bet · GJ01FiU10 · 1996-05-28 00:00:00 — Det som talar fören tillväxt i EU på något är den draghjälp som kanförväntas komma från länder utanför EU. Denstatistik som inkommit efter det attFinansdepartementet avslutat sitt prognosarbete motsäger inte att ensådan utveckling kan realiseras.I motionerna Fi78 (m) och Fi82 (kds) anges den åtstramning avfinanspolitiken som äger rum i främstTyskland och till följd av de uppställda inträdesvillkoreni EMU vara en av orsakerna till att lågkonjunkturenkan fördjupas. Som utskottet ser det kan enåtstramning av finanspolitiken på grund av konvergensvillkoren bådeförsena och försvaga den kommandekonjunkturuppgången. Också i propositionen framhålls attutformningen av den ekonomiska politiken i EU-länderna kan försenakonjunkturuppgången. Redan den BNP-tillväxt som ipropositionen anges för EU-länderna (jfr tabell 1) kan göra det svårt fördessa länder att uppnå konvergenskriteriet om ettunderskott på högst i de offentliga finanserna.När det gäller den ekonomiska utvecklingen i riktas iflera motioner kritik mot exportprognosen ochbedömningen av utvecklingen av den privata konsumtionen.I motion Fi78 (m) anförs att exportprognosen är alldeles föroptimistisk. Bakgrunden till denna kritik är dennegativa utveckling som motionärerna förutspår för EU-området och somutskottet redan har kommenterat.I motionerna Fi78 (m), Fi79 (fp), Fi80 (v), Fi81 (mp) och Fi82(kds) hävdas att propositionens prognos för privatkonsumtion inte kommer att förverkligas. Antagandet i propositionen omatt hushållen skall minska sitthushållssparande är inte realistiskt, menarmotionärerna. Utskottet vill medanledning av vad här aktuella motioner anför om konsumtionsprognosernaanföra följande. I motionFi78 (m) och även i motion Fi79 (fp) anförs att regeringens prognosersaknar trovärdighet genom att man gör orealistiskaantaganden om sänkt sparkvot, och att därför tillväxten i privatkonsumtion överskattas. Ser man emellertid påkonsumtionsprognoserna finnerman att avvikelserna mellan prognos och utfall har varit försumbara.I själva verket har prognoserna för privatkonsumtion visat sig vara förhållandevis tillförlitliga. Dethindrar emellertid inte att avvikelserna mellanprognos och utfall för sparkvoten varit stora. Men det harinte sin förklaring i en missbedömning av hushållssparandetsutveckling. I stället förklaras denna skillnadmellan prognos och utfall av att hushållens disponibla inkomst blivitstörre än beräknat. Vad utskottet här anfört omprognosen för privat konsumtion motsäger emellertid inte attosäkerheten om hushållens framtida konsumtions- ochsparbeteende är betydande. Kristdemokraternariktar i motion Fi82 (kds) en allmän kritik mot de i propositionenredovisade prognoserna. I motionen görs påståendetatt "den konjunkturnedgång som flera institut länge varnatför förträngdes så sent som i höstens tillväxtproposition ochkom enligt egen uppgift som en överraskning förden dåvarande finansministern." Utskottetställer sig frågande till denna beskrivning av prognosarbetet iFinansdepartementet. Det kan nämnas att TCO:s,Handelns Utredningsinstituts, och prognoserhar utarbetats och ligger i linje med eller över den bedömningav BNP-tillväxten som redovisas i propositionen.I motion Fi78 (m) tas även frågan upp om bedömningen av den statligakonsumtionen. En viktig orsak till attregeringens tillväxtprognos ligger högre änKonjunkturinstitutets avgivna bedömning (på ) ärden skiljaktiga synen på den statliga konsumtionensutveckling. Som påpekas i propositionens bilaga om svensk ekonomisammanhänger detta med den beräknade tidpunkten förleveranser till försvaret. Motionärerna sätter frågetecken förvarför regeringen föreslår att anslaget för budgetåret1995/96 räknas ned med ca 3,3 miljarder kronormen ändå bibehåller prognosen att den statliga konsumtionen skall växa med5,. Som anges i propositionen ärperiodiseringen av försvarsinköpen en källa till osäkerhet iprognosen. I och med att dessa inköp fluktuerarkraftigt påverkas tillväxtprofilen