bet · GK01KrU1 · 1996-12-03 00:00:00 — RAÄ har successivt avlastatsärendehandläggning - senast i fråga omkyrkliga kulturminnen - och kanhärigenom i stället prioritera uppgiftersom rör den centralamyndighetsfunktionen.Syftet med motionsyrkandena får enligtutskottets mening anses varatillgodosett. Yrkandena avstyrks.12.7.3 Byggnadshyttor, sysselsättningoch utbildning (prop. 3 avsnitt 14.6.3)I propositionen anför regeringen att detpå flera orter finns fungerandeorganisationer som lyckats förenautbildning av arbetslösa med nysysselsättning och vård inomkulturarvssektorn. Särskiltframgångsrika har satsningarna påbyggnadshyttor varit, som t.ex. den påMälsåker. På olika ställen i landetfinns det en bas och en beredskap föratt utveckla kunskapen om kulturarvetsamtidigt som viktiga delar av denbyggda miljöns kulturvärden kunnaträddas. Dessa regionala och lokalainitiativ bör enligt regeringens meningkunna breddas och utvecklas vidare.Regeringen föreslår ibudgetpropositionen för att 2,5miljoner kronor engångsvis skall anvisasRAÄ i syfte att fördela stöd föruppbyggandet, breddningen ochvidareutvecklingen av de regionala ochkommunala organisationer som inomkulturarvsområdet utgör en bas förarbetsmarknadsinsatser och utbildningar.Utskottet behandlar frågan ommedelstilldelning i avsnittet 22.1.Utskottet har inte något att erinra motregeringens ställningstagande.I detta sammanhang behandlar utskottetett motionyrkande om behovet av attbevara unika byggnader och miljöer.Motionärerna bakom motion Bo534 (v)anser att traditionella metoder skallanvändas vid vård och upprustning av denäldre bebyggelsen. Vidare bör - anförsdet - resultatet av det statliga stödetför bevarande följas upp (yrkande 5).Viktiga delar av vårt kulturarv harkunnat räddas till kommandegenerationer, till stor del tack vare debetydande resurser som staten satsat påsenare tid av sysselsättningsskäl.Samtidigt har byggnadsarbetarnaskompetens kunnat höjas på grund av deutbildningsinsatser som gjorts på mångahåll i landet. Utskottet anser i likhetmed motionärerna att det är angelägetatt - så långt det är möjligt - användatraditionella byggnadsmetoder vidrenoveringen av gammal bebyggelse. Sådanteknik lärs ut på en radplatser i landet, bl.a. vid Mälsåkersslott i . Byggnadsarbetarehar i tre omgångar fått utbildning ocharbete vid . Det har gälltbyggnadssnickare, smeder, murare,stuckatörer och målare. Teoretiska ochpraktiska moment har varvats iutbildningen. De kunskaperbyggnadsarbetarna har erhållit kan dedärefter tillämpa på andrabyggnadsprojekt.Då det gäller motionärernas krav påuppföljning av hur de statliga medlenanvänts på detta område vill utskotteterinra om att regeringen i sittregleringsbrev till myndigheternauppdragit åt RAÄ att redovisa hursysselsättningsmedlen har fördelats, hurden fysiska miljön har bevarats, hurstor syssselsättningseffekten har varitsamt i vilken mån äldrehantverkstekniker har använts inombyggandet (Statsliggaren 1995/96 XI/KUs. 46).Med hänvisning till det anförda fårmotionsyrkandet anses vara tillgodosett.Yrkandet avstyrks.12.7.4 Industriminnen (prop. 3 avsnitt14.6.4)I propositionen anförs att RAÄ påregeringens uppdrag har tagit fram etthandlingsprogram för bevarande, vård ochlångsiktig förvaltning av landetsindustriminnen. Enligt RAÄ börbevarandearbetet och effekterna av ensatsning bl.a. främjamedborgarförankringen och uppslutningenkring det industrihistoriska arvet,skapa en modern kunskapsbas överindustriminnen, medverka till attregionala och lokalaindustriminnesvårdsprogram utarbetassamt stärka och utveckla samverkan medolika museer och institutioner för attsamla och stärka resurserna för attbevara det industrihistoriska arvet.Regeringen anser att RAÄ nu börintensifiera arbetet med landetsindustrihistoriska arv i första handgenom informations-, utvecklings- ochsamordningsinsatser enligt detprogramförslag som utarbetats. Detfortsatta arbetet förutsätter en närasamverkan med bl.a. ,Arbetets museum, ,och