bet · GJ01KU30 · 1996-05-09 00:00:00 — Det gäller emellertid endastden interna nationella behandlingen avEMU, och både och Tysklandhar ratificerat avtalen utanreservation.Enligt artikel 2 i anslutningsakten ärbestämmelserna i de grundläggandefördragen bindande för de nyamedlemsstaterna föranslutningen och skall tillämpas på devillkor som fördragen ochanslutningsakten anger.Svensk inställning till EMU enligtförklaring vid förhandlingarnaVid det formella öppnandet av de svenskaförhandlingarna den 1 februari 1993uttalade statsrådet . att ett slutligt svensktställningstagande avseende övergångenfrån den andra till den tredje fasen avEMU skulle komma att göras i ljuset avden fortsatta utvecklingen och ienlighet med bestämmelserna i fördraget.I samband med förhandlingsstarten förEMU upprepadeDinkelspiel uttalandet från februarisamt angav att vi mot bakgrund avdenna position var beredda att stänga kapitel 23 om ekonomisk och monetärpolitik.Det sistnämnda anförandet registreradessedermera officiellt av EU-länderna utanmotkommentar och utgavs somkonferensdokument. Mötesprotokollet den9 november har på denna punkt följandelydelse:Konferensen: - noterade avseende de kapitel som hänförsig till Fördraget om Europeiska unionen(doc. CONF-S 70/93);Enligt propositionen om Sverigesmedlemskap i unionen (prop.1994/95:19 s. 444) underrättades intebara och svenska folket utanäven våra partners i EU om Sverigesståndpunkt genom statsrådet inför den 10november 1993, då han lämnadeinformation från regeringen ommedlemskapsförhandlingarna med EG. Hanframhöll då att han, med hänvisning tillden position som angivits vidförhandlingsstarten, vid gårdagens ministermöte förklarade att försin del var redo att pricka av dettakapitel och att i fråga om övergångenfrån den andra till den tredje fasen iEMU det ytterst är som skallta ställning (prot. 1993/94:21).Uttalanden av regering ochregeringsrepresentanter införfolkomröstningen och riksdagensbehandling av frågan om Sverigesmedlemskap i unionenRegeringen i prop. 1994/95:19I propositionen hänvisas till uttalandenom formen för en svensk anslutning tillEMU av statsrådet underförhandlingarna om svenskt medlemskap iEU enligt ovan och till att anförandetden sedermeraregistrerats officiellt av EU-ländernautan motkommentar och utgivits somkonferensdokument.Uttalandet vid öppnandet av EU-förhandlingarna var enligt uppgift avdåvarande statssekreteraren i samordnat medoch godkänt av dåvarande oppositionen,socialdemokraterna.I propositionen anges också attstatsrådet vid bådatillfällena informerade ochatt genom hans framträdande inte barariksdagen och svenska folket utan ävenvåra partner i EU underrättades omSveriges ståndpunkt. Man kan enligtpropositionen särskilt lägga märke tillatt statsrådet beträffandeSveriges interna beslutsordning framhöllatt i fråga om övergången från denandra till den tredje fasen i EMU är detytterst som skall taställning .Vidare anges i propositionen attformerna för hur ett enskiltmedlemsland, som t.ex. , fattarbeslut om övergången från fas 2 till fas3 i EMU avgör landet i fråga självt ochatt det följaktligen heller inget stårom detta i . De tyskaoch nederländska parlamenten hade t.ex.gjort liknande deklarationer som densvenska om deltagandet i den tredjefasen, och den norska regeringen hade isin Stortingsmelding om EU-medlemskapintagit samma inställning för Norgesdel.Under rubriken att två villkor skall varauppfyllda för att skall kunna gåmed i tredje fasen av EMU. För detförsta måste uppfyllaMaastrichtfördragets konvergensvillkor,och som medlem påtar sig attuppfylla konvergenskriterierna och följaEG:s lagstiftning på det ekonomiska ochmonetära området. För det andra ärfrågan om beslutsprocessen i Sverigeinför övergången från fas 2 till fas 3en intern svensk angelägenhet, ochbeslutet om skall gå över frånfas 2 till fas 3 skall fattas avriksdagen.I sammanhanget kan nämnas uttalanden vidriksdagsbehandlingen av frågan omSveriges medlemskap i unionen(bet. 1994/95:UU5). Finansutskottetkonstaterade