bet · GJ01KU30 · 1996-05-09 00:00:00 — Utskottet redovisar i detsammanhanget sin bedömning av vilkaeffekter den uteblivna behandlingen avrådgivande nämnden kan ha fått på detaktuella ärendet.Granskningen i denna del avutnämningsärendet föranleder ingetytterligare uttalande från utskottet.När det gäller frågan om vilka partiersom gavs möjlighet att lämna förslagtill ledamöter i den rådgivande nämnden,har det i den andra anmälan ifrågasattsom regeringen bröt mot etableradeparlamentariska principer, då inte allapartier med representation iUtrikesnämnden kom i fråga.Som framgått ovan instruerades KMI avregeringen attförbereda det kommande regeringsbeslutetom att utse nya ledamöter i från med denutgångspunkten att nämnden skulle hasamma partipolitiska sammansättning somtidigare. Denna princip kom i vissmotsatsställning till den tidigaretillämpade principen att ledamöternaskulle hämtas från de partier som ärrepresenterade i sammansättning hadeefter valet ändrats så att allariksdagspartierna var företrädda ochsåledes också , somerhållit en ordinarie plats, samtMiljöpartiet och Kristdemokratiskasamhällspartiet, som erhållit var sinsuppleantplats. Representationen för denämnda partierna tillsammans med enordinarie plats för Folkpartietliberalerna var resultatet av attSocialdemokraterna avstod dessa platserför att åstadkomma representation för defyra nämnda partierna. Vid enmandatfördelning enligt d´Hondts metodskulle samtliga nämnda partier blivithelt utan representation.Skälet till att regeringen ville hasamma partirepresentation i som var enligt KMI:spromemoria den pågående översynen av KMIoch regeringens strävan att kunnaförelägga en samladpresentation av alla frågor som berördeden kommande organisationen, inklusiveden partipolitiska sammansättningen avefterföljaren till Rådgivande nämnden.Utskottet finner ingen anledning tillkritik av regeringens förfarande att fören övergångsperiod, i avvaktan påriksdagens beslut om en ny organisationm.m. på krigsmaterielexportområdet, utseledamöter i rådgivande nämnden enligttidigare ordning.15.5 Tillsättningen av ledamöter iExportkontrollrådetÄrendetI en anmälan (bilaga A 13.4) hemställsatt utskottet granskar regeringens ochstatsrådet handläggning,uttalanden och beslut angåendetillsättning av ledamöter iExportkontrollrådet, som är knutet tillInspektionen för strategiska produkter.Utskottet bör enligt anmälan undersökaom hanteringen av frågan står iöverensstämmelse med beslutom inrättande av den nya myndigheten.Med anledning av denna anmälan harutskottet från Utrikesdesdepartementetshandelsavdelning inhämtat debeslutshandlingar som upprättats isamband med förordnandet av ledamöter idet rådgivande organet (bilaga A 13.5).Från KMI har inhämtats den skriftväxlingmellan myndigheten och de politiskapartierna som förevarit inför beslutetatt förordna ledamöter iExportkontrollrådet (bilaga A 13.6). Idenna del har utskottet även genomförten utfrågning med dåvarande statsrådetJan (bilaga B 8).Ledamöter i myndigheternas styrelserI regeringens proposition (prop.1986/87:99) med anledning avVerksledningskommitténs förslag fannsinga detaljerade uttalanden omledamöterna i myndigheternas styrelse.Det framhölls t.ex. att tillskott avområdeskunskap och professionelltkunnande är viktigt i många myndigheter.I den mån en myndighet riktar sinverksamhet direkt mot medborgarna börrepresentanter för det allmännamedborgerliga omdömet ingå, vilket bästrepresenteras av folkvalda i riksdag,landsting och kommuner. Sammansättningenav styrelserna bör enligt propositioneninte regleras, men antalet ledamöter börframgå av respektive myndighetsinstruktion.Konstitutionsutskottet (bet.1986/87:29) anförde med anledning avpropositionen i denna del attlekmannastyrelsernas sammansättningmåste bestämmas av regeringen från falltill fall med beaktande av de uppgiftersom myndigheten har.När det gäller sammansättningen avstyrelserna har med anledningav propositionen 1987/88:105 ställt sigbakom målformuleringen att