Kungl. För detta ändamål föreslås ibudgetpropositionen att RAÄ engångsvisskall anvisas förovan angivna ändamål.Utskottet behandlar frågan ommedelstilldelning i ett senare avsnitt idetta betänkande (avsnitt 22.1).12.7.5 Övriga kulturmiljöfrågorUtskottet behandlar i detta avsnitt tremotionsyrkanden rörande RAÄ:sfornminnesinventering samt ett yrkandeom inrättande av ett särskilt stöd förvård av hembygdsgårdarnaskulturbyggnader.Sedan år 1938 har RAÄ genomförtfornminnesinventeringar parallellt medLantmäteriverkets utgivning avekonomiska kartan. Syftet med fornminnes-inventeringen har varit - förutom attfornlämningarna skall markeras på kartan- att bygga upp ett fornminnesregistermed data om fornlämningar och andrakulturlämningar. ärfrämst ett stöd för handläggningen inomkulturmiljövården ochsamhällsplaneringen.I två motioner, Kr24 (s) och Kr279 (c),anförs det att RAÄ beslutat avbrytafornminnesinventeringen, något som svårtdrabbar fjäll- och skogsområdena.Liknande synpunkter framförs i motionKr283 (c). Motionärerna bakom densistnämnda motionen anser också att detär en kulturell och regionalpolitiskrättvisefråga att hela landet blirfärdiginventerat (yrkande 32).Utskottet har inhämtat att RAÄ inteavser att avbrytafornminnesinventeringen, innan den ärfullföljd. Enligt gällande plan skallbl.a. de i två av motionerna åsyftadefjäll- och inlandsområdena i ,och läninventeras. Verksamheten kommer attdecentraliseras, vilket innebär attinventeringen administreras regionaltoch utförs via de regionalaorganisationerna, främst länsmuseerna.Kostnaderna kommer att betalas av RAÄ,som även ställer planeringsstöd ochplatsledarresurser till förfogande.Utskottet konstaterar - med hänvisningtill det anförda - att motionsyrkandenaär tillgodosedda. De avstyrks.I motion Kr209 (s) anförs bl.a. attSveriges hembygdsgårdar på ideell basisförvaltar ca 6 000 historiska byggnader.Behovet av underhåll är omfattande överhela landet. Enligt de riktlinjer somligger till grund för fördelningen avbyggnadsvårdsmedlen är en avförutsättningarna att byggnaderna skallligga kvar på sin ursprungliga plats.Enligt stödförordningen är en annanförutsättning att bidragen skall bekostaen viss andel av de antikvariskaöverkostnaderna. När det gäller vård ochunderhåll av byggnaderna i enhembygdsgård är traditionella metoderdet enda acceptabla. Alla kostnader blirdärmed antikvariska överkostnader. Motden angivna bakgrunden föreslårmotionären att ett särskilt stöd skallinrättas för vård av hembygdsgårdarnaskulturbyggnader.Den insats som görs vidhembygdsgårdarna för att bevarakulturhistoriskt värdefulla hus ärbetydande. Bidrag för vård av sådanabyggnader kan utgå i enlighet medbestämmelserna i förordningen (1993:379)om bidrag till kulturmiljövård.Utskottet har inhämtat att bidrag utgåtti ett antal fall. Möjligheterna atterhålla bidrag är givetvis i hög gradberoende av vilka resurser som statenställer till förfogande. Utskottet ärinte berett att införa en särskildstödform för det slags byggnader sommotionären föreslagit. Motionen avstyrksdärför.13 Massmedier (prop. 3 avsnitt 15)13.1 Allmänna synpunkterI propositionen anför regeringen bl.a.att massmedierna har betydelse förkulturen i en rad olika avseenden. Detmest grundläggande är att denyttrandefrihet som är en förutsättningför ett fritt och levande kulturliv,liksom för vår politiska demokrati,bygger på att det finns fria ochsjälvständiga massmedier där debatterkan föras och åsikter brytas. Det är enangelägen uppgift att slå vakt ommångfalden på massmedieområdet ochmotverka likriktning och förytligande.Debatten om maktkoncentrationen inommedievärlden är viktig i dettasammanhang.Massmedierna bidrar i mycket hög gradtill att utjämna skillnaderna mellanolika landsändar och befolkningsgrupperi fråga om tillgång tillkulturupplevelser. I radion ochtelevisionen förekommer musik, teateroch angelägna debatter som kan höras ochses över hela landet.Det finns en risk - anser regeringen -för att