bet · GK01AU2 · 1996-11-28 00:00:00 — att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att ta initiativ till attuppmana länsstyrelserna till aktivgeografisk samverkan över länsgränsernamed andra regionala aktörer inom bl.a.näringsliv, utbildningscentrum,landsting och kommunförbund särskilt vadgäller utvecklingen av den östsvenskaregionen.1996/97:Jo258 av ochAgne () vari yrkas7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts omegenföretagares/lantbruksföretagaresdelaktighet i mål 4 Växtkraftprogrammen.1996/97:N232 av och () vari yrkasatt som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utvärdering ochöversyn av mikrostödet.1996/97:N271 av m.fl. (v)vari yrkas9. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om offensivlandsbygdsutveckling.1996/97:Bo235 av m.fl.(v) vari yrkas11. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om konsekvensbeskrivningar avolika förändringar på det regionalaplanet. Den regionala utvecklingenPropositionenI propositionen analyseras den regionalaproblembilden i befolknings- ochsysselsättningstermer. Det konstaterasatt den regionala obalansen har ökatunder år 1995.Under perioden 1991-1994 rådde enförhållandevis balanserad regionalbefolkningsutveckling. Till stor delberodde detta på en omfattandenettoinvandring. I de långsiktigastödområdena 1 och 2 minskadebefolkningen med knappt 0,årligen.Utanför stödområdena och i hela landetökade befolkningen med perår. minskade emellertidbefolkningen inom de permanentastödområdena med , somökningstakten utanför stödområdena och ilandet har halverats.Sedan början av 1990-talet har antaletarbetstillfällen minskat kraftigt i deflesta delar av landet. Fram till år1994 gällde detta främst inomtillverkningsindustrin ochbyggnadsverksamheten, vilket innebar attarbetslöshetsnivåerna för framför alltmän ökade kraftigt. Regionalt settdrabbades områden med en förhållandevisstor industri- och byggsektor hårdast.Samtidigt har arbetstillfällena inomfrämst den offentliga sektorn, men äveninom detaljhandeln och privata tjänster,fortsatt att minska, vilket resulterat ipåtagligt förhöjda arbetslöshetsnivåerför kvinnor. Denna effekt har främstberört storstadsområdena och andrastörre orter. Även flertalet regioner isödra och har fått enkraftigt förhöjd arbetslöshet. Trotsdetta består i stort sett stödområdenassämre läge i förhållande till landet idess helhet. De inomregionalaskillnaderna i arbetslöshetsnivåer(inklusive åtgärder) är betydande ochhar ökat första hälft.Mål och riktlinjer för regionalpolitikenPropositionenUtgiftsområde 19 omfattar en del avregionalpolitiken. Detta sakområdebrukar kallas den lillaregionalpolitiken . Med den storaregionalpolitiken avses åtgärder medregionalpolitisk betydelse inom andrasamhällssektorer. De övergripande målenför regionalpolitiken skall ävenfortsättningsvis vara uthållig tillväxt,rättvisa och valfrihet så att likvärdigalevnadsvillkor skapas för medborgarna ihela riket. Dess kanske viktigasteuppgift är att bidra till den traditionav sammanhållning och solidaritet sompräglar det svenska samhället.En balanserad regional utveckling är enförutsättning för att en god ekonomisktillväxt skall uppnås. De regionalaobalanserna tenderar nu att öka, denregionala utjämningspolitiken måstedärför även i fortsättningen bedrivasmed kraft.Enligt propositionen skall en nytillväxtorienterad regionalnäringspolitik utvecklas genom bl.a. enbred samverkan i länen och med vad sombetecknas som ett partnerskap mellanmånga intressenter. Företagsstödenkommer att ytterligare inriktas mot attskapa incitament för ekonomisk tillväxtmed särskild inriktning på små ochmedelstora företag.Behovet av en helhetssyn understryks;de regionalpolitiska målen inom allasamhällssektorer måste beaktas.Regeringen anför vidare att det bredaarbetet med EG:s strukturfondsprograminnebär en kraftig förstärkning avregionalpolitiken och dess genomförande.MotionerModeraterna framför i kommittémotionA418 (yrk. 1, 2 och 5) att svenskregionalpolitik