i sitt yttrande tillutrikesutskottet (1994/95:FiU1y, intageti bilaga 1 till betänkandet) - efter endiskussion om skälen för att bördelta i det fördjupade penning- ochvalutapolitiska samarbete som syftartill en ekonomisk och monetär union -att ett slutligt ställningstagandeavseende övergången från den andra tillden tredje fasen av EMU kommer att görasi ljuset av den fortsatta utvecklingenoch i enlighet med åtagandensom medlemsland (bet. s. 165).Utrikesutskottet uttalade ingenavvikande uppfattning i detta avseende(bet. s. 45).Andra uttalanden i avstatsrådet information i den 10november 1993 (prot. 1993/94:21) frånregeringen om medlemskapsförhandlingarnamed EG lämnade statsrådet uppgifter enligt ovan. Viddetta tillfälle sade påfråga om vi inte som medlemmar ocksåförbinder oss att arbeta för det tredjesteget av EMU: Vi vill självfalletvara med och påverka utvecklingen, såatt den blir i enlighet med våranationella intressen. Det är ett skältill att vi vill vara med i EG. Men detstår inte på något sätt i motsättningmot detta som vi klart deklarerade iBryssel i går, dvs. att vi förbehålleross rätten att ta slutlig ställning tillövergången från den andra till dentredje fasen i ljuset av utvecklingen.Det är fråga om många års utveckling. Vivet att det finns många överraskningarpå vägen, i ljuset av fördragetsregler. Uttalanden i informationsmaterial införfolkomröstningenInför folkomröstningen om EU-medlemskapgav ,Handelsavdelningen, (UDH) ut en skriftmed information om . I dennaskrift fanns under rubriken och monetär union enunderrubrik avgör. Däruttalades följande.Sverige har i förhandlingarna med EUförklarat sig villigt att delta i denframväxande ekonomiska och monetäraunionen. Vi anser att ökad ekonomiskstabilitet i verksamt kan bidratill att öka tillväxten i vår ekonomi,minska arbetslösheten och sänkaräntorna. Det är emellertid Riksdagensom skall avgöra frågan om skallansluta sig till den gemensamma valutanoch när den frågan bliraktuell. Detta har gjort klart iförhandlingarna.I en skrift utgiven av Riksskatteverketanvände UDH följande formulering.Sverige har i förhandlingarna förklaratsig villigt att medverka i EMU:sframväxt. Ökad ekonomisk stabilitet iEuropa kan öka tillväxten i den svenskaekonomin, minska arbetslösheten ochsänka räntorna. Det är emellertid visjälva som ska avgöra frågan om Sverigesanslutning till den gemensamma valutanoch - när den frågan bliraktuell.Regeringen i av statsrådet svarade den 18oktober 1994 (prot. 1994/95:10) på enfråga i om vilka åtgärder hanavsåg att vidta för att hushållen skullefå objektiv information om denekonomiska och monetära unionen.Hellström svarade att han ansåg att deninformation om EMU som hade lämnats iden broschyr som distribuerats tillhushållen av UD:s handelsavdelning geren rättvisande bild avförhandlingsresultatet, även om avutrymmesskäl informationen i en broschyrav det slaget naturligtvis måste blibåde översiktlig och kortfattad. Hanhänvisade vidare till det omfattandeinformationsmaterial som Sekretariatetför Europainformation hade utarbetat ochtill sekretariatets broschyr införfolkomröstningen och till den särskildatelefonpanelen. uttaladevidare att förhandlingsresultatet vadgällde EMU var en deklaration gjord avden att Sverigeytterst tar ställning om den tredjefasen till EMU samt att deklarationengjordes inför samtliga närvaranderegeringar och att den icke var motsagdav någon regering. Det är klarlagt avden i en särskilddeklaration att fattar beslut omdet tredje steget . behållerden handlingsfrihet som ,och också på ungefärmotsvarande sätt har när det gäller attta ställning i den frågan. haralltså inte gjort som - som harvelat - nämligen säga att Sverigeinte skall deltaga. Tvärtom har Sverige- - - haft uppfattningen att när välden tredje fasen kan komma att bliaktuell den svenska skall hahandlingsfrihet och den skall bestämma.Man skall inte nu göra ett undantag frånnågot som senare skall bestämmas isvensk riksdag. åtgärder av den svenskaregeringenRegeringen beslöt