bet · GJ01UU18 · 1996-05-09 00:00:00 — Jämställdhet som ett nytt mål för internationella utvecklingssamarbete I föreliggande betänkande tillstyrkerutskottet förslaget i proposition1995/96:153 att jämställdhet mellankvinnor och män skall vara ett mål förSveriges internationellautvecklingssamarbete. Samtliga medanledning av propositionen väcktamotioner besvaras eller avstyrks. I proposition 1995/96:153 föreslårregeringen att godkänner attjämställdhet mellan kvinnor och mänskall vara ett mål för Sverigesinternationella utvecklingssamarbete. 1995/96:U34 av m.fl.(m) vari yrkas att avslårregeringens proposition omjämställdhetsmål i biståndspolitiken ienlighet med vad som anförts i motionen.1995/96:U35 av . (fp) vari yrkas1. att beslutar bifallapropositionens förslag om att görajämställdhet till ett nytt mål förSveriges internationellautvecklingssamarbete,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en utredning meduppgift att göra en förnyad prövning avde biståndspolitiska målen,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts avseende det s.k.oberoendemålet,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts avseende biståndetsdemokratimål.1995/96:U36 av () vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att det övergripandebiståndsmålet omformuleras, så attkampen mot fattigdomen och begreppethållbar utveckling ingår imålformuleringen,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att en regelbundenjämställdhetsrevision granskarbiståndsresultatet ur könssynpunkt,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i denna revision ocksåingår representanter från KIB och frånNGO:er med erfarenhet av fältarbete inombiståndet.1995/96:U37 av m.fl.(c) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om genomförandet av det sjättebiståndsmålet,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om återkommande revision ochuppföljning av biståndsmålen,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om fler projekt med syfte attförbättra kvinnornas situation imottagarländerna.1995/96:U38 av m.fl. (v)vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om begreppet "resurstillväxt"som ett begrepp vidare än "ekonomisktillväxt",2. att som sin mening gerregeringen tillkänna vad i motionenanförts om att jämställdhetsmålet sättssom det första prioriterade delmåletefter det övergripande målet,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att Utrikesdepartementetsformulering av en övergripande politikför jämställdhetsmålet skall ske i öppendebatt,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att skall arbeta föratt få ett större kvinnligt inflytandeinom de multinationella biståndsorganen,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka föratt strukturanpassningsprogrammenutformas så att jämställdheten mellankvinnor och män främjas,6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om formerna förkompetensutveckling och utvärdering avjämställdhetsmålet,7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om KIB. Propositionens huvudsakliga innehållÄrendet och dess beredningI budgetpropositionen 1994/95presenterade regeringen sin avsikt attgöra en översyn av de biståndspolitiskamålformuleringarna i syfte att tydligarelyfta fram jämställdhetsfrågorna ibiståndspolitiken.Den 9 mars 1995 beslutade regeringen omdirektiv till en särskild utredare (dir.1995:32). Utredningen (UD 1995:03) ficki uppdrag att se över biståndsmålen isyfte att i utvecklingssamarbetet främjaökad jämställdhet mellan kvinnor ochmän. , riksdagsledamot(fp), förordnades till utredare.Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU1995:116) den 31 oktober 1995.Biståndsmålens framväxtMålen för utvecklingssamarbetehar växt fram under bred politiskenighet. I regeringens budgetproposition1962:100 angavs att målet förbiståndsgivningen är att höja de fattigafolkens levnadsnivå .Sedan den biståndspolitiska utredningenöverlämnat sitt betänkande (SOU 1977:13)antog i bred enigheten liknande formulering för detöverordnade målet (prop. 1977/78:135,bet. 1978/79:UU1, rskr. 1978/79:9).Målet preciserades så att biståndetskall bidra till- resurstillväxt,- ekonomisk och social utjämning,- ekonomisk och politisk självständighetsamt- demokratisk samhällsutveckling imottagarländerna.Ett femte biståndsmål om framsynthushållning med naturresurser och omsorgom miljön antogs av år 1988.Under biståndsmålens framväxt harriksdagen anslutit sig till regeringenssyn att biståndsmålen bör ses som enhelhet och att det inte finns någoninbördes rangordning mellanbiståndsmålen.Jämställdhet och utvecklingEn växande insikt om jämställdhetensbetydelseVid alla de stora konferenser som FNarrangerat harjämställdhet varit ett återkommandetema.Insikten om jämställdhetsfrågornasbetydelse för att uppnå en långsiktigthållbar samhällsutveckling har gradvisfördjupats. Den öppnar nu nya vägar föratt erkänna kvinnors och mäns lika värdeoch rättigheter, vilket redan för femtioår sedan skrevs in som en avgrundprinciperna i FN-stadgan.Kvinnorna utgör hälften av jordensbefolkning, men deras möjligheter attpåverka, delta i och dra fördel avutvecklingen är i de flesta länder små.Detta tar sig bl.a. uttryck i betydandeobalans mellan kvinnors och mänsarbetsbörda och mellan deras tillgångtill resurser och makt.U-landskvinnornas bristande politiskaoch ekonomiska makt är såväl enorättvisa som ett avgörandeutvecklingsproblem.Hur skall jämställdhetsarbetet utformas?Kvinnors och mäns olika roller bestämsav sociala, kulturella, rättsliga,ekonomiska och politiska förhållanden isamhället. Formella och informellastrukturer i samhället konserverar ellerförstärker i varierande grad kvinnorsunderordning och mäns överordning.Roller, resursfördelning ochmaktförhållanden är invävda i ettkomplext sammanhang.Det går inte att föreskriva vilkenjämställdhetspolitik enskilda länderskall ha eller vilka metoder eller medelsom bör användas i arbetet förjämställdhet. Jämställdhet måste kommaur en inre samhällelig process.På senare år har emellertid enbetydande samsyn växt fram bland enmajoritet av FN:s medlemsstater omviktiga utgångspunkter för jämställdhet.Denna samsyn förstärktes underPekingkonferensen och återspeglas i dessslutdokument.En ökad insikt finns också om vikten avmer kunskap om de bakomliggandeorsakerna till bristande jämställdhetoch det ojämna maktförhållandet mellankvinnor och män. Det är genom attintegrera ett jämställdhetsperspektiv påalla politikområden som varaktigaförutsättningar skapas för att förändrapolitiska, ekonomiska, sociala ochkulturella betingelser i ett samhälle påett sätt som bidrar till jämställdhetmellan kvinnor och män.Pekingkonferensen slog bl.a. fast attdet är regeringen i varje land som harhuvudansvaret för att främjajämställdhet. Jämställdhet är därmed enviktig samhällsfråga och inte en frågasom rör enbart kvinnor. Det innebärockså att männens ansvar och rolltydligt måste lyftas fram.Jämställdhet som en genomgående fråga ibiståndetJämställdhet har i praktiken under långtid varit ett mål i svensktutvecklingssamarbete. Erfarenheternafrån flera årtiondens arbete, med såvälframgångar som motgångar, har förtjämställdhetsfrågorna till en alltmercentral position. Fokus ligger intelängre på särskilda kvinnoprojekt, utanpå att integrera jämställdhet i helautvecklingssamarbetet. Nedan redovisasnågra centrala slutsatser utgående frånde nuvarande biståndsmålen.ResurstillväxtEkonomisk tillväxt är en förutsättningför utveckling i alla länder ochförbättrar möjligheterna till ökadjämställdhet. Ekonomisk tillväxt lederemellertid inte automatiskt till ökadjämställdhet. Mycket kan ocksååstadkommas i fattiga länder för att ökajämställdheten utan att det kräver nyaresurser. Viktigt är att se hurbefintliga resurser i samhället användsoch i vilken utsträckning de gynnareller missgynnar en utveckling iriktning mot jämställdhet.Det ekonomiska argumentet förjämställdhet är starkt men