bet · GJ01UU13 · 1996-03-07 00:00:00 — en internationell skatt påvalutatransaktioner, anserfinansutskottet vara en mindre lämpligväg att gå (jfr bet. 1994/95:FiU20).Utan att i detta sammanhang närmare gåin på de i motionen konkretaåtgärdsförslagen konstaterarfinansutskottet att om sådana förslagöver huvud taget skall kunna beaktaskrävs ett väl fungerande och ingåendesamarbete mellan olika länder. Ettsådant samarbete byggs för närvarandeupp inom EU.Med det som anförts av fackutskottenbetraktar utrikesutskottet motion1995/96:U22 (v) yrkandena 17, 18 samt 19(i berörd del) som besvarade.Arbetsmarknadsutskottet delarFolkpartiets uppfattning (motion1995/96:U19) att en aktiv arbetsmarknadspolitiki sig inte förslår att lösa vare sigEuropas eller Sverigessysselsättningsproblem. Utskottetuppfattar för sin del inte hellerförslaget om ett ökat europeisktsamarbete i sysselsättningsfrågan som enfråga om mer arbetsmarknadspolitik.Arbetsmarknadsutskottet tror också attnettotillskotten av jobb iallt väsentligt kommer att genereras itjänstesektorn. förslag omen skatteväxling för att stimulera tillfler jobb i tjänstesektorn måste docksättas in i ett större ekonomisktsammanhang och utskottet anser inte attdet är nödvändigt för attuttala sig i frågan inför den nuaktuella regeringskonferensen.Med det som ovan anförts avarbetsmarknadsutskottet betraktarutrikesutskottet motion 1995/96:U19 (fp)yrkande 4 (i berörd del) som besvarat.Moderaterna i motion 1995/96:U23 ochMiljöpartiet i motion 1995/96:U29 är medlite olika utgångspunkter emot att ökadet europeiska samarbetet på det sättsom skisserats ovan för att motverkaarbetslösheten. å sin sidaanser att det räcker med att fullföljaden inre marknaden, att införa en stabilgemensam valuta och att fullföljaEssenpunkterna. menar vidareatt förslaget om en gemensamsysselsättningspolitik är alltför vagtför att genomföras. å andrasidan förefaller att motsätta sig ettöverstatligt samarbete påsysselsättningsområdet närmast avdemokratiska skäl, dvs. för att denpolitiska inriktningen inte skallundandras ett medlems-lands medborgare.Arbetsmarknadsutskottet anför följandebeträffande dessa yrkanden:Utskottet hyser för sin del inte minstatvivel om att sysselsättningsfråganmåste lösas med mer av europeisktsamarbete. kommerarbetsmarknadspolitiken även i framtidenatt vara en nationell angelägenhet. Detär dock av stor vikt att medlemsländernahar en gemensam strategi för att mötaarbetslösheten och få till stånd högresysselsättning. De åtgärder moderaternaför fram i motionen är enligt utskottetsmening inte tillräckliga för att lösasysselsättningsproblemen i Europa.Utskottet vill vidare framhålla att detpågår ett intensivt arbete med attnärmare utreda hur frågan skall hanterasvid regeringskonferensen.Arbetsmarknadsutskottet avstyrker meddet anförda bifall till motionerna1995/96:U23 (m) och 1995/96:U29 (mp) imotsvarande delar.Finansutskottet delar inte heller densyn på arbetslöshetsproblemet som försfram i här aktuella yrkanden.Finansutskottet tolkar motion1995/96:U23 (m) så att åtgärder för attminska arbetslösheten nästan uteslutandemåste bestämmas av medlemsstaternasjälva. I motionen understryks att enflexibel arbetsmarknad är det avgörandevillkoret för en hög sysselsättning ochatt en gemensam europeisk lagstiftninginom arbetsmarknadsområdet endasterfordras i begränsad omfattning.Finansutskottet beklagar också deninställning till (överstatligt)samarbete mellan