bet · GJ01LU20 · 1996-03-12 00:00:00 — Att svensk rätt saknargenerella krav på ansvarsförsäkring vidsjöfart beror, anförde justitieministernvidare, inte på att frågan i någotavseende skulle vara mindrebetydelsefull. Skälet synes i ställetvara att det inte har påvisats någotpraktiskt behov av en lagreglering påden yrkesmässiga sjöfartens område,t.ex. när det gäller storapassagerarfärjor. Det förhåller signämligen så att de svenska redarnapraktiskt taget alltid tecknaransvarsförsäkringar frivilligt. Den somhar skadats vid en färjeolycka fårdärför regelmässigt ut den ersättningsom han eller hon har rätt till enligtsjölagen. Justitieministern framhölldock att fartygsägarnas ansvar ärbegränsat till vissa belopp. Sverigearbetar nu aktivt på det internationellaplanet för att få till stånd en kraftighöjning av dessa begränsningsbelopp. Idet sammanhanget har också frågan om enobligatorisk ansvarsförsäkring kommitupp. Eftersom sjöfarten till den klartövervägande delen består avinternationell trafik är det enligtjustitieministern i högsta gradangeläget att man försöker uppnå bredainternationella lösningar. Det finnsdärför, anförde justitieministern,anledning att något avvakta deninternationella utvecklingen innan manöverväger en nationell särlösning försvensk del. Justitieministern villedärför inte ställa någon omedelbarlagstiftning i utsikt.Orsaken till att det inte heller förden yrkesmässiga luftfartens del finnsnågot lagstadgat krav på obligatoriskansvarsförsäkring torde vara densammasom för sjöfarten. Lufttrafikföretagentecknar nämligen frivilligtansvarsförsäkringar i betydandeutsträckning. Därtill kommer attLuftfartsverket inte meddelar tillståndatt bedriva luftfart i förvärvssyfteutan att det finns tillfredsställandeförsäkringsskydd eller annan säkerhetför ersättning för skador på passagerareoch resgods.För fritidsbåtarnas del har frågan omobligatorisk ansvarsförsäkringbehandlats av vid ett flertaltillfällen. Med anledning av ettriksdagsbeslut (se bet.1994/95:TU12, rskr. 232) har regeringentillkallat en särskild utredare i varsuppdrag ingår att belysa frågan om enobligatorisk ansvarsförsäkring för ägareav fritidsbåtar. Enligt direktiven (dir.1995:131) bör utredaren klarlägga omförhållandena är sådana att enobligatorisk ansvarsförsäkring behövsför att garantera att den skadelidandefår en fullgod ersättning. Om utredarenfinner att så är fallet bör enligtdirektiven nödvändiga åtgärder föreslås.Uppdraget skall redovisas senast den 15oktober 1996.Mot bakgrund av vad som sålundaredovisats anser utskottet att någrasärskilda åtgärder från sidainte kan anses påkallademed anledning av motion L604. Motionenavstyrks.Utvidgat ansvar för trafikförsäkringenGenom trafikskadelagen (1975:1410)eläggs varje motorfordonsägare att hatrafikförsäkring för sitt fordon.Ersättning betalas urtrafikförsäkringen, så snart någon ifordonet skadats. Både förare ochpassagerare har rätt till ersättning.Dessutom utgår ersättning urtrafikförsäkringen till andra, t.ex.cyklister och fotgängare, som skadas iföljd av trafik med fordonet. Fullersättning utgår för alla personskador,oberoende av om någon har skuld tillolyckan eller inte. Ersättning tillförare och passagerare betalas ur detegna fordonets trafikförsäkring även omskadorna skulle ha uppkommit vid enkollision med ett annat fordon. Omskadorna har orsakats genom vållande isamband med förandet av ett annatfordon, kan det försäkringsbolag som harbetalat ut ersättningen kräva dentillbaka från försäkringen för det andrafordonet.Den ersättning som skall utgå fråntrafikförsäkringen skall bedömas medledning av vad som föreskrivs i 5 kap.SkL och lagen (1973:213) om ändring avskadeståndslivräntor. att trafikskadeersättning till densom orsakats personskada i följd avtrafik med motordrivet fordon skallomfatta ersättning försjukvårdskostnader och andra utgifter,inkomstförlust samt ideell skada. 