oftaunderskattat. Med ökad jämställdhet ökarförutsättningarna såväl för ökadtillväxt som för att tillväxten skallbli socialt och ekonomiskt hållbar.Det är hög tid att kvinnors bidrag tillden ekonomiska tillväxten värderas ochbeaktas i beslutsunderlaget vid allsamhällsplanering.Ekonomisk och social utjämningEkonomisk tillväxt måste ske i samspelmed en jämnare resursfördelning för attalla medborgare, oberoende av kön,ekonomisk eller social ställning skallfå del av utvecklingen. Som framgår avavsnitten ovan är resurstillväxt ochutjämning ömsesidigt förstärkandeprocesser. Båda målen är uppenbartdirekt förknippade med jämställdhet.En särskild rättvisefråga gällerfunktionshindrade. Kvinnor och flickormed funktionshinder utsätts ofta fördubbel diskriminering. För en ändringkrävs såväl upplysning och nya attitydersom lagstiftning och praktiska åtgärder.Det är av särskild betydelse ur ettjämställdhetsperspektiv att demokratiskabeslutsprocesser på lokal nivå isamhället förstärks.Ekonomisk och politisk självständighetNär det gäller målet för det svenskautvecklingssamarbetet om ekonomisk ochpolitisk självständighet, harsituationen förändrats under senaredecennier. Kampen mot kolonialism är istort sett fullbordad. Oberoende iinskränkt mening är varken önskvärteller möjligt. Självständighet ibetydelsen att ett land har utrymme attsjälvt utforma sin framtid är dockfortfarande ett angeläget mål.Kvinnor och män har påverkats olika avdet växande ömsesidiga beroendet. Det ärdärför viktigt att undersöka hur kvinnorrespektive män påverkas av den ökadeinternationaliseringen.En demokratisk samhällsutvecklingKvinnor och män skall ha sammamöjligheter att påverka besluten på allanivåer i samhället. Jämställdhet gårinte att lägga till i efterhand, utanmåste utgöra en del av den demokratiskasamhällsutvecklingen.En fullvärdig demokrati kräver respektför både kvinnors och mäns mänskligarättigheter. Trots det har 90 länderännu inte ratificerat konventionen omdiskriminering mot kvinnor i desshelhet. Av de länder som ratificeratkonventionen brister många igenomförandet.Av särskild betydelse ur ettjämställdhetsperspektiv är också attdemokratiska beslutsprocesser på lokalnivå i samhället förstärks.Framsynt hushållning med naturresurseroch omsorg om miljönMiljöhänsyn rör nästan allasamhällsområden. Kvinnors viktiga rollför att främja en miljömässig utvecklinglyftes fram vid om miljöoch utveckling i 1992.Det finns stora vinster med att i högreutsträckning än lyfta framjämställdhetsperspektiv påmiljöplanering.Jämställdhet som biståndspolitiskt målI propositionen föreslås attjämställdhet mellan kvinnor och mänskall vara ett mål för Sverigesinternationella utvecklingssamarbete.Som skäl för sitt förslag anförregeringen följande.För att verklig förändring skall kommatill stånd bör jämställdhet lyftas framsom ett explicit mål iutvecklingssamarbetet. Allt bistånd börutgå från både kvinnors och mänssituation och bidra till att bådekvinnor och män kan påverka, dra fördelav och själva medverka tillutvecklingen. Särskilda kvinnoprojektkan vara nödvändiga komplement för attstärka kvinnors situation och stödjakvinnors egna initiativ. Däremot har detvisat sig vara otillräckligt att enbartdriva särskilda projekt för kvinnor föratt åstadkomma långsiktiga förändringarav attityder, sedvänjor och lagar.Samtidigt skulle införandet av ettjämställdhetsmål vara ett viktigt steg ivår strävan att nå de fattiga.Ett särskilt biståndsmål ligger i linjemed rekommendationen frånOECD:s biståndskommitté, som slår fastatt jämställdhet bör vara ett av deövergripande, strategiska målen förbiståndet. Det skulle också kunna utgöraen konsekvent uppföljning av beslutenvid 1995.Erfarenheter från andra länder, därjämställdhet fastställts som ettsärskilt biståndsmål, visar att dettafungerar som en politisk markering bådei den egna offentliga förvaltningen ochgentemot samarbetsländer, enskildaorganisationer och andra givarländer.Argumenten för ett nytt biståndsmålunderstöds av att jämställdhet är ettövergripande mål församhällsutvecklingen i ochdärför bör vara ett uttryckligt målockså för biståndet.Regeringens slutsats är därför attjämställdhet bör formuleras som ett nyttbiståndsmål, vilket liksom de nuvarandemålen klargör och preciserar detövergripande målet för svensktutvecklingssamarbete.