i alltför hög grad harpräglats av en strävan att eliminerakomparativa nackdelar i landets olikadelar. Denna ansats har inneburit enkonservering av näringslivsstrukturenoch en kontinuerligt stödberoendeverksamhet. I stället bör man ta tillvara regionernas egna förutsättningargenom att öka deras attraktionskraft menockså genom att utveckla och spridakunskap. Motionärerna pekar på en radexempel, däribland livsmedelsteknik iSkåne, materialteknik i Bergslagen ochrymdteknik i . En sådan attraktionspolitik förutsätter intestora statliga resurser utan snarareinnovativa lösningar, lokalt ochregionalt. De selektiva stöden, dvs.stöd som ges efter prövning i enskildafall, tenderar att stödjaföretagsetableringar därsysselsättningen endast får en sekundäreffekt. De generella stöden, som kanlämnas till varje företag som uppfylleri förväg uppställda krav, visar attregionalpolitiken går in även pånäringspolitikens respektivearbetsmarknadspolitikens område. Enrenodling behövs, anser motionärerna.Målet för regionalpolitiken bör vara attskapa förutsättningar för olikaregioners och människors utveckling ochdärigenom bidra till nationell tillväxtoch internationell konkurrenskraft.Centerpartiet betonar i motion A432(yrk. 1, 2, 5 och 11) att ambitionen förregionalpolitiken måste vara att helaSverige skall leva. är dockåter på väg att kantra genom attinflyttningen till de expansivastorstadsområdena ochuniversitetsorterna fortsätter - på demindre orternas och landsbygdensbekostnad. Förutsättningarna attupprätthålla grundläggande service tilldem som bor i utflyttningskommunerna harförsämrats. kommer en godlivsmiljö att bli en allt viktigaredecentraliseringsfaktor.Regionalpolitiken måste präglas av ettunderifrånperspektiv och utgå frånlokala förutsättningar. Endecentraliserad samhällsstrukturunderlättar hushållning mednaturresurser och innebär att landetssamlade ekonomiska resurser bättre kantas till vara. Det är också angelägetmed ett landsbygds- ochjämställdhetsperspektiv. I verksamheterdär staten har ett ägarinflytande måsteregionalpolitiska hänsyn sättas i förstarummet.Sigge Godin m.fl. (fp) anför i motionA411 (yrk. 1 och 2) att målet förregionalpolitiken måste vara att öka denenskildes möjligheter att fritt väljaarbete och bostadsort. harFolkpartiet förordat en övergång frånlokaliserings- tillmobiliseringspolitik, vilket innebär attsatsningarna görs på den enskildamänniskan och hennes förmåga tillskapande. Varje region har sina unikamöjligheter. Regionalpolitiken kanunderlätta och stimulera utvecklingen,t.ex. när det gäller företagande,utbildning och kultur. måsteman inse de stora resurser somlandsbygden erbjuder i form av godmiljö, infrastruktur och aktivamänniskor.Vänsterpartiet efterlyser i motion A426(yrk. 4) en ny kraftfullregionalpolitik. Den höga arbetslösheteni stödområdena och den accelererandebefolkningsutflyttningen är alarmerandetecken, anförs det. Likaså är detangeläget att komma till rätta medoklarheterna omkring EG:s strukturfonderbåde när det gäller regelverketsfunktion och den nationellafinansieringen. Framför allt måsteregeringen skaffa sig enhelhetssyn på hur de olika politikområdena påverkat regionalpolitiken.Det förutsätts att regeringen återkommertill med förslag till en nyregionalpolitik som är anpassad till denya villkor som olika landsdelar leverunder. I motion N271 (yrk. 9) framhållerpartiet att möjligheterna till arbete pålandsbygden måste stärkas för att inteavfolkningen skall fortsätta.Landsbygdens näringsliv förutsättersatsningar på s.k. kombinationsföretag,dvs. en samordning mellan befintligkärnverksamhet och annan verksamhet,exempelvis inom turism och småskaligenergiproduktion. Såväl operativa målsom en utvärdering av befintliga medelför landsbygdsutvecklingen begärs.Barbro m.fl. (mp) anför ikommittémotion A430 (yrk. 9) att mangenom att ta till vara människorsinitiativkraft och engagemang för sinnärmiljö skapar möjligheter till enpositiv utveckling av företagande ochsysselsättning. På