EU-länderna som kommertill uttryck i motion U29 (mp) yrkande18.Avslutningsvis konstaterarfinansutskottet att det vid deteuropeiska toppmötet i i december1994 gjordes ett klart uttalande attbekämpningen av arbetslösheten är enprioriterad fråga. anseratt det inte föreligger några skäl tillatt göra några tillkännagivanden tillregeringen med anledning av de häraktuella motionsyrkandena.Utrikesutskottet noterar fackutskottensbedömningar i dessa avseenden ochbetraktar därmed motionerna 1995/96:U23(m) i berörd del och 1995/96:U29 (mp)yrkandena 17 i berörd del och 18 sombesvarade.Näringsutskottet påpekar i sitt yttrande(1995/96:NU4y) att den inre marknadenutgör ett kärnområde i EU-samarbetet.Genom den inre marknaden har svenskaföretag och konsumenter fått tillgångtill en hemmamarknad som omfattar ca 370miljoner invånare. Denna marknad gerförutsättningar för ökad handel övergränserna och därmed också för en skärptkonkurrens mellan företagen. En välfungerande inre marknad är av avgörandebetydelse för ekonomi ochutveckling. Som framhålls i såvälskrivelsen som i motionerna 1995/96:U23(m) och 1995/96:U19 (fp) är detväsentligt att en effektiv tillämpningav lagstiftningen beträffande den inremarknaden säkerställs. I annat falluppstår konkurrenssnedvridningar mellanföretag i olika länder.Näringsutskottet anför vidare följande:Näringsutskottet ställer sig därförpositivt till vad som sägs i skrivelsenom att i regeringskonferensenbör stödja förslag som har till syfteatt uppnå denna effektiva tillämpning. Isamband härmed kan det finnas anledningatt pröva om det föreligger behov av attinföra ytterligare sanktionsmöjlighetermot länder som uppenbart brister ifullföljandet av sina skyldigheter. Avdet sagda följer att näringsutskottetavvisar förslaget i motion 1995/96:U22 (v) om införande av rätt tillnationella förvärvskontroller.Även utrikesutskottet vill betonaSveriges starka intresse av att detgemensamma regelverket beträffande denekonomiska integrationen tolkas ochtillämpas på ett enhetligt sätt. Syftetmed motionärernas yrkande får därmedanses uppnått. Med det anförda betraktarutskottet motion 1995/96:U22 (v) yrkande29 som besvarat.Näringsutskottet delar de synpunkter somtas upp i motion 1995/96:U21 (kds) om desmå och medelstora företagens betydelseför att en ökad tillväxt och en minskadarbetslöshet i skall kunnauppnås. Det är väsentligt attnäringspolitiken inriktas både på att gebefintliga småföretag goda möjligheteratt växa och på att underlättaframväxten av nya småföretag.Självfallet påverkas de små ochmedelstora företagens förutsättningarockså av åtgärder inom andrapolitikområden såsomarbetsmarknadspolitiken ochskattepolitiken, vilka näringsutskottetinte går närmare in på.Näringsutskottet refererar också tillatt vid mötet i uppmanade kommissionen attutarbeta en rapport om den politik somförs på småföretagsområdet samt föreslåen strategi för en gemensamsmåföretagarpolitik. En sådan rapportlades fram vid iMadrid . I rapportenbetonas särskilt nödvändigheten av attförenkla administrativa formaliteter,säkerställa en bättre tillgång tillinformation, utbildning och forskning,eliminera hinder för de små ochmedelstora företagen på den inremarknaden, främja eninternationalisering av dessa företagsamt förbättra företagens finansiellamiljö. Rådet uppmanade kommissionen attomsätta dessa mål i praktiken så snartsom möjligt inom ramen för nästaintegrerade program för de små ochmedelstora företagen.Förslag