i betydande grad.För att beskriva den underliggande konjunkturutvecklingen kanförändringen av den statliga konsumtionen sättastill noll 1996 och 1997 i stället för de + resp. - som liggerinne i prognosen. I ett sådant räkneexempel stigerBNP 1996 och 1997 (jfr tabell4). Utskottet finner det otillfredsställandeatt statliga myndigheters inrapporterande tilldepartementen om planerade inköp är behäftade med så stora fel att detinte går att göra en rimlig bedömning av denstatliga konsumtionen. Utskottet har emellertid erfarit attFinansdepartementet tillsammans med RRV och KIbedriver ett intensivt arbete för att förbättra prognosunderlaget ifråga om statens inköp.Sammanfattningsvis vill utskottet framhålla att riskerna för sämrekonjunkturutveckling för den svenska ekonomin med enlägre tillväxt i den totala produktionen och en därigenom någotsämre utveckling på arbetsmarknaden än vad som angesi propositionen inte får negligeras. Av den senastemånadsbarometern från (960521) framgår att den svenskaindustrikonjunkturen är i fortsatt nedgång. Deoptimistiska förväntningarna som fanns i marsbarometern har inteinfriats utan orderingången har fortsatt attfalla från såväl hemmamarknaden som exportmarknaden. Detpositiva i barometern är att förväntningarna inför de närmastemånaderna liksom i marsbarometern är relativtoptimistiska och då särskilt i investeringsvaruindustrin. Drygt entredjedel av företagen räknar med ökadproduktionsvolym. I insats- och konsumtionsvaruindustrin planerasproduktionen bli i stort sett oförändrad. Fortsattaprissänkningar aviseras på exportmarknaden medan priserna påhemmamarknaden förutses bli i det närmaste oförändrade, totaltsett. Massaindustrin, som under en längre periodsuccessivt sänkt sina priser, aviserar nu återigen prishöjningar påexportmarknaden. Det bör här framhållas attbarometern endast återger företagens bedömning av nuläget ochav utvecklingen . Den kaninte betraktas som en konjunkturprognos för t.ex.återstoden av innevarande år. Tvåscenarier för ekonomin fram till sekelskiftetUtöver den här redovisade konjunkturbedömningen presenteras också ibilagan till finansplanen kalkyler över ekonominsutveckling fram . I de scenarier som presenteras förutvecklingen av den svenska ekonomin fram till år2001 antas tillväxten i OECD-området bli mellan ochår 2001. Denna bedöms vara den tillväxt som påsikt kan upprätthållas utan att löner och priseraccelererar. Som jämförelse kan nämnas att den genomsnittligaBNP-tillväxten i OECD-området har legat . Något explicitkonjunkturmönster har inte antagits i detta scenarioför utvecklingen fram till sekelskiftet.Inflationstakten förutsätts stabiliseras på nivåer fram tillprognosperiodens slut. Rimligheten i dettaantagande stöds av att betydelsen av låg inflation betonas avalla centralbanker och regeringar.Som framgår av tabell 7 redovisas ett basalternativ (B) ochhögtillväxtalternativ (H). I båda alternativenantas tillväxten i OECD-området ligga i intervallet 2-2,per år.Förutsättningarna för kalkylerna skiljer sig åt pådet sättet att den svenska räntan ligger något lägre somkronan stärks något mer i H-alternativet än iB-alternativet. Kalkylerna baseras på denekonomiska politik och de regler som beslutats av samt denfinansierade utbildningssatsning som regeringen nuföreslår. Däremot har dessa kalkyler inte detillkommande budgetförstärkande åtgärder, utöver118-miljardersprogrammet, som aviseras ipropositionen. För kalkylperioden finns inga beslut omarbetsmarknadspolitiska åtgärder. I bådaalternativen har det antagits att de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernaavtar successivt i relativt långsam takt.Tabell 7 Bas- (B) resp. Högtillväxtalternativet (H),försörjningsbalans och nyckeltal, 1995-2000Miljarder kronor, priser, procentuell förändring-----------------------------------------------------------1995 19961997 1998 1999 2000B B B BH H H H----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------Privat 1,7 2,2 2,4 2,2konsumtion 0,3 