många platser harspontant uppkommit en lokal mobiliseringför att motverka negativa effekter av denedskärningar - inom såväl privat somoffentlig sektor - som dessa platser hardrabbats av. Dessa rörelser underifrån behöver stöd men däremot inte styrningfrån statsmakterna. Inte sällan är detkvinnor som spelat en framträdande rolloch tagit okonventionella grepp, anförsdet.Kristdemokraterna konstaterar i motionA428 (yrk. 1, 6, 7, och 14-16) att denregionala problembilden har förändratsöver tiden. när mitten av 1990-talethar passerats har avsaknaden avregionalpolitiska hänsynstaganden varittydlig i samband med alla sparpaket. statliga sektorspolitiken måsteregionalpolitiska hänsyn tas. Sverigebör i EU söka påverka utformningen avstöden så att de fyller samma funktion ialla medlemsländer som är avsikten meddet svenska stödet, nämligen att ge allamänniskor - oavsett var de bor -tillgång till arbete, service och en godmiljö. bör så långt som möjligtutnyttja EU:s regionalpolitiska stöd;detta var också avsikten undermedlemskapsförhandlingarna. Omkring 30 %av befolkningen bor på landsbygden ochdet är därför viktigt med en livskraftiglandsbygd. Detta förutsätter i sin turett underifrånperspektiv. Tillämpad pånationella förhållanden innebär den s.k.subsidiaritetsprincipen att kommunernafår ökat inflytande över och ansvar fördet regionalpolitiska stödet.Motionärerna betonar också byalagensbetydelse för landsbygdens utveckling.Carin m.fl. (s) uppmärksammar imotion A421 särskilt skogslänen. Enframtida regionalpolitik skall stödjanäringspolitiken och medverka till ökadtillväxt. Stödsystemen skall varaflexibla och regelförenklingarna måstefortsätta. De möjligheter som följer avEU-medlemskapet måste tillvaratas,som tillgången tillstrukturfonderna inte får innebära attden nationella regionalpolitikenförsvagas.UtskottetDe mål för regionalpolitiken somförordas i propositionen är desamma somutskottet ställde sig bakom (bet. 1994/95:AU13). Utskottet anseräven nu att de grundläggande målen förregionalpolitiken skall vara uthålligtillväxt, rättvisa och valfrihet så attlikvärdiga levnadsvillkor skapas förmedborgarna i hela riket. anförde innebärdessa mål en vidareutveckling av denlinje som utskottet har ståttför.Regeringen redovisar i propositionen entendens mot ökad regional obalans. Dettatar sig uttryck i bl.a.befolkningsminskningar i deregionalpolitiska stödområdena 1 och 2.Vidare framgår av Arbetsmarknadsverketspublikation Ura 1996:12 bl.a. att dennegativa utvecklingen avsysselsättningen består i flertalet län;och län uppvisar docken ökning. Den kraftigaste nedgången avsysselsättningen finns i skogslänen.Likaså fortsätter arbetslösheten (inkl.åtgärder) att öka framför allt iskogslänen. Inom gruppen storstadslänhar arbetslösheten ökat i län.Utskottet ser med oro på dennautveckling.I de nu refererade motionerna harpartierna fört fram sina mål ochprioriteringar för regionalpolitiken. Imånga av dem betonas tillväxt som ett betydelsefullt inslag i en regionalpolitiksom syftar till att skapa utjämningmellan olika regioner. Vikten av enhelhetssyn i fråga om de olikasamhällssektorerna är också en gemensamgrundsyn i motionerna.Utskottet konstaterar inledningsvis atthela landets resurser kan tas till varagenom tillskapande av godagrundförutsättningar för en uthålligtillväxt i alla regioner. Utvecklingeninom den stora regionalpolitiken harenligt utskottets uppfattning enavsevärt mycket större betydelse för denregionala utvecklingen än den lillaregionalpolitiken .En särskild utredare tillkalladeshösten 1995 (dir. 1995:144) med uppgiftatt analysera de regionalakonsekvenserna av förändringar i denstatliga sektorn. Denna, den s.k. , kommer att presenteraresultatet av sitt arbete under december1996. I uppgiften ingår att kartläggahur den statliga sektorns resurser,verksamheter och sysselsättning harutvecklats i olika regioner . Vidare skall en sammanställningav material göras som gäller regionalakonsekvenser av avregleringar