andelenkvinnliga ledamöter i statliga styrelserpå central och regional nivå skall uppgåtill år 1995.Utnämningar till statliga myndighetersstyrelser är väsentligen oreglerade.Exempel på undantag från denna ordningär bestämmelserna om styrelsen i AP-fondernas reglementen. Enligt uppgiftfrån Statsrådsberedningen är det inteovanligt att det förekommer en dialogmellan departementen om de kandidatersom olika organisationer föreslagitbeträffande lämpligheten i olikaavseenden. Det är enligt samma källainte ovanligt att det på de departementsom har ansvar för många myndigheterfinns särskilda handläggare förkontakterna med dessa myndigheterinklusive frågor om rekrytering tillstyrelserna.Ledamöternas anknytning till riksdagen1985-1995Utskottet har utifrån en genomgång avsamtliga regeringsbeslut sedan 1985avseende tillsättning av av ledamöter iRådgivande nämnden funnit att praxisbeträffande utnämningar har varit attutse riksdagsledamöter eller f.d.riksdagsledamöter. (Den dåvarandelandshövdingen , somutnämndes , hade perioden 1971-1976varit ledamot av ).Partinomineringar tillExportkontrollrådet och regeringensbeslut med anledning häravEnligt den brevväxling mellan KMI och depolitiska partierna som redovisas ibilaga A 13.6 har de partier, som intetidigare varit representerade i detrådgivande organet, nominerat ledamöterenligt följande.Miljöpartiet har nomineratvapenexportforskaren ,Svenska Freds, som ledamot i rådet.Vänsterpartiet har nominerat prästen ochfredsaktivisten och enannan icke-parlamentariker, ombudsmanÖrjan , somförstahandskandidater. Som alternativtill dessa nominerades riksdagsledamotenEva och f.d.riksdagsledamoten . H. Hermansson.Kristdemokratiska samhällspartietnominerade från början två icke-parlamentariker, förre statssekreterarenKurt och informationssekreterarenIngrid Strömbom. Sedan statssekreterareGunnar vid Utrikesdepartementetshandelsavdelning meddelat partietsgruppledare i att regeringenkrävde att kandidaterna skulle varaparlamentariker nominerades i ställetriksdagsledamöterna ochIngrid Näslund.Regeringen utnämnde den 8 februariföljande personer till ledamöter avRådet för exportkontrollfrågor: IréneVestlund, och , alla (s), ochKarin Falkmer, båda (m), (), (), (), (). Alla utomYlva är riksdagsledamöter.Annerstedt har förut varit ledamot avriksdagen. Beslutet innebär att denplats till vilken nomineraten kandidat inte besatts.Motiveringen till regeringsbeslutetVid frågestunden i den 8februari frågade () JanNygren om vilket skälet var till attregeringen vägrat att accepteraMiljöpartiets nominering av HenrikWestander.Enligt är regeringen i sinfulla rätt att slutgiltigt ta ställningtill vilka ledamöter som skall ingå irådet. Det huvudsakliga skälet tillregeringens beslut är att intehar någon parlamentarisk anknytning ochatt han representerar ett särintressegenom sin anknytning till Svenska Freds.Enligt har kravet på enparlamentarisk anknytning framgått avpropositionen angående inrättandet avden nya myndigheten. Regeringens önskanhar också redovisats i muntligaöverläggningar med partikanslierna.Utfrågning av var regeringen i sin fullarätt att kräva att ledamöterna iExportkontrollrådet skulle ha enparlamentarisk förankring. För dennaståndpunkt finns det enligt stödi förarbetena till inrättandet av denförutvarande rådgivande nämnden och detnya rådet. I muntliga kontakter medpartierna hade dessutom ochrepresentanter för Inspektionen förstrategiska produkter gjort klart attdet var personer med parlamentariskförankring som efterfrågades. Nygrenhävdade också att det finns enprincipiell skillnad mellan att utserepresentanter i ett råd och att utserepresentanter i t.ex. parlamentariskakommittéer. uppgiftär att ge råd till myndigheten inomramen för det existerande regelverket,medan en parlamentarisk utredning oftasthar till uppgift att se över regelverk,komma med nya idéer och lämna förslagtill förändringar. Därför är det enligtNygren rimligt att regeringen har ettstörre inflytande över vilkapartirepresentanter som