Övriga biståndsmåls lydelse och inbördesordningRegeringen bedömer att det nya målet omjämställdhet i det svenskautvecklingssamarbetet inte bör föranledanågon ändrad lydelse eller enrangordning av biståndsmålen.Som skälen härför anför regeringen attbiståndsmålen bör ses som en helhet. Enomgruppering av de befintliga målenskulle antyda att det finns enrangordning mellan biståndsmålen, vilketinte är fallet. Jämställdhetsmåletplaceras efter de befintliga målen, utanatt detta innebär en lägre prioritet ännågot av de andra målen.Frågan om en översyn av helamålformuleringen hänger samman med mångaandra frågor om mål och medel förSveriges internationella ansvarstagande.Regeringen utesluter inte att en sådanöversyn kan vara påkallad. En sådan bördock föregås av en bred diskussion blandfolkrörelser och allmänhet.GenomförandeRegeringen avser att fastställapolitiska riktlinjer för hurjämställdhetsmålet skall styrabiståndsarbetet.I propositionen anges att det interäcker med att formulera ett mål. Måletmåste konkretiseras så att det kan ledatill faktiska förbättringar.Erfarenheterna från andra givarländer,där jämställdhet är ett biståndsmål,bekräftar att målet måste kompletterasmed riktlinjer för att resultat skallkunna uppnås.Regeringen arbetar medatt ta fram riktlinjer förjämställdhetsfrågor iutvecklingssamarbetet. Huvudprincipen iriktlinjerna skall vara att ettjämställdhetsperspektiv skall integrerasi hela utvecklingssamarbetet.Jämställdhetsaspekterna måste beaktasvid prioritering mellan olika sektorer,mellan olika projekt inom en sektor ochvid beslut om projektens inriktning ochutformning. Såväl i det bilateralabiståndet som i EU-samarbetet och i detmultilaterala biståndet skall Sverigearbeta för att landstrategier ochsektorstrategier baseras på grundliganalys av relationerna mellan kvinnoroch män. Sida kommer att presentera enhandlingsplan för jämställdhet ibiståndet.Det är av största vikt attjämställdhetsfrågorna lyfts upp på enövergripande nivå i dialogen med vårasamarbetsländer, med de multilateralaorganen, andra givarländer och enskildaorganisationer.Under vissa förutsättningar kanintegreringen av ettjämställdhetsperspektiv behövakompletteras med särskilda insatser föratt rätta till avgörande obalansermellan kvinnors och mäns situation.De politiska riktlinjerna kommerhärutöver att ta upp t.ex.ansvarsfrågor, behov avkompetensutveckling, finansiella ochpersonella resurser samt utvärdering ochuppföljning. Resursbehovet skall täckasinom ramen för existerande budget.Kompetensutveckling och uppföljningEnligt regeringens bedömning bör enanalys göras av- hur kompetensen skall stärkas för attkunna driva jämställdhetsfrågor iutvecklingssamarbetet, och- hur en regelbunden uppföljning avjämställdhetsarbetet iutvecklingssamarbetet skall kunnagenomföras.Som skäl härför anförs i propositionenbl.a. Behovet av konsultstöd,utbildningsinsatser och ny forskningförväntas öka som följd av en markeradsatsning på att genomförajämställdhetsmålet. Arbetet med attbygga upp sådan kompetens behöver därförförstärkas. I första hand bör lösningarsökas som bygger vidare på den kompetensoch de nätverk som finns, snarare än attinitiera nya strukturer.Vad gäller behovet av regelbundenöversyn av jämställdhetsarbetet kommerregeringen att närmare ta ställning tillformerna i samband med att de politiskariktlinjerna läggs fast.Jämställdhet i samarbetet med Central-och ÖsteuropaRegeringen har i proposition 1994/95:160Sveriges samarbete med Central- ochÖsteuropa förklarat att fyra mål skallgälla för östsamarbetet, nämligen att:- främja en säkerhetsgemenskap,- fördjupa demokratins