bet · GJ01LU27 · 1996-05-21 00:00:00 — Enligtregeringen krävs dock en mer ingåendeanalys än vad som är möjlig attgenomföra på grundval av detföreliggande beredningsunderlaget av vaden sådan ersättningsrätt skulle innebäraoch vilka ytterligare skador som skullekunna ersättas.Socialutskottet har i sitt yttrandeansett att motionsyrkandena i denna delinte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida.Lagutskottet gör för sin del sammabedömning och konstaterar attregeringen har utfäst sig att följautvecklingen och överväga om fråganbehöver utredas i särskild ordning. Isammanhanget bör vidare beaktas att detinte är uteslutet att den nu diskuteradeskadetypen i många fall kan ersättas påskadeståndsrättslig grund.När det gäller de frågorna ominformation till patienter ochkommunikation mellan patienter ochmyndigheter som tas upp i motion L 39finns det enligt vad socialutskottetanfört i sitt yttrande inte nu skäl tillinitiativ från sida. Detsammagäller kravet på en instans för hjälpmed skadeanmälan. Socialutskotteterinrar om attförtroendenämndsverksamheten inom hälso-och sjukvården har en viktig uppgift isammanhanget. Lagen omförtroendenämndsverksamhet inom hälso-och sjukvården har varit i kraft endasti och det är viktigt attinformation omförtroendenämndsverksamheten når ut tillallmänheten. Även patientombudsmännensom finns i vissa landsting är enligtsocialutskottet en viktig resurs förpatienter som är i behov av stöd.Lagutskottet delar socialutskottetsuppfattning även i denna del. Utskottetavstyrker således bifall till motion L39samt motion L40 yrkande 3.SjälvriskSom tidigare nämnts innebär förslagettill patientskadelag att ersättningensstorlek i huvudsak bestäms enligtreglerna i 5 kap. skadeståndslagen.Patientskadeersättning utgår såledesdels för ekonomisk skada, dvs.inkomstförlust och kostnader medanledning av skadan, dels för ideellskada, dvs. sveda och värk, lyte och mensamt olägenheter i övrigt. En avvikelsei förhållande till skadeståndslagen äratt det finns ett tak för ersättningensstorlek. Ersättningsbeloppet för varjeskadad person skall högst kunna uppgåtill 200 basbelopp (ca )och för varje skadehändelse till högst 1000 basbelopp (ca ). Ibeloppen ingår inte ränta och eventuellarättegångskostnader.Ersättningsbestämmelserna, som innebäratt även patientens efterlevande kan harätt till ersättning, är tvingande tillde skadelidandes förmån. Med avvikelsefrån skadeståndslagens ersättningsreglerskall patienten betala en självriskmotsvarande en tjugondel av basbeloppetenligt lagen om allmän försäkring,vilket motsvarar omkring1 800 kr.Thomas m.fl. (mp) anser i motionL40 att förslaget om självrisk ärogenomtänkt. Eftersom försäkringstagareni de flesta andra sammanhang är den somfår betala självrisk, finns det ingenanledning att frångå den principen ipatientskadelagen. Motionärerna begäratt förslaget om självrisk avslås(yrkande 1) och att regeringen ges tillkänna att en ekonomisk självrisk ipatientskadelagen bör åligga vårdgivareoch försäkringstagaren (yrkande 2).Utskottet kan konstatera attersättningen enligt den nuvarandepatientförsäkringen utgårom skadan överstiger ett visst belopp,alternativt uppfyller vissa angivnaförutsättningar. Ett undantag för ringaskador är uppbyggt som en form avsjälvrisk. Denna självrisk har ändratsvid ett flertal tillfällen och hartidvis varit utformad som en reellsjälvrisk, dvs. ett visst beloppavräknas alltid från skadeersättningen.I propositionen anför regeringen attkostnaderna för försäkringen enligtpatientskadelagen kan hållas inom sammaekonomiska ramar som gällt för denfrivilliga försäkringslösningen endastunder förutsättning att en ordning medsjälvrisk införs. Om inte systemetutformas så att ett avdrag görs från denersättning som betalas ut, saknas enspärr mot ökade kostnader som en följdav anspråk på ersättning för smärreskador.Enligt utskottets mening finns det inteskäl att från principiellautgångspunkter göra några invändningarmot en ordning med självrisk ipatientskadelagen. Den