bet · GK01SoU5 · 1996-11-14 00:00:00 — Det finns också mycket krassskäl till att förnya den fria listan i stället för att avveckla den. Ungdomarmed dålig ekonomi som dessutom kanske förtränger sin sjukdom, t.ex. vidförebyggande av astma, och människor med psykotiska tillstånd är grupper där definns en påtaglig risk för att man låter bli medicinen om man skall betala förden.Men om man nu skall spara tycker vi att konstruktionen av förslaget är bra,bortsett från den fria listan. Alternativet är sämre. Det är ju att höja prisetper inköp och dessutom höja högkostnadstaket. Det drabbar ju barahögkonsumenterna.Att minska subventionen för människor som sällan är sjuka är alltså betydligtbättre. Jag tror att Medelsvensson kommer att bli rasande när han upptäcker atthan får betala mer för medicinen de få gånger han går till . Men jagtycker inte att man skall bry sig lika mycket om det som om den fruktansvärdaoro det skulle bli om kronikergruppen skulle drabbas av högre kostnader jämt.Taket får inte höjas mer.Det sista jag vill säga är att själva grundförutsättningen för att det nya sy-stemet skall kunna träda i kraft är att det blir ett enkelt kreditsystem. Ingenmänniska inte ens den som bara är tillfälligt sjuk skall behöva ha pengar iplånboken för att få ut sin medicin. är nivån för hög för en kontanbetalning.I propositionen står det ju också att det är en förutsättning för reformen hittar ett sådant system. Det skall alltså inte vara några förhandlingar viapoteksdisken. Vi tycker att hela reformen står och faller med dessa ord ipropositionen. Utskottet bör alltså tänka på att om man inte kan få fram dettaenkla kreditsystem måste man skjuta på reformens ikraftträdande. Detta måstevara i kraft precis samma dag.Det är våra huvuduppfattningar. Jag har med mig två representanter för olikaförbund. Först kommer som är ordförande i blödarsjuka iSverige. Sedan kommer från ochtarmsjuka.Benny : I propositionen om läkemedel föreslås att kostnaderna för deblödarsjukas faktorkoncentrat fördelas solidariskt mellan landstingen. Det ärett förslag som vi från Förbundet blödarsjuka anser helt nödvändigt. Det utgörhela grunden för att blödarsjuka tillförsäkras en god och rättvis vård oavsettvar i landet man bor.De här preparaten är inga traditionella läkemedel. De ges intravenöst direkt ien blodåder. Behandling sker i hemmet och sköts av föräldrarna från det attbarnet är . övertas detta av den blödarsjukasjälv.Dagens preparat ersätter tidigare behandling med blodtransfusion. De är ochförblir högriskprodukter eftersom de framställs av blod. En sanning som viblödarsjuka mer än någon annan patientgrupp har fått ta konsekvenserna av. Avalla de biverkningar som preparaten har orsakat är hiv och kronisk hepatit-Chittills de allvarligaste. Av de 104 hivsmittade blödarsjuka lever 43personer. Praktiskt taget alla blödarsjuka födda har fått en kroniskhepatit-C-infektion av sina preparat.Samhället har insett den svåra livssituation som de hivpositiva blödarsjukabefinner sig i. Därför har man beviljat dessa fri sjukvård och fri läkarvård.Det finns ännu inte någon effektiv behandling mot hepatit-C. Inom den medicinskvetenskapen och bland de drabbade växer nu oron för infektionens konsekvenser plång sikt. Många mår psykiskt dåligt och lider av kronisk trötthet tillföljd av infektionen.Att i detta läge göra en åtskillnad i villkoren för en liten patientgrupp ärinte rimligt. Det är inte fler än ca 400 blödarsjuka som är beroende avregelbunden behandling med faktorkoncentrat. Det vore mycket enkelt ochekonomiskt försumbart att fullfölja de undantag som gjorts beträffandekostnadsansvaret för preparaten. Det skulle enligt förbundets beräkningar intekosta mer än ca att behålla kostnadsfriheten och fördela densumman solidariskt på alla landsting tillsammans med den totala kostnaden förpreparaten.I det här sammanhanget vill jag påpeka att vi är en mycket speciellpatientgrupp. Men det finns också andra grupper