ochbolagiseringar. En fördjupad studie avnågra verksamhetsområden som utsatts förstora förändringar skall också göras.Därvid skall särskilt belysas hurförändringarna påverkat verksamheten,tillgängligheten och serviceutbudetregionalt. Utredaren skall vidare bedömavilka av de redovisade skillnaderna somär motiverade av olikheter ibefolkningstäthet och struktur.Härutöver skall belysas i vad månutvecklingen påverkat strävan tillsamordning och samplanering av statligaresurser både i ett nationellt ochregionalt perspektiv. I detta sammanhangbör även belysas hur olikaorganisatoriska lösningar ochgeografiska indelningar som valtspåverkat samordningsmöjligheterna.Slutligen förutsätts utredaren, motbakgrund av bl.a. Långtidsutredningenoch annat material, bedöma den framtidautvecklingen av den statliga sektornsolika delar och de regionalakonsekvenserna därav. Utredaren bör isitt arbete ha kontakt med Kommissionenom den statliga förvaltningens uppgifteroch organisation (dir. 1995:93).Utskottet instämmer med regeringen omvikten av en helhetssyn och att det ärutformningen av den storaregionalpolitiken som är avgörande fören positiv utveckling i hela landet.Vid sidan av åtgärderna inom den storaregionalpolitiken är det av vikt att den lilla regionalpolitiken , som ihuvudsak präglas av olika slagsföretagsstöd, ges en utformning somunderstöder tillväxten. Utskottet anseratt de små och medelstora företagensförutsättningar och förmåga att växakommer att vara avgörande för bådetillväxt och sysselsättning, men ocksåför en differentierad arbetsmarknad,vilket är av betydelse för både kvinnoroch män. Den lilla regionalpolitiken innefattar de delvis överlappande målenom dels en regional utjämning mellanlandets olika delar, dels en positivutveckling i hela landet. I linje härmedhar det i propositionen lämnats förslagrörande bl.a. medel till olikaföretagsstöd. Utskottet ansluter sigtill regeringens uppfattning om attföretagsstöden ytterligare skallinriktas mot att skapa incitament tillekonomisk tillväxt. En rad förslagavseende den lilla regionalpolitikenhar framförts motionsvägen. Till dessafrågor återkommer utskottet i detföljande under rubrikernaFöretagsinriktade åtgärder, m.m. ochAnslag.I några av motionerna framförssynpunkter på hittillsvarandeerfarenheter av EU-samarbetet påregionalpolitikens område och läggs framförslag om hur detta på olika sätt skallkunna förbättras. Utskottet kan anslutasig till många av de synpunkter som harframförts. har under knappt tvåår såsom medlem i EU haft ett betydandearbete med att bygga upp kunskap ochutarbeta svenska program på detregionalpolitiska området. Det har variten omfattande process och den pågåralltjämt. I detta ligger att det hosalla berörda bör finnas en öppenhet föratt ständigt söka förbättra det somuppfattas som onödigt krångel ochbyråkrati. Utskottet utgår från attregeringen noga följer utvecklingen ochvidtar de åtgärder som kan krävas föratt strukturfondsarbetet skall fungerasmidigt och effektivt. I dettasammanhang vill utskottet slå fastvikten av att så mycket som möjligt avde tilldelade strukturfondsmedlenåterhämtas.Ett tema som kommer till uttryck imotionerna är hur de goda idéerna förden regionala utvecklingen skall kunnaidentifieras, värderas och realiseras.Såvitt utskottet kan finna råder här engemensam syn i propositionen ochmotionerna, nämligen att det är från delokala och regionala nivåerna sominitiativen bör hämtas. I motionernauttrycks detta på olika sätt;underifrånperspektiv, lokalmobilisering, lokal attraktionskraft ärnågra exempel. Gemensamt är attinitiativkraft inte kan kommenderas framfrån central nivå men däremotunderlättas genom generella åtgärder.Det partnerskap mellan olikaintressenter som regeringen nu har tagitinitiativ till och som skall samordnasav landshövdingarna ser utskottet som enkompletterande väg att ta till vara delokala och regionala idéerna.