bet · GK01SfU6 · 1996-12-03 00:00:00 — Utskottet serpositivt på denna utvidgning som stärkersambandet mellan arbetstagaren ocharbetsplatsen. Detta skärper ocksåarbetsgivarens ansvar för rehabiliteringav de anställda.Prövningen enligt steg 4 skall ske medutgångspunkt i den tid under vilkenrehabiliteringsersättning kan utges och någon förändring i dettaavseende föreslås inte. Utskottet vill idetta sammanhang erinra om sittuttalande i samband med behandlingen avproposition 1990/91:141 (bet.1990/91:SfU9) att det är ettövergripande mål att en sjuk personverkligen blir rehabiliterad och kankomma tillbaka i arbete. Utskottet vardärför inte berett att tillstyrkaregeringens förslag attrehabiliteringsersättning längst skullefå utges om inte synnerligaskäl förelåg. Utskottet betonade dockvikten av att helatiden skall se till att rehabiliteringenfortlöper i enlighet med den plan somupprättats.Den väsentliga skärpningen ochrenodlingen av försäkringen liggerenligt utskottets mening i förslagettill bedömning av rätten till ersättningenligt det s.k. steg 5. Enligt dettasteg skall bedömas om den försäkrade,trots sjukdomen, kan klara ett annat påarbetsmarknaden normalt förekommandearbete. Utskottet vill i dettasammanhang påpeka att det är särskiltviktigt att ärenden som rör enskildaförsäkrade hanteras med varsamhet ochrespekt.De förslag till regelförändringar isyfte att renodla försäkringen ienlighet med det ovanstående bör enligtutskottets mening i praktiken samtidigtleda till attarbetsmarknadsmyndigheterna tar ettstörre och tidigare ansvar för personersom har en arbetsförmåga, helt ellerdelvis, men som antingen inte har enarbetsgivare eller inte bedöms kunnaåtergå i arbete hos arbetsgivaren. Ävende sociala myndigheterna får anledningatt ta ett större och tidigare ansvarför enskilda där arbetsoförmågan helteller delvis har sin grund i socialaförhållanden.Utskottet vill tillägga att renodlingenav försäkringen inte skall leda till atten arbetsoförmåga som huvudsakligengrundar sig på medicinska orsaker skall delas upp för att i olika delarhänföras till andra orsaker såsomarbetsmarknadsmässiga eller sociala, närsådana finns. Där en medicinsk orsakinnebär en nedsatt arbetsförmåga skallersättning kunna utges frånsjukpenningförsäkringen ellerförtidspensioneringen även om det finnsvissa inslag av t.ex. social karaktärsom inverkar på arbetsoförmågan. Dettabör gälla redan vid tillämpning avhuvudregeln och naturligtvis i än högregrad när särskilda skäl föreligger ochen rimlighetsbedömning bör göras.Avsikten med renodlingen avsocialförsäkringen skall i första handvara att de som av (vid steg 5) bedöms vara arbetsföra iett på arbetsmarknaden normaltförekommande arbete också skall ansesarbetsföra avarbetsmarknadsmyndigheterna. Det ärdärför viktigt att en samsyn finnsmellan ochförsäkringskassorna, å ena sidan, samtarbetsmarknadsmyndigheterna, å andrasidan. Utskottet förutsätter att ettsamarbete sker dem emellan såväl ienskilda fall som på central nivå därRiksförsäkringsverket ochArbetsmarknadsstyrelsen har möjlighetatt utfärda rekommendationer förhandläggningen. Detta gäller ävenbedömningen av vad som skall anses varapå arbetsmarknaden normalt förekommandearbete, såväl i enskilda fall som mergenerellt.Enligt utskottets synsätt kommer det iförsta hand att vara personer, som heltklart har en arbetsförmåga som kanutnyttjas på den öppna arbetsmarknadensom i fortsättningen inte skall fåersättning från sjukförsäkringen ellerförtidspensioneringen. Utskottet anseratt detta, som huvudregel betraktat, ären riktig avgränsning avsocialförsäkringens ansvar. Påmotsvarande sätt kommer den varsarbetsoförmåga helt kan hänföras tillsociala förhållandenatt hänvisas till annan försörjning änvia sjukförsäkringen ellerförtidspensioneringen.En renodling av de socialatrygghetssystemen underlättas av om deolika systemens ersättningsvillkor m.m.