mot · GJ02N36 · 1996-04-30 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:171 En sjätte m.m. Allmänna synpunkterFörslaget att inrätta en sjätte med uppgift attförvärva aktier för har nära anknytningtill de olika fondsocialistiska idéer som drevs avsocialdemokraterna . Regeringenunderstryker denna anknytning genom att bilda den nyafondstyrelsen på basis av avvecklingsstyrelsen (Fond 92-94)och låta det kvarvarande löntagarfondskapitalet tillföras dennya fondstyrelsen.Detta är en återgång till en fondsocialistisk politik. Förslaget har sammaprincipiella inriktning som löntagarfonderna. Ägandet av privata svenskaföretag skall successivt tas över av politiskt tillsatta organ.Kapitalbildningenkollektiviseras, och statens kontroll ökar.Fondsocialism innebär att det ekonomiska systemet förändras i grunden. Istället för att ägandet sprids bland de enskilda människorna byggs storacentralt styrda organisationer upp. Därmed motverkar denna politikdemokratins yttersta syfte som är att stärka de enskilda människornas frihetoch låta dem bestämma över sin egen tillvaro. Den enskildes frihet är ettresultat av vårt demokratiska styrelseskick, men också av vår fria marknads-ekonomi. Om den enskildes frihet beskärs och ägandet kollektiviserasinnebär det att vår demokrati försvagas.Sveriges förmåga att åstadkomma välstånd och arbete åt alla baseras påföretagens drivkrafter och möjligheter att alstra nya idéer och nyföretagssamhet. Den enskilda människans initiativförmåga och kreativitet äravgörande för framgång. Ekonomin utvecklas inte genom ingripanden frånpolitikerna. Den blomstrar om det finns människor som är villiga att ta riskeroch förvandla idéer till företag.Nyckeln till framgång i vår ekonomi ligger i att vi kan skapa en ekonomiskmiljö som gynnar framtagandet av nya produkter och nya affärsidéer. Omägandet kollektiviseras, försämras i ett slag företagsklimatet i Sverige.Motiven för risktagande minskar. Skapandet, nyföretagandet och satsningar-na i näringslivet kommer att hämmas eller flytta utomlands. Därmedförsämras möjligheterna att upprätthålla vårt välstånd och klara sysselsätt-ningen.Vår kritik av regeringens återgång till fondsocialism gäller i första handprincipiella aspekter. Det är mindre meningsfullt att diskutera tekniskabrister i ett förslag som innebär ökad politisering och socialisering avnäringslivet. Det centrala är att fondförslaget leder till just en ökadpolitisering och socialisering.Socialdemokraterna har dock aldrig vågat erkänna att deras olika fond-förslag egentligen går ut på att införa socialism i . I stället har manförsökt lansera fiktionen att ökat statligt ägande och politisk styrning avföre-tagen skulle kunna stärka marknadsekonomin. Inget kan vara mer felaktigt.Den socialdemokratiska argumentationen för aktieköp med AP-fonds-medel har över tiden följt två huvudlinjer. Det motiv som ursprungligenanfördes var att förbättra företagens försörjning med riskkapital. När partiet i1991 års valrörelse drev det av LO lanserade förslaget om ett nytt gigantisktfondsystem, var det omsorgen om pensionärernas pengar som övervägde. Såsent som i tillväxtpropositionen framhölls behovet av en godriskspridning och ökad avkastning på pensionskapitalet. är det återigennäringslivets behov av riskkapital som framhävs.RiskkapitalförsörjningenskadasPropositionen vilar alltså främst på den felaktigaföreställningen att det är statens uppgift att förse marknadenmed riskkapital. Staten varken bör eller kan ansvara fördenna uppgift. En långsiktigt god riskkapitalförsörjning kanbara skapas genom förbättrade förutsättningar förföretagande, arbete och sparande i Sverige.Den plötsliga omsorg om företagens riskkapitalförsörjning som regeringenger sken av är högst förvånande med tanke på dess ekonomiska politik iövrigt. Sedan makttillträdet har regeringengenomfört flera beslut som uppenbarligen skadar företagens riskkapital-försörjning.För det första har regeringen genom kraftiga skattehöjningar på framförallt fysiska personers aktieägande minskat motiven för att spara i aktier. Tilldetta bidrar beslutet att fördubbla avkastningsskatten på riskkapital genomatt åter beskatta aktieutdelningar, beslutet att höja skatten på realisations-vinster på aktier, beslutet att bibehålla förmögenhetsskatten samt förslaget attförmögenhetsbeskatta aktier till hela börsvärdet. Dessa åtgärder medverkartill att kollektivisera kapitalbildningen.För det andra har regeringen höjt skatten på annat sparande, bl.a.pensionssparande. Detta gör sparande i mindre attraktivt, vilketindirekt drabbar även riskkapitalmarknaden. Denna åtgärd får ses som ett ledi strategin att minska den enskilda människans möjligheter att bestämmaöver sin egen tillvaro och i stället göra människor mer beroende av staten.För det tredje har regeringen