bet · GJ01FiU10 · 1996-05-28 00:00:00 — Det innebär att saldoförbättringen riskerar att blitillfällig och att underskot-ten börjar växa igen.Det krav som oavvisligen måste ställas på riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken är enligt utskottets mening att innefatta en strukturpolitik somutgår från en framtidsinriktad tillväxtstrategi. Om skall kunnaåterta en tätposition bland industrinationerna måste bli ett landmed många fler entreprenörer. Nya företag och företagare är ett nödvändigtvillkor för att produktionskapaciteten skall kunna öka och för att denpermanentning av den höga arbetslösheten som hotar skall kunna undvikas.Men för att detta skall komma till stånd fordras ett gott företagsklimat.Skattepolitiken måste ges en sådan inriktning att det totala skattetrycketsänks. De skattebelastningar på sparande och kapitalbildning som försämrarförutsättningarna för investeringar måste elimineras. Enligt utskottets upp-fattning är sådana skattesänkningar nödvändiga om tillväxten skall kunnata fart. Det är ekonomisk-politiskt mycket riskfyllt att låta skattetrycketöver-skrida nivån av BNP. Det är emellertid vad som skedde efter regim-skiftet . Skattetrycket väntas dessutom stiga ytterligareframöver.Budgetpolitiken bör bl.a. ha som långsiktigt mål att bättre balans uppnåsmellan den privata och den offentliga sektorn. När den privata sektorntillåts öka, minskar behovet av offentliga insatser. Utskottet anser atttotala offent-liga utgifter som med regeringens politik ännu överstiger av BNP är omöjliga att förena med en godekonomisk utveckling.Offentliga monopol, omfattande transfereringar och inskränkt valfrihet le-der förutom till minskad valfrihet för medborgarna också till sämre utnytt-jande av de totala ekonomiska resurserna. Trögheten i stora, icke konkur-rensutsatta offentliga system ger dålig effektivitet. Det hårda skattetrycksom krävs för att finansiera en stor offentlig sektor försvagar dessutomtillväxt-kraften i ekonomin, och de nya jobben blir färre.Av effektivitetsskäl och för att inte snedvrida konkurrensen mellan verk-samheter i den offentliga och den privata sektorn måste staten gå vidaremed ägarspridning och sälja statliga företag.Utskottet vill avslutningsvis understryka att utformningen avstrukturpoliti-ken måste leda till att tillväxten blir uthållig. Annorlundauttryckt innebär detta att det är nödvändigt att en ambitiös miljöpolitikblir en integrerad del av tillväxtpolitiken. Tillgång till oförstörd naturär en konkurrensfaktor både vid investeringsbeslut och t.ex. för turismen.Miljöteknik är redan och kan bli en ännu större svensk exportvara. Påmiljöområdet märks också tydligare än på många andra områdenotillräckligheten i nationellt beslutsfattande. Det får visserligen aldrigbli en ursäkt för att inte vidta de åtgärder vi kan på det nationellaplanet, men riktigt genomslag får de miljöpolitiska besluten när de sker isamverkan på ett internationellt plan.Sammanfattningsvis innebär utskottets ställningstagande till riktlinjernaför den ekonomiska politiken att utskottet avstyrker propositionensriktlinjer.Vad utskottet här anfört om den övergripande inriktningen av den ekono-miska politiken med anledning av motionerna Fi78 (m), Fi79 (fp) och Fi82 (kds) bör som sin mening ge regeringen till känna.Enligt utskottets mening lämnas i motion Fi80 (v) och Fi81 (mp) förslag sompå väsentliga punkter strider mot vad utskottet ovan anfört om denekonomiska politiken. Med hänvisning härtill avstyrks den inriktning avpolitiken som förordas i dessa motioner.dels vid mom. 1 i denna del hemställt:1 (delvis). beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska poli-tiken,såvitt avser övergripande inriktningatt med avslag på proposition 1995/96:150 yrkande 1 ochmotionerna 1995/96:Fi80 yrkandena 1 och 2 samt 1995/96:Fi81 yr-kandena 1, 7-11, 14, 20, 21 och 23-25 och med anledning av motio-nerna 1995/96:Fi78yrkande 1, 1995/96:Fi79 yrkandena 1 och 8 samt 1995/96:Fi82 yrkande 1 idenna del godkänner vad utskottet anfört och som sin mening ger regeringendetta till känna,2. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken, såvitt avser villkorenför företagande (mom. 1 delvis)(), (), (), Per (), () och () hardels anfört följande:Utskottet vill med anledning av de riktlinjer för näringspolitiken somanges i motionerna Fi78 (m), Fi79 (fp) och Fi82 (kds) anföra följande.Hösten 1994 inledde den tillträdande regeringen en politik som successivthar försämrat företagsklimatet. Som exempel på åtgärder, vidtagna av dennaregering, som försämrar möjligheterna att driva företag kan följande nämnas:- Höjd marginalskatt- Återinförd dubbelbeskattning- Höjd fastighetsskatt på industrifastigheter samt kommersiella lokaler- Slopad kvittningsrätt för underskott av näringsverksamhet mot inkomstav tjänst- Återinförd facklig vetorätt mot anlitande av entreprenörer- Återinförd rätt till blockad mot enmans- och familjeföretag- Tidigarelagd momsinbetalning- Skärpta fåmansbolagsregler som innebär skattehöjningar- Höjda arbetsgivaravgifter- Avskaffad rätt att undanta två nyckelpersoner från turordningsreglerna- Förkortad provanställningstid- Förkortad tid för visstidsanställning vid arbetstopparI samtliga propositioner som utgjort underlaget för dessa åtgärder skriverregeringen i och för sig mycket positivt om företagens betydelse och småfö-retagarens roll. Utskottet kan självfallet instämma i sådana formuleringari propositionen som "villkoren för företagande [måste] förbättras. Sverigebehöver fler företag och företagare". Med osviklig precision lederemellertid den faktiska politiken i motsatt riktning. Det är mycket svårtatt passa in den nuvarande regeringens politik i den ambition som uttalas ipropositionen. I den nu aktuella propositionen uppställs ytterligare hinderför företagandet:- Arbetsgivarperioden för sjuklönen förlängs med två veckor- Förmögenhetsskatten för aktier höjs- Energiskatterna höjs kraftigt utan motsvarande sänkning av skatten påarbete- Den tidigarelagda inbetalningen av moms modifieras visserligen, menlikviditeten urholkas och kostnaderna ökar. Metoden är fortfarande likaprincipvidrigDe nya arbetstillfällena måste skapas i den privata sektorn. Utrymmet förproduktivitets- och effektivitetsförbättringar i framför allt de storaföretagen innebär att man i dessa företag kan öka produktionenoch minska antalet anställda. minskadeantalet anställ-da i storindustrin medan småindustrin ökadeantalet anställda . Dessutom finns - med rätt förutsättningar -betydande expansions-möjligheter inom tjänstesektorn.Ett gynnsamt klimat för de mindre och medelstora företagen är av störstavikt i kampen mot den höga arbetslösheten liksom för saneringen av statsfi-nanserna. Självfallet är goda villkor även för de större företagennödvändigt.När det gäller riktlinjerna för en strukturpolitik för företagande och jobbär det bl.a. följande områden som är av central betydelse:- skattepolitiken- arbetsmarknadens regelsystem- lönebildningen- avreglering- konkurrensSkattepolitiken måste ges en sådan inriktning att det totala skattetrycketsänks. De skattebelastningar på sparande och kapitalbildning som försämrarförutsättningarna för investeringar måste elimineras.Det är särskilt viktigt att skattereglerna utformas så att en växandetjänste-sektor verkligen kan uppstå. Före skattereformen 1990/91 varflertalet tjäns-ter inte momsbelagda, men i samband med skattereformeninfördes full moms. Tjänster som i huvudsak förbrukas och köps av företagkan möjligen bära full moms. Men det är uppenbart att s.k.hushållsrelaterade tjänster, där produktivitetsutvecklingen synes varalångsammare och konkurrensen med gör-det-själv är större, har svårt attbära dagens totala skattebörda. En lind-ring av skatten på hushållstjänsterfår inte mot-svaran-de genomslag på de offentliga inkomsterna, eftersomdessa tjänster i stor utsträckning ut-förs "svart" eller inte