som har särskilda behov av frialäkemedel.Solveig : Om man bor i och behöverspeciallivsmedel får man betala . Bor man i ochhar samma behov kan det kosta ca . Behöver man näringen meddropp rakt in i blodet och bor i län får man sina hjälpmedelkostnadsfritt. Bor man däremot i blir man uppmanad att vända sigtill fonder för att söka pengar till sina hjälpmedel.Detta gör att vi mag-tarmsjuka inte vill att landstingen skall ta överansvaret för ytterligare saker som är livsnödvändiga för oss. Om ansvaret fört.ex. läkemedel förs över tillsammans med de pengar som bygger på dagenssituation, vad händer då med tillkommande behov, med grupper som man inte haruppmärksammat ännu eller med sådana grupper där det inte finns behandling i dagmen där forskningen är väldigt lovande och där det kanske kommer att finnasläkemedel inom bara ? Kommer landstingen att ha råd att ge den hjälpendå, eller skall det vara så att människor fortfarande får må dåligt och gåsjukskrivna?Reumatikerförbundet har i en utredning om reumatoid artrit visat att det inteär läkemedlen och vården som står för de stora kostnaderna. Det gör i ställetsjukskrivningarna och produktionsbortfallet. Så tror vi att det ser ut för flerav våra grupper.Nationella vårdprogram ser vi som en viktig väg mot vård efter behov och inteefter bostadsort. Små och mindre kända grupper måste här ges hög prioritet. Vimenar också att man inom ramen för vårdprogrammen kan föra in aktuella läkemedekostnadsfritt och på så sätt successivt avveckla listan över kostnadsfrialäkemedel.Enligt förslaget skall speciallivsmedlen utredas ytterligare innan man görförändringar. Det tycker vi är bra. Men det är bråttom, eftersom det är ettstort problem. Samma behov finns också när det gäller inkontinenshjälpmedlen.Först måste man utreda, sedan kan man föreslå förändringar.För stomibandagen behövs inga förändringar. Systemet fungerar bra. Dessutom ärstomioperationen en åtgärd man tar till när alla andra vägar redan är prövade,så landstingen kan inte välja mellan olika åtgärder i de fallen. Om ni ändåtycker att man måste spara på gruppen stomiopererade, så ge oss brukare chansenatt vara med och försöka hitta andra sätt att spara inom hjälpmedelssystemet. Vvädjar: Ta inte bort kostnadsfriheten för stomibandagen!Bernt : Herr ordförande! Jag heter och arbetar som ombudsmaninom PRO. Vi har haft en kongress och antagit ett nytt handlingsprogramUnder rubriken och sjukvård slås fast att alla människor skall ha rätttill en bra hälso- och sjukvård, oavsett inkomst. I synnerhet för pensionärerutgör läkemedel och förbrukningsartiklar en viktig del av sjukvården.Pensionärerna är en stor konsumentgrupp, och en solidarisk hälso- ochsjukvårdspolitik är därför den mest betydelsefulla trygghetsfaktorn somsamhället kan ge den enskilde individen.Jag vill här gärna ta tillfället i akt och peka på att statsmakterna har gjortingrepp i pensionssystemet praktiskt taget . Hittillshar pensionärerna förlorat av sin köpkraft genom ett försämrat basbelopp.Den pensionär som enbart har sin folkpension och sitt pensionstillskottdisponerar strax . Detta är ingen liten grupp. De är irunda tal 400 000 personer. I det förslag till budget som regeringen nu lagt påriksdagens bord vill man gå vidare, och man sänker ersättningsnivån påbostadstilläggen för pensionärer. Man kommer också att räkna in taxeringsvärdetav fritidshus i inkomstprövningen för det nya bostadsstödet. Genom detta förslafår ca 600 000 pensionärer sänkta bostadstillägg, och sammantaget uppgår dessabesparingar till 600 miljoner kronor.De som mest behöver samhällets stöd och omvårdnad har drabbats av höjdaavgifter. Det är avgifter som staten, landstingen och kommunerna tar ut. Man kasäga att pensionärerna drabbas i båda ändar. Dels genom försämrade pensioner,dels genom höjda avgifter. Från PRO:s sida har vi i skilda sammanhang undersenare år efterlyst konsekvensanalyser av hur avgiftshöjningarna slår för denenskilde. Det