Även vikten av en livskraftig landsbygdtas upp motionsvägen. Utskottet haringen annan uppfattning i den frågan ochunderstryker att de regionalpolitiskamålen givetvis även omfattarlandsbygden. Det är viktigt attutvecklingen följs av regeringen,särskilt i ljuset av de ändradeförutsättningar förlandsbygdsutvecklingen som följer av attgenomförandet av strukturfondsprogrammennu inleds.Kvinnornas roll i regionalpolitiken ärföremål för förslag i några avmotionerna. Till dessa liksom övriga härnämnda frågor med regionalpolitiskanknytning återkommer utskottet i detföljande under respektive rubrik.Som en sammanfattning kan utskottetkonstatera att det beträffande degrundläggande målen förregionalpolitiken finns en betydandesamsyn. I det föregående har omnämntsdet utredningsarbete som pågårbeträffande de olika samhällssektorernasroll i regionalpolitiken. Utskottetutgår från att regeringen kommer attförelägga en samlad bild ocheventuellt erforderliga förslag somföranleds av nämnda arbete. Berördayrkanden i motionerna N271 (v), A411(fp), A418 (m), A421 (s), A426 (v), A428(kd), A430 (mp) och A432 (c) behöverdärför inte, beträffande deregionalpolitiska målen, föranleda någonriksdagens särskilda åtgärd. De avstyrkssåledes.Regional utveckling och olikasamhällssektorerAllmänna utgångspunkterPropositionenRegeringen framhåller att de insatsersom finansieras via de regionalpolitiskaanslagen aldrig på egen hand kanåstadkomma att de uppsatta målen nås.För att nå målen måste bl.a. samhälletsinfrastruktur och service gegrundläggande förutsättningar förregionernas utveckling. Det innebär attregionalpolitiska anpassningar måstegöras inom många andra samhällssektorer.Den statliga sektorspolitiken harsålunda stor betydelse när det gällermöjligheten att åstadkomma utjämning avregionala skillnader. Dessa gäller såvälsysselsättningen som tillgänglighetentill den service som myndigheterna etc.tillhandahåller.Samtidigt konstateras det att statligaverksamheter hargenomgått stora förändringar. styrningen, finansieringen ochlokaliseringen av verksamheterna.Som har nämnts pågår ettutredningsarbete beträffande analys avde regionala konsekvenserna avförändringar i den statliga sektorn.Som ett viktigt inslag i politiken fören ökad sysselsättning hänvisarregeringen till de åtgärder sombeslutats för att höja utbildningsnivåni landet. En viktig del av satsningen påutbildningsområdet är en kraftigutbyggnad av den högre utbildningen.Inom högskolan kommer denna attgenomföras främst vid de mindre ochmedelstora högskolorna med en särskildtyngdpunkt på Bergslagen, ,Sundsvall-Härnösand-Östersund-Örnsköldsvik samt sydöstra framför i sin motion A432(yrk. 8) betänkligheter mot att Sverigehar delats in i myndighetssektorersnarare än regioner. Med en starksektorisering minskar legitimiteten iverksamheten, anser motionärerna. Därförmåste sektoriseringen brytas på allanivåer så att samverkan och samordningunderlättas och det politiskainflytandet ökar.Kristdemokraterna åberopar i motionA428 (yrk. 2) den s.k.subsidiaritetsprincipen och anför attdet i första hand är regionerna självasom skall ansvara för sin utveckling.Statens ansvar består i att skapa godaförutsättningar för den regionalautvecklingen genom att garantera bl.a.utbildning, infrastruktur och godavillkor för företagande. börgöra ett uttalande om sektorernas ansvarför regionalpolitiken, framhålls det.UtskottetSåsom utskottet har slagit fast vid enrad tillfällen kan åtgärder inom ramenför den lilla regionalpolitiken endastmarginellt påverka förutsättningarna förutvecklingen i landets olika delar. Föratt regionalpolitiken skall varaframgångsrik krävs en väl fungerandeinfrastruktur och samhällsservice i allaregioner. De beslut som fattas inommånga samhällssektorer har således storbetydelse för bl.a. tillväxt,sysselsättning och service i landetsolika delar och därmed för denlångsiktiga regionala utvecklingen.Samtidigt kan konstateras dels attstyrformerna inom statlig verksamhet harändrats så att myndigheterna i alltstörre omfattning själva avgör hur deskall organisera den egna verksamheten,dels att vissa