den 19 oktober 1995att ge en kommitté i uppdrag (dir.1995:128) att analysera konsekvenseranav en eventuell svensk anslutning tillden tredje etappen i EMU. Kommittén börframför allt analysera följandefrågeställningar1. de allmänna konsekvenserna av enmonetär union,2.3. effekterna av ett svensktdeltagande i den tredje etappen av EMUjämfört med att inte delta,4.5. vilka åtgärder skulle kunna vidtasför att uppnå en god ekonomiskutveckling om väljer att delta iden monetära unionen respektive att intedelta,6.7. vilken typ av växelkursarrangemangvore lämpligt mellan de länder somdeltar i unionen och de som inte deltar.8.I direktiven förklaras att för svensktvidkommande skall fatta detslutgiltiga beslutet om deltagande i dentredje etappen, och det betonas att detkommer att vara ett av de viktigastebesluten på det ekonomisk-politiskaområdet och måsteförberedas väl.Uttalanden av EU-representanter omSveriges förpliktelserKommissionenPå fråga av dåvarande ledamoten avEuropaparlamentet omSveriges riksdag kan besluta att Sverigeinte skall delta i EMU-processens tredjefas även om konvergenskraven äruppfyllda svarade kommissionären inte kan ifrågasätta ett svensktdeltagande i den tredje fasen. Påytterligare fråga sade han att närSverige ratificerade fördraget sågodkände också tidsplanen ochformen för införandet av EMU, att det ärupp till rådet och inte tillkommissionen att bestämma olika reglerför nationella tillvägagångssätt för attfatta beslut om EMU och att de ländersom uppfyller kraven automatiskt kommeratt gå in i den tredje fasen. Hanbeklagade att han inte kunde ge ett meraprecist svar och sade att det inte kangöras förrän 1996.Samme kommissionär har i ett brev tillAftonbladet som publicerats den 21augusti 1995 uttalat bl.a. följande.Genom att underteckna och ratificeraMaastricht-fördraget har allamedlemsstater förbundit sig att medverkai en ekonomisk och monetär union. Deenda undantagen är ochDanmark vilka enligt protokoll knutnatill fördraget har förbehållit sigrätten att inte ansluta sig. Dessutomföreskriver fördragets 10:e paragraf attingen medlemsstat skall hindragemenskapen från att inleda den tredjefasen om de nödvändiga villkorenuppfylls.Enligt artikel 2 i anslutningsfördragetmed , och Österrikegäller fördragets bestämmelser och annanlagstiftning inom gemenskapen för de nyamedlemsstaterna. Genom att ratificeraanslutningsfördraget har och deandra nya medlemmarna förbundit sig attuppfylla förpliktelserna i Artikel109j(l) i fördraget vad gäller attuppfylla de nödvändiga villkoren för attdelta i den gemensamma valutan. Dettabetyder att nya medlemsstater, vadgäller en ekonomisk och monetär union,åtnjuter samma rättigheter och ärunderkastade samma skyldigheter somandra medlemsstater.- - -I likhet med alla medlemsstater kommerSverige att tillämpa lämpliga nationellaprocedurer för att fastställa sinregerings position när EU:s ministerrådbeslutar vilka medlemsstater som är redoatt ingå i EMU:s tredje steg. Dettaifrågasätter emellertid inte Sverigesförpliktelse att delta när välministerrådet beslutar att landetuppfyller villkoren.RådetPå fråga av ledamoten avEuropaparlamentet Per om rådetansåg att även vid uppfyllandeav konvergenskriterierna har frihet attbesluta sig för att inte medverka iEMU:s tredje fas, och hur i så fall ettsådant undantag från Maastrichtfördragetskulle regleras juridiskt svaraderådsordföranden underparlamentets session den 9-13 oktober1995 att alla andra medlemsstater änStorbritannien och bekräftat skall gå in i EMU:s tredje fas omman uppfyller konvergenskriterierna ochatt också under sinamedlemskapsförhandlingar antagit dendeklarationen.På följdfråga om en slutgiltig tolkningav om har eller inte har rättatt få ett undantag när det gäller EMU:stredje fas sade Westendorp att han barakan hänvisa till fördraget ochanslutningsakten samt de deklarationersom bifogats. Personligen kunde hanansluta sig till vad ordföranden iEcofin, , sagt till ensvensk journalist, nämligen This is apolitical decision which will be