3 § SkL följer emellertid att vidbestämmande av ersättning förinkomstförlust skall avräknas förmån somden skadelidande med anledning avförlusten har rätt till i form aversättning som betalas på grund avobligatorisk försäkring enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring eller pågrund av lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring eller någon annanlikartad förmån. Avräkning skall ocksågöras för pension eller annan periodiskersättning eller sjuklön, om förmånenbetalas av en arbetsgivare eller pågrund av en försäkring som är enanställningsförmån.I motion L607 av ()behandlas frågan om ansvaret förkostnaderna för vård och rehabiliteringav trafikskadade. Motionären anför attett överförande av kostnadsansvaret frånden offentliga sektorn tilltrafikförsäkringen skulle innebära ettmer samordnat ansvar för de kostnadertrafiken orsakar och att kostnaderna ihögre grad får bäras av dem som orsakarolycksfallen. En sådan nyordning tordeockså medföra en större satsning pårehabilitering av trafikskadade. Imotionen yrkas ett tillkännagivande omen utredning med angiven inriktning.Våren 1993 behandlade utskottet tvåmotioner med liknande krav på utvidgningav trafikförsäkringen (bet.1992/93:LU35). Utskottet konstateradedärvid i sitt av godkändabetänkande att motionärernas förslaginnebar en genomgripande förändring,inte bara när det gäller det nuvarandetrafikförsäkringssystemet, utan också påett flertal andra områden. Vidarehänvisade utskottet till att regeringenavsåg att ge ochFinansinspektionen i uppdrag atttillsammans med försäkringsbolag se övermöjligheterna att användatrafikförsäkringarna som ett incitamentför att förbättra trafiksäkerheten.Enligt utskottet borde resultatet av denplanerade utredningens arbete avvaktas isyfte att få till stånd underlag förställningstaganden till förändringar itrafikförsäkringssystemet i det aktuellahänseendet. Utskottet avstyrkte med detanförda bifall till motionerna.Utskottet kan nu konstatera attregeringen beslutat omdet ovan angivna uppdraget. I uppdragetingår att ochFinansinspektionen, tillsammans medföreträdare för försäkringsbolagen,skall se över möjligheterna att användafordonsförsäkringarna för att förbättratrafiksäkerheten. Uppdraget är ännu interedovisat.Enligt vad utskottet erfarit har enarbetsgrupp inom Försäkringsförbundetutarbetat ett förslag angåendeförsäkringsbranschens möjligheter att taöver vissa av de kostnader förtrafikskador som det allmännaansvarar för. harpresenterat arbetsgruppens övervägandeni en rapport somingetts till . Enligtrapporten är det ett realistisktalternativ att trafikförsäkringsbolagenövertar det ekonomiska ansvaret dels förinkomstförlust vid personskada under yr-kesaktiv tid, dels för sådanrehabilitering som syftar till att denskadelidande i största möjligautsträckning skall kunna bidra till sinförsörjning . Däremot bör enligt rapportensamhället även i fortsättningen stå försjukvårdskostnaderna. Det utökadeansvaret för trafikförsäkringen bedöms irapporten få en rad positiva effektersamt skapa större klarhet om trafikenskostnader. Därutöver förbättrasmöjligheterna att använda försäkringen itrafiksäkerhetsarbetet. I rapporten görsvidare vissa ekonomiska bedömningar omskadekostnadsökningar förförsäkringsbolagen och vilka höjningarav trafikförsäkringspremien som skullebehövas.Utskottet ser positivt på att frågor omförsäkringars möjligheter att geincitament till skadeförebyggandeåtgärder aktualiserats i olikasammanhang . När detgäller den nu aktuella frågan bör enligtutskottets mening resultatet av denfortsatta behandlingen inomregeringskansliet avFörsäkringsförbundets rapport avvaktas.Utskottet avstyrker med det anfördabifall till