till ett sådant nytt flerårigtprogram för de små och medelstoraföretagen (avseende )kommer att läggas fram under år 1996.Programmet kommer att omfatta en radstödåtgärder för små och medelstoraföretag beträffande finansiering,information, gränsöverskridandesamarbete, förbättring av förvaltningensamt anpassning till strukturellomvandling.Med hänvisning till det sagda finns detfrån näringsutskottets utgångspunkt inteskäl för till något initiativmed anledning av det nu aktuellayrkandet i motion 1995/96:U21 (kds).Utrikesutskottet gör för sin del ingenannan bedömning än den som redovisas inäringsutskottets yttrande och betraktardärmed motion 1995/96:U21 (kds) yrkande42 som besvarat.5.2.7 Den ekonomiska och monetäraunionenMotionernaI motion 1995/96:U22yrkandena 20-23, motion1995/96:U29 yrkandena 16 och 17 i berörddel, motion 1995/96:U26 (c) yrkandena1-3, motion 1995/96:U30 (s) yrkande 8samt motion 1995/96:U31 (s) riktas starkkritik mot att avser att delta iEU:s monetära union. I partimotionerna,(1995/96:U22 (v) och 1995/96:U29 (mp),krävs att omprövas ochlyfts ur . Om EMU-projektetförverkligas bör regeringen, framhållsdet, vid regeringskonferensen ställakrav på att skall kunna ställasig utanför den monetära unionen.Konvergenskriterierna anses i motionernavara en omöjlig utgångspunkt förstabiliseringspolitiken. En sådanstabiliseringspolitik leder, menarmotionärerna, oundvikligen till attsituationen på arbetsmarknadenytterligare förvärras.I motion 1995/96:U25 (c) yrkande 5anförs att tidtabellen för ettgenomförande av EMU inte håller.Osäkerheten om projektet alls blir avökar. konstaterar motionärernaatt det folkliga stödet för ett svensktdeltagande saknas. Med nu kändaförutsättningar måste därför en svenskanslutning till EMU:s tredje stegavvisas. förordar att enfolkomröstning skall ligga till grundför beslutet om deltagande i EMU:stredje steg.Utskottets övervägandenMålet för samarbetet på det ekonomisk-politiska området är att lättare uppnåde gemensamma målen för den ekonomiskapolitiken. Genom förverkligandet av deninre marknaden samt upprättandet av enekonomisk och monetär union skall bl.a.skapas förutsättningar för en ökad ochmiljömässigt uthållig tillväxt samt ökadsysselsättning utan att stabiliteten iekonomierna äventyras. yttrande(1995/96:FiU3y) hänvisas till att det iregeringens skrivelse framhålls att EMUinte är tänkt att bli ett ämne vidregeringskonferensen. I likhet medregeringen anser finansutskottet att dekonvergenskriterier som utgör ettvillkor för ett deltagande i är ettuttryck för vad som bör känneteckna ensund och stark ekonomi. Av föreliggandeskrivelse framgår att regeringentillsatt en utredning som skallanalysera för- och nackdelar med ettsvenskt deltagande i tredje etappen avEMU. Avsikten är att utredningen skallutgöra ett underlag för riksdagensställningstagande till frågan omSveriges deltagande i tredje etappen avEMU. I finansutskottets yttrande erinrasom att det från svensk sida undermedlemskapsförhandlingarna avgavs endeklaration att ett slutligtställningstagande avseende övergångenfrån den andra till den tredje etappenkommer att göras i ljuset av denfortsatta utvecklingen och i enlighetmed bestämmelserna i fördraget. Isamband med förhandlingarna klargjordesockså att det är riksdag somytterst skall ta ställning i frågan omSveriges deltagande i den tredje etappenav EMU. delar dennauppfattning.Med hänvisning till det anförda anserfinansutskottet att