föreslagnapatientskadelagen innehåller nämligeninte någon skadeståndsrättslig regleringav vårdgivarens ansvar, och det inte ärfråga om ett ersättningssystem påskadeståndsrättslig grund. Såsomframgått av det ovan redovisade innebärett system med självrisk inte någonnyhet i förhållande till vad som gälleri dag. Med hänsyn härtill och motbakgrund av att syftet med denföreslagna självrisken är att hållakostnaderna inom de ramar som gällt förden frivilliga patientförsäkringengodtar utskottet regeringens förslag.Socialutskottet har i sitt yttrandegjort samma ställningstagande.Lagutskottet avstyrker med det anfördabifall till motion L40 även i denna del.Mot de delar av propositionen som intesärskilt har berörts har utskottet ingenerinran. beträffande försökspersoner imedicinsk forskningatt avslår motion1995/96:L38,2. beträffande psykiska skador,m.m.att avslår motion1994/95:So451 yrkande 6,3. beträffande biverkningar avtandvårdsmaterialatt avslår motion1994/95:So486 yrkande 9,res. 1 (mp)4. beträffande ersättning vidbristande information m.m.att avslår motion1995/96:L39 och motion 1995/96:L40yrkande 3,res. 2 (fp, v, mp)5. beträffande självriskatt riksdagendels med avslag på motion1995/96:L40 yrkande 1 antarregeringens förslag tillpatientskadelag såvitt avser 9 §,dels avslår motion 1995/96:L40yrkande 2,6. beträffande lagförslagen iövrigtatt antar regeringensförslag tilldels patientskadelag, i den månförslaget inte omfattas av vadutskottet hemställt ovan,dels lag om ändring i lagen (1927:77)om försäkringsavtal.Stockholm den 21 maj 1996På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), TanjaLinderborg (v), (), TomasHögström (m), (),(), dePourbaix-Lundin (m) och KerstinHeinemann (fp). Biverkningar av tandvårdsmaterial(mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 8 som börjar med I enlighet ochslutar med yrkande 9 bort ha följandelydelse:Utskottet kan konstatera attpatientskador som beror på biverkningarav olämpligt tandvårdsmatierial formelltsett omfattas av den föreslagnalagstiftningen. Till följd av denhandlingsnorm som skall ligga till grundför bedömningen huruvida en skada vidbehandlingstillfället hade kunnatundvikas, torde det dock i praktikenvara utsiktslöst att med stöd av den nyalagen få ersättning för skador som berorpå tandfyllningar med amalgam. Ienlighet med den s.k.försiktighetsprincipen bör enligtutskottets mening alla skador somorsakas av tandvårdsmaterial berättigatill ersättning, oavsett om de skadligaeffekterna hos det använda materialetvar kända vid behandlingstillfälleteller ej. Det är enligt utskottetorimligt att skadelidande patienterskall stå utan ekonomisk gottgörelse närde utan egen förskyllan har skadats isamband med tandvårdsbehandling.Regeringen bör därför återkomma med ettnytt förslag om patientskadeersättningnär det gäller biverkningar avtandvårdsmaterial. Utskottet förordardärför att med bifall tillmotion So486 yrkande 9 som sin meningger regeringen till känna vad utskottetanfört.dels att utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse:3. beträffande biverkningar avtandvårdsmaterialatt med bifall till motion1994/95:S0486 yrkande 9 som sinmening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.2. Ersättning vid bristande informationm.m. (mom. 4)(), () och () anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 9 börjar med Lagutskottetgör och på s. 10 slutar med yrkande 3 bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening är det enbrist att förslaget till patientskadelaginte ger möjlighet till ersättning vidskada som uppkommit som en följd avbristande information eller uteblivetsamtycke. Propositionen borde vidare hainnehållit förslag om hurkommunikationen mellan patient ochförsäkring samt berörda myndigheterskulle kunna förbättras. För att på ettbättre sätt tillgodose patientintressetbör det inrättas någon instans som kanhjälpa skadelidande till rätta medskadeanmälan. Det vore enligt utskottetsmening lämpligt att låta Kommittén omhälso- och