bet · GK01KU13 · 1996-12-05 00:00:00 — Riksdagenföreskriver genom tilläggsbestämmelserefter vilka grunder övriga ärenden skallfördelas mellan utskott. Genomtilläggsbestämmelser föreskrivs attkulturutskottet skall bereda ärenden somrör bl.a. folkbildning, och attutbildningsutskottet skall beredaärenden om högre utbildning ochforskning samt skolväsendet. Ärenden omanslag inom utgiftsområde 17 Kultur,medier, trossamfund och fritid tillhörkulturutskottets beredning. Ärenden omanslag inom utgiftsområdena 15Studiestöd och 16 Utbildning ochuniversitetsforskning tillhörutbildningsutskottets beredning.Utrikesutskottet skall bereda ärendenom bl.a. rikets förhållande till ochöverenskommelser med andra stater ochmellanfolkliga organisationer samtbistånd till annat lands utveckling.Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 5Utrikesförvaltning och internationellsamverkan samt 7 Internationellt biståndtillhör utrikesutskottets beredning.Försvarsutskottet skall bl.a. beredaärenden om den militära och - i den månsådana ärenden inte tillhör något annatutskotts beredning - den civila delen avtotalförsvaret samt ärenden omsamordningen inom totalförsvaret och omfredsräddningstjänst. Ärenden om anslaginom utgiftsområde 6 Totalförsvartillhör försvarsutskottets beredning.MotionerFolkbildningsfrågorBeredningsansvaret ochutgiftsområdestillhörigheten förfolkbildningsfrågor tas upp i tvåmotioner. Båda motionerna syftar tillatt folkbildningen skall knytas närmaretill andra utbildningsfrågor än tillkulturfrågor.I motion 1996/97:K323 av KristinaNordström och () begärmotionärerna att beslutar attfolkbildningsfrågorna flyttas tillutbildningsutskottets ansvarsområde.Motionärerna anför att det ärmissvisande att beskriva folkbildningensom enbart kulturell verksamhet.Folkbildningen måste enligt motionärernases som ett utbildningsarbete, ochhärtill hörande frågor bör därförberedas inom utbildningsutskottet.I motion 1996/97:K322 av () begärs ett tillkännagivande om attstatsbidraget till folkhögskolorna bordeföras till utgiftsområde 16 (utbildningoch universitetsforskning) fr.o.m.budgeten 1998. Motionären anför attfolkhögskolorna utgör en viktig del avden samlade vuxenutbildningsverksamheteni . Under förra budgetåretutgjordes enligt motionären avverksamheten av långa kurser med 23 500studerande och av allmännabehörighetsgivande kurser (långa)med 11 700 studerande. Motionären anserdet uppenbart att folkhögskolornasanslag bör behandlas i samma ordning somövrig vuxenutbildning och att det inomutgiftsområde 16 bör föras till anslagetSärskilda utbildningsinsatser för vuxna.Fredsfrämjande insatserI motion 1996/97:U217 av GöranLennmarker m.fl. (m) yrkande 3 begärmotionärerna att beslutar attför 1998 överföra anslagetFredsfrämjande truppinsatser som nuligger inom utgiftsområde 6(totalförsvar) till utgiftsområde 7(internationellt bistånd) underbenämningen Fredsfrämjande insatser.BakgrundIndelningen av budgeten i utgiftsområdenhärstammar från de överväganden somgjordes av i förslag1993/94:TK3 (se bet. 1993/94:KU18) ochav en arbetsgrupp inomtalmanskonferensen i förslag 1995/96:TK2(se bet. 1995/96:KU21).Indelningen av den statliga budgeten iutgiftsområden beslöts under förra åretsriksmöte (förslag 1995/96:TK2, bet.1995/96:KU21). godkände därvidett förslag som innebar följandeomfattning av utgiftsområdena 5-7.Utgiftsområde 5 ochinternationell samverkanUtrikesförvaltningBidrag till vissa internationellaorganisationerFörenta nationernaNordiska ministerrådetEuroparådet m.fl.Information om i utlandetSvenska InstitutetOrganisationen för säkerhet ochsamarbete i ()Nedrustning och säkerhetspolitiskafrågor SIPRIUtrikespolitiska InstitutetUtgiftsområde 6 TotalförsvarFörsvarsmaktenÖvriga försvarsmyndigheterFredsbevarande verksamhet (FN-styrkorna)KustbevakningenCivil ledning och samordningÖvrigt civilt totalförsvarFörsörjning med industrivaror ochberedskapslagringBefolkningsskydd och räddningstjänstPsykologiskt försvarKrigsarkiv och museerFlygteknikFörsvarsforskningUtgiftsområde 