bet · GJ01SfU3 · 1996-02-15 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkandesex motionsyrkanden från den allmännamotionstiden /95, vilka i huvudsakrör arbetsskadeförsäkringen. En avmotionerna gäller arbetshjälpmedel tillsynskadade.Utskottet avstyrker bifall tillsamtliga motionsyrkanden.Till betänkandet har fogats trereservationer. Motioner väckta /951994/95:Sf221 av m.fl.(v) vari yrkas att hosregeringen begär att medel frånförsäkringskassorna för att produceraarbetshjälpmedel i form av talkassetteroch punktskrift överförs till enligt vad imotionen anförts om en smidigareadministration som ger synskadadesnabbare tillgång till nybranschinformation.1994/95:Sf222 av m.fl.(v) vari yrkas1. att återinför det tidigarebegreppet arbetsskada enligt vad imotionen anförts om att avvaktaöversynsarbetet,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder till förbättringarför den enskildes rehabilitering vidarbetsskada,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för att minskasamhällets kostnader för arbetsskadorna.1994/95:Sf223 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om särbehandling avtandsköterskor vid sjukdomsfall samtåtgärder för att hindra särbehandling avdenna yrkesgrupp.1994/95:Sf240 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att ge länsallmänna försäkringskassa möjlighet attbedriva försöksverksamhet. ArbetsskadeförsäkringenDen som förvärvsarbetar i verksamhet häri riket är enligt lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring (LAF) försäkradför arbetsskada. Egenföretagare ochuppdragstagare är dock försäkrade endastunder förutsättning att de är bosatta iSverige. Försäkringen omfattar även densom genomgår utbildning i den månutbildningen är förenad med särskildrisk för arbetsskada. LAF omfattarskador till följd av olycksfall ellerannan skadlig inverkan i arbetet. Ävenolycksfall vid färd till eller frånarbetet räknas som olycksfall i arbetet,om färden föranleddes av och stod i närasamband med arbetet.Reglerna för ersättning enligt LAF hartill följd av bl.a. kostnadsutvecklingenändrats betydligt under senare år.Fr.o.m. har kravet påskadlighet hos en arbetsmiljöfaktorhöjts från sannolikhet till hög grad avsannolikhet. Även den s.k. bevisregelnsutformning har skärpts så attorsakssamband numera skall ansesföreligga mellan en skada och ettolycksfall eller annan skadlig inverkani arbetet om övervägande skäl talar förett sådant samband. Vidare gäller sedanden att rätten tillarbetsskadesjukpenning har slopats förden som är försäkrad enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. Frånsamma tidpunkt gäller vidare attersättning för kostnader frånarbetsskadeförsäkringen utges bara försjukvård utom riket, tandvård ochsärskilda hjälpmedel och att frågan omen försäkrad har ådragit sig enarbetsskada endast prövas i den mån detbehövs för att bestämma ersättningenligt LAF. De vidtagna förändringarnainnebär att för den som ådragit sig enarbetsskada föreligger numera i regelendast rätt till arbetsskadelivränta.Livränta utges vid bestående nedsättningav arbetsförmågan, och ersättningenskall i princip utgöra skillnaden mellanden inkomst som den försäkrade kan antasha haft som oskadad och den inkomst somhan trots skadan kan beräknas få.Livräntan ersätter en årliginkomstförlust upp till sju och en halvgånger basbeloppet.I motion Sf222 yrkande 1 av HansAndersson m.fl. (v) begärs att riksdagenåterinför det tidigare begreppetarbetsskada i avvaktan på översynen avsjuk- och arbetsskadeförsäkringarna.Motionärerna anför att skärpningen avreglerna i LAF i första hand harbetydelse för rätten tillarbetsskadeersättning vidbelastningsskador, och i störstautsträckning drabbar kvinnor. Vidareminskar arbetsgivarnas incitament tillatt vidta sanerande åtgärder påarbetsplatsen. Även forskningen inomarbetsmiljöområdet kan komma attpåverkas negativt.I samma