utses när detgäller rådgivande organ än när detgäller kommittéerna.Nygren hade uppfattat Miljöpartietsnominering av , somsaknade parlamentarisk förankring, somen provokation. Det var enligt Nygrenbekant att inte var medlem ipartiet vid den aktuella tidpunkten.Dessutom hade han ganska haft enbatalj med ett företag som tillverkarkrigsmateriel. förslagsvarade av sakliga och praktiska skälinte mot vad regeringen önskade.Eftersom inte representerarnågon annan uppfattning än den somMiljöpartiets parlamentarikerrepresenterar, borde partiet enligtNygrens mening kunna acceptera deprinciper som gällde för dem som skullesitta i rådet. Dessutom representeradeWestander genom sin tillhörighet tillSvenska Freds ett särintresse, inte iden meningen att freden skulle vara ettsärintresse utan att Svenska Freds utgörett sådant. De riksdagsledamöter som ärmedlemmar i eller någonannan fredsorganisation representerardäremot inte ett särintresse enligtNygren.Kravet på parlamentarisk anknytningifrågasattes vid utfrågningen. Nygrenframhöll att det av propositionen ominrättande av Inspektionen förstrategiska produkter m.m. framgår attden tidigare till KMI knutna rådgivandenämnden skulle ombildas till ett råd förden nya myndigheten. Texterna ipropositionen och utskottsbetänkandetsamt KU:s yttrande kunde under ingaomständigheter misstolkas enligt Nygren.Denna uppfattning hade också stöd hosflertalet av partierna. När regeringenfattade sitt beslut omatt utse ledamöter i det nya rådet, hadediskussionen pågått i nästan en månad,varför man från partiernas sida inte kanha svävat i okunnighet om vad regeringenönskade.Enligt var det inte Westanderskunskaper och långvariga arbete som låghonom och i fatet. Nygrenmenade att genom sinaaktiviteter gjort att nomineringen avhans namn blev komplicerad. EnligtNygren har de personer som sitter irådet genom sin parlamentariskaförankring ett allmänt förtroende isamhället. Hanteringen avvapenexportfrågorna bygger enligt Nygrenpå att det finns ett slags förtroendemellan de intressen som möts, sominnebär att man vet att ärendenahanteras med utgångspunkt i regelverkenoch att man har förankring i riksdagen.Detta gör att rådet blir mindre sårbartän om det skulle ha en annansammansättning.Utskottets bedömningNär det gäller tillsättningen avledamöter i det nybildadeExportkontrollrådet ,har utskottet funnit att regeringeninför sitt beslut förfarit enligtetablerad praxis på området i denmeningen att de berörda politiskapartierna ombetts att lämna förslag tillledamöter i det nya rådet på samma sättsom tidigare förfarits beträffande denrådgivande nämnden. Enligt deninformation utskottet inhämtat har endialog förts mellan regeringen och deberörda partierna om vissa enskildaförslag, varvid regeringen i ett fall,beträffande Kristdemokratiskasamhällspartiets förslag, fått tillstånd en ny nominering och accepteratdenna. I ett annat fall har regeringeninte accepterat en nominering frånMiljöpartiet med hänvisning till att denföreslagna personen inte hadeparlamentarisk anknytning samt attvederbörande representerade ettsärintresse.Principiellt vill utskottet anföraföljande beträffande regeringensutnämningsmakt. Som framgått ovan ärregeringens utseende av ledamöter imyndigheternas styrelser väsentligen ettoreglerat område, vilket innebär attregeringen utan inskränkningar har rättatt utse vem eller vilka den vill somledamot eller ledamöter i myndigheternasstyrelser och liknande. Denna rättfaller tillbaka på att regeringen hardet grundläggande ansvaret för hurmyndigheterna sköter sina uppgifter ochdärmed också vilka som ingår i dessledning. Mot denna bakgrund är detnaturligt att regeringen sakligt bedömerförmågan att i olika hänseenden kunnasköta ett visst uppdrag hos en personsom föreslagits till detta uppdrag.Till detta skall läggas att regeringenenligt praxis för en dialog med depolitiska partierna i de fall därpolitiska företrädare skall utses.Innebörden av denna praxis är attpartierna lämnar förslag, att regeringenibland