alls.En frågeställning som ständigt dyker upp i samband med en diskussion omSveriges långsiktiga utvecklingskraft är den om arbetsmarknadens regelsy-stem och funktionssätt. Skillnaden mellan högtillväxtscenariet och basalter-nativet i propositionen beskrivs som en skillnad främst i detta avseende.Om arbetsmarknaden blir mer flexibel och fungerar bättre kan tillväxten blihög-re, om den fungerar som blir tillväxten lägre.Dagens höga svenska arbetslöshet är både oacceptabel och onödig. Den börjarnu märkas på allvar i form av en nyfattigdom som drabbar allt fler. En förhög beskattning av arbete, i synnerhet av tjänster, en stel arbetsmark-nadslagstiftning och en oflexibel lönebildning tvingar människor tillarbets-löshet, trots att det finns arbete som behöver utföras. Kritiken motregeringen för den fortsatta oförmågan att ompröva politiken måste bli hård. En aktiv arbetsmarknadspolitik och den svenska arbetslinjen finns det,enligt utskot-tets uppfattning, skäl att värna om under förutsättning attden görs effektiv. Det är viktigt att människor får hjälp med utbildning,flyttning och annat aktivt stöd i stället förenbart kontanta bidrag. Som utskottet ser det är det emellertid uppenbartatt den nuvarande utform-ningen av arbetsmarknadspolitiken inte kan bäraden börda som ålagts den i den ekonomiska anpassningen och att den därmedinte kan uppfylla nödvän-diga effektivitetskrav. Enligt utskottets meningbör anslagen till arbetsmark-nadspolitiken begränsas.Arbetsmarknadspolitiken måste också läggas om, eftersom merparten av dagensarbetslöshet är strukturell, medan de traditio-nellaarbetsmarknadspolitiska medlen bygger på att arbetslöshetens huvud-saksfråga är konjunkturell. Regeringen och de fackliga organisationernatill trots håller arbetsmarknaden på att förändras. Permanentaheltidsanställning-ar i ett och samma företag blir mindre vanliga. Istället utvecklas nya kon-traktsformer, tidsbegränsade anställningar,uppdragstagande, underentrepre-nörskap, företagande, växling mellan dessaolika former etc. Arbetsmarkna-dens institutioner och regelsystem förändrasdäremot mycket långsamt. En gynnsam utveckling av ekonomin kräver därförreformer inom detta område. En första början bör ske genomåtergång till de av den borgerliga regeringen beslutade reglerna förarbetsrätten, både LAS och MBL.Även vad gäller lönebildningen krävs reformer. har löne-bildningen varit den svenska ekonomins akilleshäl. Kompensationstänkandemellan olika grupper har i hög grad styrt löntagarnas organisationer, ochen sned maktfördelning vid konflikter och förhandlingar har reduceratarbetsgi-varnas motståndskraft. De återkommande devalveringarna harlikaledes "lärt" arbetsgivarna att det är ofarligt att acceptera högalönekrav - när före-tagen har prissatt sig ur marknaden på grund av förhögt kostnadsläge har statsmakterna ändå sänkt reallönerna genomdevalvering av kronan.Med rörlig växelkurs och en riksbank som håller inflationen i schack är detfrämst sysselsättningen som blir förloraren när kostnadsökningen blir förstor. Med utgiftstak - vilket ju i praktiken också innebär ett skattetak -för den offentliga sektorn gäller även på detta område att det är antaletarbetstill-fällen som blir mindre än eljest vid stora lönekostnadsökningar.Det är parterna på arbetsmarknaden som har det yttersta ansvaret för attproblemen med lönebildningen löses. Det finns emellertid viktiga frågor somligger inom det politiska systemets ram att besluta om. Dit hör t.ex. ettskat-tesystem som gör att det lönar sig att arbeta och utbilda sig. Attåterställa grundtankarna i den stora skattereformen är mycket angeläget. Enallmän arbetslöshetsförsäkring delvis finansierad med egenavgifter skulledels ge individen ett verkligt val om han eller hon vill tillhöra enfackförening eller ej, dels öka motivationen för arbetstagarna att intemedverka till löneavtal som höjer arbetslösheten. Försäkringen måste varaen tydlig omställnings-försäkring