motion (yrkandena 2 och 3)begärs tillkännagivanden om åtgärder föratt förbättra den enskildesrehabilitering vid arbetsskada och föratt minska samhällets kostnader förarbetsskadorna. Motionärerna anser attförsäkringskassorna skall ha ettcentralt ansvar för rehabiliteringen avdem som drabbas av arbetsskador. Ensnabbare handläggningstid i kassornakommer enligt motionärerna att ökaförutsättningarna för attrehabiliteringsinsatserna skall lyckas.De framhåller bl.a. att studier harvisat att tidsfaktorn har en avgörandebetydelse för möjligheterna att få demsom drabbats av sjukdom tillbaka tillarbetslivet. Vidare kan bl.a.differentierade arbetsgivaravgifterstimulera till en bättre arbetsmiljö ochpå så sätt minska antalet arbetsskadoroch därmed även samhällskostnaderna.Utskottet har i sitt betänkande1993/94:SfU12 behandlat liknande mo-tionsyrkanden. Beträffande begreppetarbetsskada erinrade utskottet om attutskottet i betänkande 1992/93:SfU8 hadeanfört bl.a. att det med beaktande avhur reglerna i LAF tillämpades vartveksamt om gränserna för de i grundenarbetsrelaterade skadorna och de ickearbetsrelaterade skadorna kundeupprätthållas. Enligt utskottet kundeett genomförande av de föreslagnareglerna innebära bättre möjligheter idetta hänseende och på så sätt stärkadet förebyggande arbetsmiljöarbetet.Utskottet hade vidare ansett att man medhänsyn till det rådande ekonomiska lägetinte kunde avvakta det kommandeberedningsarbetet. Utskottet vidhölldenna uppfattning och avstyrkte därförbifall till motionsyrkandet i fråga.Vad gäller ansvaret förrehabiliteringen av arbetsskadade resp.minskning av samhällets kostnader förarbetsskador ansåg utskottet, likaledesi betänkandet 1993/94:SfU12, medhänvisning till Sjuk- ocharbetsskadeberedningens uppdrag attresultatet av beredningens arbete bordeavvaktas. Utskottet avstyrkte därförbifall till motionsyrkandena.Utskottet konstaterar att Sjuk- ocharbetsskadeberedningen (numera ) enligt nyadirektiv (dir. 1995:54) omförsäkringsskydd och rehabilitering vidohälsa skall utforma förslag till en avstaten organiserad allmänohälsoförsäkring, som ger ersättning förinkomstbortfall orsakat av temporärteller varaktigt nedsatt arbetsförmågatill följd av sjukdom, skada ellerfunktionshinder. Den allmännaohälsoförsäkringen skall ersättasjukförsäkringen,arbetsskadeförsäkringen ochförtidspensioneringen. I kommitténsuppdrag ingår även att utforma reglerför en obligatorisk tilläggsförsäkringsom ger ersättning för inkomstbortfallorsakat av arbetsskada samt analyseraför- och nackdelar med att föra över detorganisatoriska och finansiella ansvaretför denna försäkring tillarbetsmarknadens parter. Kommittén kanenligt direktiven därvid analysera för-och nackdelar med en ordning där premiendifferentieras utifrån antingen ettretrospektivt synsätt där kostnader förarbetsskador beaktas eller ettprospektivt synsätt där hänsyn tas tillinsatser med syfte att förebygga ohälsaoch att rehabiliteralångtidssjukskrivna.Kommittén har avgett ett delbetänkande(SOU 1995:149) om försäkringsskydd vidsjukdom. Kommitténs arbete skall varaavslutat den 30 juni 1996.Såvitt gäller frågan om ettåterinförande av det tidigare begreppetarbetsskada vidhåller utskottet sin ovanredovisade inställning. I övrigt anserutskottet att de av motionärerna väcktafrågorna ryms inom ramen för de nyadirektiven till . Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionSf222 yrkandena 1-3.I motion Sf223 begär ()ett tillkännagivande om åtgärder för atthindra att tandsköterskor särbehandlasvid arbetsskadebedömningar. Enligtmotionären har ett stort antaltandsköterskor förgäves försökt att fåsina skador klassade som arbetsskadortill följd av amalgamexposition iarbetet och det måste omgående utredasvarför de särbehandlas i sinasjukdomsfall.Utskottet har tidigare behandlat frågorsom rör tandvårdspersonals situation medavseende på arbetsskadeförsäkringen. Iutskottets ovan nämnda betänkande1992/93:SfU8 pekade utskottet på attkvinnors och mäns sjukdomar skallbedömas utifrån samma regler samterinrade om att vid tillämpningen avprincipen "försäkrad i befintligt skick"bör också beaktas att kvinnors förmåga ivissa avseenden är annorlunda än mäns.Utskottet förutsatte därvid att berördamyndigheter följde den praxis somdomstolarna utvecklade i syfte att fåklarlagt i vad mån nya vetenskapligarön, förändrade sjukdomsmönster och ökadkunskap om arbetsmiljön påverkardomstolarnas bedömning. Utskottethänvisade tillArbetarskyddsstyrelsens år 1989utfärdade allmänna råd om arbete medkvicksilver och amalgam inom tandvårdenoch till att i enexpertrapport (Ds 1992:95) hadepresenterat förutsättningarna för attsuccessivt avveckla amalgamet liksom en bedömning avinsatsbehovet vid en omedelbaravveckling. Utskottet avstyrkte bifalltill ett motionsyrkande i ämnet.I betänkande 1993/94:SfU12, vari ettmotsvarande yrkande behandlades,hänvisade utskottet till nämndabetänkande och avstyrkte bifall tillmotionen i fråga.Lagen om arbetsskadeförsäkring byggerpå ett generellt skadebegrepp, somomfattar i princip varje skada som kanhärledas till en skadlig faktor iarbetet. Lagen är vidare så utformad attmäns och kvinnors sjukdomar skallbedömas utifrån samma regler.Lagstiftningen får således från dennasynpunkt sett anses utformad på ettadekvat sätt. Beträffande lagenstillämpning i praxis varken kan ellerbör utskottet anlägga några synpunkter.Utskottet konstaterar dock att principenom försäkring i befintligt skick gerutrymme för att vid tillämpningen tahänsyn till kvinnors och mäns olikaförmåga. I övrigt förutsätter utskottetatt , som har attverka för att socialförsäkrings- ochbidragssystemet tillämpas på ettlikformigt och rättvist sätt, följerutvecklingen av praxis i arbetsskademål.Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion Sf223.Utskottet vill erinra om att riksdagenställt sig bakom regeringens förslag omatt avveckla amalgamanvändningen itandvården (bet.1993/94:JoU23, rskr. 1993/94:273).Beslutsordningen i arbetsskade- ochförtidspensionsärendenSom nämnts i det föregående slopadesrätten till arbetsskadesjukpenningfr.o.m. Numeraföreligger således i princip endast rätttill arbetsskadelivränta. Eftersomfrågan om en försäkrad har ådragit sigen arbetsskada endast skall prövas i denmån det behövs för att bestämmaersättning enligt LAF prövarförsäkringskassan i regel numera endastfrågan om rätt till livränta.Fr.o.m. slopasenligt beslut av de s.k.äldrereglerna, dvs. särreglerna för rätttill förtidspension eller sjukbidrag förpersoner som är eller äldre (prop.1994/95:147, bet. 1994/95:SfU10, rskr.1994/95:343).I motion Sf240 av ()begärs ett tillkännagivande om att geSkaraborgs läns allmännaförsäkringskassa möjlighet att bedrivaförsöksverksamhet. Motionären anser atttjänsteman hos skallfå besluta dels i allaarbetssjukdomsärenden som ej rörlivränta, dels i ärenden omförtidspension till försäkrad som är eller äldre.Mot bakgrund av vad anförts omslopad arbetsskadesjukpenning ochslopade äldreregler anser utskottet attmotion Sf240 inte påkallar någonriksdagens åtgärd.ArbetshjälpmedelEnligt förordning (1987:409) om bidragtill arbetshjälpmedel m.m. kanarbetsgivare och enskildafunktionshindrade söka bidrag förarbetshjälpmedel hosArbetsmarknadsverket för arbetslösa ochnyanställda. Bidrag får lämnas när enfunktionshindrad anställs och för behovsom framkommer . För övrigaanställda gäller att bidrag kan sökashos försäkringskassan.Bidrag från lämnasenligt förordningen (1991:1046) omersättning från sjukförsäkringen enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring iform av bidrag till arbetshjälpmedel somett led i rehabiliteringen av enförvärvsarbetande försäkrad. Bidrag kanlämnas till arbetsgivaren eller denförsäkrade. Bidraget får bl.a. avsekostnaden