sjukvårdens finansiering ochorganisation nämnda frågornaoch komma med förslag till lösningar.Med det anförda tillstyrker utskottetbifall till motion L39 och motion L40yrkande 3.dels att utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse:4. beträffande ersättning vidbristande information m.m.att med bifall till motion1995/96:L39 och motion 1995/96:L40yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.Propositionens lagförslag1 Förslag till patientskadelag2 Förslag till lag om ändring i lagen(1927:77) om försäkringsavtalSocialutskottets yttrande1995/96:SoU6yPatientskadelagen m.m.Till lagutskottetLagutskottet har den 26 mars 1996beslutat att bereda socialutskottettillfälle att avgeyttrande över proposition 1995/96:187Patientskadelag m.m. jämte eventuellamotioner.Med anledning av propositionen har 3motioner väckts.SocialutskottetInledningEn patient som skadas i samband medbehandling eller liknande åtgärd inomhälso- och sjukvården kan på olika sättsöka få ersättning för skadan. Ett sättär att utverka skadestånd med stöd avbestämmelserna i skadeståndslagen(1972:207). För att med framgång kunnaföra talan med stöd av skadeståndslagenkrävs att den skadelidande kan bevisa,dels att skadan orsakats av fel ellerförsummelse av vårdgivaren eller dennesanställda, dels att skadan är en direktföljd av en felaktig behandling. Ettannat och för patienten enklare sätt äratt begära ersättning från den s.k.patientförsäkringen. Detta är enfrivillig försäkring som vårdgivare kanteckna hos försäkringsbolag till förmånför patienterna. Patientförsäkringentillkom 1975 genom ett avtal mellan åena sidan de offentligasjukvårdshuvudmännen och å andra sidanett konsortium av försäkringsbolag(Konsortiet för patientförsäkring).Utformningen av patientförsäkringenskedde under visst överinseende avstatsmakterna.Ersättningen från patientförsäkringenbestäms i huvudsak enligt reglerna i 5kap. En patient harrätt till ersättning direkt frånförsäkringen utan att behöva bevisa attskadan har orsakats av fel ellerförsummelse. Försäkringen kan sägas intaen mellanställning mellanansvarsförsäkring och socialförsäkring.Konsortiet för patientförsäkring harupphört i och med utgången av år 1994och alla avtal med konsortiet har därmedupphört. Patientförsäkringen finns dockkvar hos enskilda försäkringsbolag.PropositionenRegeringen framhåller i propositionenatt patienterna är en utsatt grupp ochatt det behövs ett särskilt system förersättning av skador som drabbar dem isamband med behandling inom hälso- ochsjukvården. Den särskildaersättningsrätten för skador påpatienter bör enligt regeringen reglerasi en särskild lag och - i varje falltills vidare - vara fristående frånskadeståndsrätten.I propositionen läggs fram förslag patientskadelag. Lagen innehållerbestämmelser om rätt tillpatientskadeersättning och om skyldighetför vårdgivare att ha enpatientförsäkring som täcker sådanersättning. Patientskadeersättninglämnas för personskador, såväl fysiskasom psykiska, som drabbar en patient isamband med hälso- och sjukvård iSverige. Förutsättningarna förersättning anges genom en uppräkning ilagen av ett antal olikaskadesituationer. Ersättningsgillaskador är sådana som orsakas avundersökning, vård och behandling,oriktiga diagnoser, fel hos ellerfelaktig hantering av medicintekniskaprodukter och sjukvårdsutrustning,infektioner på grund av smittämnen samtolycksfall som inträffar vid behandlingoch under sjuktransport. Vidare ersättsskador som orsakas av felhantering avläkemedel. De olika skadesituationernaöverlappar i viss mån varandra.Enligt propositionen har regeringenövervägt att låta ersättningen enligtpatientskadelagen omfatta även skadorsom uppkommit som en följd av bristandeinformation till eller vid uteblivetsamtycke från patienten. På grund avfrågans komplexa natur behöver enligtregeringens bedömning en ytterligareanalys först göras. I propositionenutfäster sig regeringen att följautvecklingen och därefter överväga omfrågan behöver utredas i särskild