är harmoniserade med varandra. I någonmån finns brister i dettaavseende mellan socialförsäkringen ocharbetslöshetsförsäkringen. Medbortseende från sådana brister, någotsom utskottet återkommer till i följandeavsnitt, skall en enskild person intebehöva ställas utan försörjning. En heltannan sak är att vissa personer har enså komplicerad situation, t.ex.medicinskt, socialt och/ellerarbetsmarknadsmässigt att det krävssamverkan mellan flera myndigheter.Förslag som skall underlätta dessapersoners återgång i förvärvsarbete harlagts fram av bl.a. Sjuk- ocharbetsskadekommittén.Kommittén har i sitt slutbetänkande SOU1996:113 behandlat frågor bl.a. omsamordnad rehabilitering för utsattagrupper. Kommittén, som har betonatvikten av att anlägga en helhetssyn påden enskilde och dennes behov, har isamråd med föreslagit attförsäkringskassan, arbetsförmedlingenoch kommunen skall utveckla enfinansiell samverkan på lokal nivå förplanering och genomförande avrehabiliteringsinsatser och andraarbetsförberedande åtgärder. För den sominte är berättigad till sjukpenningeller arbetslöshetsersättning harkommittén föreslagit att en särskildersättning utges underrehabiliteringstiden. Ett intensivtarbete i dessa frågor pågår vidare inomregeringskansliet, såväl inomSocialdepartementet som inomArbetsmarknads-, Närings- ochFinansdepartementen. Regeringen avseratt lägga fram förslag 1997.Utskottet vill i detta sammanhangerinra om att det pågårförsök med finansiell samordning mellanhälso- och sjukvård ochsocialförsäkring. I ytterligare enförsöksverksamhet ingår ocksåsocialtjänsten. För närvarandediskuteras enligt vad som anförs ipropositionen en ytterligare utvidgningav försöken till att också omfattaarbetsmarknadsmyndigheten.Utskottet anser att det vore önskvärtom åtgärder som tar sikte på denifrågavarande gruppen hade kunnatgenomföras med den föreslagnarenodlingen av försäkringssystemen.Eftersom behovet av förbättrad samverkanvad gäller rehabiliteringsarbetet äruppmärksammat och konkreta förslag omstöd till utsatta grupper trots allt ärföremål för beredning iregeringskansliet anser sig utskottetkunna tillstyrka förslaget attsjukpenning och förtidspension i principskall förbehållas fall där det ärsjukdom eller ett därmed jämställtmedicinskt tillstånd som sätter nedarbetsförmågan.Utskottet delar vidare regeringensuppfattning att kriterierna förbedömning av arbetsförmågan, när enförsäkrad inte kan återgå till sittvanliga arbete, skall vara desamma inomsjukförsäkringen ochförtidspensioneringen.Utskottet återkommer till frågan ombl.a. egenföretagares och arbetslösasrätt till ersättning i form avsjukpenning och förtidspension iföljande avsnitt.Den nu beskrivna renodlingen avsocialförsäkringen föreslås dessutomkompletterad med bestämmelser omrimlighetsbedömning i det enskildafallet. Det föreslås att deomständigheter som för närvarandetillåts påverka rätten till sjukpenningoch förtidspension, t.ex. ålder ochbosättningsförhållanden, även ifortsättningen skall få beaktas om det idet enskilda fallet finns särskilda skälför det. Därvid bör som anges ipropositionen åldersfaktorn väga tyngst.Även om rätten till sjukpenning ochförtidspension bör baseras på medicinskakriterier är det enligt utskottetsmening nödvändigt att det finns ettutrymme för att väga in även andraomständigheter, dvs. att det finns någonform av säkerhetsventil . Om intesådana omständigheter som de nu nämndaskulle kunna beaktas vid prövningen avarbetsförmågans nedsättning skulleresultatet annars i vissa fall kunna blistötande.Med det anförda biträder utskottetpropositionens förslag i nu behandladedelar och avstyrker bifall tillmotionerna Sf8 yrkande 1, Sf241 yrkande4 och Sf6 yrkande 1. Med vad utskottetanfört ovan får motion Sf6 yrkande 4anses tillgodosedd. Motionerna Sf4yrkande 1 och Sf248 får anses besvarademed vad utskottet anfört om bl.a.samverkan mellan myndigheter.Av motion Sf6 framgår att motionärernabefarar att renodlingen av försäkringenkommer att leda till att kvinnorgenerellt får betydligt svårare atterhålla sjukpenning ellerförtidspension. Utskottet har ovan pekatpå hur förslaget