kultur,- stödja en socialt hållbar ekonomiskomvandling,- stödja en miljömässigt hållbarutveckling.Frågan om jämställdhet lyfts fram iproposition 1994/95:160. Där sägs: Ettkönsrelaterat perspektiv bör anläggas påhela östsamarbetet, från demokratistödtill näringslivssamarbete och stöd tillfinansiella sektorn. Det är angeläget att kunskapen omreformprocessens olika påverkan på mänoch kvinnor ökar, så att samarbetet kanutformas för att främja ökadjämställdhet. Traditionellt har kvinnorhögre utbildningsnivå än män i Central-och . Ändå visar statistikenatt kvinnor i högre utsträckning än mändrabbas av arbetslöshet underreformprocessen. Östsamarbete bör därförmedverka till att kvinnor återfår ochbibehåller sin position påarbetsmarknaden. Att tillvarata kvinnorskunskap och förmåga skaparförutsättningar för högre tillväxt iekonomin som helhet.Jämställdhet mellan kvinnor och män äroskiljbar från demokrati och respektenför mänskliga rättigheter. Det ärangeläget att både män och kvinnor taraktiv del i det politiska livet ochbeslutsfattandet. Den politiskaaktivitetsnivån hos kvinnor äremellertid låg i dagens Central- ochÖsteuropa. Stöd för att öka kvinnorsmöjlighet att engagera sig och delta idet politiska livet är således särskiltangelägna.De fyra målen kan också i praktiken sessom verksamhetsfält inom vilkaöstsamarbetet bedrivs. Införandet av ettsärskilt jämställdhetsmål i u-landssamarbetet föranleder inte någonförändring av målen för det nuvarandeprogrammet för samarbete med Central-och . Däremot anser regeringenatt de politiska riktlinjerna för hurjämställdhet skall integreras i detinternationella utvecklingssamarbetetockså bör tillämpas på samarbetet medCentral- och Östeuropa.En studie kommer att genomföras för attdels göra en kartläggning av lägetbeträffande jämställdhet i deprioriterade samarbetsländerna i Central-och , dels ge förslag pååtgärder för att främja jämställdhet iöstsamarbetet.Mot bakgrund härav gör regeringenföljande bedömning: De riktlinjer somregeringen håller på att utarbeta förjämställdhet i utvecklingssamarbetet böräven omfatta östsamarbetet.Jämställdhetsperspektivet bör genomsyrahela samarbetet med Central- ochÖsteuropa. En särskild studie bör ocksågöras av hur jämställdhet bättre kanfrämjas i samarbetet med Central- ochVsteuropa.Sammanfattning av motionernaMotion 1995/96:U34 av . (m)Utrotandet av fattigdomen är detövergripande målet förbiståndspolitiken. Frihandeln harhärvid, enligt motion 1995/96:U34 (m),varit det verksammaste instrumentet.Demokrati och respekt för mänskligarättigheter är nödvändigt i sig ochbidrar även kraftfullt till utrotning avfattigdomen. Svenskt bistånd skallmotverka alla former av diskrimineringoavsett om det handlar om kön, ras,hudfärg, religion eller politiskövertygelse. Det ligger i självarespekten för mänskliga rättigheter,vilket redan är en väsentlig del avdemokratiutvecklingen. Att införa ettytterligare, sjätte biståndsmål, varscentrala del redan täcks av nu gällandemålsättning, är inte välbetänkt.Huvudproblemet för svenskt bistånd ärinte bristen på mål utan möjligheten attse till att det effektivt bidrar tillutrotandet av fattigdomen i världen. Medhänvisning härtill hemställs attriksdagen avslår regeringens propositionom jämställdhetsmål i biståndspolitiken.Motion 1995/96:U35 av Karl-GöranBiörsmark m.fl. (fp)(motion U35) delarpropositionens uppfattning om attjämställdhet är ett viktigt mål inomutvecklingssamarbetet (yrkande 1). Inteendast ur rättvisesynpunkt utan även ureffektivitetssynpunkt är en sådaninriktning nödvändig. Kvinnornas roll imånga utvecklingsprojekt kan intevverskattas.Länderna i tredje världen har gjortsig fria från kolonialmakterna. Denandra frigörelsen då diktatorer körsbort från makten sker . Det är hög tidatt får en biståndspolitik somverkar i en riktning där detta faktumuppmärksammas. I formell mening är detsjälvklart att liksom andraländer skall vara ekonomiskt ochpolitiskt självständiga, men detta