ordning.Patientskadeersättningen lämnas avförsäkringsgivaren. Rätten tillersättning är - i likhet med dennuvarande frivilliga patientförsäkringen- fristående från skadeståndsrätten ochinnebär att patienten inte behöverbevisa att skadan orsakats genom atthälso- och sjukvårdspersonalen gjort sigskyldig till fel eller försummelse.Bedömningen skall i stället ske påobjektiva grunder. För att en skadaskall beaktas som en ersättningsgillskada krävs att det finns ettorsakssamband mellan skadan och vården.Patienten skall liksom habevisbördan för att orsakssambandetfinns. Beviskravet är uppfyllt om det ärövervägande sannolikt att det finns ettorsakssamband.Patientskadeersättningens storlekbestäms i huvudsak enligt reglerna i 5kap. Ersättning gessåledes dels för ekonomisk skada, dvs.inkomstförlust och kostnader medanledning av skadan, dels för ideellskada, dvs. sveda och värk, lyte och mensamt olägenheter i övrigt. Med avvikelsefrån skadeståndslagens ersättningsreglerskall patienten betala en självriskmotsvarande en tjugondel av basbeloppetenligt lagen om allmän försäkring,vilket motsvarar ca 1 800kr. En annan avvikelse är att det finnsett tak för ersättningens storlek.Ersättningsbeloppet för varje skadadperson skall högst kunna uppgå till 200basbelopp (ca ) ochför varje skadehändelse till högst 1 000basbelopp (ca ). Ibeloppen ingår inte ränta och eventuellarättegångskostnader.Ersättningsbestämmelserna, som innebäratt även patientens efterlevande kan harätt till ersättning, är tvingande tillde skadelidandes förmån.Enligt huvudregeln skall allavårdgivare, offentliga såväl somprivata, vara skyldiga att teckna enförsäkring som täcker ersättningsanspråkenligt patientskadelagen. Om en privatvårdgivare driver verksamheten efteravtal med en offentlig vårdgivare, ärdet dock den senare som är skyldig attteckna försäkring. För att tillgodosepatientskyddsintresset i sådana fall dåen vårdgivare inte fullgjort sinpatientförsäkringsplikt åläggs allaförsäkringsgivare som meddelarpatientförsäkring ett solidariskt ansvarför ersättningen för skador sominträffar hos vårdgivare som saknatpatientförsäkring. Dessaförsäkringsgivare är skyldiga att ingå ien patientförsäkringsförening som skallhandlägga ersättningsfrågor som rörvårdgivare som inte tecknat försäkring.De i föreningen ingående medlemmarnaskall tillsammans upprätthålla ochbekosta en patientskadenämnd.Patientskadenämnden skall yttra sig överde ersättningsfall som patient ellerannan skadelidande, vårdgivare,försäkringsgivare eller domstolunderställer den. Patientskadenämndenskall vara ett rådgivande organ ochnämndens verksamhet skall betraktas somenskild verksamhet. I nämnden skallolika intressen som berörs avpatientförsäkringen vara representerade,bl.a. genom företrädare förpatientintressena.Den som vill ha ersättning enligtpatientskadelagen kan föra talan omdetta vid domstol. Patientskadelageninskränker inte rätten att föra talan omskadestånd i anledning av inträffadskada.Patientskadelagen föreslås träda ikraft den 1 januari 1997.MotionernaI motion L38 av m.fl.(m) framhålls att även de som frivilligtställer upp som försökspersoner imedicinsk forskning skall omfattas avrätten till ersättning enligtpatientskadelagen. Enligt motionärernaframgår det dock inte vem som harbetalningsansvaret för dessa patienterom en skada uppkommer. En medicinskforskningsinstitution kan knappastjämställas med t.ex. en vårdcentraleller ett sjukhus. Särskilt gäller dettade universitet och högskolor som i dagär stiftelser. Det är väsentligt attbetalningsansvaret klargörs. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna.I motion L39 av m.fl.