mot · GK02A711 · 1996-10-07 00:00:00 — I takt med att produktionen kunde bedrivas allt effektivareförkortades arbetstiderna under en stor del av 1900-talet.Sedan början av 1970-talet har dock den lagstadgadeveckoarbetstiden varit oförändrad i medanarbetstiderna minskat i många andra länder i . Förnärvarande förs en intensiv debatt om nyttan eller skadan avkortare och/eller mer flexibla arbetstider. Frågan har ocksåutretts i en parlamentarisk utredning, Arbetstidskommittén.Miljöpartiet anser att många skäl talar för både kortare och mer flexiblaarbetstider. Kortare arbetstider är bl.a. en fråga om ökad livskvalité sommedger mer tid för barn och familj. I många slitsamma yrken kan också enkortare arbetstid bidra till färre arbetsskador och en förbättrad hälsa. Det harvisats vid försöksverksamheter inom bland annat ochsjukvården under senare år.I dagens läge på arbetsmarknaden skulle också, enligt vår mening, enarbetstidsförkortning aktivt kunna bidra till en sänkning av arbetslösheten.De senaste årens utveckling visar att traditionella medel som ökadekonomisk tillväxt inte längre förmår att komma till rätta med arbetslösheten.Framtidens arbetsliv kommer att se ut på ett helt annat sätt än vi hittillsvaritvana vid.Miljöpartiets långsiktiga mål är en förkortning av arbetstiden till 30timmar . Som ett första steg presenterar vi nedan förslag tillförkortade och mer flexibla arbetstider motsvarande per vecka.Förkortningen bör beslutas och genomföras under denärmaste åren fram till sekelskiftet.Ekonomiska förutsättningarUtgångspunkten för en arbetstidsförkortning till 35 timmarper vecka i en första etapp bör vara att den i huvudsak skakunna ske utan att den totala produktionen minskar. Detta ärmöjligt om de arbetstimmar som faller bort till en delkompenseras av en förbättrad produktivitet och i övrigtersätts av personer som är arbetslösa eller arbetar kortdeltid. Man kan även räkna med att personer som stårhelt utanför arbetskraften kommer att vilja söka och ocksålättare kan få arbete vid en arbetstidsförkortning.Vi belyser förutsättningarna för en sådan arbetstidsförkortning med någrakalkylexempel och resonerar kring problem och möjligheter att uppnå detuppställda målet.UtgångslägeDagens arbetstiderI tabell 1 visas veckoarbetstiderna för sysselsatta enligtarbetskraftsundersökningen () . Siffrornaavser avtalad veckoarbetstid, alltså exklusive eventuellövertid och bortsett från tillfällig frånvaro. Med hjälp avdessa uppgifter har också antalet arbetade timmar iolika arbetstidsintervall beräknats.Tabell 1 Avtalad veckoarbetstid februari 1996Arbetstid,tim/veckaSysselsattaArbetade timmarIntervallMittAntalMiljoner/år1-4241 60045-8648 400129-151269 4003516-191743 5003120-2422232 90021625-2927148 80017030-3432363 700491353561 20090363666 000100373759 000923838159 100255393979 90013140401 917 2003 23641-4442165 60029445-48459 200930Summa3 915 5006 088Medelarbetstid, tim/år1 555Medelarbetstid, tim/vecka36,8Knappt hälften av de förvärvsarbetande har en arbetstidpå exakt /vecka. arbetar 35timmar/vecka eller mindre medan arbetar 36-39timmar/vecka. Något anmärkningsvärt kan det verka att såmånga som har en avtalad arbetstid på mer än 40timmar/vecka. Enligt uppgift består den gruppen bland annatav personer som har flera arbeten. Det kan också ingåegenföretagare och personer i företagsledande ställning medoreglerad arbetstid.Totalt utförs i landet ca 6,1 miljarder arbetstimmar, vilket ger igenomsnitt per sysselsatt och år eller knappt 37 timmarper vecka.Bortfall av arbetade timmarVi har räknat med att de som arbetar från 36 till 40timmar/vecka sänker sin arbetstid /vecka vid enarbetstidsförkortning. Vidare har vi antagit att de som arbetarmer än /vecka sänker sin arbetstid med 4-5timmar/vecka. Med de förändringarna minskar antaletarbetade timmar till drygt 5,5 miljarder. Denårliga medelarbetstiden sjunker och dengenomsnittliga veckoarbetstiden till 33,5 timmar.Totalt "försvinner" ungefär 550 miljoner eller av