skall uppfattas i olikaavseenden och enligt utskottetsuppfattning skall detta inte kunna ledatill att kvinnor särbehandlas i fråganom rätten till sjukpenning ochförtidspension. Med det anförda fårmotion Sf6 yrkandena 2 och 3 ansestillgodosedda.Såvitt gäller förslaget i motion Sf6 omatt normalt förekommande arbeten skallomfatta de arbeten som finns i närhetenav den ort där försäkringstagaren boranser socialförsäkringsutskottet att detinte finns anledning att vidga den ovanredovisade möjligheten att - om detfinns särskilda skäl - beakta ocksåannat än rent medicinska förhållanden.Utskottet delar således regeringensuppfattning att den försäkradesarbetsförmåga som huvudregel bör bedömasi förhållande till den nationellaarbetsmarknaden, och utskottet avstyrkerbifall till motion Sf6 yrkande 6.Vad gäller rätten tillarbetsskadelivränta noterar utskottetatt 4 kap. 3 § lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring (LAF) innehålleren föreskrift om rimlighetsbedömning vidprövning av en försäkrads förmåga attskaffa sig inkomst genom arbete sommotsvarar nu gällande bestämmelse i 7kap. 3 § AFL. Någon motsvarande ändringav 4 kap. 3 § LAF föreslås inte.Egenföretagares m.fl. gruppers rätt tillsjukpenning och förtidspensionPropositionenSom tidigare redovisats skallarbetsförmågans nedsättning prövasenligt steg 5 i den s.k. steg för steg-modellen bl.a. om det saknas möjlighetertill annat arbete hos arbetsgivaren. Omden försäkrade, trots sjukdomen, bedömsklara ett annat på arbetsmarknadennormalt förekommande arbete föreliggerinte rätt till ersättning frånförsäkringen. Den försäkrade bör därvidbedömas som arbetsför även om arbetetinte finns direkt tillgängligt. Enligtvad som anges i propositionen skallrätten till ersättning för försäkradesom saknar arbetsgivare, t.ex.arbetslösa, uppdragstagare ochegenföretagare, bedömas direkt enligtreglerna i detta steg.För den som är arbetslös och under enarbetslöshetsperiod är föremål för enarbetsmarknadspolitisk åtgärd bör dockenligt propositionen arbetsförmåganbedömas i förhållande till åtgärden. Omden arbetslöse genomgår t.ex.arbetsmarknadsutbildning ellerarbetslivsutveckling bör arbetsförmåganbedömas i förhållande till hur sjukdomenpåverkar förmågan att delta i ellergenomföra åtgärden. Om den arbetslösekan antas kunna återgå till denarbetsmarknadspolitiska åtgärden börsåledes arbetsförmågan bedömas iförhållande till åtgärden. Bedöms denarbetslöse däremot inte kunna återgåtill arbetsmarknadsåtgärden eller ärfortsatt sjuk när åtgärden upphör börarbetsförmågan bedömas i förhållandetill hur sjukdomen begränsar denarbetslöses förmåga att vara aktivtarbetssökande och stå tillarbetsmarknadens förfogande och kunnaanta erbjudet lämpligt arbete.MotionernaI motion Sf3 av m.fl.(m) begärs förslag rörandeegenföretagarnas rätt till ersättning iform av sjukpenning och förtidspension.Motionärerna framhåller att regeringensförslag innebär att egenföretagare,t.ex. lantbrukare som på grund avomfattande förslitningsskador ellerastma inte kan fortsätta sitt arbete,enligt steg 5 i den s.k. steg för steg-modellen skall vända sig tillarbetsförmedlingen för att söka nyttarbete. Finns inte något sådant arbeteoch vederbörande således blir arbetslöskan arbetslöshetsersättning inte utgesmed mindre än att verksamheten äravvecklad. Enligt motionärerna bör steg5 därför inte omfatta egenföretagare.I motion Sf7 av ()begärs ett tillkännagivande om att steg1 och 2 skall gälla även föregenföretagare samt att denna kategori,i avvaktan på en harmonisering avregelverken vid sjukdom respektivearbetslöshet, inte skall omfattas avsteg 5.I motion Sf5 av ()begärs i yrkande 1 avslag påpropositionen i den del som gälleregenföretagare. I samma motion yrkande 2begärs ett tillkännagivande om behovetav utredning. Motionären anser att detinte är rimligt att vissa människorställs utanför sjukförsäkringen trotsatt de är sjukskrivna. Det är vidareorimligt att hänvisa dem till ettskyddsnät (arbetslöshetsförsäkringen)som de