finns nämligen ingen samordning mellan de olika huvudmännenstaten, kommunerna och landstingen. Inte heller i den proposition som vidiskuterar här finns någon redovisning av hur förslagen kommer att drabbaolika grupper läkemedelsköpare.Inom vår organisation får vi allt oftare signaler om att äldre människor avekonomiska skäl tvingas avstå från att göra läkarbesök eller inte kan lösa utsina recept på . Den besparing på som vidiskuterar här drabbar i sin helhet läkemedelskonsumenterna. Det är ettsynsätt som PRO inte kan acceptera. Naturligtvis borde den besparingen drabbaalla medborgare i samhället på ett solidariskt sätt.Nu skall jag ge några synpunkter på själva propositionen.Stora grupper människor har bestående sjukdomar och handikapp och är ikontinuerligt behov av läkemedel eller förbrukningsartiklar. Vi har denprincipiella uppfattningen att det därför är människor med kroniska sjukdomarsom skall få sina läkemedel och förbrukningsartiklar kostnadsfritt. Vi menar atkostnaderna i dessa fall bör bäras av alla medborgare i samhället. Vi kanacceptera uppdelningen på två högkostnadsskydd. Vad gäller högkostnadsskyddetsom avser egenavgifter för läkemedelsköp, måste de föreslagna avgifternaperiodiseras. Om man inte genomför den delen av förslaget finns en stor risk föatt den enskilde tvingas avstå från att hämta ut sina läkemedel av ekonomiskaskäl. Möjligheten till delbetalning bör därför införas som den nyaläkemedelsreformen genomförs.Kostnadsansvaret för förbrukningsartiklar vid inkontinens föreslås ligga kvarhos staten . Det tycker vi inom PRO är ett bra förslag. Samtidigtär vi oroade över att kommunerna själva skall få bestämma egen-avgifterna pådessa artiklar. Det är därför viktigt att regeringen fullföljer tanken att geSocialstyrelsen uppdraget att följa utvecklingen vad gäller egenavgifterna förförbrukningsartiklar i de särskilda boendeformerna.Regeringen föreslår att skall följa upp läkemedelsreformen uren rad olika aspekter. Det tycker vi är ett bra förslag. För vår del är detviktigt att under det arbetet knyter fortlöpande kontakter medbrukarorganisationerna, dvs. pensionärs- och handikapporganisationerna, ochskapar någon form av arbetsgrupp.Elvy : Herr ordförande! Reform på recept hette utredningen som ligger tilgrund för den här propositionen. Jag har för mig att tal om reformer förrbetydde att det skulle bli bättre för människor. är det reformer även att tabort fördelar som människor har haft. Men en reform kanske också kan betyda attkostnaderna för samhället skall minska.I vår pensionärsorganisation har vi väldigt svårt att förklara för våramedlemmar varför man försämrar och tar bort en viss förmån, nämligen de frialäkemedlen. Jag är väl medveten om att det är svårt att dra gränser för vilkasjukdomar som skall ge fria läkemedel och vilka som skall falla utanför. Men deär mycket svårt att förklara detta, och därför ställer vi oss mycket tveksammatill förslaget.1 300 kr kan verka rimligt för medicin för äldre, där många är ibehov av ganska mycket medicin. Men vi i pensionärsorganisationerna vet hurläget är; många köper inte ut sin medicin. När de fått recept på kanske tremediciner frågar de kanske vilken som är den mest angelägna att köpa ochanvända. De säger kanske att de skall vänta med de övriga tills pensionen kommenästa gång. Detta är inte bra, och med det här förslaget är risken stor att detblir fler som inte kommer att köpa ut medicinen.Därför är det mycket viktigt att man skall kunna betala i perioder, vilket viockså skrev i vårt yttrande. Men det är också viktigt att riktlinjerna blirklara, så att människor inte behöver stå på apoteken och diskutera hur det skalvara. regler för periodiseringen krävs alltså. Ingen skall få avstå frånnödvändig medicin av brist på pengar.Det kan vara bra med kommittéer ute i landstingen. Men även i detta fall ärdet viktigt med klara riktlinjer om hur dessa skall vara sammansatta, så att maverkligen får den expertis