för köp av sådana hjälpmedelsom behövs för att den försäkrade skallkunna utföra sitt arbete. Bidraget ärmaximerat till förarbetsgivaren och den försäkradevardera. I vissa fall kan dockersättning utges med högre belopp. /96 har anvisats medelmed högst 157,5 miljoner kronor.Hans Andersson m.fl. (v) begär i motionSf221 att medel från försäkringskassornaför att producera arbetshjälpmedel iform av talkassetter och punktskriftöverförs till (TPB). Enligtmotionärerna är det väsentligt att ensynskadad för att upprätthålla ochfördjupa sin kompetens kan delta i fort-och personalutbildning och få tillgångtill aktuell litteratur inom sittsakområde. Att få tillgång till dennatyp av material genom ersättning frånförsäkringskassan är en långsam ochomständlig procedur, och den synskadadekan riskera att komma efter ikompetensutvecklingen. Om TPB hade handom medlen och ansvaret för attadministrera denna verksamhet skulle detenligt motionärerna underlätta för densynskadade.Utskottet har i betänkande 1994/95:SfU1behandlat ett liknande motions-yrkande.Utskottet uttalade - efter att hainhämtat yttrande frånRiksförsäkringsverket ochFörsäkringskasseförbundet - attutskottet delade den uppfattning somhade framförts i remissyttrandena attden nuvarande ordningen bordebibehållas. Utskottet pekade också påatt i sittslutbetänkande Ett samhälle för alla(SOU 1992:52) hade haft sammauppfattning. Utredningen hade föreslagitatt möjligheter attge bidrag borde öka vid progredierandesjukdomar eller vid nya svårafunktionsnedsättningar. Utskottet utgickfrån att ienlighet med vad verket hade anfört isitt yttrande fortsättningsvis skullekomma att verka för ett smidigareadministrativt förfarande vid ansökan omarbetshjälpmedel. Utskottet avstyrktebifall till motionen i fråga.Utskottet vidhåller sin tidigareuppfattning och avstyrker därför bifalltill motion Sf221. beträffandearbetsskadebegreppetatt avslårmotion1994/95:Sf222 yrkande 1,res. 1 (v)res. 2 (mp)2. beträffanderehabilitering vid arbetsskadam.m.att avslår motion1994/95:Sf222 yrkandena 2-3,res.1 (v)3. beträffande tandsköterskorsarbetsskadoratt avslår motion1994/95:Sf223,4. beträffande beslutsordningen iarbetsskade- ochförtidspensionsärendenatt avslår motion1994/95:Sf240,5. beträffandearbetshjälpmedelatt avslår motion1994/95:Sf221.res.3 (v)den 15 februari 1996På socialförsäkringsutskottets vägnarMaj-Inger KlingvallI beslutet har deltagit: Maj-IngerKlingvall (s), (),(), MaudBjörnemalm (s), (),(), (), (), (), (), UllaHoffmann (v), (), UlfKristersson (m), (),(), () och (). Arbetsskadebegreppet ochrehabilitering vid arbetsskada m.m.(mom. 1 och 2)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 3 börjar med Utskottet har och slutar med yrkandena 1-3. bort haföljande lydelse:Med skadlig inverkan i arbetet avsesnumera inverkan av en faktor i arbetetsom med hög grad av sannolikhet kan geupphov till den skada som den försäkradehar. ställdes krav på att denskadliga faktorn sannolikt kunde geupphov till skadan. Förändringen harinneburit att man numera i princip måsteleda i bevis att den skadligaarbetsmiljön gett upphov till skadan.Även bevisregeln har skärpts.Skärpningarna i arbetsskadeförsäkringenhar i första hand haft betydelse förrätten till ersättning vidbelastningsskador, något som i högutsträckning drabbar kvinnor.Arbetsplatserna är i regel utformade förmän, vilket är en orsak till att riskenför arbetsskador är stor bland kvinnor.En annan orsak är den generellt dåligaarbetsmiljön i lågbetalda s.k.kvinnoyrken. Med skärpningarna harkvinnors arbetsskador definierats bort.Utskottet anser därför attarbetsskadebegreppet och bevisregeln böråterställas till vad som tidigaregällde, i avvaktan på resultatet av Sjuk-och arbetsskadekommitténs arbete, ochregeringen bör återkomma tillriksdagen med lagförslag i frågan.Beträffande rehabilitering avarbetsskadade kan enligt utskottetsmening