antaletarbetstimmar vid en arbetstidsförkortning till . Om inteden totala produktionen skall minska måste kompenseras genomökad produktivitet och fler i arbete.I vårt förslag till en arbetstidsförkortning till ingårockså en skärpning av övertidsreglerna som bör leda till en ytterligareminskning av antalet arbetade timmar. Å andra sidan bör möjligheten finnasatt avtalsvägen senarelägga arbetstidsförkortningen för viss personal för attundvika flaskhalsar. Vi antar här att dessa effekter ungefär tar ut varandra.ProduktivitetsförbättringDet finns många faktorer som påverkar produktiviteten viden arbetstidsförkortning. Teoretiska beräkningar ochempiriska studier av genomförda arbetstidsförkortningar iSverige och utomlands visar på stora variationer alltifrån attproduktiviteten inte förbättras alls till förbättringarmotsvarandepå av arbetstidsförkortningeneller mer.I det följande diskuterar vi mer ingående de viktigaste faktorerna sompåverkar produktiviteten.Fasta personalkostnaderMed personalkostnader som är fasta oberoende av arbetstidkan avses dels den allmänna administration och depersonalförmåner som följer med varje anställd, delsallmänna ställtider för personalmöten, tid att göra i ordningarbetsplatsen för dagen, etc. Om arbetstiden minskar, såminskar den direkt produktiva arbetstiden i förhållande tilldessa kostnader. Därmed kan också produktiviteten minska.Om t ex de fasta personalkostnaderna är av detotala skulle en arbetstidsförkortning med i genomsnitt 9 pro-cent rent beräkningsmässigt betyda enproduktivitetsminskning på knappt 1 procent.Även om produktiviteten minskar på arbetsplatserna av detta skäl behöverdet inte betyda att den totala, samhällsekonomiska, produktiviteten minskarunder förutsättning att den minskade arbetstiden ersätts med tidigarearbetslösa. Samhället har, även vid sidan av arbetslöshetsersättningen, storafasta kostnader för varje arbetslös i form av kostnader för arbetsförmedling,rehabilitering, utbildning m.m. Per person är sannolikt dessa fasta kostnaderbetydligt högre än arbetsgivarnas fasta kostnader för personer i arbete. Viden framgångsrik arbetsdelning bör de inbesparade fasta kostnaderna förarbetslösa komma företag och hushåll tillgodo i form av lägre skatt. Dettadiskuteras vidare nedan.Trötthet och förslitningI många yrken kan gälla att man inte är lika effektiv vidslutet av dagen som i början och att det också påverkarproduktionsresultatet. En kortare arbetstid kan då leda tillökad produktivitet redan på kort sikt. I ett långsiktigtperspektiv kan den också leda till minskad förslitning ochminskade sjukskrivningar, lägre personalomsättning ochbättre trivsel hos personalen. Att detta lett till förbättradproduktivitet har visats bland annat i de försök med förkortadarbetstid som gjorts vid i och vidSödertälje och sjukhus.Drifttider och öppethållandeEn viktig fråga som påverkar produktiviteten är hur enverksamhets drifttid eller öppethållande påverkas av enarbetstidsförkortning. Det här är särskilt viktigt ikapitalintensiva verksamheter, där det gäller att utnyttja detdyra kapitalet så mycket som möjligt. Här kankonsekvenserna av en arbetstidsförkortning gå åt olika håll.I vissa verksamheter kan det vara svårt att hitta bra alternativ till enförkortad drifttid eller öppethållande när arbetstiden förkortas. Till exempelpå ett traditionellt kontor om allas arbetstid minskar med omdagen, vilket ersätts med två nyanställda med samma arbetstider. Det kan dåleda till att det behövs mer lokaler, datorer, etc, vilket försämrar produk-tiviteten. I de flesta fall torde det dock vara möjligt att bibehålla nuvarandedrifttider genom en mer flexibel organisation.En arbetstidsförkortning kan också öka möjligheterna att i stället förlängadrifttiden genom att införa ytterligare ett skift eller låta personalen arbetameromlott. Troligen blir sådana lösningar mest aktuella och lönsamma vid enkraftigare arbetstidsförkortning i ett sammanhang än vid små förkortningarpå om dagen.FlexibilitetOvannämnda