det i dettasammanhang inte finns skäl att göranågot tillkännagivande med anledning avhär behandlade motioner.Utrikesutskottet anser, mot bakgrund avatt EMU inte är tänkt att bli ett ämnevid regeringskonferensen, att de avmotionärerna eftersträvade syftena ejskulle kunna uppnås med de riksdagensåtgärder som begärs i motionerna.Utskottet noterar de uppfattningar somfinansutskottet för fram i sitt yttrandeoch utgår från att regeringen, om häraktuella frågor likväl skulle bliföremål för förhandlingar underregeringskonferensen, inom ramen församrådet med i EU-frågorinhämtar EU-nämndens synpunkter.Utskottet konstaterar, liksom tidigare ibetänkandet, att även fackutskottenskunskaper och synpunkter måstetillvaratas i den övergripandesamrådsprocessen mellan regering ochriksdag i EU-frågor.Med det anförda betraktar utskottetmotionerna /96:U22 (v) yrkandena20-23, 1995/96:U25 (c) yrkande 5,1995/96:U26 (c) yrkandena 1-3,1995/96:U29 (mp) yrkandena 16 och 17 (iberörd del), 1995/96:U30 (s) yrkande 8samt 1995/96:U31 (s) som besvarade.5.2.8 RegionalpolitikMotionernaCenterpartiet framhåller i motion1995/96:U25 (yrkande 17) att EU:spolitik syftar till att främja enharmonisk utveckling inom helagemenskapen och att gemenskapen enligtartikel 130a särskilt skall sträva efteratt minska skillnaderna mellan olikaregioner. Fördragsbestämmelsen ger dockinte en heltäckande bild av de särskildaproblem som regioner långt från centrumbrottas med. förordar attSverige vid regeringskonferensen verkarför att en bestämmelse införs ifördraget i enlighet med den diskussionsom förts i reflexionsgruppen om stödtill regionerna och öarna i Europeiskaunionens medlemsstaters ytterstaperiferi .Miljöpartiet anser i motion 1995/96:U29(yrkande 32) att regeringen bör drivafrågan om att EU:s regionalpolitiskastöd endast skall utgå till miljövänligaprojekt.Vänsterpartiet anser i motion1995/96:U22 (yrkande 28) att EU:s inremarknad måste reformeras och partietföreslår en rad förändringar. Enfungerande frihandel förutsätter attländerna agerar på lika villkor, och imotionen föreslås bl.a. att regionaladriftstöd, t.ex. transportstöd, skallvara tillåtna för att uppväga nackdelarsom klimat och geografiska avståndinnebär.Utskottets övervägandenArbetsmarknadsutskottet framhåller isitt yttrande till utrikesutskottet(1995/96:AU3y) attarbetsmarknadsutskottet delaruppfattningen i motion 1995/96:U25 (c)när det gäller betydelsen av EU:spolitik för att främja en harmoniskutveckling inom hela gemenskapen och attminska skillnaderna mellan olikaregioner. Följande anförs:Utskottet anser dock till skillnad frånmotionärerna att innehållerdet nödvändiga instrumentet -strukturfonderna - för att förverkligaen bra regionalpolitik. Utskottet seringet behov av en fördragsändring ochavstyrker bifall till motion U25 i härberörd del.EU:s strukturfondsmedel skallsjälvfallet användas med tillbörligmiljöhänsyn. Något särskilt uttalandehärom från sida med anledningav bedömerutskottet inte vara nödvändigt. MotionU29 i berörd del avstyrks med detanförda.Sverige kan enligt lämnatransportstöd enligt nuvarande reglerförutsatt att vissa anpassningar görsföre 1997. Kommissionen har ännu intebehandlat frågan om tillåtligheten avandra svenska driftstöd i form avsysselsättningsbidrag och nedsattasocialavgifter. De statligaföretagsstöden ses över ien offentlig utredning (dir. 1995:124).Utskottet bedömer att inte heller dennafråga bör föranleda något uttalande