massmedier som verkar påkommersiella villkor i så hög gradinriktar sig mot att tilltala en storoch allmän publik att mångfalden kommerbort och att innehållet blirförutsägbart och trivialt. Därför är detangeläget att det finns public service-företag inom radion och televisionen somutan att vara beroende av en kommersiellmarknad kan svara för mångfald ochkvalitet. Nya elektroniska medier kanockså göra det lättare för enskilda ochgrupper med små resurser att nå ut tillandra med debattinlägg och konstnärligaverk.Massmedierna har spelat en viktig rollför att närma olika landsändar ochregioner till varandra. ha haft stor betydelse förutvecklandet av ett riksspråk, samtidigtsom dessa medier också gör det möjligtatt spegla det som händer i olika delarav landet.Den svenska mediemarknaden har underlång tid kännetecknats av storstabilitet både när det gäller utbud ochpublikvanor. Det är först under desenaste tio åren som mönstren luckratsupp på radio- och TV-området.Sammantaget - anförs det - präglas helamassmedieområdet av en fortgåendeförändring bl.a. till följd av den nyadigitala tekniken. Datorerna har ändratproduktionstekniken inom såväl dagspressoch tidskrifter som radio och TV. Mångatidningar och tidskrifter publiceras inte bara i tryckt form utan ävenelektroniskt. Det finns ocksåpublikationer som enbart är tillgängligai elektronisk form. Även för radio ochTV håller digitala distributionsformerpå att slå igenom.De avsnitt i propositionen som avserdagspress och taltidningar behandlas -som nämnts i ett tidigare avsnitt idetta betänkande - avkonstitutionsutskottet.13.2 Radio och TV (prop. 3 avsnitt 15.2)I propositionen anförs bl.a. att statensåtgärder inom radions och televisionensområde har dels formen av lagstiftning,som är giltig för alla som sänder radioeller television, dels formen avsärskilda villkor för vissaprogramföretag. Dessa åtgärder bidrar påolika sätt till att de kulturpolitiskamålen uppfylls. I det nyamedielandskapet får programbolagens sättatt utforma sin verksamhet och disponerasina resurser stor betydelse förkulturlivet. Genom sin ställning somuppdragsgivare har radio- och TV-företagen i allmänhetens tjänst enviktig roll för konstnärlig förnyelseoch för att ge yrkesverksamma konstnäreruttrycksmöjligheter. Radion ochtelevisionen utnyttjar stora mängder avupphovsrättsskyddade verk och utgör påså sätt en betydelsefull inkomstkällaför kompositörer och andra skapandekonstnärer. Radio och TV i allmänhetenstjänst är - anförs det - en av våraviktigaste kulturbärare i ett alltmerinternationaliserat kultur- ochmedieutbud. För många är radion ochtelevisionen den enda kontakten medopera, teater, bildkonst ellerkonstmusik. De människor som tar del avkultur i radio och TV är mångdubbeltfler än de som besöker konserter ellerteaterföreställningar. Radion ochtelevisionen har också egna konstnärligauttrycksformer. En operaföreställningkan ge många människor i hela landet enmusikupplevelse som annars bara skullevara tillgänglig för dem som ryms ikonsertsalen. Radio och TV blirdärigenom den största teatern, denstörsta underhållaren, deninflytelserikaste nyhetsförmedlaren ochen viktig kunskapsförmedlare. Radio ochTV i allmänhetens tjänst har en särskildroll som bärare av den nationellakulturella identiteten och detnationella kulturarvet.Vidare redovisar regeringen några av deförslag som förelades ipropositionen En radio och TV iallmänhetens tjänst 1997-2001 bl.a. ifråga om programföretagenskulturpolitiska ansvar (prop.1995/96:161). Utskottet behandladeutförligt regeringens förslag i sittbetänkande 1995/96:KrU12.Regeringen anför att den under hösten1996 avser att inleda överläggningar omfortsatt tillstånd för att bedrivasändningar i marknätet. Sedanpropositionen överlämnades tillriksdagen har regeringen träffat avtalmed om ett sådant tillstånd.Frågan om programpolitisk mångfald vidfördelning av framtida koncessioner förljudradiosändningar berörs ipropositionen. Förslag härvidlag