försämrat förutsättningarna för företagande iSverige, vilket på drar undan basen för en fungeranderiskkapitalförsörjning. Till detta bidrar höjningen av arbetsgivaravgiften,fastighetsskatten på lokaler och industrier, företagens försämrademomsregler, förlängningen av arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen m.m.Detta försvårar enskilda människors skapande och nyföretagande.För det fjärde har regeringen avbrutit den serie av breda privatiseringarav statliga företag som inleddes under den förra mandatperioden. Tack varede breda aktieförsäljningarna i , AssiDomän m.fl. företag tillfördesbörsen i nytt kapital. Privatiseringarna gav också ca400 000 helt nya aktiesparare och skapade i förhållande till befolkningen detvå mest ägarspridda folkaktierna i . Stoppet för breda privatiseringarhindrar en ökad spridning av ägandet.Svenskt aktieägande är diskriminerat, vilket skadar riskkapital-marknaden samt leder till att svenska företag tas över av utländska ägare i enstörre omfattning än vad som annars hade varit fallet. Regeringen har intevisat något intresse av att vilja ändra på detta. Dubbelbeskattningen gör attsvenska aktieköpare bara kan motivera en investering genom att ställa lägreavkastningskrav än utländska köpare. Detta styr ofelbart bort svenskainvesterare från aktiemarknaden.Talet om att en sjätte fondstyrelse med placeringsrätt i aktier förbättrarriskkapitalförsörjningen saknar grund. Tillgången på riskkapital för detsvenska näringslivet har visserligen lämnat mycket övrigt att önska genomåren, men orsakerna till detta har varit dels att företagens lönsamhet varitlåg,dels att aktiesparande varit diskriminerat av skattesystemet. Därtill harSverige tidigare inte varit lika öppet för utländskt kapital som , vilketförr starkt begränsade finansieringsmöjligheterna. Genom strukturellaåtgärder som förbättrar företagens förmåga att visa lönsamhet, ökar motivenatt spara i aktier samt ökar attraktionskraft som investeringsland ochskapas en varaktigt bättre riskkapitalförsörjning.Tvärtemot att varaktigt förbättra riskkapitaltillförseln sänder förslaget omen sjätte fondstyrelse felaktiga signaler som gör att riskkapitaltillflödet kanstrypas. De som skall omplaceras till börsen kan i bästafall innebära en tillfällig injektion, men i kombination med regeringensövriga politik som slår mot aktiesparandet riskerar även denna effekt attutebli. Pengarna hamnar hos tidigare aktieägare som väljer att intereinvestera dem på Stockholmsbörsen, eftersom de saknar motiv för fortsattaktiesparande.Förslaget är således inte bara onödigt ur riskkapitalsynpunkt. Det är ocksåskadligt, eftersom det medverkar till att bryta sönder marknadsekonomin. Föratt stärka marknadsekonomin krävs att det enskilda ägandet stärks. När detenskilda ägarintresset minskar, blir det färre som bevakar attkapitalresurserna används på effektivast möjliga sätt. Det man äger, detvårdar man.Ett ökat AP-fondägande av företagen motverkar tillväxt ochsysselsättning - tvärtemot regeringens förhoppningar - eftersom detförsämrar ekonomins funktionssätt och leder bort från marknadsekonominsgrundläggande förutsättningar.Marknadsekonomin förutsätter mångfald, eftersom den utmärks av ettdecentraliserat beslutsfattande i frågor som rör produktion, investeringar ochkonsumtion m.m. Förekomsten av många olika ägargrupper är enförutsättning för detta. Den svenska ekonomin har emellertid ett alldeles förstort inslag av offentligt beslutsfattande. Det snabbt stigande skattetrycketgör att en växande del av ekonomin socialiseras. Denna utveckling måsteförr eller senare brytas, men förstärks nu genom att staten koncentrerar sittägande av näringslivet ytterligare.Demokrati förutsätter den mångfald som finns i marknadsekonomin. Detär av stor vikt att ägandet av företagen är skilt från staten som sätter dereglerinom vilka företagen får verka. Det hindrar planekonomi, som ingenstans ivärlden kunnat förenas med demokrati. Förslaget att den sjätte fondstyrelsenskall få investera av rösterna i börsbolag och kunna ägaupp till i börsnoterade riskkapitalbolag är mot denna bakgrundmycket oroväckande. Tillsammans med fjärde och femte fondstyrelsensmöjligheter att vardera investera av rösterna i börsbolaginnebär detta att AP-fonden helt kan ta över makten i flera bolag. Därmeduppstår risk för en sammanblandningsekonomi som sätter avkastningskravetoch konkurrensen ur spel.Att förslaget om en sjätte är ett traditionellt fond-socialistiskt förslag i gammal löntagarfondsanda visar sig också genom attfondstyrelsen inte får ett entydigt mål för sitt ägande. Parallellt med kravetpåavkastning och riskspridning har illa preciserade politiska mål omsmåföretagsinvesteringar och miljöaspekter tillförts. Oklara och splittrademål för en verksamhet leder erfarenhetsmässigt