7 Internationellt biståndUtvecklingssamarbete genominternationella organ, Sida m.fl.U-landsforskning och u-landsutbildningSamarbete med (inkl. miljöbistånd)Förslaget att föra utgifterna förfredsbevarande verksamhet (FN-styrkorna)till utgiftsområde 6 (totalförsvar) istället för till utgiftsområde 5(utrikesförvaltning och internationellsamverkan) lades fram av utskottet medavvikelse från det förslag somtalmanskonferensens arbetsgrupputarbetat. hadeföreslagit att anslaget för dessautgifter skulle föras till utgiftsområde5.Utskottet redogjorde för den tidigareunder genomförda behandlingenav regeringens proposition Totalförsvari förnyelse (prop. 1995/96:12). Därihade anförts att medel frånUtrikesdepartementets huvudtitel,anslaget B 9 Fredsbevarande verksamhet,borde föras till Försvarsdepartementetshuvudtitel fr.o.m. år 1997.Försvarsutskottet (bet. 1995/96:FöU1)hade inledningsvis erinrat om attregeringen inte vid detta tillfällebegärt något ställningstagande frånriksdagen i denna fråga.Försvarsutskottet hade dock - eftersomen av huvuduppgifterna förFörsvarsmakten framgent skulle vara attkunna genomföra internationellafredsfrämjande insatser - ansett detrimligt att kostnaderna för verksamhetenfördes upp på Försvarsdepartementetshuvudtitel. De erfarenheter som gjordesi internationella insatser skulle enligtutskottets mening få en positiv effektäven för hade framhållit attriksdagen i särskildordning skulle komma att närmare beslutaom utgiftsområdena inom statsbudgetenoch det skulle först då bli aktuellt attta ställning i denna fråga frånriksdagens sida. hadehemställt att med bifall tillpropositionen skulle godkänna vadregeringen förordat. De moderataledamöterna hade i ett särskilt yttrandei den här aktuella delen av ärendetkonstaterat att något ställningstagandei detta avseende vid tillfället inte varaktuellt men understrukit motståndettill förändringen som redovisades i enegen motion. hade följtförsvarsutskottet.Konstitutionsutskottet ansåg, medhänsyn till att principielltredan hade tagit ställning för detalternativ som innebar att utgifter förfredsbevarande verksamhet borde förastill Försvarsdepartementets huvudtitel,att utgifter för fredsbevarandeverksamhet borde tillhöra utgiftsområde6 (totalförsvar) och beredas avförsvarsutskottet. Utskottet avstyrktedet yrkande om avslag påtalmanskonferensens förslag somframställts under utskottsbehandlingen.I en reservation anförde utskottetsmoderata ledamöter att arbetsgruppensförslag hade antagits i politisk enighetoch att talmanskonferensens beslut medanledning av förslaget också varitenhälligt. Bakom denna enighet lågöverenskommelser mellan partierna ochkompromisser i en rad enskildasakfrågor. Reservanterna framhöll att enuppgörelse av detta slag krävde attpartierna stod fast vid sinaståndpunkter också vid utskotts- ochriksdagsbehandlingen. De påpekade vidareatt frågan om vart utgifterna förfredsbevarande verksamhet skulle förashade tagits upp underutskottsbehandlingen och att därigenomuppgörelsen brutits i denna del. Enligtreservanternas mening hade därmeduppgörelsen även i sin helhet brutits,och förslaget borde avslås.Regeringen har i årets budgetproposition(prop. 1996/97:1) föreslagit attanslaget för Fredsbevarande verksamhetunder huvudtitelfr.o.m. delas upp på tvåutgiftsområden. Kostnader som avserfredsfrämjande verksamhet med trupp,inklusive PFF-övningar, belastar därmedutgiftsområde 6 (totalförsvar), medanannan fredsfrämjande verksamhet belastarutgiftsområde 5 (utrikesförvaltning ochinternationell samverkan). AnslagetFredsbevarande verksamhet föreslåsbenämnas Fredsfrämjande verksamhet. Detskall användas för att bekosta insatsermed observatörer, olika typer avövervakare, civilpoliser, för planerings-och förhandlingsarbete samt för attstödja seminarier, studier samt vissautbildningsinsatser i och kring ämnetfredsfrämjande. Därutöver kan ävenfinansieras svensk kursverksamhet inomPFF.Försvarsutskottet har i yttrande(1996/97:FöU1y) ansett att någonomprövning inte bör ske införberedningen