motion L607.Försäkringsersättning till dem somförsökt stoppa brottJohnny och (båda s) kritiserar i motion L608försäkringsbolagen för att inte betalaut försäkringsersättning i erforderligomfattning till personer som har skadatsi samband med att de sökt stoppamisshandel och skadegörelse. I motionenyrkas ett tillkännagivande om en översynav gällande lagstiftning.Någon lagstiftning som direkt reglerarrätten till försäkringsersättning isådana fall som motionärerna tar uppfinns inte. Både i lagen (1927:77) omförsäkringsavtal ochkonsumentförsäkringslagen (1980:38)finns emellertid bestämmelser om vad somskall gälla vid framkallande avförsäkringsfall från den försäkradessida. Enligt försäkringsavtalslagensregler, vilka dock inte är tvingande, ärförsäkringsbolaget fritt från ansvar motförsäkrad som uppsåtligen eller av grovvårdslöshet framkallatförsäkringsfallet. Undantag föreskrivsdock om den försäkrade var under 15 åreller psykiskt störd eller om hanhandlat i en nödsituation (18-20 §§).Också konsumentförsäkringslagen fritarförsäkringsbolaget från ansvar när denförsäkrade framkallat försäkringsfalletmed uppsåt men innehåller någotavvikande bestämmelser när det gällervårdslöshet.På försäkringsavtalsrättens områdepågår ett omfattandenordiskt reformarbete. Till grund förarbetet i liggerFörsäkringsrättskommitténs bådabetänkanden (SOU 1986:56)Personförsäkringslag och (SOU 1989:98)Skadeförsäkringslag. InomJustitiedepartementet har kommitténsförslag omarbetats, bl.a. med hänsyntill den internationella utvecklingenoch till vad som framkommit vidremissbehandlingen av kommittéförslagen.Resultatet av arbetet har redovisats idepartementspromemorian (Ds 1993:39) Nyförsäkringsavtalslag, vari föreslås enförsäkringsavtalslag som skall ersättabåde försäkringsavtalslagen ochkonsumentförsäkringslagen.I promemorian föreslås en särskildbestämmelse för personförsäkring sominnebär att försäkringsbolaget inte fåråberopa reglerna om framkallande avförsäkringsfall, om den försäkrade harhandlat i en nödliknande situation. Ettmotsvarande förslag fanns också iFörsäkringsrättskommitténs betänkande omen personförsäkringslag. Den föreslagnabestämmelsen innebär att även den somhar förstått att han måste bli skadadgenom de åtgärder han vidtog har rätttill ersättning från sinpersonförsäkring, om hans handlandeframstår som försvarligt. Bestämmelsenförutsätts gälla inte bara om denförsäkrade försöker bistå någon annan,utan även när han handlar för att skyddasig själv.Våren 1994 behandlade utskottet enliknande motion av samma motionärer(bet. 1993/94:LU27). Utskottet deladedärvid motionärernas uppfattning omvikten av att personer som är försäkradefår ut berättigad ersättning i sådanasituationer som beskrivs i motionen ochhänvisade till att de förslag som lagtsfram i departementspromemorian om en nyförsäkringsavtalslag låg i linje medmotionärernas önskemål. I avvaktan påden fortsatta beredningen av en nyförsäkringsavtalslag kunde utskottetinte se något direkt behov av åtgärderfrån sida. Utskottetavstyrkte med det anförda bifall tillden då aktuella motionen.Utskottet finner nu inte skäl tillnågot annat ställningstagande ochavstyrker bifall till motion L608. beträffande det allmännasskadeståndsansvaratt avslår motion1994/95:L601,res. 1 (fp)2. beträffande utmätning aversättning för frihetsinskränkningatt avslår motion1994/95:L602,3. beträffande skadestånd tillefterlevandeatt avslår motion1994/95:Ju714 yrkande 2,4. beträffande skadeståndsansvarvid nödvärnatt avslår motion1994/95:L603,res. 2 (fp)5. beträffande ansvarsförsäkringför sjöfart och luftfartatt avslår motion1994/95:L604,6. beträffande utvidgat ansvarför trafikförsäkringenatt avslår motion1994/95:L607,7. beträffandeförsäkringsersättning till dem somförsökt stoppa brottatt avslår