som är nödvändig. Det får inte bli så att sparnitenblir så stor att man tar bort verksamma men kanske litet dyra mediciner. Dettaär inte till men bara för patienten. Det är faktiskt till men för samhälletockså, eftersom det kanske blir dyrare med andra anordningar för att klara avsjukdomen.Jag har bara skummat igenom propositionen, som jag fick , såjag kanske inte har fattat riktigt allt. Där står klart och tydligt föen tolvmånadersperiod. Men på samma gång står det procentsatser upp till 3 000kr, och på det punkten skulle jag vilja ha en förklaring. Detta återkommer ipropositionen när man diskuterar eventuella expeditionsavgifter. Några sådanaskall det inte bli, vilket jag tycker är bra.Äldre människor köper mycket medicin, i de flesta fall mer än yngre. Iblandsägs att det står så många oanvända burkar hos de gamla, och det är klart attdet kan vara så - man kan kanske inte läsa sig till hur man skall ta medicinent.ex. Men jag tror ändå att det är överdrivet att säga så. En sorts medicinskrivs det ut för litet av. Kanske är kunskapen för liten hos dem som skriver uoch skall handlägga detta. Det gäller medicin för smärtlindring. I landstingensäger man att det finns så goda kunskaper på läns- eller regionsjukhusen, ochdet tror jag att det finns. Men längre bort från de stora sjukhusen är man noglitet för försiktigt när det gäller smärtlindring. Ingen skall behöva ha såmycket ont som människor har i dag.Herr ordförande! Jag tänkte faktiskt gå litet utanför diskussionen om just denhär propositionen. Ni politiker tycker ibland att vi som företräderpensionärerna är väldigt besvärliga, klagar på allting och aldrig är nöjda. Viär motståndare till de flesta förändringar, och rädslan för förändringar ärstor. Vet ni, kära riksdagsledamöter, vad detta beror på? Det beror på att visom arbetar bland pensionärerna och känner lågpensionärernas situation uppleverden som så besvärlig för dem - rent av kränkande. Det handlar ombristen på pengar. Det handlar om rädslan för att inte ha tillräckligt medpengar till mat när man haft utgifter för läkarbesök och kanske dessutom måsteköpa nödvändig medicin. Sådan är faktiskt verkligheten.Det kom en skrift från , som vi i de olikapensionärsorganisationerna närmast betecknar som ett olycksfall i arbetet. I detalar man om att vi har det väldigt bra och att vi är de som har klarat krisenbäst. Med statistik kan man bevisa det mesta. I skriften bevisar man attpensionärskollektivet har fått det bättre. Ja, om en 65-åring går in ikollektivet med full ATP och kanske tjänstepension som en 90-åring meenbart folkpension försvinner ut ur systemet - då är det klart att den samladepenningmängden för kollektivet blir större.Socialdepartementet har en pensionärskommitté med bl.a. företrädare förpensionärsorganisationerna. På ett möte presenterades den härrapporten, och då sade en man från : Av redogörelsen framgicbl.a. att pensionärerna som grupp betraktat ekonomiskt har närmat sig den övrigbefolkningen , vilket i huvudsak beror på att nya pensionärer mehögre pension successivt ersätter äldre pensionärer med lägre pension. Påindividnivå har dock skett en inkomstförsämring, som i genomsnitt uppgår till2,. I beräkningarna har inte heller hänsyn tagitstill förändrade avgifter för vård och omsorg.Riksdagsmän! Läs den här rapporten, men läs den noga, så att ni även ser detsom står bakom alla tabeller. Rapporten har ju också citerats i ettutskottsutlåtande, men det var inte socialutskottets.Vi har ingen förhandlingsrätt. Det är ni som beslutar och manipulerar medbasbeloppet. Andra grupper förhandlar fram bra avtal. Kraften att utstå s.k.reformer blir olika stor, och hos lågpensionärerna är den kraften faktisktuttömd . Men det mullrar i leden. kommer pensionärer från helalandet till . Kom och lyssna på dem!Ulf : Jag skulle vilja börja med att ge några övergripandekommentarer, så kan vi komma in på litet mer detaljerade förklaringar senare.Först vill jag gärna