verksamheter getts nyaförutsättningar genom avreglering,bolagisering och privatisering.Utskottet erinrar om det uppdrag somregeringen har givit den särskildeutredaren och som går ut på attkartlägga och analysera de regionalakonsekvenserna av förändringarna inomden statliga sektorn. Utskottet noterarvidare att regeringen avser att nogafölja utvecklingen på detta område.Samtidigt utgår utskottet från attregeringen på grundval av detpresenterade analysarbetet och sinaöverväganden i övrigt återkommer tillriksdagen med de förslag som frånregionalpolitisk synpunkt kan krävas föratt åstadkomma en bättre samordningmellan de statliga sektorerna. Medhänvisning till vad som anförtsavstyrker utskottet motionerna A432 (c)och A428 (kd) i berörda delar.JämställdhetsfrågorPropositionenI propositionen hänvisas tillundersökningar som visar att kvinnor istörre utsträckning än män deltar i detlokala utvecklingsarbetet.Ett planerat uppdrag till gällerbestämmelsen i förordningen (1990:642)om regionalpolitiskt företagsstöd, somgår ut på att av det antalarbetsplatser som tillkommer till följdav stödet skall förbehållas vartderakönet. Regeringen konstaterar att måletinte har uppnåtts - försysselsättningsbidrag hade under år 1995endast av de nyaarbetstillfällena tilldelats tillkvinnor. Orsakerna bör därför analyserasoch förslag läggas fram, anserregeringen.Ett annat uppdrag till syftartill att sammanställa och bedöma deutvecklingsperspektiv som följer av deregionala strategier som allalänsstyrelserna har i uppdrag att tafram på jämställdhetsområdet. Dettaskall redovisas till regeringen idecember 1996.Vidare kommer senare under hösten1996 att lämna en slutrapport tillregeringen om ett projekt för stimulansav kvinnors företagande i detregionalpolitiska stödområdet.Regeringen avser att därefter taställning till hur arbetet skallfortsätta.Inom strukturfondsprogrammen för målen2, 5b och 6 har jämställdhets-perspektivet givits hög prioritet.S.k. resurscentrum för kvinnor äravsedda att utgöra en plattform för attstärka kvinnors ställning i samhälletoch framför allt inom detregionalpolitiska stödområdet. År 1995uppdrog regeringen åt länsstyrelsernaatt medverka till att sådanaresurscentrum för kvinnor skapas påregional nivå. I propositionen uppgesatt regionala eller lokala resurscentrumnumera finns i varje län. Vidarebeslutade regeringen i september 1994att i samarbete medGlesbygdsverket skall ansvara för attett nationellt resurscentrum för kvinnor(NRC) byggs upp. I den nu framlagdapropositionen upplyses att ochGlesbygsdsverket till regeringen harlämnat en redovisning av hur NRC:sverksamhet har utvecklats samt förslagtill fortsatt verksamhet. Regeringenförklarar sin avsikt att ta ställningtill frågan senare.MotionerCenterpartiet konstaterar i motion A432(yrk. 36 och 39) att den offentligasektorns försämrade ekonomi harinneburit ett minskat antalarbetstillfällen, vilket i sin tur hardrabbat främst kvinnor. En strävan måstevara att underlätta för kvinnor attstarta eget. Vidare bör andelen kvinnori ledande befattningar i näringslivetöka. Kvinnliga resurscentrum på såvälcentral som regional nivå bör inte barapermanentas utan även vidareutvecklas,anser motionärerna vidare.Kristdemokraterna pekar i motion A428(yrk. 13) på att utvärderingen av deregionalpolitiska stöden visar attföretag som drivs av kvinnor ärunderrepresenterade bland dem som harfått stöd. De anser att regionalaresurscentrum för kvinnligt företagandeskall komma i gång och begär ettuttalande härom riktat till regeringen.Eva m.fl. (mp, s, m, c, fp, v, kd)påminner i motion A410 (yrk. 1 och 3) omlänsstyrelsernas uppdrag att ekonomisktprioritera särskilda insatser förkvinnor och medverka till bildande avresurscentrum för kvinnor. En så viktigverksamhet behöver långsiktighet ochfasta spelregler, anförs det. Vidare bördet nationella resurscentrumet (NCR),vilket drivs som ett projekt underNUTEK, ombildas till ett fristående rådeller en kommitté underArbetsmarknadsdepartementet.