till att målen inte uppfylls.De konkurrenssnedvridande effekter som alltid riskerar att uppkomma närdet allmänna blandar sig i ägandet av företag hotar dessutom att förstärkasnär staten, som inte betalar samma pris för ägarkapitalet som privata aktörer,kompletterar avkastningsmålet med politiska mål. Genom att AP-fondensplaceringar ges politiska mål snedvrids konkurrensen mellan företag sommer eller mindre anses uppfylla just dessa mål.Förhoppningen att omplaceringen på skall kommasmåföretagen till del saknar grund. Småföretagarna har hört tillfondsocialismens argaste kritiker. Personligt ägande är en grundläggandeförutsättning för småföretagarnas verksamhet. Från småföretagarsynpunktfinns ett hot sammanlänkat med fondsocialismen; småföretagens tillvaro blirosäker när de större företagen, till vilka de ofta fungerar som under-leverantörer, domineras av samma ägare.Erfarenheterna från löntagarfondsexperimentet talar vidare för attplaceringarna görs i större bolag. Dessutom är löftena om satsningar ismåföretag mycket allmänt hållna och till intet förpliktande.Pensionerna äventyrasSå sent som var regeringens främsta argument för atttillåta aktieköp för ytterligare avAP-fondsmedel att det skulle ge bättre riskspridning ochökad avkastning på pensionskapitalet. Det gjordes enjämförelse med de privata försäkringsbolagen, som har valtatt placera omkring en tredjedel av sina tillgångar i aktier.Men parallellen är falsk. Privata livförsäkringsbolag har överhuvud taget inte rätt att köpa aktier för att täcka sinaförsäkringstekniska skulder. Det får de göra endast för sinafria medel, d.v.s. de som ger upphov till s.k. återbäring.I ATP-systemet förekommer inget annat än vad som motsvararförsäkringstekniska skulder. ATP-pensionen blir inte större för attavkastningen på fondmedlen blir bättre. Den bestäms enligt intjänanderegelnav inkomstförhållandena under den yrkesverksamma tiden.Regeringen förefaller ha förbisett att AP-fonden kommer att reducerasavsevärt som en följd av den förestående pensionsreformen. Enligt denpensionsuppgörelse som flertalet riksdagspartier träffat skall AP-fondenssamlade kapital minska från dagens till en nivåsom prognosticerats till ca . Tillsammans med detillgångar som redan placerats i aktier av fjärde och femteAP-fondstyrelserna skulle omplaceringen av ytterligare 10 miljarder kronorav AP-fondens medel till en sjätte få till följd att andelenaktier i pensionssystemet blir mycket hög, när den planeradeneddragningen av fondstyrkan i ATP-systemet genomförs. Till skillnad motvad regeringen framhöll blir riskspridningen därmed dålig.Samtidigt innebär ett stort inslag av aktieplaceringar en betydande risk i enfond som reducerats så avsevärt i storlek att den börjar motsvara sinursprungliga funktion att utgöra en buffert - och därmed snabbt kunna tas ianspråk - i händelse av påfrestningar på pensionssystemet. Förslaget atttillföra en sjätte för aktieköp kansåledes äventyra pensionerna i stället för att trygga dem.Det förtjänar att påpekas att VD:n för första-tredje AP-fondstyrelsernavarnat för sämre framtida avkastning på AP-fondens medel dels därför attkapitalet minskar då stora generationer pensioneras, dels på grund av densjätte aktieplaceringar, där avkastningen förväntas bli lågpå grund av de restriktioner som är förknippade med förslaget. För att täckapensionssystemets kostnader har krävts att en viss del av AP-fondens avkastning på kapitalet tagits i anspråk.SlutsatsDet är en intressant iakttagelse att socialdemokraterna genomåren har valt att argumentera efter den ena eller den andra avovan angivna argumentationslinjer men sällan bådasamtidigt. Vidgad rätt för AP-fonden att köpa aktier geremellertid varken bättre riskkapitalförsörjning förnäringslivet eller ökad avkastning och större riskspridningför pensionskapitalet. Syftet med förslag av detta slag haralltid varit att ytterligare kollektivisera ägandet avföretagsamheten i Sverige.Förslaget om inrättande av en sjätte bör avslås i sinhelhet. I stället bör marknadsekonomin och riskkapitalförsörjningen stärkasgenom att ägandet av företag sprids bland enskilda människor. Sparandet iaktier bör stimuleras genom skattesänkningar och breda privatiseringar avstatliga företag. Särskilt angeläget är att avskaffa dubbelbeskattningen avriskkapital. För pensionssystemets del bör strävan vara att den kvarvarandeAP-fonden skall ges prägeln av en buffert med tillgångar som vid behov lättkan realiseras. Pensionssparandet bör i stället ges en individuell anknytningbl.a. genom de premiereserver som byggs upp inom ramen för detreformerade ATP-systemet samt via avtalsförsäkringar och privatapensionsförsäkringar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag att inrätta en sjättefondstyrelse i enlighet med vad som anförts i motionen.