så att onödig rundgång med kontantstödoch åtgärd motverkas. Det är också viktigt att motverka den utveckling somnu tycks vara på gång där facken, förutom a-kassan, skall administrerakollektiva tilläggsförsäk-ringar på t.ex. sjukförsäkringsområdet.Förändringar i arbetsrätten är som nämnts ovan nödvändiga.För att en situation där kompetens och erfarenhet ger en relativt högre lönskall accepteras krävs att utbildnings- och fortbildningssystemet är sådantatt den som vill öka sin kompetens har god möjlighet att göra det. Allmäntgäller att en större löneflexibilitet måste eftersträvas.På 1980-talet inleddes över hela världen en våg av avregleringar och ökadkonkurrens. Offentliga monopol avskaffades till förmån för konkurrens, merav privat ägande och marknadslösningar. Så även i , där flera regle-ringar har avskaffats.Samhällets resurser används mer effektivt, om den konkurrensutsatta sek-torn tillåts expandera. Detta kan uppnås genom avreglering av skyddadesektorer som där igenom blir mer konkurrensutsatta. För att upprätthållaett starkt omvandlingstryck på befintliga företag krävs attmarknadstillträdet är fritt för nytillkommande företag.Det konkreta avregleringsarbetet hänger nära samman med uppgiften att öppnade offentliga monopolen. Men det måste också inriktas på att undan-röjaeller förenkla regleringar på andra områden, t.ex. på olika produktmark-nader. Därför måste avregleringsarbetet bedrivas på bred front. Alla reglersom berör företag måste granskas löpande.Avregleringsarbetet, som inleddes under den förra mandatperioden, börsnarast tas upp på nytt och påskyndas. Utskottet föreslår därför attregeringen skapar en avregleringsdelegation med uppgift attkontinuerligt se över alla regler som berör företagandet i syfte attundanröja onödiga hinder. Särskild vikt bör i detta sammanhang läggas vidatt undanröja olika former av etableringshinder.För att uppnå åsyftade resultat och en finjustering av regelverken krävs enuppföljning såväl av arbete som av befintliga avregle-ringar och konkurrensutsättningar.Vad utskottet här anfört om villkoren för företagande bör medanledning av motionerna Fi78 (m), Fi79 (fp) och Fi82 (kds) som sin meningge regeringen till känna.dels vid mom. 1 i denna del hemställt:1 (delvis). beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska poli-tiken,såvitt avser villkoren för företagandeatt med anledning av motionerna 1995/96:Fi78 yrkandena 6, 12 och14, 1995/96:Fi79 yrkandena 5 och 11 samt 1995/96:Fi82 yrkande 1 i denna delsom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken på propositionens konjunkturbedömningar börjar med "I motionerna Fi78 (m), Fi79 (fp), Fi80 (v)" och slutar med "sparbeteende är betydande" bortutgå,dels att den del av utskottets yttrande som under rubriken till inriktning av den ekonomiska politiken börjar "Under deförsta" och slutar med "förordas i propositionen" bort ha följande lydelse:Den förda politikenUtskottet tvingas konstatera att regeringens politik är helt otillräckligför att få ner arbetslösheten och stärka den uthålliga tillväxten. Enligtregeringens s.k. basalternativ kommer den öppna arbetslösheten att liggakvar på . Det är ett allvarligt misslyckande och ettuttryck för att regeringen trots vad som sägs i Perssonplanen inte gerkampen mot arbets-lösheten den höga prioritet som krävs.Regeringen inriktar nu politiken på EMU-anpassning. De ytterligare bud-getförstärkningar som presenteras i vårpropositionen är betingade av kon-vergenskraven. Det finns inga rationella samhällsekonomiska motiv förytterligare budgetförstärkningar. Tvärtom riskerar de att komma i konfliktmed sysselsättnings- och tillväxtmål. Ytterligare begränsningar av kommu-nernas ekonomiska utrymme kommer dessutom att drabba välfärdens kärna:vården, omsorgen och utbildningen. Därigenom slår politiken hårt mot storadelar av kvinnornas arbetsmarknad. Med de ytterligare budgetförstärkningarsom regeringen presenterar i vårpropositionen