av budgeten när detgäller frågan om inom vilketutgiftsområde utgifterna förFörsvarsmaktens internationellafredsfrämjande verksamhet skallfinansieras och hänvisat till attriksdagen beslutat attdessa skall finansieras inomutgiftsområde 6 (totalförsvar).Till utgiftsområde 5(utrikesförvaltning och internationellsamverkan) föreslås ibudgetpropositionen ca 2,8 miljarderkronor, varav till B 4 Fredsfrämjandeverksamhet ca 0,150 miljarder kronor.Till utgiftsområde 6 (totalförsvar)föreslås ca , varavtill A 2 Fredsfrämjande truppinsatser ca0,. Tillutgiftsområde 7 (internationelltbistånd) föreslås ca 11,002 miljarderkronor.Till utgiftsområde 17 (kultur, medier,trossamfund och fritid) föreslås ca 7,2miljarder kronor. Av detta beloppföreslås ca gå tillFolkbildning. Till utgiftsområde 16(utbildning och universitetsforskning)föreslås ca 25,4 miljarder kronor.Regeringens förslag till fördelning avstatsbudgetens utgifter påutgiftsområden m.m. för har den22 godkänts av (bet. 1996/97:FiU1).Utskottets bedömningFrågan om utskottens beredningsområden,om indelningen av statsbudgeten iutgiftsområden och om vilkautgiftsområden som borde tillhöra vilketutskott behandlades av så sentsom . har nyligengodtagit regeringens förslag tillfördelning av utgifterna påutgiftsområden för i aktuelladelar. Utskottet anser inte att detfinns anledning att nu ändra indelningeninför kommande budgetår. Frågan kan dockkomma att aktualiseras vid en merasamlad bedömning av erfarenheterna avden nya ordningen för budgetprövning.Utskottet avstyrker med det anfördamotionerna 1996/97:K322, 1996/97:K323och 1996/97:U217 yrkande 3.Budgetkontor i riksdagenMotionerI motion 1996/97:Ub10 av . (mp) begärs dels att hosregeringen begär förslag till hur ettsärskilt budgetkontor kan inrättas vidriksdagen (yrkande 14), dels etttillkännagivande om den kompetens ettbudgetkontor vid bör inneha(yrkande 15).Även i motion 1996/97:K328 av RoyOttosson (mp) begärs att riksdagenbeslutar inrätta ett budgetkontor.BakgrundI olika sammanhang har önskemålframförts om en förstärkning avriksdagens resurser för beräkning avbudgeteffekter av olika förslag som rörstatsbudgetens inkomst- och utgiftssida.Frågan har aktualiserats av bl.a.riksdagens gruppledare och av olikaledamöter i ledamotsenkäten omförvaltningskontorets resurser.Inom harutförts en förstudie om ett budgetkontori . Frågan bereds nu av enberedningsgrupp under ordförandeskap avriksdagsdirektören.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att frågan om attinrätta ett budgetkontor i ärunder beredning. Något tillkännagivandemed anledning av motionerna 1996/97:K328och 1996/97:Ub10 yrkandena 14 och 15behövs därför inte.Antalet ledamöter i utskottGällande bestämmelserEnligt 4 kap. 3 § riksdagsordningenskall varje utskott bestå av udda antalledamöter, lägst femton. I entilläggsbestämmelse, 4.3.1, anges attantalet fastställs av påförslag av valberedningen.Tilläggsbestämmelsen har haft dennalydelse ochtillämpades första gången efterriksdagsvalet (bet. 1989/90:KU36).Antalet suppleanter i utskottenregleras av gemensamma bestämmelser omval inom i 7 kap.riksdagsordningen. Suppleanter skallutses till minst samma antal som deordinarie ledamöterna (7:8 RO).MotionI motion 1996/97:K315 av förste vicetalman m.fl. (m) begärsatt beslutar ändra 4 kap. 3 §riksdagsordningen så att varje utskottskall bestå av 15 ledamöter.Motionärerna anser att den nuvarandeordningen med 17 ordinarie ledamöter ivarje utskott medför brist påsuppleanter och att detta kan påverkautskottsarbetet negativt. är detenligt motionärerna inte ovanligt attpartierna är underrepresenterade iutskottsarbetet, t.o.m. då betänkandenjusteras.Bakgrund med tidigare riksdagsbehandlingDå riksdagsordningen trädde i kraftföreskrevs i tilläggsbestämmelsen attvarje utskott skulle bestå av 15ledamöter. Bestämmelsen ändrades genombeslut av (bet. KU 1988/89:1)efter riksdagsvalet , dåMiljöpartiet valdes in i . Dåskedde en utökning från 15 till 17ordinarie platser i syfte att beredaäven detta parti representation