0,8 2,0 2,5 2,72,5-----------------------------------------------------------Offentlig - -1,1 -1,2 -0,8 -0,3konsumtion 2,3 0,9 -0,7 -0,5 -0,10,3-----------------------------------------------------------Bruttoinvesteringar10,610,0 2,4 7,4 6,1 4,04,6 9,1 7,75,8-----------------------------------------------------------Lagerförändringar (bidrag)-1,0 0,1 0,0 0,0 0,00,5 0,1 0,0 0,0 0,0-----------------------------------------------------------Export 11,4 6,1 5,4 5,3 5,14,5 6,1 5,8 5,75,5-----------------------------------------------------------Import 4,7 5,3 5,4 5,68,7 5,0 5,0 5,6 5,65,8-----------------------------------------------------------BNP 2,0 2,5 2,5 2,0marknadspris 3,0 1,4 2,5 3,2 3,22,7-----------------------------------------------------------Nyckeltal:-----------------------------------------------------------KPI dec.-dec. 2,3 2,2 2,3 2,22,6 1,9 2,0 2,0 2,02,0-----------------------------------------------------------Kostnadstimlön 4,3 4,0 4,0 4,03,4 5,3 4,0 3,5 3,53,5-----------------------------------------------------------Öppen 6,5 6,1 5,8 5,7arbetslöshet1 7,7 7,2 6,1 5,3 4,64,0-----------------------------------------------------------Arbetsmarknads- politiska5,2 4,6 4,0 3,8 åtgärder14,4 5,2 5,2 4,6 3,9 3,8-----------------------------------------------------------Sysselsättning 0,9 1,3 1,1 0,61,6 0,4 1,4 2,0 1,81,4----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------1 Som andel av arbetskraften. Källor:Statistiska centralbyrån, ochFinansdepartementet. I basalternativet antasBNP-tillväxten bli 2 till . Med tankepå det relativt låga resursutnyttjandet i densvenska ekonomin i utgångsläget bör tillväxten kunna blihögre än den trendmässiga . och1999 antas tillväxten därför i basalternativet ligga0,över en mer långsiktig trend på . Drivkrafteni tillväxtprocessen är investeringarna ochsuccessivt i allt högre grad den privata konsumtionen. Denöppna arbetslösheten faller något ned till . Inflationstakten beräknas ligga nära Riksbankensinflationsmål under hela kalkylperioden.Högtillväxtalternativet beskriver ett ekonomiskt förlopp därutgångspunkten är att den öppna arbetslöshetenreducerats till . I jämförelse medbasalternativet bygger högtillväxtalternativet på en i grunden ljusare bildav den svenska ekonomins funktionssätt. Samtligaaktörer i ekonomin antas agera ansvarsfullt ochdärmed bidra till en utveckling som är betydligt bättre än ibasalternativet. Det gynnsammare alternativetkännetecknas av en icke-inflationistisk lönebildning och av enframgångsrik arbetsmarknadspolitik, vilket tar siguttryck i en väl fungerande arbetsmarknad och ett kraftigtstärkt förtroende för den svenska ekonomin. Den arbetskraftsreservsom finns i utgångsläget kan därigenom bättretas i anspråk utan att det uppstår några överhettningstendenser som driverupp löner, priser och räntor.Genom den gynnsammare ekonomiska utvecklingen tenderar de offentligafinanserna att förbättras snabbare än ibasalternativet, vid ett antagande om samma regelverk i de bådakalkylerna. Beräkningarna baseras dock på antagandetatt underskottet i den offentliga sektorns finansiellasparande skall vara detsamma, som andel av BNP, som ibasalternativet. Detta skapar utrymme för högreoffentliga utgifter och en sänkning av hushållens inkomstskatter, vilketger en positiv effekt på disponibelinkomsten ochden privata konsumtionen. Hushållens framtidstro antas förstärkasså att sparkvoten kan falla mer än i basalternativet. Denprivata konsumtionen blir därigenom en motor itillväxtprocessen. Skillnaderna mellan dessa tvåkalkyler visar tydligt på vinsterna av en väl fungerande ekonomi. Ihögtillväxtalternativet är, jämfört med basalternativet,BNP-nivån högre, 115 000 fler personerhar sysselsättning, den privata konsumtionen är högre och denoffentliga konsumtionen ligger högre. Utskottets förslag till inriktning av denekonomiska politiken Under de första årenav drabbades av en ekonomisk kris som iefterkrigstidens saknar motstycke iomfattning. Krisen ledde till