inte omfattas av. Enligtmotionären bör frågan omegenföretagare utredas ytterligare.UtskottetEnligt socialförsäkringsutskottetsuppfattning skall försäkrade som saknararbetsgivare, t.ex. egenföretagare ochuppdragstagare, visserligen bedömasenligt modellens steg 5 i det fall attdet konstateras att han eller hon intekan återgå till sitt vanliga arbete.Emellertid anser utskottet det varanärmast självklart att denna kategoriockså skall bedömas enligt steg 1 och 2.Först sedan det konstaterats att någonåtergång till det vanliga arbetet inteär möjlig blir det aktuellt att tillämpasteg 5. Enligt vad utskottet erfarit vardetta också regeringens avsikt medförslaget men till följd av ett renttryckfel kom propositionens text att blifelaktig på denna punkt. Av formellaskäl har inte kunnat tillåtaen rättelse av självapropositionstexten.Arbetsmarknadsutskottet framhåller isitt yttrande att det kan vara problemför vissa grupper att erhållaarbetslöshetsersättning. Som exempelnämns egenföretagare, som för atterhålla arbetslöshetsersättning tvingasavveckla sitt företag.Arbetsmarknadsutskottet hänvisar tillden avslutade utredningen omersättning vid arbetslöshet ochomställning (, SOU1996:150). Utredningen har inteföreslagit några förändringar avnuvarande regler om rätt tillarbetslöshetsersättning för personer somerhåller förtidspension ellersjukbidrag. Däremot har utredningenföreslagit att företagare som blirarbetslösa skall kunna låta verksamhetenvila somarbetslöshetsersättning utges.Arbetsmarknadsutskottet, som påpekar attregeringen har aviserat att den undervåren 1997 kommer att lägga enproposition med förslag om en nyarbetslöshetsförsäkring, konstaterar attinnan en sådan förändring genomförtsinnebär de föreslagna förändringarna attföretagare riskerar att vid arbetslöshetbli helt utan ersättning.Socialförsäkringsutskottet ärinförstått med att vissa av dem somsaknar arbetsgivare, efter prövningenligt steg 5, kommer att anses ha enrestarbetsförmåga och att de därmed ipraktiken kommer att hänvisas till annatpå arbetsmarknaden normalt förekommandearbete. Finns inte något sådanttillgängligt kan de, om de inte är ellerkan vara medlemmar i enarbetslöshetskassa eller inte uppfyllervillkoren för rätt tillarbetslöshetsersättning, komma attställas utan ersättning från såvälsocialförsäkringen somarbetslöshetsförsäkringen. en företagare som inte helt haravvecklat sin verksamhet. mening ärdetta ett problem men dock inte ettproblem som bör lösas inomsocialförsäkringen. Att som föreslagitsi vissa av motionerna helt undanta enviss kategori från att bedömas enligtsteg 5, såvitt gäller rätten tillsjukpenning eller förtidspension, kandärför inte vara en framkomlig väg.Socialförsäkringsutskottet har erfaritatt regeringen avser att återkomma tillriksdagen med ett förslag med anledningav m.m. Utskottet villmed anledning härav understryka viktenav att frågan om företagarnas rätt tillarbetslöshetsersättning ges en positivprövning. Utskottet anser det intenödvändigt med något tillkännagivande ifrågan och avstyrker därför bifall tillmotionerna Sf3, Sf7 och Sf5.I sitt yttrande pekararbetsmarknadsutskottet även påproblemet med personer varsarbetsförmåga bedöms vara nedsatt medminst tre fjärdedelar och därförerhåller tre fjärdedels förtidspensioneller sjukbidrag. Med nuvarande reglerför arbetslöshetsförsäkringen har ensådan person enligtarbetsmarknadsutskottet rätt tillersättning endast om han eller hon efterbeslutet om förtidspension/sjukbidraghar uppfyllt ett arbetsvillkor, dvs. harutfört förvärvsarbete minst 80 dagarfördelade på minst fem månader.Socialförsäkringsutskottet utgår frånatt denna fråga kommer att uppmärksammasi samband med den beredning somförslagen från respektive är föremålför inom regeringskansliet.Betydelsen av inkomst- ocharbetstidsförändringarEnligt nuvarande regler bedömsarbetsförmågans nedsättning iförhållande till den tidigarearbetsinsatsen, när det gäller rättentill sjukpenning, och detta gälleroavsett om personen tidigare