mot · GJ02So19 · 1996-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:176 Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården Det samlade ledningsansvaret för sjukvården infördes den 1juli 1991. Detta innebar att det vid enheter för diagnostik,vård eller behandling skall, om det behövs förpatientsäkerheten, finnas en särskild läkare medspecialistkompetens, chefsöverläkare, som svarar för densamlade ledningen av verksamheten. Regeringen föreslår nuatt denna bestämmelse upphävs och att istället enverksamhetschef skall leda verksamheten. Syftet är att göradet möjligt för andra yrkeskategorier än specialistkompetentaläkare att vara chefer inom sjukvården. Verksamhetschefenbehöver inte tillhöra hälso- och sjukvårdspersonalen utan kant.ex. ha ekonomisk bakgrund.Det är ett riktigt resonemang att den för tjänsten mest lämpade inneharuppdraget. Då måste, förutom en självklar personlig lämplighet, noga prövasvad som gagnar patientsäkerheten samt möjligheterna att driva en godsjukvård på ett kostnadseffektivt sätt vilket tydligt uttrycks i den föreslagna28 § i hälso- och sjukvårdslagen.Inom näringslivet ser man en allt tydligare tendens att övergå till enprofessionell ledningsstruktur, istället för den tidigare byråkratiska. Det bliralltmer uppenbart att det är en fördel att ledarna besitter gedigna kunskaperom den verksamhet som organisationen bedriver. Det är knappast omtvistatatt det är en fördel att skolor leds av en person med lärarkompetens, bibliotekav bibliotekarie och en domstol av en jurist.Inom en servicesektor som sjukvården är det naturligt att sätta patientensintressen högst. Detta innebär att kvaliteten i vården prioriteras och attledningens kompetens på detta område är det primära.Det är därför, enligt vår mening, viktigt att den som är chef för en medi-cinskt behandlingsinriktad verksamhet har en stark professionell ställning föratt, när så är påkallat, i vårdens och patientsäkerhetens intresse kunna gåemot politiker och påtala medicinska konsekvenser av beslut utifrån kompe-tens i sak. En chef som inte är en specialistkompetent läkare får en väsentligtsvagare ställning i förhållande till politikerna och det gynnar inte patientenssäkerhet inom den i offentlig regi bedrivna vården. Förvisso kan en chef utanmedicinsk kompetens värdera ekonomi och personalpolitik, men vi ser en högmedicinsk kompetens som den främsta garanten för patientsäkerheten.Den lösning som föreslås för att säkerställa medicinsk kompetens genomatt verksamhetschefen delegerar ledningsuppgifter leder till märkliga effekter.Verksamhetschefen skall bedöma att den person han ger delegation ärkompetent men en verksamhetschef som inte själv är medicinskt kompetentkan inte göra den bedömningen och ännu mindre bedöma om personen i frågafullgör sina uppgifter korrekt. Verksamhetschefen kan alltså inte bedöma närhan/hon måste ta tillbaka en delegation.Det lagförslag som regeringen har lagt fram innebär att hälso- ochsjukvårdens ledningsorganisation inte längre omges av speciella krav. Dentydliga ledningsfunktionen, som både sjukvårdshuvudmännen och Social-styrelsen funnit värdefull för hälso- och sjukvårdens utveckling, riskerar attgå förlorad genom regeringens förslag. Detta gagnar inte på något sättpatientsäkerheten eller kvalitet i vården.Inom sjukvården är kostnadseffektiviteten nästan helt styrd av demedicinska besluten, ingen annan faktor har så avgörande inflytande på kost-naderna. För att fungera kostnadseffektivt måste chefen kunna pröva demedicinska besluten. Vad vårdenheten har för utrustning och hur personalendisponeras är i grunden en följd av medicinska överväganden och beslutenmåste fattas av en medicinskt kompetent person.Om den medicinska kompetensen försvagas på chefsnivå riskerarpatientens vårdbehov att skjutas i bakgrunden till förmån för ett förstärktpolitiskt inflytande över den medicinska vården och en starkare politiskstyrning från landstingens sida. En medicinsk chef har alltid sin främstalojalitet mot patienten som en följd av en mycket tydligt uttryckt yrkesetik,medan en icke medicinsk chef sannolikt har större lojalitet mot den sommeddelar verksamheten, d.v.s. i stort sett alltid landstingen, än mot denenskilde patienten. Detta kan knappast gagna en god vård och en högpatientsäkerhet.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att en verksamhetschef inom hälso- ochsjukvården skall ha medicinsk kompetens i enlighet med vad somanförts i motionen.