ett sammanbrott av de offentligafinanserna och vad än värre var att under dennatid förlorades mer än 500 000 arbetstillfällen. Vart åttonde jobbförsvann från den svenska arbetsmarknaden.Det helt överskuggande målet för den ekonomiska politiken måstemot denna bakgrund vara att pressa tillbakaarbetslösheten. Som utskottet har redovisattidigare i betänkandet var utvecklingen god med entillväxt på och en ökning av industriinvesteringarna mednära . Det finns styrkefaktorer i den svenskaekonomin som även fortsättningsvis kan leda till en gynnsam utvecklingunder återstoden av decenniet. Den konkurrensutsattasektorns lönsamhet är hög historiskt sett och svenska företaghar utrymme att sänka sina marginaler för atthålla uppe marknadsandelarna. Omframtidsförväntningarna blir mer positiva finns en betydandepotential för konsumtionsökning, särskilt om kampenmot arbetslösheten blir framgångsrik. Den låga inflationstaktenmöjliggör en krympande räntemarginal gentemotomvärlden. Kommer den svenska ekonomin in i en sådan positivutvecklingbana förbättras de offentliga finanserna i än snabbaretakt, vilket bl.a. bör förstärka tendensen mot enavtagande räntemarginal gentemot omvärlden.Utskottet har emellertid i föregående avsnitt understrukit att det finnsbetydande risker att ekonomin inte följer ensådan positiv bana utan att den avmattning som drabbade densvenska ekonomin i ställetförstärks och att konjunkturuppgången därigenom skjutsframåt i tiden. Det stora osäkerhetsmomentet är att deninternationella konjunkturen kan försvagas mer änvad som förutsätts i regeringens prognoser. Trots de hittillsvarandeframgångarna för den förda politiken ärbudgetunderskottet och statsskulden alltjämt mycket stora. Ekonominssårbarhet vid internationella kriser kvarstår ochden utveckling som kan förutses för de närmaste årenkräver vissa ytterligare budgetförstärkningar utöver118-miljarderspaketet. Finanspolitiken är iutgångsläget mycket stram som det saknas konjunkturpolitiskaskäl för att strama åt finanspolitikenytterligare. Regeringen har satt som mål för denekonomiska politiken att halvera den öppna arbetslösheten. Somframhålls i propositionen är detta ett mycket ambitiöstmål. Mot bakgrund av den redovisadekonjunkturbedömningen blir, som utskottet ser det, slutsatsen att detställs stora krav för att nå målet att pressa nedden öppna arbetslösheten till men att det med aktivsamverkan i det svenska samhället för attbetvinga arbetslösheten ligger inom räckhåll för den ekonomiskapolitiken. Det s.k.tillväxtalternativet i propositionens scenario för utvecklingen framtill (jfr tabell 7) ger exempel på hurekonomin måste utvecklas för att en sådan neddragning avarbetslösheten skall kunna realiseras. I detta alternativfungerar ekonomin bättre. Lönebildningen ger, vid enbetydligt lägre arbetslöshet än dagens, kostnadsökningar som inte urholkardet svenska näringslivets konkurrenskraft.Tillväxten är högre, sysselsättningen ökar snabbare och den öppnaarbetslösheten reduceras därigenom till det uppställda måletår 2000. I Moderata samlingspartiets motionFi78 framhålls att problem inte handlar om ensnedfördelning av inkomster och förmögenheter utan om bristanderesurser som leder till en allmän försvagning avekonomin. Bara genom en politik som stimulerar till arbete,företagande och investeringar kanutvecklingskraften återvinnas. I motionen krävs en mer långtgåendeåtstramning av finanspolitiken jämfört med förslageni propositionen. I motionen föreslås ett utgiftstak som år1999 understiger regeringens med . Denviktigaste åtgärden för att stärkaförutsättningarna för tillväxt anser motionärerna vara en kraftigsänkning av skattetrycket. Avregleringen, sombl.a. i hög grad berör arbetsmarknaden, är enligt motionärerna nödvändigom en stabil och ökad tillväxt skall kunnamöjliggöras. Som utskottet tidigareredovisat i betänkandet måste finanspolitiken vara fortsatt mycketstram. Det är anmärkningsvärt att motionärernanärmast blundar för de svåra avvägningsproblem som enregering