(fp) anses att det är en brist attpropositionen inte innehåller någotförslag om ersättning på grund avbristande information eller uteblivetsamtycke. Propositionen borde vidareäven ha innehållit förslag om hurkommunikationen mellan patient ochförsäkring samt berörda myndigheterborde gå till. Detta bör enligtmotionärerna regeringen ges till känna(yrkande 1). Frågan om rätt tillersättning på grund av bristandeinformation eller uteblivet samtycke tasupp även i motion L40 av . (mp). Motionärerna begär attregeringen skall utreda frågan ochåterkomma med konkreta förslag (yrkande3).Enligt motion L39 av . (fp) talar erfarenheterna för attdet borde finnas en instans att vändasig till för att få hjälp med enskadeanmälan. Är man sjuk och hardrabbats av en patientskada är mankanske inte stark nog att klara av attskriva en anmälan på det sätt som krävsför att orsakssambandet skall kunnabedömas. Detta bör regeringen ges tillkänna (yrkande 2). Motionärerna begärvidare tillkännagivande om att Kommitténom hälso- och sjukvårdens finansieringoch organisation genom tilläggsdirektivbör ges i uppdrag att utreda och kommamed förslag i de frågor som tas uppunder yrkandena 1 och 2 (yrkande 3).I motion L40 av m.fl. (mp)anförs att förslaget om att patientenskall stå en självrisk är ogenomtänkt.Eftersom försäkringstagaren i de flestasammanhang är den som får betalasjälvrisk, finns det ingen anledning attfrångå den principen ipatientskadelagen. Motionärerna begäratt förslaget om självrisk avslås(yrkande 1) och att regeringen ges tillkänna att en ekonomisk självrisk ipatientskadelagen bör åligga vårdgivareoch försäkringstagare (yrkande 2).Utskottets övervägandenDet är utskottets bedömning atterfarenheterna från den frivilligapatientförsäkringen är mycket goda.Patienter som har drabbats av skador isamband med behandling inom hälso- ochsjukvården har genompatientförsäkringssystemet fått enmöjlighet att genom ett förhållandevisenkelt förfarande få sinaskadeståndsanspråk reglerade. De hardärigenom kunnat avstå från att väckatalan med stöd av allmännaskadeståndsrättsliga regler, och att medde beviskrav som där uppställs försökaklarlägga komplicerade och svårutreddaansvars- och kausalitetsfrågor.Utskottet anser det vara positivt attregeringen lägger fram förslag om enlagreglering av patientskadeersättningensom bygger på den hittillsvarandepatientförsäkringslösningen närförutsättningarna för den ordningen intelängre kan upprätthållas.När det gäller skador som drabbar någonpå grund av deltagande som försökspersoni samband med medicinsk forskning kankonstateras att sådana skador omfattasav lagförslaget - liksom av denhittillsvarande patientförsäkringen.Oavsett om den medicinska forskningenbedrivs i offentlig eller i privat regiomfattas sådan verksamhet av denförsäkringsskyldighet som lagenföreskriver. Vid en inträffad skada ärdet försäkringsgivaren som har attbetala ut ersättningen.Sammanfattningsvis kan utskottetkonstatera att lagförslaget inte ärbehäftat med sådan oklarhet som yrkandeti motion L38 synes utgå ifrån. Utskottetanser därför att motion L38 böravstyrkas.Bestämmelser om patientens rätt tillinformation och om samtycke i sambandmed medicinsk behandling finns i hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) samt lagen(1994:953) om åligganden för personalinom hälso- och sjukvården, den s.k.åliggandelagen. I de nuvarande villkorenför patientförsäkringen sägs inget omatt brister i informationen tillpatienten eller att underlåtenhet attinhämta samtycke från patienten isamband med en medicinsk behandlingskulle berättiga till ersättning enligtförsäkringen. Som angetts i detföregående innebär propositionenslagförslag ingen ändring härvidlag.Utskottet delar regeringens bedömningatt det krävs en mer ingående analys änvad som är möjligt att genomföra pågrundval av nu föreliggandeberedningsunderlag av vad en sådanersättningsrätt skulle innebära ochvilka ytterligare skador som skullekunna ersättas. Regeringen har ipropositionen utfäst sig att följautvecklingen och därefter överväga omfrågan behöver utredas i särskildordning. Motion L40 yrkande 3 samtmotion L39 yrkande 1 i denna del bördärför inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida.När det gäller de frågor om informationtill patienter och kommunikation mellanpatienter och myndigheter som tas upp imotion L39 finns det enligt utskottetsmening