får budgetsaneringen en för-delningspolitiskt än mer skev inriktning.Vidare säger sig regeringen vilja stärka politiken och försvaga mark-nadsinflytandet. Men det krävs enligt utskottets uppfattning mer radikalagrepp för att stärka politiken, öka det folkliga inflytandet och begränsaka-pitalmakten. Det räcker inte med budgetsanering. Genom att försvaga denoffentliga sektorn bidrar regeringens politik till att begränsa politikenshand-lingsutrymme. En aviserad utförsäljning av t.ex. Nordbanken bidrarinte heller till att stärka politiken utan försvårar aktiva insatser föratt pressa räntenivåer och stärka konkurrensen i banksektorn. En politiksom leder till uppluckrad arbetsrätt bidrar knappast till att stärkalöntagarsidan och den politiska styrningen i ekonomin. Som utskottet serdet kommer allt större offentliga insatser på ägarsidan att krävas för attstimulera en förnyelse av svenskt näringsliv. Det räcker inte med förslagom en sjätte . Det krävs åtgärder som stärker denekonomiska demokratin. Rege-ringen måste bli mer aktiv för attinternationellt driva krav på kontroll över valuta- och penningspekulation,företeelser som begränsar det ekono-misk-politiska handlingsutrymmet.De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politikenUtskottets redovisning av propositionens prognos för den ekonomiska ut-vecklingen visar att det finns en betydande osäkerhet i bedömningen.Det finns sålunda allvarliga svagheter i regeringens prognoser. Beräkning-arna av underskotten i den offentliga ekonomin under de kommande årenbygger på bedömningar av utvecklingen av den privata konsumtionen och detprivata sparandet. De prognoser som ligger till grund för bedömningarna ombl.a. arbetslösheten i vårpropositionen är egentligen överoptimistiska.Den privata konsumtionen har en mycket stor betydelse för sysselsättning-enoch den offentliga ekonomin. Det finns emellertid inte mycket som talar föratt regeringens prognoser för den privata konsumtionen - ochstrax - kommer att hålla. Det finns ett starkt sambandmellan arbetslöshetens omfattning, ersättningsnivåerna isocialförsäkringarna och sparandet. Med den politik som förordas ipropositionen kommer rege-ringen att misslyckas med att få nerarbetslösheten och lär därför också misslyckas med att få upp den privatakonsumtionen. Socialdemokraterna och räknar med draghjälp från enkonjunkturuppgång internationellt. Problemet är emellertid attspridningseffekterna av exportframgångar är små, inte minst när det gällersysselsättningen. Tudelningen av svensk ekonomi talarhärvidlag sitt tydliga språk.En ekonomisk utveckling som är mer negativ än den bedömning som an-ges ipropositionen kommer ytterligare att skärpa kraven på utformningen avpolitiken.Kampen mot arbetslösheten och för en ökad sysselsättning är det överord-nade målet för den ekonomiska politiken. För att detta mål skall kunna upp-nås krävs enligt utskottets mening följande inriktning av den ekonomiskapolitiken.- Miljöomställning av produktion och konsumtion, bl.a. genom skatteväx-ling, styrande regelsystem och stimulanser via miljöfonder. Ett förslag om ettmiljöinriktat investeringsprogram bör utarbetas. Programmet bör om-fattaekologiskt byggande, sol- och vindkraft, biobränsleteknik samt olikaenergieffektiviserande åtgärder.- En politik för att stärka utvecklingskraften i näringslivet. Svensktnärings-liv måste utvecklas för att motsvara sociala behov och framtidenskrav. Regeringen måste utarbeta konkreta förslag till åtgärder förkompetens-höjning i arbetslivet och ökade satsningar på utbildning. Detkommer att behövas stöd till nyföretagande och mindre företag genomskattelättnader och kreditsubventioner. behöver en aktivarbetsmarknadspolitik med tonvikt på stimulanser och stöd till dearbetssökande i stället för ne-gativa åtgärder riktade mot de arbetslösa. Idet sammanhanget måste insat-ser för kvinnor som av strukturella skälställts utanför arbetsmarknaden få särskild uppmärksamhet.