varitdeltidsarbetande eller arbetat betydligtmer än heltid. Beträffandesjukpenningunderlaget kan en försäkrad få en sjukpenninggrundande inkomstberäknad på den sammanlagda inkomstenfrån flera anställningar om han ellerhon kan förutsättas fortsättningsvisförvärvsarbeta i minst samma omfattning.Någon begränsning av inkomstunderlaget iförhållande till arbetstiden görs inte.Däremot gäller generellt attårsinkomster inte beaktas till den delde överstiger 7,5 basbelopp.När det gäller rätten tillförtidspension bedöms arbetsförmågansnedsättning i förhållande till denförsäkrades förmåga att arbeta heltidoavsett hans eller hennes faktiskaarbetstid. Det innebär att personer somarbetar deltid eller aldrig kunnatarbeta har fullgott skydd i händelse avatt arbetsförmågan blir helt ellerdelvis nedsatt. Enligt nuvarande reglerfinns inte något uttryckligt hinder motatt bevilja partiell förtidspension försäkrad som före nedsättningen avarbetsförmågan arbetade mer än heltidoch efter nedsättningen avarbetsförmågan kan arbeta heltid. Inomramen för dagens förtidspensioneringfinns vidare möjlighet att medförtidspension kompenserainkomstbortfall för personer som pågrund av sjukdom övergår till annatheltidsarbete.I propositionen anförs att det inte ärrimligt att ersättning lämnas frånsocialförsäkringen i de fall enförsäkrad före nedsättningen avarbetsförmågan arbetade mer än heltidoch efter nedsättningen avarbetsförmågan fortfarande kan arbetaheltid. När den försäkrade kan arbetaheltid måste han eller hon anses haförmåga att försörja sig själv genomsådant förvärvsarbete som är normaltförekommande på arbetsmarknaden.I propositionen föreslås attarbetsförmågan skall bedömas iförhållande till högst ett heltidsarbeteutan beaktande av tidigare arbetstideller förvärvsinkomster i de fall enförsäkrad inte kan återgå till sittvanliga arbete eller då den försäkradeinte längre har förmåga att utföra merän ett heltidsarbete. Vidare föreslåsatt ersättning inte skall utges i detfall då den försäkrade, i ett arbete somhan eller hon bedöms kunna utföra, kanräkna med att få en lön som äravtalsmässig eller gängse inom det nyaalternativa arbetet/yrkesområdet. Dettainnebär att en person som bedöms haförmåga att klara ett annatheltidsarbete inte längre har rätt tillsjukpenning eller förtidspension samtatt det inte heller kommer att finnasutrymme för att bevilja partiellförtidspension då den försäkrade arbetarheltid.Såvitt gäller deltidsarbetande finns inte någon rätt till sjukpenning påden tid som inte utnyttjas förförvärvsarbete. I propositionen föreslåsinte någon ändring av detta förhållande.Utskottet, som ansluter sig tillregeringens bedömningar, biträderpropositionens förslag i nu behandladedelar.Ekonomiska konsekvenser och uppföljningPropositionenRegeringen redovisade i proposition1994/95:25 planerade besparingar om tremiljarder kronor netto (4,55 miljarderkronor brutto) inom områdetförtidspension och sjukförsäkring. Dessabesparingar har av regeringen beräknatsuppnås dels genom de ändringar somriksdagen beslutat i anledning avproposition 1994/95:147 (bet.1994/95:SfU10, rskr. 1994/95:343) medikraftträdande den 1 oktober 1995respektive , delsgenom de förslag som läggs fram i denförevarande propositionen. Deförstnämnda ändringarna avser bl.a.förbättrat underlag för prövning av rätttill sjukpenning och förtidspension samtslopandet av nuvarande särregler förrätt till förtidspension för försäkradesom är eller äldre.Enligt propositionen beräknasbesparingen på förtidspensionsanslagetuppgå till år 1997och fr.o.m. år 1998.För anslaget Sjukpenning ochrehabilitering, m.m. beräknasbesparingen uppgå till 360 miljonerkronor . och därefterberäknas besparingen till 690 miljonerkronor. ATP-utgifterna beräknas minskamed och med1 fr.o.m. år 1998.I propositionen framhålls att enrenodling av de olika trygghetssystemenbl.a. kommer att ge underlag för en merrättvisande bild av samhällets kostnaderinom olika problemområden somdet ger bättre underlag för framtidapolitiska