kan återförvisa enskilda förslagtill partierna och att regeringen tillslut utser den eller de personer sombäst svarar mot de krav som ställts upp.Utskottet finner emellertid skäl attbetona att regeringens frihet inte fårinnebära att regeringen vänder sigdirekt till enskilda personer, medförbigående av partiorganisationerna, isamband med rekryteringar avpartiföreträdare till olika uppdrag.Enligt utskottet förväntas regeringen isin utnämningspolitik undvika enlikriktning av sammansättningen av enstyrelse eller ett råd. Sättet på vilketledamöterna utses utgör i sig en vissgaranti för mångfald.Utskottet finner mot den angivnabakgrunden att regeringen handlatformellt korrekt och i överensstämmelsemed etablerad praxis i det här aktuellautnämningsärendet.Granskningen föranleder i övrigt ingetytterligare uttalande.15.6 Godkännande avlicenstillverkningsavtal, samarbetsavtaloch komponentleveranserÄrendetFrågan om vidareexport avlicenstillverkad krigsmateriel,samarbetsavtal samt deklarationer omegen tillverkning har anmälts tillutskottets granskning (bilaga A 14.1).Enligt anmälan tenderar den direktakrigsmaterielexporten att minska och detinternationella samarbetet att öka.Gemensam utveckling och tillverkningliksom överlåtelser avtillverkningsrätter m.m. spelar enligtanmälan en stor roll i sammanhanget.Frågan ställs i anmälan om dennautveckling kan innebära att svenskkrigsmateriel hamnar i stater som viinte godkänner som mottagare av svenskkrigsmateriel.I anmälan begärs följande:1. Utskottet bör dels begära in ochgranska samtliga avtal om försäljning avtillverkningsrättigheter, som medgerreexport av den licenstillverkadematerielen och som är godkända avregeringen och berördautrikeshandelsministrar mellan 1990 och1995, dels pröva om godkännandet avdessa överensstämt med intentionerna iriksdagens beslut /82 respektive1991/92.2. Utskottet bör dels begära in ochgranska samtliga samarbetsavtal sommedger reexport av den samtillverkadematerielen och som är godkända mellan1990 och 1995, dels pröva omgodkännandet av avtalen stämt överensmed beslut enligt 1 ovan.3. Utskottet bör dels begära instatistiska uppgifter över hur stor delav den totala krigsmaterielexporten somsker med stöd av deklarationer om egentillverkning (OPD), dels pröva omkomponentexporten stämmer överens medden uppfattning som kom till uttryck iriksdagens beslut om strävan efteratt förhindra att svensk krigsmateriel"vidareförs till länder till vilka viinte skulle tillåta direktexport".En kanslipromemoria (bilaga A 14.2) harupprättats med anledning av anmälan.Dessutom har utskottet inhämtat enpromemoria från Statsrådsberedningenupprättad inom KMI (bilaga A 14.3).Bestämmelser om upplåtelse elleröverlåtelse av tillverkningsrätt,samarbetsavtal och slutanvändarintygDen redovisning som lämnas här gällerbestämmelserna före ,då tillståndsgivningen överflyttadesfrån regeringen till den nyinrättademyndigheten för strategiskaprodukter och Krigsmaterielinspektionenupphörde.Upplåtelse eller överlåtelse avtillverkningsrätt m.m.I lagen (1992:1300) om krigsmaterielregleras frågan om avtal omtillverkningsrätt m.m. i 7-9 §§.Enligt 7 § får avtal som innebärupplåtelse eller överlåtelse avtillverkningsrätt till någon i utlandetinte ingås här i landet utan tillståndav regeringen. Vidare får svenskamyndigheter, svenska företag och den somär bosatt eller stadigvarande vistas härinte heller utom landet ingå sådantavtal utan tillstånd av regeringen.Inte heller får, enligt 8 §, avtal mednågon utom landet om att gemensamt meddenne eller för dennes räkning utvecklakrigsmateriel eller metod förframställning av sådan materiel eller omatt gemensamt tillverka krigsmaterielingås här i landet utan tillstånd avregeringen. På samma sätt som stadgas i7 § får svenska myndigheter ellerföretag och den som är bosatt ellerstadigvarande vistas här inte hellerutom landet ingå sådant avtal utantillstånd av regeringen.