takenas a result of two factors: the decisionby the individual country and thedecision by Council. Dettainnebar enligt Westendorp att detpolitiska svaret är ett komplement tilldet legala svaret.På ytterligare följdfråga sadeWestendorp att han var övertygad om attSverige kommer att fatta ett lämpligtbeslut när den dagen kommer, att detbeslut som skall fattakräver kvalificerad majoritet och attSverige kommer att delta i det beslutet.Samtidigt ville han för rådet uttalaförhoppningen att då skullekomma att vara ett kandidatland somuppfyller konvergenskriterierna. Vidareuttalade han att den formella legalaramen enligt fördraget måste sättas in iett politiskt sammanhang som utgörs avläget i ett enskilt land vid en giventidpunkt, dvs. den tidpunkt då beslutetskall fattas, att det inte finns någralegala undantag och att om Sverigeavstår uppstår en helt ny situation. Menhan var övertygad om att skullekomma att fatta det beslut som var mestlämpligt för det egna landet när dendagen kom.Fördragsförpliktelser och fördragsbrottBestämmelser om möjlighet förkommissionen eller en medlemsstat attföra ett ärende till domstolen omkommissionen eller medlemsstaten anseratt en annan medlemsstat inte uppfylltsina skyldigheter och om domstolen finnsi artiklarna 164-188.Medlemsstaterna är skyldiga att vidtade åtgärder som krävs för att följadomstolens dom. Domstolens dom ärsåledes en fastställelsedom som intedirekt griper in i medlemsstaternasrättsordning. Om en medlemsstat vägraratt efterkomma en fällande dom kanemellertid talan väckas på nytt underåberopande att den fällande domen inteefterlevts, vilket konstituerar ettnytt, särskilt fördragsbrott. På talanav kommissionen kan domstolen då utdömaett standardbelopp eller ett vite mot enstat som inte ställt sig en tidigare domtill efterrättelse.Bedömningar av förpliktelser ivissa tidningsartiklarProfessorn i europeisk integrationsrättUlf har publiceratdebattartiklar i (den 4augusti 1995) och i () om Sverigeshandlingsfrihet i EMU-frågan.I uttalar attStorbritanniens och undantagfrån EMU-bestämmelser var impopulära på mångahåll inom EU men uppenbarligen politisktnödvändiga, eftersom enhällighet krävsför ändringar och tillägg till EU:sgrundläggande fördrag. Införförhandlingarna om medlemskap medSverige och de övriga kandidatländernaklargjordes emellertid från EU-sidan inte var beredd till några nya,liknande undantag.Det är, enligt , helt klart attanslutningsfördraget mellan EU ochSverige med anknytande protokoll inteinnehåller något undantag när det gällermedlemskap i , och härigenom haralltså blivit bundet av vad somföreskrivs i om EMU:supprättande.Dinkelspiels uttalande vid inledningenav förhandlingarna att imedlemskapsförhandlingarna klargjort attvi kommer att handla i enlighet medfördraget, varmed givetvis åsyftasRomfördragets regler om hur EMU skallupprättas, kan enligt inteinnebära annat än att inte fåttnågot undantag från skyldigheten att gåin i när vi uppfyller villkoren,redan av det grundläggande skälet att vialdrig ansökt om något sådant undantag.I SvD-artikeln uttalar bl.a.att det självfallet inom ärriksdagen som skall besluta om svensktinträde i EMU och de lagändringar somdetta medför. Vad saken gäller är attriksdagen genom att ratificera EU:sgrundläggande fördrag och vårt egettillträdesfördrag jämte däri ingåendeprotokoll utan att göra någonreservation för EMU förpliktat Sverigesom stat i förhållande till EU och dessmedlemsländer att handla i enlighet medfördragsbestämmelserna. Görs inte dettauppkommer ett fördragsbrott. Riksdagenhar alltså bundit sin egenhandlingsfrihet. En annan sak är att detfinns en del utrymme för olikatolkningar av vad bestämmelserna exaktinnebär, t.ex. i fråga om innebörden avkonvergenskriterierna.Det är, enligt , mycket möjligtatt genom att t. ex. hänvisatill tolkningsproblem kringkonvergenskriterierna kan skjuta någraår på ett EMU-inträde utan att begånågot fördragsbrott. Men tanken attSverige långsiktigt - även om viuppfyller konvergenskriterierna - skullekunna