understryka det som sade om samarbetet mellan ochSocialdepartementet, regeringen. Det har varit ett mycket konstruktivt samarbetkring läkemedelsreformen. Med tanke på genomförandet tror jag att det är väldigviktigt att vi har ett ömsesidigt starkt intresse av att se till att deförändringar som skall göras genomförs på ett bra sätt. Vi har även ett mycketkonstruktivt samarbete med Apoteksbolaget för att kunna se till att de viktigasaker som bl.a. har påpekats här kommer att genomföras. Detta samarbete grundarsig på att vi känner ett gemensamt ansvar för att resurserna inom hälso- ochsjukvården totalt sett skall användas så att vi får ut så mycket somöjligt av dem i landet.Frågan om läkelmedelskommittéerna har tagits upp i de inledande anförandena.Det är en bra idé att landstingen skall kunna samarbeta kring detta och också hett nära samarbete med , som har en viktig uppgift att servakommittéerna. Men de som tror eller tycker att kommittéerna inte kommer att hatillräcklig kompetens underskattar det ansvar som landstingen tar och derasvilja att utveckla den kompetensen, tycker jag. Om man skall få de effekter somvi vill åstadkomma är det viktigt att bygga upp kompetens. Den kan inte barafinnas på central nivå, utan den måste finnas över hela landet. Men jag sergärna ett närmare samarbete.Jag vill också vara tydlig när det gäller om läkemedelskommittéerna skallutfärda rekommendationer. De har inte uppgiften att vara någon tillsynsmyndigheeller utöva något slags polisiärt ansvar. Det är bara som hardetta ansvar. Det skall inte föreligga några missförstånd på den punkten.I fråga om registren måste man göra en mycket svår avvägning. Å ena sidanställer människor krav på integritet, dvs. att uppgifterna inte skall användaspå ett sätt som är kränkande för de enskilda. Å andra sidan handlar det om attkunna ge en bra service och om att kunna förbättra vården genom den kunskap mankan få genom registren. Man vill alltså skydda patienter och användare avläkemedel och ge bra service. Det är viktigt att vi utvecklar denservicen. Ny och modern teknik skall användas på ett sådant sätt att vi kan gebra service. Det finns många exempel på saker som kan uträttas. Det kan varaskrämmande saker man får höra från apoteken om hur det går till när oftaäldre människor kommer med en konsumkasse med alla möjliga kvitton. Detta kanskötas på ett mycket bättre sätt i syfte att ge service till dem som köperläkemedel, framför allt de äldre.Det handlar inte i första hand om att man skall kunna ta höga kostnader påavbetalning, utan det handlar om en service som vi använder oss av i alla andrasammanhang i ett modernt samhälle. Om man kan använda t.ex. och OK-korför att fördela kostnaderna man har på dessa områden bättre, så skall vi ocksåkunna göra det när det gäller läkemedel. Det skall kunna utformas på ett sättsom inte behöver vara kränkande i kassan på apoteken.Bara den registrering som har att göra med styrning av kostnaderna till rättlandsting är obligatorisk. Den registreringen måste vi ha. Men i övrigt krävsalltså samråd, och även där gäller det att hitta system som gör det så bra sommöjligt och som skyddar enskilda människors integritet.Det har talats om listan över de kostnadsfria läkemedlen. Jag kan hålla med omatt det inte är särskilt konskekvent med diabetessjuka som enda kvarståendegrupp. Självfallet är det bra om man kan vara konsekvent. När det gäller den häreformen över huvud taget, har vi försökt följa HSU så nära som möjligt, ochdetta förslag är politiskt förankrat i den utredningen.Det har kommit kritik från läkemedelsindustrin som gör gällande att denkliniska forskningen skulle vara hotad. Detta är något som ocksåLandstingsförbundet har tagit upp som en viktig fråga, nämligen behovet av attvi kan utveckla nya, mer effektiva läkemedel. Naturligtvis finns en risk om detinte skulle finnas utrymme för klinisk forskning i den utsträckning som behövs.I den överenskommelse som gjorts