Även avtal om tillägg till ellerändring av avtal av det slag som krävertillstånd av regeringen enligt 7 och 8§§ kräver enligt 9 § tillstånd avregeringen i vissa fall. Det gäller omtillägget eller ändringen avser denmateriel som omfattas av avtalet,vidareupplåtelse eller vidareöverlåtelseav rätt enligt avtalet, rätt atttillhandahålla krigsmateriel tillmottagare som inte angivits tidigare,förlängning av avtalets giltighetstideller bestämmelser om sekretess.Slutanvändarintyg och deklaration omegen tillverkningEnligt 6 § krigsmateriellagen är allutförsel av krigsmateriel utan tillståndförbjuden. Ansökningar om utförselprövas normalt av regeringen. Ärendensom inte avser utförsel i störreomfattning eller som inte i övrigt ansesvara av större vikt prövas av ansvarigtstatsråd. Meddelade tillståndundertecknas avkrigsmaterielinspektören. Vilkauppgifter som skall lämnas i en ansökanom utförseltillstånd framgår av 8 §krigsmaterielförordningen.Vid handläggningen av enutförselansökan kräver inspektionennormalt antingen ett slutanvändarintygeller ett intyg om egen tillverkning.Slutanvändarintyg (, DEU) och deklaration om egenproduktion () ingår i ett hierarkiskt regelsystemsom tillämpas vid tillståndsgivningen.Slutanvändarintyget skall enligt användas dels vid leveranserav krigsmateriel för strid, oavsettmottagarland, dels vid leveranser avövrig krigsmateriel till militär ellerstatlig myndighet i andra stater än OECD-stater.Alternativa slutanvändarintyg ärDeclaration of Use, DoU, som kananvändas vid leveranser av övrigkrigsmateriel till militära och civilamyndigheter i land inom , vidareCertificate of End User, CEU, som kananvändas vid leverans av övrigkrigsmateriel för civilt bruk tillutländska privata och offentligarättssubjekt, samt Company Certificateof Intent and Use, CIU. Det sistnämndaintyget kan användas i de fall ettföretag köper övrig krigsmateriel frånSverige för att användas vid t.ex.licenstillverkning eller vid renoveringeller uppgradering av krigsmateriel somhör till statlig inhemskförsvarsmyndighet men där det av någonanledning skulle vara mindre lämpligtatt kräva slutanvändarintyg frånförsvarsmyndigheten.Intyg om egen tillverkning, OwnProduction , användsnormalt vid utförsel till företag avprodukter för användning i köparens egenproduktion eller vidarebearbetning avstapelvaror som krut och sprängämnen ochav komponenter som saknar egenidentitet.Intyget skall utfärdas av det köpandeföretaget på företagets brevpapper ochvara undertecknat av behörig företrädareför köparen och vara försett medköparföretagets stämpel. Köparen ellerslutmottagaren sänder intyget till detsvenska exporterande företaget, sominger det till KMI tillsammans medansökan om utförseltillstånd.Förutsättningarna för att tillståndskall ges till vidareexport är attexporten sker till ett land som åtnjuterSveriges förtroende och att produkteninte har en svensk identitet.Tillämpningen av regelverketInledningKonstitutionsutskottet har sedan mittenav vid ett flertal tillfällengranskat frågor om vidareexport avkrigsmateriel m.m. Granskningen haravsett två huvudtyper av vidareexport:AB export av bl.a. robot 70 viaSingapore och FFV:s s.k. Englandsavtalavseende vidareexport av bl.a.granatgeväret och ammunitionm.m. till detta vapensystem. En tredjekategori, mindre omfattande än de nyssnämnda, är Nobelkruts export av krut ochsprängmedel till bl.a. viaÖsterrike, och i dåvarande DDR som ytterligaremellanhand.Medborgarkommissionens rapport omsvensk vapenexport (SOU 1988:15) ochkonstitutionsutskottetsgranskningsbetänkanden under tiden1985/86- 1993/94 är de viktigastekällorna för denna genomgång. Enfullständig redovisning återfinns ibilaga A 14.2. Här återges resultatet avgenomgången i sammanfattning.Olaglig vidareexport av svenskkrigsmateriel har förekommit sedanmitten av och avsetthuvudsakligen robot 70, kanoner ellerkanondelar, granatgevärssystemet CarlGustaf samt krut och sprängämnen.Inblandade företag har varit AB ,affärsverket FFV och Nobelkrut.Mottagare av vidareexporten har varitett tiotal länder, som inte ingått ikretsen av länder till