ensidigt välja att vara medlem iEU och stå utanför EMU stridermot våra fördragsåtaganden mot EU ochter sig över huvud taget som en omöjligposition.Utskottets bedömningDe uttalanden av regeringsföreträdaresom återgivits ovan ger uttryck förSveriges officiella inställning till ettdeltagande i tredje fasen av EMU.Granskningen föranleder inte någotuttalande av utskottet.20. Näringsminister av frågor kring AtleFörvaltnings AB:s köp av aktier i vissariskkapitalbolagÄrendetI en granskningsanmälan (bilaga A 23.1)från hemställs attutskottet granskar näringsminister handläggning av frågor kringAtle Förvaltnings AB:s köp av aktier iriskkapitalbolagen , Partinvest(Partnerinvesteringar i ) AB ochAB Capital samtProventus AB:s bud på dessa treriskkapitalbolag. I anmälan hänvisastill att påbörjat enutredning i syfte att utreda omeventuellt insiderbrott förekommit isamband med Atles köp av aktierna samtatt det förekommit påståenden om attNäringsdepartementet och statsrådet skulle ha agerat på ettsådant sätt att det kan ifrågasättas omhan medverkat till eller uppmuntratsådant agerande hos , som ärföremål för insidermisstankar.Från Statsrådsberedningen har den 23mars 1993 inkommit en promemoriaupprättad inom (bilaga A 23.2).BakgrundAtle Förvaltnings AB, med säte iStockholm, är ett av de tvåportföljförvaltningsbolag som bildades isamband med utskiftande av medel frånlöntagarfonderna till riskkapitalbolaghösten 1992 (prop. 1992/93:41,1992/93:FiU3 s. 4 och 1992/93:NU19 s.8-9). Portföljförvaltningsföretagenskulle kompletteras av sexdirektinvesterande riskkapitalbolag.Atle skulle i första hand bidra tillfinansieringen av riskkapitalbolag, menäven ha möjlighet att lämnalånegarantier samt bedriva verksamhetmed s.k. mellankapital, dvs. utlåningutan säkerhet, som betraktas liggamellan eget kapital och traditionelltlånekapital. Riskkapitalbolagen skulleinvestera i mindre företag samt genomaktivt ägande medverka tillinvesteringsobjektens tillväxt. Atleerhöll vid bildandet av aktierna ide tre riskkapitalbolagen ,Partnerinvesteringar i ochProdura Venture Capital. Avsikten varatt bolagen skulle börsnoteras. Ipropositionen (s. 7) sägs att marknadendå sannolikt kommer att värdera demlägre än substansvärdet. Eftersombolagen inledningsvis har en starkfinansiell ställning finns en viss riskför att de köps upp och att medlenanvänds för andra ändamål än detavsedda, hette det vidare ipropositionen. Regeringen ansåg därföratt regler borde införas som under denärmaste åren starkt försvårade uppköpoch likvidation av företagen.Styrelseordförande i var fram tilli ochverkställande direktör t.o.m. augusti1993 är ett börsnoteratinvesteringsföretag som bildades . Isamband med att medel frånlöntagarfonderna utskiftades underhösten 1992 tilldelades bolaget - somett av de företag som erlagtvinstdelningsskatt - 14 279 aktier iPartnerinvesteringar i Göteborg.Proventuskoncernen förvärvade fram tillbörjan av inte någraytterligare aktier i något av bolagen.Styrelseordförande i var viddenna tidpunkt ochverkställande direktör 2 februari 1993 offentliggjordeProventus AB ett uppköpserbjudande tillaktieägarna i de tre riskkapitalbolagengällande av aktierna och rösterna irespektive bolag. Statssekreteraren iNäringsdepartementet Hans Karlanderuppgav i ett pressmeddelande samma dagatt det var betydelsefullt att Proventusi samband med budets läggande förbunditsig att bedriva verksamheten iriskkapitalbolagen i enlighet med de avriksdagen uppställda intentionerna.Före offentliggörande avuppköpserbjudandet hade emellertid Atlegenom köp ökat sitt aktieinnehav i detre riskkapitalbolagen. I ettpressmeddelande uppgavAtles styrelse storleken på sitt ägandesamt att styrelsen sammanträtt medanledning av bud. Vidare sadesatt inte skullekomma att minska sitt innehav iriskkapitalbolagen. Atles ägande uppgickden till i KapN, 45 %i Partnerinvesteringar och iProdura. Situationen ledde till attProventus inte fullföljde sitterbjudande.I ett pressmeddelande den 5 februarifrån sades attuppköpserbjudandet