harpresenterats av i betänkandet (SOU1996:176) Den lokala radion.Under våren 1996 behandladekulturutskottet frågan hurprogramföretagen för radio och TVuppfyller sitt public service-uppdrag.Riksdagen beslutade i enlighet medregeringens förslag att programföretagenårligen skall följa upp och rapporterahur uppdraget uppfyllts.Uppföljningsrapporterna skall sedan gesin till ochTV (prop. 1995/96:161, bet.1995/96:KrU12, rskr. 297).Då det gäller svensk TV-produktionanför regeringen bl.a. att denförändrade strukturen inom TV-branschenoch den nya tekniken sannolikt innebäratt mer resurser kan avsättas tillproduktion i stället för som tidigaretill dis-tribution. I en situation avett utökat TV-utbud där andelenutländskt producerat material växer ären stark svensk TV-programindustribetydelsefull bl.a. för bevarande avspråket och kulturen. En stark inhemskTV-programindustri kan skapasysselsättning och medverka tillinternationell spridning av svenska TV-program. Därför är det ur kulturell ochmediepolitisk synvinkel samt försysselsättningen viktigt att främja ennationell TV-produktion så attmångfalden inom TV-programindustrinstimuleras och tillväxten främjas pålång sikt. Som redovisats i ett tidigareavsnitt i detta betänkande avserregeringen att inom en snar framtidtillsätta en utredning med uppdrag attanalysera den inhemska produktionen avprogram för distribution i olika TV-kanaler samt lägga fram förslag i dettasyfte (jfr avsnitt 9.3).I sammanhanget vill utskottet erinra omatt Operan och Dramatiska teatern -enligt gällande bidragsvillkor - har iuppdrag att utnyttja radion ochtelevisionen i så stor omfattning sommöjligt i syfte att göra teatrarnasproduktioner tillgängliga för helalandets befolkning. Utskottet avser atti ett senare avsnitt i detta betänkandeberöra frågan om televisering (avsnitt17.1).Regeringen anför i propositionen attdet på lång sikt är viktigt att resurseravsätts även för utbildningsändamål försvensk TV-produktion i syfte att stärkaden inhemska TV-programindustrin och ettsvenskt TV-utbud. Regeringen föreslår ibudgetpropositionen för ,utgiftsområde 16 Utbildning ochuniversitetsforskning, att en TV-producentutbildning skall inrättas.Eftersom Dramatiska institutet harförutsättningar som krävs vad gällerlärarkompetens, lokaler och utrustningbör ha ansvaretför denna utbildning.I propositionen berörs digitaliseringav radio- och TV-sändningar. Bl.a.redovisas ett förslag i betänkandet (SOU1996:25) Från massmedia till multimediaom att införa marksänd digital TV.Ärendet bereds inomregeringskansliet.14 Vissa övergripande frågor (prop. 3avsnitt 16)14.1 Mångkultur och internationelltsamarbete (prop. 3 avsnitt 16.1)Regeringen anför i kulturpropositionenatt konst och kultur, det seriösasamtalet och den öppna debatten ärbetydelsefulla redskap i strävan attundanröja fördomar och ökakunskapsutbytet. De internationellakontakterna bidrar till att främjaförståelsen mellan människorna i Sverigeoch i andra länder, liksom mellan olikagrupper inom vårt lands gränser.Regeringen redovisar att harfått ett erbjudande om att regeringenunder skall stå värd fören internationell konferens som ett ledi uppföljningen av rapporten avlämnad avUnescos för kultur ochutveckling.Vidare redovisar regeringen deteuropeiska och nordiska samarbetet påkulturområdet. Det konstateras attkulturpolitiken i princip är varjemedlemsstats suveräna angelägenhet inomEuropeiska unionen.Enligt artikel 128 punkt 1 iMaastrichtfördraget skall gemenskapenbidra till kulturens utveckling imedlemsstaterna med respekt för derasnationella och regionala mångfaldsamtidigt som gemenskapen skall framhävadet gemensamma kulturarvet. I punkt 5 iartikeln sägs det att rådet - för attbidra till att de mål som anges iartikeln skall uppnås - skall vidtastimulansåtgärder som dock inte fåromfatta harmonisering avmedlemsstaternas lagar och andraförfattningar. har isamband med behandlingen av frågan omSveriges medlemskap i unionenanslutit sig till