ställs inför när finanspolitiken på grund av en högstatsskuld måste stramas åt i ett läge därlågkonjunkturen i värsta fall kan förstärkas. Det är nödvändigt attregering och riksdag mildrar de negativa effekterpå inkomstfördelningen och på arbetsmarknaden som kan uppstå i arbetetmed att sanera den offentliga sektorns finanser.Med anledning av den syn på skattepolitiken som framförsi motion Fi78 (m) vill utskottet understrykaatt de åtgärder som vidtas måste ha en acceptabel fördelningspolitiskprofil och att de bördor som den nuvarandesituationen kräver måste bäras av alla. De analyser som regeringenredovisar i propositionen visar att de besparingarsom blivit nödvändiga i olika socialatransfereringar medför negativa fördelningspolitiska verkningar somtill en del har kunnat kompenseras med höjdaersättningsnivåer och förändringar i beskattningen. delarden uppfattning som framförs i skatteutskottetsyttrande till finansutskottet (SkU12y) att det inte kanvara aktuellt att vidta några lättnader i inkomstskatten genom att nuupphäva den s.k. värnskatten eller att försvagabudgeten med ofinansierade skattesänkningar för dem som har godinkomst, kapitalinkomster eller förmögenheter.Som nämnts ställs i motion Fi78 (m) krav påförändringar av arbetsmarknadspolitiken och då bl.a.en reformering av arbetsrätten. I likhet med vadsom anförs i propositionen anser utskottet att arbetsrätten behöverförändras. Någon lösning har dock inte skett inomramen för arbete. Strävan börfortfarande vara att en förändring åstadkommes avarbetsmarknadens parter i samverkan. Utskottetavvaktar mot den bakgrunden regeringens besked när det gäller dessa frågorsfortsatta behandling. Utan att mera i detalj taställning till vilka förändringar som kan vara påkallade inom dettaområde, vill finansutskottet på samma sätt somarbetsmarknadsutskottet (AU4y) ändå klart ta avståndfrån förslag om genomgripande förändringar av arbetsrätten,däribland att generella avsteg från lagreglernaskall kunna göras i de individuella anställningsavtalen.I anslutning till utskottets behandling av arbetsmarknadsfrågornavill utskottet bemöta den kritik som riktas motregeringens mål att halvera den öppna arbetslösheten . I motionFi78 (m) sägs att "det i och för sig ärmöjligt att regeringen - genom överflyttningar av människor frånöppen till dold arbetslöshet i olika former -skulle kunna halvera den öppna arbetslösheten". Imotion Fi79 (fp) antyds att regeringen kommer att utnyttja"bokföringsknep". "Huvudstrateginförefaller vara rent statistisk - ett stort antal människor skallföras bort från arbetskraften till olikautbildningsplatser", heter det i motionen.Utskottet ser sådana skrivningar som här citerats närmast som exempel påolyckliga formuleringar i arbetet med framtagandetav motionerna. Utskottet utgår ifrån att t.ex. antalet personeri utbildning blir något högre än . Ensådan utveckling är inte någonting negativt i enekonomi med de offentliga finanserna i god ordning. Människor som är iutbildning - antingen därför att de vill breddasina möjligheter på arbetsmarknaden eller tvingats därtill på grundav att arbetssituationen förändrats - utförsjälvfallet ett värdefullt arbete både för sig själva och församhället. I motion Fi78 (m)framhålls vidare som en viktig del av riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken att det måste skapas goda villkor förföretagande och att en ökad konkurrens är nödvändig förtillväxten. Bl.a. en sänkning av företagsskatterna, avreglering ochprivatisering av statliga företag ses som viktigainslag i riktlinjerna för näringspolitiken. Imotionerna Fi79 (fp) och Fi82 (kds) anges riktlinjer för näringspolitikensom i flera avseenden sammanfaller med de somredovisas i motion Fi78 (m). Utskottet vill idetta sammanhang erinra om att svenska företagsskatteregler i och med1991 års skattereform blev mycket konkurrenskraftigavid en internationell jämförelse. medfördeden omläggning som beslutades ett ökat skatteuttag påföretagen. Regeringen har därför