vilka export avsvensk krigsmateriel varit tillåten.Bofors vidareexport via hargällt robot 70, kanoner eller kanondelaroch ammunition. Nobelindustrier, tillvilken koncern hör, harmedgett export av drygt 300 robot 70 viaSingapore till Bahrein och undertiden ochammunitionsleveranser till 1985. ansvariga dömdes för grovvarusmuggling. Boforskontraktsarrangemang var enligtMedborgarkommissionen avsedda attvilseleda myndigheterna i både Sverigeoch . Några belägg för attkrigsmaterielinspektören, regeringeneller enskilda statsråd medverkat ieller haft kunskap om den olagligaexporten har intefunnit. Kommissionen fann det dockanmärkningsvärt att KMI inte reagerade itid på upprepade indikationer påvidareexport från Singapore.Vidareexport av kanoner ellerkanondelar har förekommit i flera fall:till , , ,och . Något åtal medanledning härav har inte väckts.Reexport av ammunition från utantillstånd har förekommit till ,, och via bl.a.Italien, och fann inte någratecken på att KMI ellerregeringstjänstemän uttryckligen känttill att olaglig export av ammunitionförekom, däremot att KMI känt tillrisken att licenstillverkad ammunitionkunde säljas till länder runt Persiskaviken.FFV:s s.k. Englandsavtal har avsettexport/licenstillverkning avgranatgevär samt delar och ammunitiontill dessa. En stor del av dennaförsäljning har under en femtonårsperiodvidareexporterats. Avtalen som ingicksursprungligen 1963 avvecklades 20 årsenare då kraven på slutanvändarintygskärptes.Åtal har i flera fall väckts i slutetav angående olagligvidareexport av granatgevärssystemetCarl till bl.a. viaStorbritannien och ammunition till Dubaivia . Åtalen ogillades isamtliga fall på grund av bl.a. bristeri bevisföringen och oklarheterbeträffande ansvarsförhållandena inomFFV. Justitiekanslerns utredning 1989slog fast att FFV:s Englandsavtal varkända av regeringsmedlemmar vid tidenför avtalens tillkomst men att de intekunnat sluta sig till hur avtalen skullekomma att tillämpas.Medborgarkommissionen fann att FFVmedvetet kringgått bestämmelserna inågra fall, däribland en affär medSingapore angående ett komplettgranatgevärssystem. Olika regeringarefter har enligt kommissionen intehållits underrättade om FFV:s avtal.Nobelkruts affärer med krut ochsprängämnen har blivit föremål förrättslig prövning i vissa fall. Detgäller vidareexport via ,och till bl.a.Östtyskland och . Åtalet mot trepersoner inom Nobelkrut ogillades avsåväl tingsrätten som hovrätten. Enligthovrätten hade det inte kunnat visas attden huvudåtalade varit medveten om attvidareförsäljning planerades.Underlåtenheten i vissa fall att lämnaupplysning om vidareförsäljning ansågsinte vilseledande i den meningen att detkunde medföra straffrättsligt ansvar. senare utkommen bok har det gjortsgällande att den huvudåtalade skulle hafällts till ansvar, om vissdokumentation ur den östtyskasäkerhetspolisens arkiv varittillgänglig vid domstolens prövning avåtalet. Detta är också åklagarensuppfattning. Denne har till hovrätteningivit en resningsansökan i målet motLundberg och Nobelkrut. Hovrättenplanerar att avgöra målet före sommaren1996.Medborgarkommissionen fann attNobelkrut i flera fall olagligt fört utkrut och sprängämnen till ,, , och i , , ,, och Östtyskland.Tekniken har i flera fall varit att enlaglig leverans omdirigerats vid gränsentill det mottagande landet och via ettannat land förts till ett tredje landsom inte varit godkänt som mottagare avsvensk krigsmateriel.Medborgarkommissionen fann inget beläggför att KMI eller någon annan inomförvaltning eller regering skulle hamedverkat i eller känt till Nobelkrutsolagliga affärer. Nobelkruts företrädareförefaller ha handlat efter en egentolkning av reglerna som inte haft stödi regeringskansliet.Konstitutionsutskottet har i singranskning av vidareexporten viaSingapore bl.a. uttalat att det intekunnat beläggas att någraregeringsledamöter känt tilloegentligheterna. Regeringarna bordeenligt utskottet dock på ett tidigarestadium ha misstänkt att allt inte stodrätt till.