regeringens bedömningatt som medlem i EU behållerrätten att föra en egen kulturpolitik(yttr. 1994/95:KrU3y).Enligt motion Kr4 (mp) yrkande som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts om attnoggrant uppmärksamma att EU-harmonisering inom kulturområdet ärutesluten.Utskottet konstaterar att innehållet iartikel 128 i ärkänt för regeringen. Det finns integrund för antagande att regeringen inteskulle agera i enlighet medbestämmelserna i artikeln. Utskottetföreslår att avslårmotionsyrkandet.Regeringen redovisar ikulturpropositionen att formerna förinrättandet av ett Världskulturhus iSödra teaterns lokaler i . En förutsättning är attVärldskulturhuset kan finansierasgemensamt av staten och Stockholmskommun m.fl. intressenter iStockholmsregionen. Ett förslag i fråganavses lämnas till under våren1997. Regeringen anför att ett sådantVärldskulturhus skall bidra till attvidga gränserna och erbjuda en kulturellarena för hela befolkningoavsett etnisk och kulturell bakgrundsamt ge status åt alla de kulturer sominte har en plats i kulturlivet i dag.En sådan mötesplats över etniska gränserskall bidra till att öka förståelsenmänniskor emellan och minska rädslan fördet som uppfattas som främmande.Den viktigaste åtgärden för att ökaförståelsen mellan folkgrupper, ökainvandrarnas delaktighet och integrationi samhället och motverka rasism ochfrämlingsfientlighet är enligt motionKr283 (c) att svenskar och invandraremöts på ett naturligt sätt. Kulturmötenoch mångfald skapar ny styrka och nyamöjligheter. Motionärerna anser attrisken är stor för att ett särskiltVärldskulturhus i kan bli etthus endast för invandrare och attsvenskarna inte finner vägen dit.Riksdagen bör därför som sin mening geregeringen till känna att utredningen omVärldskulturhuset skall arbetaförutsättningslöst för att finna bästamöjliga metod att skapaVärldskulturhuset i hela (yrkande 7).I motion Kr20 (v) anförs att den synsom genomsyrar kulturpropositionen,nämligen att främlingsfientlighet ochrasism måste motverkas, måste gällasamhällets alla delar ochverksamhetsområden. Tendenser till attisolera invandrarkulturerna börmotverkas. I stället bör dessa kulturertillåtas att befrukta den svenskakulturen och att även utvecklas själva iden nya miljön. Motionärerna anser attvarken , regeringen ikulturpropositionen ellerInvandrarpolitiska kommittén har belystdet mångkulturella samhället i hela dessvidd. Motionärerna anser att regeringenbör intensifiera arbetet på detmångkulturella området och låta utarbetaett handlingsprogram (yrkande 5).Regeringen bör enligt motion Kr246 (v)utarbeta ett förslag till hur ettkurdiskt kulturcentrum skall kunnaförverkligas. Ett sådant centrum skallmedverka till att den kurdiska kultureninte utplånas. I centrumet skall finnasarkiv-, forsknings-, biblioteks- ochinformationsverksamhet.Mångfalden i invandrarkulturerna skallenligt motion Kr216 (s) yrkande 1bejakas och hinder för invandrare attutöva sin egen kultur motverkas.Kulturen är ett instrument för samhälletatt motverka polarisering. Invandrarnabör därför stödjas och uppmuntras tillatt själva inrätta institutioner förutbildning i och utveckling av sin musikoch dans och andra kulturyttringar frånolika delar av världen.I en invandrarpolitisk motion, Sf625(kd), tas upp många aspekter på detfinska språkets och den sverigefinskaminoritetens ställning i Sverige.Motionärerna anför bl.a. attkulturpolitiken inte får leda till attden sverigefinska gruppen uppfattar sigsom en beständig finsk invandrargrupp istället för den svenska minoritet defaktiskt är. Det sverigefinskakulturlivet bör stimuleras för attstärka de sverigefinska barnens ochungdomarnas känsla av att höra till detsvenska samhället (yrkande 12).Utskottet anser att de frågor som tasupp i motionerna är mycketbetydelsefulla för samhällets fortsattautveckling. Utskottet instämmer i vadsom anförs i motionerna ochpropositionen om den stora betydelsen avatt främja förståelse mellan människor iSverige