iutskotten.Utskottet återkom till frågan omutskottens storlek under det följanderiksmötet, då bestämmelsen fick sinnuvarande lydelse. I betänkandet1989/90:KU36 hänvisades bl.a. tillföljande uttalande avGrundlagberedningen i samband med dennuvarande utskottsorganisationenstillkomst (SOU 1969:62 s. 69).Bestämmandet av antalet platser i varjeutskott påverkas - förutom av önskemåletom utskottssysselsättning förriksdagsledamöterna - av flera andrafaktorer.En utgångspunkt är att allariksdagsärenden skall få en likvärdigberedning. I konsekvens härmed bör mansträva efter att ge de skilda utskottensamma antal ledamöter. För att också iövrigt behandlingen skall ske ilikartade yttre former, bör man undvikaatt bilda utskott, som för att kunnafullgöra sina arbetsuppgifter måste merapermanent - delvis med undanskjutande avutskottets plenum - förlägga arbetettill avdelningar.Om alla partier, som passeratfyraprocentsspärren, skall få minst enföreträdare i utskott, måste antaletplatser i utskottet uppgå till lägst 25.Ett så högt ledamotsantal bör intestipuleras. Men det är viktigt attantalet platser inte sätts så lågt attäven någorlunda stora partier blir utanutskottsrepresentation. Inget utskottbör därför ha mindre än 15 ordinarieledamöter. Detta synes också vara ettlämpligt antal för att utskotten skallkunna arbeta i smidiga och effektivaformer. Från denna synpunkt bör i vartfall en övre gräns för utskottensstorlek gå vid ungefär 20 platser (ettså högt antal torde i praktiken kommaatt väljas i huvudsak bara för särskilteller sammansatt utskott).För att lika röstetal skall undvikasbör utskotten ha udda ledamotsantal.Utskottet påpekade att några nyasynpunkter inte framkom vidriksdagsbehandlingen av ärendet (prop.1970:40, bet. KU 1970:27).Beträffande behandlingen under 1970-och 1980-talen av frågan om principernaför utskottens sammansättning hänvisadestill en redogörelse i betänkande1988/89:KU1.Utskottet anförde i sin bedömning under1989/följande.Utskottet anser att huvudregeln alltjämtbör vara att varje riksdagsutskott har15 ledamöter. Med tanke på de skiftandepartimässiga förhållandena i riksdagenär det dock önskvärt med en vissflexibilitet i ledamotsantalet utöverdet minimiantal av 15 som fastslås iriksdagsordningens huvudbestämmelse. Föratt utskotten skall kunna arbeta ismidiga och effektiva former kan detdock endast bli aktuellt med en utökningmed några enstaka platser. Undantagsviskan man tänka sig att ledamotsantalet ärolika i skilda utskott.Om vill förändra utskottensledamotsantal vid valperiodens inledningförutsätter den nuvarande regleringenatt först ett konstitutionsutskott väljsenligt gällande regler. föreslår därefterriksdagen att anta en nytilläggsbestämmelse. Sedan dennabestämmelse antagits och trätt i kraftkan utskottsvalen förrättas. Dettaförfarande är enligt utskottet alltförtungrott. Därför bör - - -ledamotsantalet fastställas av riksdagenpå förslag av valberedningen i sambandmed att utskottsvalen förrättas i börjanav varje valperiod. Beslutet omledamotsantalet bör fattas av riksdageninnan valberedningens arbete medutskottsnomineringarna påbörjas.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigarebedömning i frågan om ledamotsantalet iutskott och avstyrker motion1996/97:K315.Partirepresentation i ochOSSEGällande ordningBestämmelserI 7 kap. riksdagsordningen finnsgemensamma bestämmelser om val inomriksdagen. Dessa gäller också vissaandra val än sådana som avser riksdagensorgan.Kammaren skall bland riksdagensledamöter företa val av bl.a. 6ledamöter i svenskadelegation och 8 ledamöter i den svenskadelegationen till Parlamentariskaförsamlingen i konferensen om säkerhetoch samarbete i , (7.1.1 RO).Suppleanter utses i samma ordning (7:8RO). Dessa val skall beredas av en inomriksdagen utsedd valberedning.Val kan ske genom godkännande av engemensam lista som upptar så mångapersoner som valet avser. Omförutsättningar inte finns för sådantval, skall val ske med slutna sedlar. Omtvå eller flera personer skall utsesgenom