tidigare uttalatatt skatteuttaget på detta område skall sänkas, samt avsatt en ram fördetta på . I höstasbeslutades om ett tillfälligt riskkapitalavdrag och en utvidgadkvittningsrätt för enskilda näringsidkare för attunderstödja nyföretagande och expansion.Samtidigt gavs företagsskatteutredning i uppdrag att pröva enny modell för en generell skattelättnad påföretagsnivå för att ytterligare förbättra de skattemässiga villkorenför företagens nyinvesteringar ochkapitalförsörjning. Utskottet är av samma uppfattning som regeringenatt om utredningen skulle finna avgörande hinder mot attinföra en generell modell på företagsnivå skallutredningen i stället presentera förslag till en selektiv lättnad medinriktning på mindre företag. Avsikten är att denya reglerna skall kunna tillämpas från och med inkomståret 1998.Sedan årsskiftet gäller nya regler för redovisning ochinbetalning av mervärdesskatt. För företag med enomsättning med mer än skall skatten redovisasmånadsvis senast den 20 i den efterföljande månaden.Som framgår av propositionen föreslår nu regeringen att företag meden skattepliktig omsättning under 40 miljonerkronor skall redovisa skatten senast den 5 iandra månaden efter redovisningsperioden. Ändringen skall gälla från den1 . delar den syn påinriktningen av näringspolitiken som framförs i näringsutskottetsyttrande (NU9y). Det är av stor vikt att det skapas sunda ochfasta spelregler för näringslivet. det allmänna regelverket för företagen, skattesystemet ochenergipolitiken. Insatserna inom näringspolitikenbör främst vara av generell karaktär och avse områden därmarknadsekonomin fungerar mindre bra. I vissa fall kanockså behov av mer selektiva, branschinriktadeåtgärder uppstå. Utskottet är av samma uppfattningsom motionärerna att näringspolitiken måste vara inriktad på attstärka konkurrens och konkurrensförmåga. En välfungerande konkurrens är nödvändig för attupprätthålla omvandlingstrycket i ekonomin och därmed åstadkomma enerforderlig strukturomvandling. Som redovisas inäringsutskottets yttrande pågår en rad översynerpå konkurrensområdet, och kommer att fågöra en förnyad prövning av konkurrensfrågorna närresultaten härav föreligger. Vad gällerprivatisering av statliga bolag måste i ett föränderligt samhälle, somutskottet ser det, staten och kommunernakontinuerligt pröva vilken verksamhet som bör drivas i offentligregi. Däremot finner utskottet ingen anledning attdriva generella privatiseringsprogram utan hänsyn tillde närmare omständigheterna i varje konkret fall.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi78 (m) yrkandena 1, 6, 12 och14. I liberalernas motion Fi79uttalas en stark varning för att en femtedel avarbetskraften kan komma att stå utanför arbetsmarknaden. Det värsta somkan hända, sägs det i motionen, är att vibörjar acceptera den höga arbetslösheten. I motionen föreslås en ijämförelse med propositionens förslag starkareåtstramning av finanspolitiken, en reformering avarbetsmarknadspolitiken med större rörlighet för arbetskraften ochåtgärder för ökad tillväxt, bl.a. genom åtgärdersom främjar nyföretagandet. Utskottet delarmotionärernas oro för utvecklingen på arbetsmarknaden. är detförvånande att motionärerna inte i tillräckligutsträckning beaktar problemet att åtgärder som ökar"säkerhetsmarginalerna i budgetpolitiken" också kanförvärra läget på arbetsmarknaden. Utskottet harsamma uppfattning som motionärerna att den mycket stramafinanspolitiken måste kombineras med en bratillväxtpolitik. Men avvägningen av finanspolitiken bör inte varasådan att avmattningen i ekonomin fördjupas i ensådan utsträckning att åtgärder inom arbetsmarknads- ochnäringspolitiken inte får någon positiv effekt på sysselsättningen.Detta utgör ett av skälen till att utskottet intenu vill förorda en ytterligare åtstramning av finanspolitiken utöver vadsom föreslås i propositionen.I detta sammanhang kan nämnas att i motion Fi79 (fp) hävdas attFolkpartiet till skillnad mot regeringen har enpositiv syn på privat sparande.