frånriksdagens sida införregeringskonferensen. Utskottetavstyrker därför bifall till motion U22i berörd del.Utrikesutskottet noterararbetsmarknadsutskottets uppfattning idessa frågor och betraktar därmedmotionerna 1995/96:U22 (v) yrkande 28,1995/96:U25 (c) yrkande 17 samt1995/96:U29 (mp) yrkande 32 sombesvarade.5.2.9 Konsumenternas intressenMotionernaI Moderata samlingspartiets motion1995/96:U23 anförs att regeringensförslag att konsumentperspektivet skallfå en starkare ställning är gott, underförutsättning att begreppetkonsumentintresset inte ges en snävtolkning. EU skall besluta om dekonsumentfrågor som måste regleras påeuropeisk nivå för att inte störa deninre marknadens funktion. Att skaparegler som leder till väl fungerandemarknader är, enligt motionärernasmening, att stärka konsumenternasställning. I motionen yrkastillkännagivande om vad i motionenanförts om inriktningen av Sverigeshållning vid EU:s regeringskonferens1996. I motionen förordas vidare attmedlemsländernas lagstiftningytterligare harmoniseras genomgemensamma regler inom t.ex. köprätten.Därigenom skulle företag lättare kunnaköpa och sälja i alla medlemsländer utanatt behöva skaffa sig speciellakunskaper om den nationellalagstiftningen (motionen i berörd del).Folkpartiet liberalerna anför i motion1995/96:U19 bl.a. att regeringen böravstå från att driva konsumentpolitik påEU-konferensen och attsubsidiaritetsprincipen måste tillämpasmera strikt samt yrkas tillkännagivandeom skärpt utformning av denna princip(yrkande 6 i berörd del).I motion 1995/96:U25 av Centerpartietframhålls behovet av att stärkakonsumenternas ställning i fördraget.Motionärerna anför att bl.a. barn ochungdomar är en skyddsvärd gruppkonsumenter. Vidare menar motionärernaatt artikel 129a i fördraget börtillföras en bestämmelse om attgemenskapen skall bidra med särskildainsatser som understödjer en ökadmiljömedvetenhet hos konsumenterna(yrkande 8). I motionen begärs även etttillkännagivande om minimiregler ocksåför varor och om en förstärkt rätt förmedlemsländerna att gå före och införasträngare krav. Som exempel nämnermotionärerna att nationell lagstiftningom ursprungsmärkning av livsmedel måstetillåtas och att varje land skall gesrätt att förbjuda import av bestråladelivsmedel (yrkande 11 i berörd del).Vänsterpartiet begär i motion1995/96:U22 en förstärkning av artikel100a i syfte att ge medlemsländerna enrätt att ha nationellt hårdare krav(yrkande 35 i berörd del).I de grönas motion1995/96:U29 hemställs omtillkännagivanden om att regeringenskall verka dels för att varje land inomEU skall ges generell rätt att gå föregenom att ställa högre miljö- ochhälsokrav på livsmedel och andra varor(yrkande 22), dels för en generell rättför varje enskilt land att ställa kravpå produktinformation som går längre änEU:s (yrkande 23).Utskottets övervägandenSom anförs i regeringens skrivelse börden fria rörligheten för varor ochtjänster ge konsumenterna ett billigareoch mer varierat utbud.Gränsöverskridande handel innebär dockockså ökade risker för konsumenterna ifråga om produktsäkerhet, avtalsvillkor,möjlighet att lösa tvister m.m. yttrande tillutrikesutskottet (1995/96:LU2y)redovisas utförligarekonsumentpolitikens framväxt pågemenskapsnivå. Konsumentpolitiken inomEU har inte samma bredd, djup ochtradition som den i . Vadregeringen anfört i skrivelsen ligger,enligt lagutskottet, väl i linje med detav beslutadetillkännagivandet i samband medgodkännandet