punkter visar på vikten av flexibilitet när detgäller hur en arbetstidsförkortning genomförs. Iverksamheter där man har stora dagliga ställtider kan det t exvara bäst att arbetstidsförkortningen får formen avfyradagarsvecka. Där ställtiderna spelar mindre roll kankortare arbetsdag vara bättre för att minska trötthet.Produktiviteten kan också förbättras om det är möjligt för arbetsgivaren attta ut arbetstiden mer flexibelt. Det kan gälla alltifrån att kunna varieraarbetstidsuttaget kortsiktigt vid tillfälliga arbetstoppar till säsongs- ochkonjunkturanpassad arbetstid. Möjligheten till ett sådant flexibelt uttag kanibland strida mot arbetstagarnas intresse att ha en jämn, planerad ochförutsebar arbetstid. Det kan visserligen vara attraktivt att arbeta mindre medoförändrad lön vid lågsäsong eller lågkonjunktur. Men om detta skall tasigenom med arbete kanske vid högsäsong ellerhögkonjuktur kan en sådan flexibilitet bli betydligt mindre attraktiv.En allmänt förkortad arbetstid kan avsevärt förbättra möjligheterna för enutökad flexibilitet. En sådan skulle kunna vara ett led i en kompromissmellan arbetsgivare och arbetstagare. Arbetstagaren får en väsentligtförkortad medelarbetstid. En del av denna bekostas genom en förbättradproduktivitet till följd av att arbetstagaren ställer upp på en viss ökadflexibilitet i arbetstidsuttaget. En sådan kan t.ex. utformas som enarbetstidsbank där arbetstiden kan variera mellan t ex 32 och iveckan utan att någon extra ersättning för övertid behöver utgå. Detmaximala saldot, positivt eller negativt, i en sådan bank kan maximeras tillett visst belopp, t ex 100 timmar.Slutsatser - antagandenDet är omöjligt att i detalj förutsäga hur produktiviteten iolika verksamheter kommer att utvecklas i den av ossföreslagna arbetstidsförkortningen /vecka. Motbakgrund av ovanstående genomgång och tidigareerfarenheter anser vi det rimligt att räkna med en ickeoväsentlig ökning av produktiviteten. Som ett räkneexempelhar vi i vår kalkyl räknat med att produktivitetsökningen igenomsnitt motsvarar av arbetstidsförkortningen.Det betyder att av det minskade antalet arbetade timmar, ca9,, kompenseras till av enökad produktivitet. Om den totala produktionen inte skallminska måste mellanskillnaden, ,ersättas med ett nytillskott av arbetade timmar.Ersättning av arbetskraftEtt nytillskott av arbetade timmar kan i princip komma fråntre olika källor, nämligen arbetslösa, personer som stårutanför arbetskraften samt deltidsarbetande som ökar sinarbetstid.Många som arbetar deltid (enligt en undersökning) vill öka sinarbetstid, främst av ekonomiska skäl. De kan inte göra det då det saknasjobb. Vid en allmän förkortning av arbetstiden för dem som jobbar mer än 35timmar ökar chanserna för deltidsarbetande som jobbar mindre attöka sin arbetstid upp till . Om av dem somarbetar ökar sin arbetstid med i genomsnitt 3timmar , skulle det betyda att antalet arbetade timmar ökar medungefär 0,2 procent.Till och med stod av befolkningen från 16 till64 år "till arbetsmarknadens förfogande". Det vill säga de antingenförvärvsarbetade eller sökte aktivt arbete. Den procentandelen har sjunkittill . En del av minskningen beror på att fler studerar och attantalet förtidspensionerade ökat. Det är också fler som inte bryr sig om attsöka arbete därför att det inte finns några arbeten att få. Det är inte orimligtatt räkna med att fler kommer att söka arbete aktivt om tillgången ökar pågrund av en arbetstidsförkortning. Vi kalkylerar med en ökning på knappt enprocentenhet.Med dessa förutsättningar skulle det behövas att ungefär 5,5 procenten-heter av de arbetslösa kommer i arbete för att "fylla upp luckorna" efter enarbetstidsförkortning enligt kalkylen i tabell 2.Tabell 2 Kalkylexempel arbetstidsförkortningProcent av ar-betade timmarMinskning på grund av arbetstidsförkortning-9,2Därav täcks genom:- Produktivitetsförbättring 30 procent2,7- Ökad arbetstid deltidsarbetande0,2- Fler aktivt arbetssökande0,8- Arbetslösa får