beslut och prioriteringarmellan välfärdspolitikens olika områden.Vidare framhålls att det är viktigt atteffekterna av den pågående renodlingenav de olika trygghetssystemen följs upp.Regeringen anser därför att de centralamyndigheterna - ,ochSocialstyrelsen - noggrant bör följautvecklingen. Enligt propositionen ärdet också viktigt att en tydlig praxisutvecklas så snabbt som möjligt samt atttillämpningen av förslagen noga följsäven ur ett jämställdhetsperspektiv.MotionernaI motion Sf8 av m.fl. (v)begärs i yrkande 2 enjämställdhetspolitisk redovisning avkonsekvenserna av och förslag tillåtgärder med anledning av förslagen tilländrade kriterier. I samma motionyrkande 3 begärs en motsvaranderedovisning av de fördelningspolitiskakonsekvenserna.Ragnhild Pohanka m.fl. (mp) begär imotion Sf6 yrkande 5 etttillkännagivande om risken förövervältring på kommunernassocialtjänst. De framhåller attbesparingarna kommer att leda till ökadekostnader inom andra ersättningssystem.I motion Sf4 yrkande 2 av Rose-MarieFrebran m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om kompetens- ochresursförstärkning. Motionärerna anseratt resurser bör omfördelas tillarbetslivsinriktad rehabilitering ochtill ökad kompetens tillförsäkringsadministrationen. I sammamotion yrkande 3 begärs etttillkännagivande om snabbt igångsatt ochkontinuerlig uppföljning av den pågåenderenodlingen av trygghetssystemenseffekter. De framhåller attjämställdhetsperspektivet är angeläget,eftersom fler kvinnor än män enligtstatistiken över nybeviljadeförtidspensioner har en diagnos som kanvara svår att objektivt fastställa.UtskottetArbetsmarknadsutskottet har i sittyttrande framhållit att det är viktigtatt en reform som innebär en besparing iett trygghetssystem inte får medföra enmarkant fördyring i ett annat. innebär ettgenomförande av förslaget attarbetsmarknaden tillförs en kategoriarbetslösa inom vilken det finns ettstort antal personer för vilka detkommer att vara mycket svårt att ordnaarbeten, särskilt i de fall dårestarbetsförmågan är mycket begränsad.Detta gäller åtminstone med detnuvarande arbetsmarknadsläget.Arbetsmarknadsutskottet framhållervidare att om man gör en direktjämförelse av hur denna kategori skullebelasta respektive system kankonstateras att den kontantaersättningen i respektive system ärungefär lika hög. Arbetshandikappade ochlångtidsarbetslösa är på olika sättprioriterade inomarbetsmarknadspolitiken. Om en personöverförs från socialförsäkringssystemettill arbetsmarknadssystemet innebärdetta enligt arbetsmarknadsutskottet attdet, utöver det ekonomiska stödet vidarbetslöshet, tillkommer kostnader föranordnande av olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Eftersom denna grupp tillhör denkategori arbetslösa som har mycket svårtatt erhålla nya arbeten kommer det attkrävas speciella arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Detta innebär att desammanlagda kostnaderna för denna gruppkan antas bli lika höga eller högre änom de skulle uppbära förtidspensioneller sjukpenning. Mot detta kan enligtarbetsmarknadsutskottet anföras att enav avsikterna med de föreslagnaförändringarna är att personerna skallerhålla nya arbeten och därigenomförsörja sig själva. Som tidigarepåpekats är den nuvarande situationen påarbetsmarknaden inte sådan att det kanantas att flertalet av de personer somingår i denna grupp kommer att kunnaerhålla något reguljärt arbete.Socialförsäkringsutskottet har som ovanredovisats ställt sig bakom förslaget omatt rätt till sjukpenning ochförtidspension mer renodlat än i dagskall baseras på medicinska grunder.Enligt utskottets mening får resultatetav denna renodling emellertid inteinnebära att människor som inte längrekan erhålla sjukpenning ellerförtidspension ställs helt utan stödfrån samhällets sida. Regeringen harinte gjort någon beräkning av antaletindivider som kan komma att beröras avändringarna eller någon analys av vilkapersoner eller grupper av personer somkan komma att påverkas därav.