av fördraget om Sverigesanslutning till EU (prop. 1994/95:19,bet. UU5, rskr. 63) I sitt yttrande tillutrikesutskottet anförde lagutskottet(yttr. 1994/95:LU1y) att ett svenskt EU-medlemskap innebär att fullt utoch aktivt kan medverka i och påverkautvecklingen av konsumentpolitiken inomgemenskapen och utformningen av degemenskapsregler som är av betydelsefrån konsumentskyddssynpunkt. AttSverige som EU-medlem bör arbeta för attuppnå viljeinriktning attuppnå en hög konsumentskyddsnivåframstår, anförde lagutskottet, somodiskutabelt. Enligt lagutskottetsmening tillhör konsumentskyddet ett avde områden som bör prioriteras frånsvensk sida inom ramen för EU-samarbetet. Inte minst angelägethärvidlag, anförde lagutskottet, är attåstadkomma högre skyddsnivåer när detgäller produktsäkerhet ochproduktutformning. En annan viktig frågaär, framhöll lagutskottet, att förbättrakonsumentskyddet vid finansiellatjänster. Vad lagutskottet sålundaanförde gav som sin meningregeringen till känna. Lagutskottetanser, med anledning av motionerna1995/96:U23 (m) i berörd del samt1995/96:U19 (fp) yrkande 6, att vadriksdagen sålunda uttalade hösten 1994bör stå fast.Utrikesutskottet noterar lagutskottetsbedömningar i dessa frågor och anser attmotionärernas syften därmedtillgodosetts. Med det anförda anserutskottet att motionerna 1995/96:U19(fp) yrkande 6 (i berörd del) och1995/96:U23 (m) i berörd del besvarats.Vad gäller motion 1995/96:U25 (c)yrkande 8 kan lagutskottet för sin delinte se annat än att regeringens synsättoch det motionärerna ger uttryck försammanfaller i allt väsentligt. Följandeanförs:Av regeringsskrivelsen och motionenframgår att den rättsliga grunden för engemensam europeisk konsumentpolitikbehöver förstärkas och att det klararebör framgå att det är ett överordnat målför unionen att främjakonsumentintresset. Enligt regeringenoch motionärerna bör det också vara ettuttryckligt mål för EU:skonsumentpolitik att utveckla sådanaproduktions- och konsumtionsmönster somminskar påfrestningarna på miljön ochbidrar till en långsiktigt hållbarutveckling. Av skrivelsen framgår vidareatt regeringen har för avsikt att aktivtmedverka till förbättradegemenskapsregler påkonsumentskyddsområdet.Utskottet vill vidare anföra att enarbetsgrupp inom hafttill uppgift att utarbeta en svenskstrategi för det fortsatta arbetet medkonsumentfrågor inom EU. I en rapport(Ds 1995:32) redovisar arbetsgruppen enrad förslag på området, som bl.a. tarsikte på en förstärkning av artikel129a. Förslagen innebär att detnuvarande övergripande målet i artikel129a att uppnå en högkonsumentskyddsnivå kompletteras medytterligare mål. Konsumenterna börsålunda, förutom de åtgärder som i dagframgår av artikeln - skydd för hälsa,säkerhet och ekonomiska intressen och gegod konsumentupplysning - äventillförsäkras rätt till skydd förrättsliga intressen, tvistlösning,utbildning, inflytande samt utvecklingav sådana produktions- ochkonsumtionsmönster som leder till enhållbar utveckling på miljöområdet.Vidare anser arbetsgruppen att insatserbör göras bl.a. när det gällerutbildning av barn och ungdomar ikonsumentfrågor.Enligt vad utskottet erfarit kommerregeringen i en skrivelse till riksdagensenare i vår att ta upp arbetsgruppensförslag. kommer då att fåtillfälle att närmare behandla bl.a.frågan om vilka ändringar i artikel 129ai fördraget som kan anses varapåkallade. Enligt utskottets mening börriksdagen inte föregripa