arbete5,5Summa9,2Arbetslösa - utbytbarhetFör att uppnå en balanserad arbetstidsförkortning utan atttotalproduktionen minskar skulle enligt räkneexemplet itabell 2 ungefär 5,56,35,av antalet arbetstimmarersättas av registrerade arbetslösa som får arbete. Detskulle ge jobb till av de nära 13procent av arbetskraften som är arbetslösa eller hararbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detta under förutsättningatt de arbetslösa som får arbete i genomsnitt är likaproduktiva som de som redan har arbete.I diskussionen om sysselsättningseffekterna av en arbetstidsförkortningspelar frågan om arbetskraftens utbytbarhet en stor roll. De tillgängligaarbetslösa har inte alltid samma utbildning, kompetens, skicklighet ocherfarenhet som de arbetande vars arbetsinsatser minskar. De bor inte alltidheller på samma ställe. En större del av personer med lägre utbildningsnivåär arbetslösa: (storleksordningen av dem med utbildning upp tillgymnasienivå mot av dem med högskoleutbildning). Arbetslös-heten är också högre bland ungdomar med liten yrkeserfarenhet och blandäldre som inte fått möjlighet till fortbildning, liksom bland invandrare,människor med sjukdomsproblem och sociala problem, etc. De som har denbästa kompetensen har i allmänhet lättare tagit sig tillbaka till arbete ochinteblivit kvar i arbetslöshet.Mot de här invändningarna kan ställas att den totala arbetslösheten ärför svenska förhållanden extremt hög, , medan den låg i storleksordningen inklusive arbetsmarknads-politiska åtgärder. Det gör att det är rimligt att anta att det bland dearbetslösaändå finns ett stort antal individer med väl så god kompetens som de somredan är i arbete. Även geografiskt är arbetslösheten väl spridd. Den öppnaarbetslösheten, som var i hela riket, understeginte i något län. Även i de flesta yrkesgrupper, med vissaundantag, finns betydande "reserver" av arbetslösa.Vi anser det mot den här bakgrunden inte orimligt att räkna med attomkring av de arbetslösa, av nära 13, medrelativt kort varsel skulle kunna på ett bra sätt fylla upp de luckor som skulleuppstår videfter en arbetstidsförkortning.Flaskhalsar - kompetensutvecklingTrots det stora antalet arbetslösa måste man räkna med attdet vid en så kraftig arbetstidsförkortning som vi föreslåruppstår flaskhalsproblem av olika slag. Här kan den i avregeringen"tillväxtpropositionen" (prop.1995/96:25)"Persson-planen" föreslagnautbildningssatsningen fylla en stor roll. Att öka antalet ut-bildningsplatser med nära 100.000 kommer att kännasmycket mer meningsfullt, både för den enskilde individenoch samhället, om det finns ett sug efter arbetskraft och enreell chans att utbildningen verkligen leder till jobb. Denchansen ökar betydligt med en arbetstidsförkortning.För vissa s k nyckelpersoner kan det vara svårare att på kort sikt ersätta enarbetstidsminskning. I debatten har t ex pekats på grupper som civil-ingenjörer, vissa företagsledare och yrkesarbetare. Med ett flexibelt genom-förande av en arbetstidsförkortning bör det vara möjligt att avtalsvägen fören tid undanta sådana grupper i avvaktan på mer långsiktiga utbildnings-satsningar som ökar utbudet.Ekonomiskt balanserad förkortningI det här avsnittet diskuterar vi närmare de ekonomiskakonsekvenserna av en arbetstidsförkortning förföretag, anställda och samhälle.Löneutveckling/kompensationLönekompensationen är en central fråga som alltid diskuterasi samband med planer på förkortad arbetstid. Tvåytterlighetslinjer kanbrukar kunna urskiljas. Den ena är attlöntagarna skall ha full lönekompensation för förkortningen.Det betyder att timlönen höjs lika mycket som arbetstidensänks så att månadslönen blir oförändrad. För detta brukaranföras två argument, dels att den enskilde löntagaren inteskall förlora ekonomiskt, dels att den totala efterfrågan iekonomin inte skall sjunka, vilket skulle leda till lägreproduktion och skatteinkomster. Invändningen mot en så storlönekompensation är att den leder till ökade kostnader förföretagen, vilket