mellan regeringen och landstingen finns därfören punkt där just detta påpekas. Där står: Parterna konstaterar att forsknings-och utvecklingsarbetet inom läkemedelsområdet är av stor betydelse för denläkemedelsterapeutiska utvecklingen. Det är därför viktigt att kliniskaprövningar m.m. även bereds erforderligt utrymme inom den kliniskavården.Detta är alltså något som vi behöver följa från flera håll. Vi måste se tillatt det utrymmet finns.Eftersom man kan slå ut kostnaderna för läkemedel , innebärhögkostnadsskyddet att det inte kostar mer än . Det kan i och för sig varmycket pengar om man har låg pension och dåligt ställt i övrigt, men det är dennivån som gäller. Det handlar bl.a. om att man måste öka kostnadsmedvetenhetenhos både förskrivare och allmänhet, vilket är ett av syftena. Men självfalletskall man följa utvecklingen och se hur detta slår på konsumtionen. Jag antaratt från Apoteksbolaget återkommer till hur tekniken för dettakan utvecklas.Elvy tog upp , som vi arbetar med påSocialdepartementet. Det är ett projekt som drivs för att vi skall få i gångdebatten om frågorna som har med välfärdssystemen att göra. Den skrift honnämnde skall man mycket riktigt läsa ordentligt. Den förtjänar att läsasordentligt. Det framgår klart av den att även om pensionärerna av olika skäl haklarat sig väl som grupp, så är vi väl medvetna om att det finns grupper ipensionärskollektivet som har fått det svårt. Jag vill peka på attstatsministern på för någon vecka sedan sade att en samrådsrättför pensionärsgrupperna skall införas. har vi påSocialdepartementet en träff med pensionärsorganisationerna, där vi skalldiskutera hur detta skall gå till. Det syftar till att öka inflytandet i förvägför pensionärsgrupperna.Ordföranden: går över till avsnittet Frågor och diskussion.Ingrid : Jag har två frågor. från angeratt det finns sjukdomsgrupper utöver blödarsjuka som skulle behöva behandlas såatt kostnaderna fördelas över landstingen. Jag undrar om ocSocialdepartementet har funderat på den frågan.Min andra fråga har samband med de kritiska synpunkterna från ,Datainspektionen, på register. Om Datainspektionen skulle få gehör för sinasynpunkter på och sin modell för register, vilka konsekvenser skulle det få förreformen? Jag vill ställa den frågan till ganska många, eftersom många berördahar uttalat sig positivt om registren. Jag riktar frågan till ,, , och Läkaresällskapet.Ragnar : Frågan i vad mån man har övervägt andra sjukdomsgrupper äregentligen inte riktad till mig utan snarare till utredarna.Jag kan också svara på den andra frågan. Jag tror att ett fullidentifieratpersonregister skulle vara en viktig del i biverkningsregistreringen. Det skullvara av mycket stor vikt för att vi snabbt och effektivt skall kunna identifiertidigare okända biverkningar och patienter som riskerar att utvecklabiverkningar.Nina : Det skulle egentligen bli helt omöjligt att göra uppföljningarav patienternas säkerhet, av risken för långtida biverkningar och avkombinationseffekter. Det skulle också bli omöjligt att säkerställa att vård gepå lika villkor och i lika utsträckning i skilda delar av landet och i utsattagrupper. Det är dessa säkerhetsaspekter som avgör.Toivo : Det var två frågor. Den senast berörda gällde registren. I detsammanhanget har vi svårt att förstå det reella innehållet i Datainspektionenskritik, eftersom de uppgifter som vi här pratar om redan nu sammanställs inomhälso- och sjukvården. Jag har svårt att se att det skulle bliintegritetskränkande om de uppgifterna bearbetades på sådant sätt att man skullkunna höja kvaliteten i olika former av terapier inom svensk hälso- ochsjukvård.När det gäller bedömningen av om det finns övriga patientgrupper som skullebehöva särskilda överenskommelser mellan landstingen när det gällerkostnadsfördelningen kan man säga att förslaget i det sammanhanget innebäravsteg från blödarsjukas faktorspreparat, där det kommer att vara en fördelningmellan landstingen.