inte nu skäl att ta någotinitiativ från sida. Detsammagäller den begäran som tas upp i sammamotion om en instans för hjälp medskadeanmälan. Utskottet vill erinra omatt förtroendenämndsverksamheten inomhälso- och sjukvården har en viktiguppgift i det sammanhanget. Lagen omförtroendenämndsverksamhet inom hälso-och sjukvården har varit i kraft endasti . Utskottet vill därförunderstryka vikten av att information omförtroendenämndsverksamheten når ut tillallmänheten. Även patientombudsmännensom finns i vissa landsting är en viktigresurs för patienter som är i behov avstöd. Motion L39 yrkande 1 i denna deloch yrkande 2 bör således inte bifallas.Av det sagda följer att utskottet anseratt inte heller yrkande 3 i motion L39bör bifallas.När det gäller förslaget om självriskmotsvarande en tjugondel av basbeloppet,kan utskottet konstatera att det redan ipatientförsäkringen har funnits ettsystem med självrisk och andrakvalifikationskrav. Regeringen anför ipropositionen att kostnaderna förförsäkringen kan hållas inom deekonomiska ramar som gällt för dentidigare frivilliga försäkringslösningenendast om en ordning med självriskinförs. Om inte systemet utformas så attett avdrag görs från den ersättning sombetalas ut, mister självriskenfunktionen att hindra att kostnaderuppkommer som en följd av anspråk påersättning för smärre skador. Utskottetdelar regeringens uppfattning och anserföljaktligen att motion L40 inte helleri denna del bör bifallas.Stockholm den 2 maj 1996På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), ChristinaPettersson (s), (),(), (),(), (),(), (), (), () och ().Avvikande meningar1. Rätt till ersättning vid bristandeinformation m.m.Barbro () och StigSandström (v) anser att den del avsocialutskottets överväganden som börjarmed Bestämmelser om och slutar med L39 bör bifallas bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening är det enbrist att förslaget till patientskadelaginte ger möjlighet till ersättning vidskada som uppkommit som en följd avbristande information eller uteblivetsamtycke. Propositionen borde vidare hainnehållit förslag om hurkommunikationen mellan patient ochförsäkring samt berörda myndigheterskulle kunna förbättras. För att på ettbättre sätt tillgodose patientintressetbör det inrättas någon instans som kanhjälpa skadelidande till rätta medskadeanmälan. Det vore enligt utskottetsmening lämpligt att låta Kommittén omhälso- och sjukvårdens finansiering ochorganisation nämnda frågornaoch komma med förslag till lösningar. Avdet anförda följer att utskottet anseratt motion L39 och motion L40 yrkande 3bör bifallas.2. Rätt till ersättning vid bristandeinformation m.m.Thomas () anser att den del avsocialutskottets överväganden som börjarmed Bestämmelser om och slutar med sida bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening är det enbrist att förslaget till patientskadelaginte ger möjlighet till ersättning vidskada som uppkommit som en följd avbristande information eller uteblivetsamtycke. Regeringen bör utreda fråganoch återkomma med ett konkretlagstiftningsförslag. Vidare bör detenligt utskottet finnas en instans somkan hjälpa skadelidande till rätta,bl.a. genom hjälp med utformningen avskadeanmälan. Det bör närmare övervägasvar den uppgiften lämpligen bör läggas.Enligt utskottet bör således motion L39yrkande 1 och motion L40 yrkande 3bifallas.3. SjälvriskThomas () anser att den del avsocialutskottets överväganden som börjarmed När det och slutar med inte börbifallas bort ha följande lydelse:Förslaget att belastapatientskadeersättningen med ensjälvrisk är inte rimligt. Det finnsingen anledning att i patientskadelagenfrångå den gängse principen att det ärförsäkringstagaren som drabbas avsjälvrisken. Propositionens förslag omsjälvrisk för den skadelidande böravslås och bör som sin meningge regeringen till känna att denekonomiska självrisken skall belastavårdgivare och försäkringstagare. Detanförda innebär att utskottet anser attmotion L40 yrkandena 1 och 2 börbifallas.