- En medveten strategi för successivt kortare arbetsdag med inriktning påsextimmarsdagen. Samhället skall stödja denna process genom sänkta ar-betsgivaravgifter för försök med kortare arbetsdag.I motion Fi80 (v) görs bedömningen att ett riktat sysselsättningspaket om-fattande måste utarbetas och antas av riksdagen.Utskottet stöder detta förslag. Ett sådant paket skall riktas främst motfyra områden: näringspolitiken, kommunsektorn, miljöomställningen och ar-betsmarknadspolitiken. Åtgärderna måste verka på många plan och omfattasåväl skattestimulanser och investeringsstöd som andra åtgärder för en ut-hållig utveckling. Av särskild vikt är att säkra kvinnornas rätt ochmöjlighet till förvärvsarbete.Ett ökat ekonomiskt utrymme måste skapas för kommunsektorns tjänste-produktion, dvs. satsningar på vård, omsorger och utbildning genom sänktaarbetsgivaravgifter inom en ram på minst 5 miljarder kronor.Om den här angivna inriktningen av politiken, vars avsikt är att eliminera massarbetslösheten, skall ge resultat krävs ett stödfrån en väl avvägd finans- och penningpolitik. Mot den bakgrunden avvisarut-skottet förslaget till utgiftstak. En sådan konstruktion förhindrar ensyssel-sättningsbefrämjande ekonomisk politik. Avvisandet av utgiftstaketinnebär emellertid inte att man överger ståndpunkten att en fortsattbudgetsanering är nödvändig för att stärka svensk ekonomi, minskaarbetslösheten och stärka välfärden.Finanspolitiken bör inte ytterligare stramas åt. Det går att hålla fast vidbud-getsaneringsprogrammet på och ändå uppnå en balansi statsbudgeten eller . Detta mot bakgrund av fram-gångarna med de hittillsvarande budgetförstärkningarna. Den inriktning avpolitiken som utskottet förordar har också en betydligt starkare tillväxt-och sysselsättningsinriktning. Därtill kommer att den inriktningpenningpolitiken fått, efter det att successivt börjat sänkareporäntan, kommer att ge utdelning i en starkare aktivitet påhemmamarknaden och en fallande nivå på de statliga ränteutgifterna. Enstarkare tillväxt har redan bidragit till en kronförstärkning under detsenaste året som också medfört att statens ränte-bördor minskat. Den härföreslagna politiken kommer att stärka hemma-marknaden, ge en starkareökning av den privata konsumtionen och en snab-bare minskning av sparkvoten. Enligt utskottets mening går det att uppnå målen om balans istatsbudgeten utan att utöka budgetsaneringspro-grammet med de ipropositionen föreslagna ytterligare 12 miljarderna.Som utskottet ser det är det viktigt att penningpolitiken inriktas påfortsatta räntesänkningar. har sänkt reporäntanmed till dagens nivå på . Kronan har stärktspåtagligt och inflationen är mycket låg. Det finns därförförutsättningar för fortsatt kraftiga räntesänkningar. Realräntan ärorimligt hög och utgör en viktig förklaring till den svaga utvecklingen påhemmamarknaden. Det finns ingen anledning till att skall hastyrräntor som ligger över andra jämförbara länder, dels med tanke påvår låga inflation, dels med tanke på den positiva utvecklingen av denoffentliga ekonomin. Med en lättare penningpolitik och fortsattaräntesänkningar skapas förutsättningar för högre tillväxt, lägrearbetslöshet och därmed ett starkare förtroende för svensk ekonomi. Enuthållig tillväxt skapar också förutsättningar för sjunkande långa räntor.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet den inriktning av denekonomiska politiken som föreslås i propositionen.Vad utskottet här anfört om riktlinjer för den ekonomiska politiken medanledning av motion Fi80 (v) bör som sin mening ge regeringentill känna.Det är utskottets bestämda uppfattning att de förslag till inriktning avden ekonomiska politiken som framförs i motionerna Fi78 (m), Fi79 (fp) ochFi82 (kds) skulle om de genomfördes ytterligare förvärra läget på arbets-marknaden.I motion Fi81 (mp) framförs synpunkter på miljöpolitiken och arbets-marknadspolitiken som utskottet i vissa avseenden kan dela.