föregåtts av ettflertal kontakter mellan ochAtle och bl.a. baserats på att Atleägde i respektive riskkapitalbolag.Sedan tillkännagivit att bolagetefter successiva förvärv ägde störreandelar i de tre bolagen och att bolagetinte avsåg att minska innehavet förelåginte förutsättningar för att Proventusbud skulle accepteras i tillräckligutsträckning.Finansinspektionen överlämnade enanmälan om misstänkt insiderbrott tillStatsåklagaren för speciella mål som istämningsansökan gjordegällande att brutit motinsiderlagen. tingsrättogillade i dom åtalet.Sedan statsåklagaren överklagattingsrättens dom dömde den2 förinsiderbrott till villkorlig dom och 100dagsböter à kronor. att som förverkatvärde av av brott utge drygt 3,8 miljoner kronor.Sedan och hovrättens dom beslutadeHögsta domstolen attinte meddela prövningstillstånd, tillföljd varav hovrättens dom skall ståfast.Näringsdepartementets promemoriaI promemorian från Näringsdepartementetsägs bl.a. följande. Frågan om en ökningav Atles och det andraportföljförvaltningsbolaget av aktier i riskkapitalbolagentogs upp vid ett möte i den 20januari 1993 mellan å ena sidannäringsministern och å andra sidanstyrelseordförandena,styrelseledamöterna och de verkställandedirektörerna i , och samtligariskkapitalbolag. På en direkt fråga omdet var förenligt med intentionerna attAtles och Bures aktieinnehav ökadessvarade näringsministern att det inteförelåg något hinder mot att tillfälligtöka andelarna i riskkapitalbolagen föratt stabilisera ägarbilden. Detförutsattes dock självfallet att ett köpinte skulle ske i strid mot gällanderegler.Den 1 februari besökte VDMikael Kamras statssekreterare . Mötet mellan dem varade iungefär . den 2februari blev näringsministern, sombefann sig i , , underrättadper telefon av omProventus uppköpserbjudande. Ipromemorian påpekas att näringsministernsåledes blev underrättad om erbjudandetförst som detoffentliggjordes. Slutligen sägs att detav den lämnade redogörelsen framgår attnäringsministern inte haft kännedom omAtles aktieförvärv eller Proventusuppköpserbjudande förrän i samband medoffentliggörandet av uppköpserbjudandet.Mikael Kamras uppgifterI ett brev ställt till statsrådet som bifogatsNäringsdepartementets promemoria harProventus VD redogjort försina kontakter med Atlesstyrelseordförande ochstatssekreterare undertiden den 14 januari-den 2 februari1993. I brevet sägs bl.a. följande.Vid en lunch där AndersCarlberg var närvarande presenteradesProventus och bolagets affärsidé. Dettaskedde eftersom är näst störsteaktieägare i , men även därföratt Atles styrelseordförande ochverkställande direktör ville informeraom hur man skulle förhålla sig tillsåväl staten som näringslivet. Vidtillfället fördes inte några direktadiskussioner om eventuellaframtida bud på riskkapitalbolagen, menAnders välkomnade, enligtMikael Kamras, som ägare ibolagen.Den 19 januari ringde uppAnders och talade om för denneatt avsåg att lämna ettoffentligt uppköpserbjudande på högst av aktierna i de treriskkapitalbolagen. Vidare framfördestill att det frånProventus sida var ett oeftergivligtkrav att var positivt och ställdesig bakom budet. Enligt att han stöddeprojektet, men att han inte öppet kundegå ut och göra detta. Ytterligaretelefonkontakter mellan de båda förekomunder den följande veckan.Den 1 februari besökte på Näringsdepartementet.Kamras ringde även upp underrättade denne om mötet med HansKarlander. På begäranläste han också upp den del avpresskommunikén som behandlade Atle.Enligt fann AndersCarlberg den del i pressmeddelandet somlästs upp och som gällde helt i sinordning och uttryckte inte någon annanuppfattning än den som tidigareframkommit under deras samtal, nämligenatt han stödde i ärendet ävenom det skulle ske i form av ett passivtagerande.Den 2 februari informerades pressen omProventus bud. därefter komett pressmeddelande frånNäringsdepartementet. I detta uttrycktesig på ett sådant sättatt både ledning och rådgivareoch pressen upplevde att departementetvar positivt till bud.