val med slutna sedlar, fördelasplatserna proportionellt mellan partier.Platserna fördelas mellan partier genomatt de en efter en tilldelas det partisom för varje gång visar det störstajämförelsetalet. Jämförelsetalet är likamed partiets röstetal så länge ingenplats har tilldelats partiet och erhållsdärefter genom att partiets röstetaldelas med det tal som motsvarar antaletplatser som redan har tilldelats partietökat med ett. Metoden går underbenämningen heltalsmetoden ellerd´Hondts metod.OrganisationernaEuroparådet bildades och fickfrån början två huvudorgan - enministerkommitté och en rådgivande(parlamentarisk) församling. har enviktig uppgift som debattforum föraktuella politiska, ekonomiska,juridiska, sociala och kulturellafrågor. Dess beslut har främst formen avrekommendationer till ministerkommitténmen kan även vara uttalanden i form avresolutioner m.m.Församlingens medlemmar utses avrespektive medlemslands parlament. Vidutgången av hade församlingen248 medlemmar. har 6 ordinarieledamöter och lika många suppleanter.I svenska delegation ingårunder innevarande valperiod 4 ordinarieledamöter från Socialdemokraterna och 2från Moderata samlingspartiet.Suppleanterna utgörs av 3 s-ledamöter, 2m-ledamöter och 1 c-ledamot.Organisationen, tidigare konferensen,för säkerhet och samarbete i (, tidigare ESK) grundades vidtoppmöte i . I OSSEdeltar utom ,och de centralasiatiskastaterna i det f. d. Även andraländer har viss insyn i och visstsamarbete med OSSE.År 1991 träffade de deltagande staternaen överenskommelse om att enparlamentarisk församling skulleinrättas. Församlingen skulle bestå av245 ledamöter, varav skulle utse8.I den svenska OSSE-delegationen ingårunder innevarande valperiod 5 ordinarieledamöter från Socialdemokraterna, 2från Moderata samlingspartiet och 1 frånCenterpartiet. Partirepresentationen ärdensamma bland suppleanterna.MotionI motion 1996/97:K318 av . (v) begärs att hostalmanskonferensen begär förslag påsådana regeländringar att samtligapartier kan representeras i Europarådetsoch parlamentariska församlingarantingen som ordinarie, suppleantereller observatörer.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att det saknasmöjlighet för att utöka antaletledamöter i de svenska delegationernatill de nämnda organisationerna.Utskottet anser inte heller att detfinns anledning att för dessa organfrångå de grundläggande principerna förval inom . Utskottet hyserförståelse för önskemålen om insyn ochdelaktighet för samtligapartier men anser att detta får uppnåsgenom studiebesök inom partiernas ram.Utskottet avstyrker motion 1996/97:K318.Miljön för kammardebatterLedamöternas placering i kammarenGällande bestämmelserFör varje ledamot skall det finnas ensärskild plats i plenisalen (2:3 RO).Ledamöterna tar plats i plenisalenvalkretsvis, och särskilda platser skallfinnas för talmannen och för vicetalmännen (2.3.1 RO).MotionI motion 1996/97:K314 av () yrkas attriksdagen beslutar att platsfördelningeni plenisal skall ske efterpartitillhörighet och inte eftervalkrets. Enligt motionärerna tenderardebatterna i att bli utdragnaoch svåröverskådliga när de förs med upptill sju partier som deltagare. Ävenledamöternas placering i plenisalenspelar en roll härvidlag. Enligt enkartläggning av Interparlamentariskaunionen, som motionärerna hänvisar till,hade endast 7 av 54 undersökta ländervalkretsindelningen som grund förplaceringen. I en klar majoritet avländerna satt ledamöterna grupperadeefter politisk uppfattning. Motionärernaanför också att kommun- ochlandstingsfullmäktigeledamöter oftasitter partivis, liksom fallet är iEuropaparlamentet. En platsfördelningefter partitillhörighet skulle enligtmotionärerna skänka debatten störrelivfullhet och överskådlighet. Eftersomen förändring i denna riktning inte lärkräva någon större ombyggnad ellerinstallation av ny apparatur, böretgärden enligt motionärerna kunnagenomföras under innevarande ellersenast inför nästa mandatperiod.