försämrar deras konkurrenskraft ochdärigenom också kan leda till en produktionsminskning. Föratt undvika detta bör, enligt den andra ytterlighetslinjen,timlönen hållas oförändrad vid en arbetstidsförkortning,vilket leder till en sänkt månadslön för de anställda.Vi anser att det är rimligt att timlönen vid en arbetstidsförkortning börkunna öka i samma takt som produktiviteten förbättras till följd avförkortningen. Då ökar inte företagens kostnader och deras konkurrenskraftförsämras inte. I vårt kalkylexempel ökar produktiviteten i genomsnitt av arbetstidsförkortningen. Om den totalt arbetade tiden sänksmed ger detta ett utrymme för ökade timlöner på ungefär 2,7procent. Löneökningens storlek bestäms i centrala och lokala förhandlingaroch kan varieras efter förutsättningarna för en ökad produktivitet på de olikaarbetsplatserna. Detta ger också ett incitament för löntagarna att medverkatill flexibla lösningar som förbättrar produktiviteten.Konsekvenser för offentliga finanserEn arbetstidsförkortning enligt vårt kalkylexempel påverkarden offentliga sektorns finanser på två sätt. Å ena sidansjunker skatteunderlaget och därmed den offentliga sektornsskatteinkomster, å andra sidan minskar utgifterna förarbetslöshetsersättning och arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Minskningen av antalet arbetade timmar för de arbetande sänkerskatteunderlaget vid en arbetstidsförkortning. Lönesumman, dvs de förvärvs-arbetandes löner, förblir i princip oförändrade eftersom minskningen i antaletarbetade timmar vid arbetstidsförkortningen kompenseras av högre timlöneroch av att tidigare arbetslösa får arbete. Däremot försvinner ca 30 miljarder ibeskattningsbara arbetslöshetsersättningar som de arbetslösa tidigare uppbar.Det leder till en minskning av inkomsterna från och statlig skattmed ca 11 miljarder kronor.Om av de arbetslösa, motsvarande ca 230.000personer, får arbete tack vare arbetstidsförkortningen, minskar å andra sidanstatens utgifter för arbetslöshetsersättning med ca ochadministrations- och kringkostnader med cakanske 2 miljarder, dvs totalt ca32 miljarder kronor. Netto förstärks härigenom de offentliga finanserna meddrygt 20 miljarder kronor.SkattesänkningFör att inte inkomstbortfallet för enskilda löntagare skall bliför stort och för att undvika att den totala efterfrågan minskarbör nettoförstärkningen av de offentliga finanserna användastill att sänka skatterna för löntagarna. Ett lämpligt sätt attgöra detta är att sänka de allmänna egenavgifterna med ca2,. Egenavgifter uttas med 4,95 procentoch skall enligt aviserade planer höjas till år1998. Det är således en stor del av egenavgifterna som skullekunna tas bort vid en arbetsdelning. Att sänka just deavdragsgilla egenavgifterna är fördelningspolitisktfördelaktigt eftersom de drabbar de lägre avlönadeproportionsvis mer än högre avlönade betalar en högreprocentuell inkomstskatt och därförsom har större nytta avavdragsrätten och dessutom inte behöver betala egenavgifteröver taket på 7,5 basbelopp.Utöver sänkningen av egenavgifterna bör också grundavdraget höjas,främst för gruppen lågavlönade heltidsarbetande. Det kan göras genom enomläggning av grundavdraget enligt förslag i en skattemotiontill . Höjningen av grundavdraget och de sänkta egenavgifternainnebär sammanlagt ett inkomstbortfall för stat och kommun med 20miljarder kronor , vilket motsvarar den beräknade förstärkningen för deoffentliga finanserna av arbetstidsförkortningen enligt föregående stycke.Konsekvenser för individerI genomsnitt medför vårt förslag till arbetstidsförkortningattblir månadsinkomsterna efter egenavgifter bliroförändrade för alla arbetande. Vi har då räknat in, tidigarearbetslösa och personer utanför arbetskraften som berörs avarbetsdelningen. För enskilda individer blir dockkonsekvenserna olika beroende på om man förearbetsdelningen var arbetslös, arbetade deltid eller fulltid.Detta illustreras i tabell 3.Tabell 3 Konsekvenser för individer av en arbetstidsförkortning till 35tim/vUngefärlig förändring av månadsinkomst i procent (exkl. normalt årligtlöneökningsutrymme) till följd av:Person som förearbetsdelningenArbetadetimmarHöjdtimlönSänktskattLön ist. f.ersättn.Ungef.