många förändringar till detbättre företas. Exempelvis kanföretagshälsovården och företagensskyddsorganisationer vara en förstainstans vid utredning av arbetsskador.Yrkesinspektionen bör ges ökademöjligheter att ingripa ochstatistikhanteringen bör förbättras såatt får en bättre information ombristerna i arbetsmiljön.Försäkringskassorna bör ha ett centraltansvar för rehabilitering. Om kassornabefrias från sin roll att viaarbetsskadeutredningar skyddafondpengar, finns förutsättningar attsnabbt inleda rehabilitering av dem somdrabbats av skador. Den snabbarehandläggningstiden, då man även skalllösa den försäkrades ekonomiska problem,kommer att ge förutsättningar för attrehabiliteringsinsatserna kommer attlyckas. Åtskilliga utredningar har visatatt tidsfaktorn är den viktigastefaktorn när det gäller en återgång tillarbetslivet. Förbättringar avarbetsmiljön innebär också attsamhällets kostnader för arbetsskadornaminskar. Differentieradearbetsgivaravgifter kan enligtutskottets uppfattning rätt utformadefungera så att miljön på arbetsplatsernaförbättras. För arbetsgivarna måste detvara lönsamt med en god arbetsmiljö.Vad utskottet anfört bör somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1och 2 bort ha följande lydelse:1. beträffande arbetsskadebegreppetatt med bifall till motion1994/95:Sf222 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. beträffande rehabilitering vidarbetsskada m.m.att med bifall till motion1994/95:Sf222 yrkandena 2-3 som sinmening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. Arbetsskadebegreppet (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 3 börjar med Utskottet har och slutar med yrkandena 1-3. bort haföljande lydelse:Geom den skärpning avarbetsskadebegreppet som skett måste mannumera i princip leda i bevis att denskadliga arbetsmiljön gett upphov tillden aktuella skadan. Skärpningarnai arbetsskadeförsäkringen har i förstahand haft betydelse för rätten tillersättning vid belastningsskador, någotsom i hög utsträckning drabbar kvinnor.Enligt utskottets uppfattning bör, iavvaktan på resultatet av Sjuk- ocharbetsskadekommitténs arbete,arbetsskadebegreppet och bevisregelnåterställas till vad som tidigaregällde, och regeringen bör snaraståterkomma till med lagförslagi frågan. Vad utskottet anfört börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse:1. beträffande arbetsskadebegreppetatt med bifall till motion1994/95:Sf222 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,3. Arbetshjälpmedel (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 5 börjar med Utskottet har och på s. 6 slutar med motion Sf221. bort ha följande lydelse:Utskottet anser att medel frånförsäkringskassorna för att produceraarbetshjälpmedel i form av talkassetteroch punktskrift bör överföras tillTalboks- och (TPB). Enligt utskottet är detväsentligt att en synskadad för attupprätthålla och fördjupa sin kompetenskan delta i fort- och personalutbildningoch få tillgång till aktuell litteraturinom sitt sakområde. Att få tillgångtill denna typ av material genomersättning från är enlångsam och omständlig procedur, och densynskadade kan riskera att komma efter ikompetensutvecklingen. Om TPB hade handom medlen och ansvaret för attadministrera denna verksamhet skulle detunderlätta för den synskadade. Vad nuanförts bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5bort ha följande lydelse:5. beträffande arbetshjälpmedelatt med bifall till motion1994/95:Sf221 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört. Sammanfattning 1Motionerna 1Motioner väckta /95 1Utskottet 2Arbetsskadeförsäkringen 2Beslutsordningen i arbetsskade-och förtidspensionsärenden 4Arbetshjälpmedel 5Hemställan 6Reservationer 61. Arbetsskadebegreppet ochrehabilitering vid arbetsskadam.m. (mom. 1 och 2) 62. Arbetsskadebegreppet (mom. 1) 73. Arbetshjälpmedel (mom. 5) 8Gotab, 1996