regeringensställningstaganden till de mer konkretaförslag som arbetsgruppen lagt fram.Utskottet anser därför att motion U25yrkande 8 inte nu bör föranleda någonriksdagens vidare åtgärd.Utrikesutskottet har ingen annan meningän lagutskottet och anser därmed motion1995/96:U25 (c) yrkande 8 besvarat medvad som ovan anförts.När det gäller EG-reglerna påkonsumentområdet finns - konstaterarlagutskottet vidare i sitt yttrande - engrundläggande skillnad mellan regler somgäller produktsäkerhet och annanproduktinformation å ena sidan, ochsådana som gäller konsumenternasekonomiska och rättsliga intressen åandra sidan. Regler om produktsäkerhethar inte bara ett konsumentskyddssyfte.Genom standardiserade produktnormer m.m.främjas också den fria rörligheten avvaror. Det innebär att normerna skalltillämpas inom hela gemenskapen och attnationella avvikelser i princip intetillåts. På livsmedelsområdet tillåts iallmänhet inte heller några nationellaavvikelser. När det gäller reglerna somhandlar om konsumenternas ekonomiska ochrättsliga skydd har de i allmänhet s.k.minimikaraktär. Detta innebär att varjemedlemsstat måste säkerställa attkonsumenterna får åtnjuta minst detskydd som anges i reglerna. Däremot ärdet inget som hindrar att en medlemsstatbeslutar att utsträcka konsumentskyddetlängre.Med anledning av motionerna om attinhemska bestämmelser på varuområdetskall få gå längre än regler pågemenskapsnivå uttalar lagutskottet somsin principiella ståndpunkt att etteuropeiskt samarbete i vilketmedlemsstaterna mer allmänt kan väljabort vissa varu- och tjänsterelateradesamarbetsområden inte kan anses ligga ivårt intresse eftersom fördelarna medden inre marknaden då skulle urholkas.Lagutskottet anför vidare följande:I sammanhanget kan erinras om den s.k.Cassis de Dijon-principen. Genom avgörande som gällde enfransk likör, Cassis de , har etthelt rättsområde utvecklats som reglerarförutsättningarna för att nationellasärregler skall kunna accepteras. Medutgångspunkt i artikel 30om den fria varurörligheten formuleradedomstolen en princip som innebär enskyldighet för varje medlemsland i EUatt godta varor som lagligen hartillverkats och marknadsförts i ettannat medlemsland. Domstolen tog ävenupp reglerna i en annan artikel iRomfördraget, artikel 36, om möjlighetenatt göra undantag från förbudet mothandelshindrande åtgärder till skydd förbl.a. Genom utfyllnadav bestämmelsen slog domstolen fast attäven andra skäl än de som anges iartikel 36 kan åberopas för att införaett handelshinder. Sålunda erkändes ävenhänsynen till bl.a. miljö ocharbetsmiljö samt konsumentskydd genomvad som har kommit att betecknas somCassis de Dijon-principen. Gemensamt föralla undantagskriterier är att de är avicke-ekonomisk natur.Vidare bör påpekas att intehindrar att producenterna och handelnfrivilligt lämnar information om t.ex.produktionsland, produktionssätt ellerupplysningar som underlättar förkonsumenterna att göra bra miljöval.Utskottet har i andra sammanhangbehandlat detta spörsmål med anledningav motionsyrkanden. Utskottet har därvidanfört att konsumenterna, med ett ökatvaruutbud, i högre grad än tidigare kankomma att efterfråga uppgifter av olikaslag som rör t.ex. olikaproduktionsförhållanden. Eftersom entillfredsställande märkning - i likhetmed annan varuinformation somkonsumenterna önskar - är ettkonkurrensmedel har utskottet utgåttfrån att enskilda företag i olikabranscher utnyttjar denna möjlighet (sebl.a. 1993/94:LU22).