiljen som brottsförebyggareOm brottsligheten skall kunna bemästras måstekriminalpolitiken samverka med andra samhälleligaområden, som t.ex. social-, skol- och familjepolitiken, ochbygga på en helhetssyn. Åtgärder som bidrar till ett tryggaresamhälle och minskad segregation är viktiga inslag ibrottsbekämpningen. Av särskild betydelse är familjens roll.Familjen måste kunna fungera både som vårdare ochförvaltare av det man byggt upp tillsammans inom familjen.Familjen måste dessutom fungera som en frontlinje motmissbruk och kriminalitet. Här brister det . Mångaföräldrar upplever t.ex. att de saknar argument för att kunnaövertyga sina tonåringar om faran med att pröva narkotika.Ett tydligt tecken på detta är att allt fler unga människor i dagprövar narkotika.