målkan inte nås med bistånd, utan genom attav världssamfundet accepteradefolkrättsliga regler upprätthålls. Etthuvudmål för en liberal u-landspolitikär att de fattiga länderna skallintegreras i en världsekonomi, därfrihandel och företagsinvesteringar ärcentrala drivkrafter för utveckling. Idetta perspektiv är biståndets gamlaoberoendemål inte längre en tillgångutan riskerar snarare att vara enbelastning.Under en tidigare epok var u-ländernasfrigörelse från de tidigarekolonialmakterna ett angeläget mål. Meddet slut har också fråganom beroende av olika stormakter blivitallt mindre brännande. riskeraroberoendemålet att skapa oklarhet kringsynen på och världsekonomin.Mot den bakgrunden menar vi attoberoendemålet kritiskt bör granskas isamband med en bredare översyn av desvenska biståndsmålen. Det bör dåövervägas om detta mål helt kan strykas(yrkande 3).Under de decennier då biståndetexpanderade kraftigt sågs detta som ettviktigt inslag i inställningtill den internationella politikensbipolaritet, dvs. uppdelningen i tvåmaktsfärer: en amerikansk och ensovjetisk. krävde avmottagarländernas regeringar varkendemokrati eller diktatur ochförespråkade inte heller något tydligtalternativ i valet mellan planekonomioch marknadsekonomi. Detta innebar imånga fall ett stöd till länder somvalde en helt annan rollfördelningmellan statsmakt och marknad än den somansågs rimlig i vårt land.Det slags tredje ståndpunkt som Sverigeförsökte inta har fallit. Att biståndetskall gynna en demokratisk utveckling iutvecklingsländerna kan därför intelängre vara ett biståndspolitiskt målbland andra. Demokrati är en del avsjälva utvecklingsbegreppet. Det finnsheller inga belägg för att fattigdombekämpas mindre effektivt under ettdemokratiskt statsskick, vilket någrahar framfört. Svenskt bistånd ska därförverka för att demokrati och mänskligarättigheter blir verklighet genomutvecklingssamarbetet. Demokratimåletmåste få en mer framträdande roll i detsvenska biståndet än vad det har (yrkande 4).Folkpartiet ser en risk i att desammanlagda målen, som går från fem tillsex, kan bli alltför många. Därmeduppstår en risk för otydlighet. Dennaotydlighet kan bidra till att görabiståndet mindre framgångsrikt. Dettahar även utredningen, som ocksårekommenderar att en översyn avbiståndsmålen kommer till stånd, antytt.Folkpartiet föreslår (yrkande 2) attbiståndsmålen anpassas till 1990-taletoch att en parlamentarisk utredningtillsätts med uppgift att formulera enbiståndspolitik med beaktande av dessasynpunkter.Motion 1995/96:U36 av ()I fråga om det övergripandebiståndsmålet att höja de fattigafolkens levnadsnivå stödjerMiljöpartiet (motion U36 yrkande 1)utredningens förslag, att detta böromformuleras. Ekonomisk tillväxt måstealltid ske på de villkor naturensgränser sätter och en hållbar utvecklingkräver. Den utveckling som behövs föratt framgångsrikt bekämpa fattigdomenmåste ske inom naturens ramar i ställetför på bekostnad av dessa. Både avsociala, ekonomiska och miljömässigaskäl är det viktigt att detta finns medi formuleringen av ett övergripande mål.Hållbar utveckling är ett begrepp somtäcker detta, och som bör ingå i detövergripande biståndsmålet.Miljöpartiet stödjer förslaget om enjämställdhetsrevision (yrkande 2), enregelbundet återkommande revision meddeltagande, förutom av Sida, avrepresentanter för såvälbiståndsorganisationer som Kvinnorådetför internationellt bistånd (yrkande 3).Detta är nödvändigt för att få fram enbra biståndsmodell där jämställdheten ärintegrerad och inte kommer i konfliktmed ett biståndslands kulturellatraditioner.Motion 1995/96:U37 av MargaretaAndersson m.fl. (c)I motion U37 (c) anförs att det är braatt regeringen nu lägger fram enproposition om jämställdhet som ett nyttmål för internationellabistånd.Jämställdhet mellan könen i det svenskabiståndet är alldeles för viktigt föratt det skall stanna vid en allmänmålformulering. Regeringen måste ävenbeskriva hur det skall genomföras ipraktiken.