mot · GK02Bo14 · 1996-10-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:38 Överlåtelser av allmännyttiga bostadsföretag eller deras bostäder SammanfattningRegeringens förslag syftar till att slå vakt om densocialistiska dogmen att bostäder skall ägas kollektivt.Kommuner som väljer att privatisera eller sälja sinabostadsföretag, helt eller delvis, skall enligtSocialdemokraterna straffas genom indraget räntestöd förhela det kommunala fastighetsbeståndet. Resultatet blir attkommunerna förhindras att prioritera den kommunalakärnverksamhet som borde vara en mer angelägen uppgift änatt stötta upp mer eller mindre havererade kommunalabostadsbolag. Förslaget är därmed ytterligare ett bevis på attregeringen sätter sin ideologi före medborgarnas bästa. Vianser att propositionen skall avslås.PropositionenRegeringen föreslår att räntestöd ej längre skall ges tillfastigheter i de kommunala bostadsbolag där man säljer merän av det fastighetsbestånd som innehades den 11oktober 1996 eller om kommunen säljer en så stor andel avföretaget att kommunens ägarandel ej längre motsvararröstmajoriteten. Bestämmelserna skall gälla retroaktivt frånden till . Det endamotiv till förslaget som framkommit är bostadsministernsuttalade löfte att "vidta kraftåtgärder" mot kommuner somsäljer ut sina bostadsföretag. Propositionen är en renpanikåtgärd av en regering som klamrar sig fast vid delösningar som lett till dagens problem. Inget utredningsarbeteeller analys har föregått regeringens förslag som följaktligenej heller kunnat remissbehandlas. Detta borde ha varit ensjälvklarhet då förslaget kan anses vara utformat så att detkommer i konflikt med principen om det kommunalasjälvstyret. Vidare kommer förslagets retroaktiva karaktär attfå betydande negativa ekonomiska konsekvenser för mångakommuner.Förslaget har stora likheter med den s.k. lex som infördes isyfte att stoppa privatiseringar av kommunalt ägda fastigheter. Även då ladesett förslag, i all hast och med retroaktiv verkan, om att kommunala bolagsom sålde fastigheter skulle straffas genom att mista rätten till räntestöd.Vidare bör påpekas att regeringen i propositionen använder sig avbegreppet "allmännyttiga bostadsföretag", trots att detta begrepp ärutmönstrat ur all lagstiftning som har med kommunalt bostadsägande,bostadslån och räntesubventioner att göra.Lika villkor och ökadvalfrihetRegeringens förslag innebär att kommunala bostadsbolagdiskrimineras och inte tillåts verka på samma vilkor somprivata bostadsföretag. Genom införande av en regel sominnebär att räntestödet dras in om bolaget säljer en viss andelav sina fastigheter hamnar dessa företag och derashyresgäster i en sämre position än privata bostadsföretag ochderas hyresgäster. Det kommunala bostadsbolaget ges intesamma möjligheter att omstrukturera sitt bostadsbestånd, tillexempel i syfte att frigöra kapital för upprustning avkvarvarande bestånd. Förslaget innebär därmed enbegränsning av konsumenternas möjlighet att erhålla delägenheter som efterfrågas.Regeringen diskriminerar genom sitt förslag de kommunala bostads-bolagen som inte i likhet med privata ges möjlighet att försälja fastigheterutan att förlora räntebidragen. drabbas hyresgästerna i de kommun-ägda bostadsbolagen.Bostadspolitiken har styrts i riktning mot hyresboende iflerbostadshus. I har vi jämfört med alla andra västländer den störstaandelen boende i hyreslägenheter. Därmed har valfriheten för de boendeblivit begränsad. Hos många hushåll finns en önskan om att äga sin egenbostad. Med regeringens förslag begränsas möjligheten att omvandlahyresfastigheter i kommunala bostadsföretag till bostadsrättsföreningar ochdärmed inskränks valfriheten ytterligare.Kommunerna ska koncentrera sig på de uppgifter i det lokala samhälletsom bör lösas gemensamt. Ägande och uthyrning av bostäder är inte ensådan fråga. Marknaden för hyreslägenheter fungerar till och med bättre medflera mindre privata hyresvärdar än om det finns ett stort, ofta dominerande,kommunalt bostadsbolag. Syftet att medborgarna skall kunna erhålla debostäder som de efterfrågar uppnås inte genom att tillhandahållahyreslägenheter i ett eget fastighetsbestånd utan genom en politik som skaparförutsättningar för människor att kunna leva på sin lön.Det kommunala självstyretmåste respekterasDet är anmärkningsvärt att regeringen visar så liten respektför den lokala demokratin. Förslagets syfte är att styrakommunernas handlande. Även om förslaget inteuttryckligen kan sägas strida mot lagstiftningen, är detuppenbart att det leder till ett faktiskt intrång i detkommunala självstyret.I ett framlagt utredningsförslag (SOU 1996:129) förespråkas engrundlagsändring med innebörden att regeringen vid all normgivning rörandekommuner och landsting skall tillmäta principen om kommunalt självstyresärskild betydelse. Den föreliggande propositionen är ett exempel på attregeringen inte gjort några sådana avvägningar.Motiven för försäljningar av fastigheter har varierat. har beslutfattats utifrån principiella ställningstaganden om att fastighetsinnehav ochfastighetsförvaltning inte är en angelägenhet. harförsäljningarna motiverats utifrån ekonomiska överväganden. Oavsett vilketär besluten fattade i demokratisk ordning med sin grund i den lokalafolkviljan. Vill man visa respekt för den kommunala demokratin kan maninte indirekt styra kommunernas agerande i enskilda frågor genom ändradreglering.Kommunerna måste gesmöjlighet att hålla ordningpå sin ekonomiRegeringen redovisar i sin ekonomiska propositionprognoser för den kommunala sektorns ekonomiskautveckling. Många primärkommuner har en negativsoliditet. Underskotten beräknas ligga på ca10-12 miljarder kronor. Dessa underskott måste arbetas bortså att det lagstadgade kravet på ekonomisk balans uppnås.Kommunerna står således inför omfattande krav på attförbättra sina ekonomier. För inte mindre än 130 kommunerutgör dessutom de kommunala bostadsbolagen en tungekonomisk börda. 1995 tvingades kommunerna betala 3,2miljarder kronor för att lösa borgensåtaganden för sinabostadsföretag och för att undvika konkurser. Cirka 50kommunala bostadsbolag bedöms ha behov av kontinuerligaekonomiska tillskott. Sammantaget behöver de kommunalabostadsbolagen tillföras för att derasekonomi skall vara i balans.Regeringens förslag innebär att kommunerna inte ges möjlighet att tillprofessionella fastighetsförvaltare frånhända sig denna ekonomiskabelastning. Resultatet kan i stället bli som i , där kommunen ficklösa ett borgensåtagande på och finansierade dettagenom att bl a säga upp 70 anställda, eller som i där kommunentvingades lösa in ett borgensåtagande på , varav staten fickskjuta till en miljard.I många fall har kommunerna budgeterat med att genomföra försäljningarav kommunalt ägda fastigheter även under innevarande och . I de falldessa privatiseringar inte genomförts före uppstår nu storasvårigheter som kan ta sig uttryck i en än mer försämrad ekonomi och ännustörre budgetunderskott. Om dessa kommuner skall kunna uppfylla kravet påen sund ekonomi tvingas de spara inom äldreomsorg, skola och annankärnverksamhet, vilket måste anses vara en märklig prioritering frånregeringens sida. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i enlighet med vad som anförts imotionen.