%-förändr.Arbetade full tid, 40tim/vecka: Lön /mån-12,5+2,7+5,4-4 Lön /mån-12,5+2,7+3,6-6 Lön /mån-12,5+2,7+1,7-8Arbetade < /vecka+2,7+3,5+6Arbetade /vecka ochökar till /vecka+12,0+2,7+3,5+18Var arbetslös+2,7+3,5+33+40En arbetstidsförkortning enligt vårt kalkylexempel leder tillatt de som arbetade deltid eller var arbetslösa fårökade inkomster. Detta "betalas" av dem som före arbets-delningen arbetade full tid. De får en sänkning avmånadsinkomsterna efter skatt med mellan 4 och 8 procent.Minst blir sänkningen för lågavlönade heltidsarbetande.Kalkylen bygger på att både hel- och deltidsarbetande får delav den höjda timlönen som motsvararproduktivitetsförbättringen. Kanske kommer man vid defackliga förhandlingarna att tycka att det är mer rättvist atttimlöneökningen bara läggs ut på dem som går ner iarbetstid. Den skulle då bli något större, igenomsnitt i exemplet.Sänkningen av månadsinkomsten på mellan för demsom arbetar full tid skall ses i ljuset av att arbetstiden samtidigtminskarmed . De flesta människor kommer sannolikt att anse att detta ären "bra affär" både för dem själva och i ljuset av att de därmed samtidigthjälper arbetslösa att få jobb. Förutom den ökade livskvalitet en sänktarbetstid ger kan den kortare arbetstiden för många troligen också leda tillekonomiska besparingar som helt eller delvis kompenserar lönesänkningen.Det gäller sådant som mindre behov att köpa färdiglagad mat, mer tid attsjälv göra reparationer på huset, möjlighet att göra arbetsinsatser på dagisoch därmed få lägre avgifter, etc.Om arbetstidsförkortningen genomförs av t.ex. tre årkan en stor del av inkomstminskningen för åtminstone lågavlönadeheltidsarbetande kompenseras av "ordinarie" reallöneökningar under dennatid.GenomförandeI föregående avsnitt har vi på ett mer teoretiskt plan med ettkalkylexempel skisserat de ekonomiska förutsättningarna fören arbetstidsförkortning till medbibehållen produktionsnivå. I det här avsnittet diskuterar vihur en sådan arbetstidsförkortning skulle kunna genomföras ipraktiken.Vi anser att en arbetstidsförkortning och arbetsdelning av den härstorleksordningen bör genomföras med en kombination av lagstiftning,fackliga avtal och ett "kontrakt" mellan inblandade parter.Ändringen av arbetstidslagen, där normal arbetstid i en första etapp sättstilldefinieras som , syftar till att ge en allmän ram ochmålinriktning för förändringsarbetet. Med arbetstidslagen i botten kan sedanparterna på arbetsmarknaden förhandla om det praktiska genomförandet. Viföreslår att arbetstidslagen liksom skall vara dispositiv när det gällerveckoarbetstiden, dvs det skall vara möjligt för parterna att genomkollektivtal göra olika slags avvikelser från lagen. Sådana avvikelser kangälla takten i genomförandet, undantag för vissa grupper, särskilda regler förpersoner med skift- och nattarbete, m.m. Eftersom förhållandena varierar såstarkt mellan olika verksamheter är det viktigt att det finns en storflexibiliteti genomförandet.En grundläggande förutsättning för att en arbetstidsförkortning skallkomma till stånd är givetvis att det finns en stark folklig opinion för detta.Ensådan opinion gör att det kan skapas politisk majoritet i för en lag-ändring och ett starkt tryck i avtalsförhandlingarna för att genomföralagstiftningen. Samtliga inblandade parter - regering, arbetsgivare ocharbetstagare - bör så fort som möjligt träffas i någon form av "Saltsjöbads-överläggningar" för att sluta ett "kontrakt" där strategin för arbetet dras uppoch de insatser som förväntas av de olika parterna specificeras.Ändringar i arbetstidslagenVi föreslår att en ny arbetstidslag med en kortarenormalarbetstid skall beslutas och träda i kraft underinnevarande mandatperiod. De flesta avtal påarbetsmarknaden går ut under loppet av .