motion1994/95:L608.Stockholm den 12 mars 1996På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), () ochMarietta de (). Det allmännas skadeståndsansvar (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 3 börjar med Utskottet kan och på s. 4 slutar med motion L601 bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärens uppfattningatt det nuvarande regelsystemet för detallmännas skadeståndsansvar ärotillfredsställande från de enskildassynpunkt. Det förslag till skärpning avansvaret som avdet allmännas skadeståndsansvar ladefram är därförvälkommet. Resultatet av utredningensöverväganden innebär på det hela tagetatt den enskilde får en klart förbättradrättsställning. I vissa avseenden äremellertid förslaget otillräckligt. Detallmännas skadeståndsansvar bör på dessapunkter gå längre i vidgande riktning.Sålunda anser utskottet att ett striktansvar bör - liksom vid anhållande -gälla även vid ett frihetsberövande iform av gripande. En mer generösinställning till möjligheterna att fåersättning för kostnader som uppkommitför den enskilde för att han skall kommatill sin rätt är också påkallad.Utskottet förordar vidare att denmöjlighet till ersättning för kränkninggenom brott som stadgas i 1 kap. 3 § SkLutvidgas till att omfatta ävenämbetsbrott.Som anförs i motionen är det hög tidatt modernisera skadeståndsregleringenvid felaktig myndighetsverksamhet.Målsättningen i ett rättssamhälle måstevara att de som drabbats av felaktigmyndighetsutövning eller felaktigmyndighetsinformation skall hållasekonomiskt skadeslösa. En reform av detallmännas skadeståndsansvar som byggerpå utredningens förslag men medväsentliga skärpningar av ansvaret ienlighet med vad utskottet förordar ärnödvändigt för att nämnda målsättningskall uppfyllas.Vad utskottet sålunda anfört börriksdagen med bifall till motion L601som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse:1. beträffande det allmännasskadeståndsansvaratt med bifall till motion1994/95:L601 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.2. Skadeståndsansvar vid nödvärn (mom.4)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 8 börjar med Utskottet vill och slutar med till motionen bort haföljande lydelse:Mot bakgrund av de förtydliganden somkommit till stånd inom straffrättenfinns det enligt utskottets mening skälatt också inom skadeståndsrättenåstadkomma en allmän reglering av defall där skadeståndsansvar kan uteslutaspå grund av nödvärn. Som anförts imotion L603 bygger nu gällandeskadeståndsrätt i nödvärnsfallen påallmänna rättsprinciper om frihet frånskadestånd och regler om jämkning avskadestånd vid medvållande. Rättslägetär emellertid synnerligen oklart.Utskottet delar motionärens uppfattningatt medborgarna bör ha rätt att veta omde riskerar att drabbas av skadeståndnär de handlar i nödvärn. Det tordeenligt utskottets mening mycket väl gåatt i lag ange de skadeståndsrättsligariktlinjerna för nödvärnsfallen. Motdenna bakgrund är ett rättsligtförtydligande av skadeståndsansvaret vidnödvärn ett angeläget behov.Utskottet tillstyrker med hänsyn tilldet anförda motion L603.dels att utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse:4. beträffande skadeståndsansvar vidnödvärnatt med bifall till motion1994/95:L603 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört. Sammanfattning 1Motionerna 1Utskottet 2Skadeståndsrättsliga frågor 2Det allmännas skadeståndsansvar 2Utmätning av ersättning förfrihetsinskränkning 4Skadestånd till efterlevande 5Skadeståndsansvar vid nödvärn 7Försäkringsrättsliga frågor 8Ansvarsförsäkring för sjöfart ochluftfart 8Utvidgat ansvar förtrafikförsäkringen 10Försäkringsersättning till demsom försökt stoppa brott 11Hemställan 12Reservationer 131. Det allmännas skadeståndsansvar(fp) 132. Skadeståndsansvar vid nödvärn (fp)14Gotab, 1996