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet har ,senast i början av detta år (bet.1995/96:KU22), avstyrkt motionsförslagmed samma innehåll som det nu aktuella.I ett tidigare betänkande (bet.1987/88:KU43) anförde utskottet medanledning av en motion bl.a. att enpartivis placering av ledamöterna skullevara en markering av den framträdanderoll som de politiska partierna numeraspelar i . Den skulle enligtutskottet troligen också ha vissa andrafördelar från kontakt- ochdebattsynpunkt. Emellertid fanns detenligt utskottets bedömning inte någontillräckligt stark opinion blandledamöterna för att bryta traditionen. Iett senare betänkande (bet. 1992/93:KU9)anförde utskottet bl.a. att effekternafrån debatt- och kontaktsynpunkt inteskulle bli de som avsågs i den dåaktuella motionen. En omdisponering avplenisalen måste ske, om man vill skapaen tätare atmosfär vid debatterna, ansågutskottet och avstyrkte motionen.Utskottet fann vid sin senastebehandling inte anledning att frångå denståndpunkt som utskottet tidigareintagit i denna fråga. avslogockså motionen.Utskottets bedömningUtskottet finner inte heller nuanledning att frångå sin tidigareståndpunkt i denna fråga. Motion1996/97:K314 avstyrks.Användning av de gamla kammarsalarnaGällande bestämmelseI plenisalen skall det enligtriksdagsordningen finnas särskild platsför varje ledamot (2:3 RO).MotionI motion 1996/97:K321 av . (mp) yrkande 1 begär motionärernaatt prövar om debatter medanledning av utskottsbetänkanden kanhållas i första- eller andrakammarsalen.Motionärerna påpekar att dessa debatteri regel besöks av ganska få ledamöteroch att kammaren därför ofta ger enkänsla av ödslighet. Denna känsla skulleminskas om debatterna i stället kundehållas i första- eller andrakammarsalen.Tidigare riksdagsbehandling av frågan omdebatter i annan lokal än plenisalenm.m.Utskottet behandlade i sitt betänkandeKU 1987/88:43 en motion om att riksdagenskulle besluta att på försök förläggafrågestunder och/ellerinterpellationsdebatter till endera avde gamla kammarsalarna och att riksdagenskulle uppdra åt förvaltningsstyrelsenatt vidta nödvändiga arrangemang för attverkställa detta. Utskottet anförde atten flyttning av vissa debatter tillmindre lokal inte skulle ha någrapåtagliga fördelar från debattsynpunkt.Däremot skulle det enligt utskottetinnebära praktiska svårigheter.Utskottet avstyrkte mot denna bakgrundmotionsförslaget.Utskottet behandlade i sitt avriksdagen godkända betänkande1993/94:KU18 (s. 20) en motion av sammemotionär att ge förvaltningsstyrelsen iuppdrag att inreda en lokal lämpad förfråge- och interpellationsdebatter.Utskottet konstaterade då att förslagetvar av intresse men av sådan art att detkrävdes ytterligare utredning ochvverväganden. Det fanns därför anledningatt återkomma i dessa frågor vid ettsenare tillfälle.Sedan slutet av 1980-talet har vissaförändringar gjorts i kammarensinredning så att vidinterpellationsdebatter interpellanteroch svarande statsråd placeras nedanförtalmansstolen. Vid frågestunder finns dedeltagande statsråden i stolar nedanförtalmansstolen.Under förra presenterades enprogramutredning om plenisalensinredning som innebar att plenisalenskulle byggas om och att platser skullereserveras kollektivt för partierna meninte för enskilda ledamöter. Förslagetvar förenat med kostnader och det harinte lett till någon åtgärd.Utskottets bedömningInledningsvis konstaterar utskottet attriksdagens plenisal ofta är för stor förden aktivitet som pågår där. Detillfällen då den är fylld av ledamöterär betydligt färre än de tillfällen dåden ger ett ödsligt intryck. Vid detillfällen då alla ledamöter ellernästintill alla är närvarande, behövsemellertid platserna. Att var och en harsin bestämda plats i kammaren kan ocksåha andra fördelar.Utskottet har tidigare påpekat att detskulle innebära praktiska svårigheteratt flytta vissa debatter till en annanlokal än kammaren. Detta gäller särskiltdebatter av utskottsbetänkanden, dvs.arbetsplenum. Ett särskilt problem idessa fall är att ingen av de gamlakammarsalarna är utrustad medvoteringsanläggning.