och mellan människor i Sverigeoch andra länder. Lika betydelsefullt ärdet att människor kan utgå från ochutveckla sin egen kultur vid mötet medandra kulturer inom och utom landet. Somframhålls i kulturpropositionen kankulturen bidra till att öka förståelsenmellan människor. Konst och kultur, detseriösa samtalet och den öppna debattenär betydelsefulla redskap i strävan attundanröja fördomar och ökakunskapsutbytet. Mötet mellan olikakulturer bidrar och inspirerar ocksåtill nyskapande och utveckling.Utskottet har i ett tidigare avsnitt idetta betänkande tillstyrkt att målenför den nationella kulturpolitiken skallinnefatta främjande av kulturellmångfald, internationellt kulturutbyteoch möten mellan olika kulturer inomlandet (avsnitt 2).Utskottet påminner om attInvandrarpolitiska kommittén har avgivitsitt slutbetänkande , framtidenoch mångfalden (SOU1996:55). Kommitténoch reservanter inom kommittén harbehandlat frågan om vad som menas medmångkultur och hur begreppet användsinom forskningen, i den allmännadebatten, av offentliga organ m.m.Kommittén har valt att använda begreppetmångkultur som ett beskrivande begrepp,vilket enligt kommittén har den fördelenatt det kan användas av hela samhälletinte bara de delar av befolkningen somsamlas under begreppet invandrare.Mångkultur görs därmed till ensamhällsfråga och inte till eninvandrarfråga. Kommittén anser att denetniska, språkliga och kulturellamångfald som finns i befolkningen ochden spridning av personer med utländskbakgrund som finns i landet ärtillräckliga kriterier för att beskrivaSverige som mångkulturellt. Begreppetinnehåller därmed mer än en etniskdimension. Kommittén konstaterardärefter att av en sådan beskrivning avSverige följer inte självklart hurstaten och samhället skall förhålla sigtill mångfalden eller vad som skallgöras - bara att ett förhållningssättbehövs och att mångfald måste fåbetydelse för politiken och åtgärderna isamhället. Hur detta skall ske är enfråga som alltid - med utgångspunkt iett samhälles grundläggande värden ochhistoria - måste vara föremål förkontinuerliga diskussioner ochställningstaganden i den demokratiskaprocessen. Särskilt viktigt i dettasammanhang är enligt kommitténsuppfattning att det demokratiskasystemet förmår återspegla samhälletsmångfald.Invandrarpolitiska kommittén anser attdet är angeläget att inte bara geutrymme för och erkänna olika kultureroch livsstilar, utan att också främjagemensamma mötesplatser ochintressegemenskaper över etniska,kulturella och sociala tillhörigheter,så att ett ömsesidigt utbyte avvärderingar, kunskaper och erfarenheterkan ske. När synsätt och erfarenheterfår brytas mot varandra frigörs detmångkulturella samhällets resurser.Kommittén anför att kulturlivet skallvara öppet för nya impulser och spegladen förändrade sammansättningen avbefolkningen. Statsbidrag tillkulturella aktiviteter skall lämnas äventill aktiviteter på andra språk änsvenska och inom olika etniska grupperunder förutsättning att de generellabidragsreglerna uppfylls. Dessutom börsärskilt stöd lämnas till kulturellverksamhet inom språkliga eller etniskagrupper. Det är enligt kommitténs meningnaturligt om kulturellt och socialt livinom olika etniska grupper i huvudsakorganiseras på initiativ av dem själva.Det statliga stödet till dettakulturella och sociala liv föreslåsdelas upp och ges dels tillorganisationerna, dels direkt tillkulturella och sociala projekt inomgrupperna.Regeringen aviserar ibudgetpropositionen att en propositionpå grundval av förslag skall föreläggasriksdagen under våren 1997.Som Invandrarpolitiska kommitténpåpekar måste det föras en kontinuerligdiskussion om hur det faktum att Sverigeär en mångkulturell nation bör påverkasamhället i alla dess delar. Dennadiskussion får föras inom allasamhällsområden och åtgärder vidtas stegför steg. Utskottet anser attregeringens planer på inrättande av ettVärldskulturhus i iStockholm kan bli ett värdefullt sådantsteg. Utskottet vill särskilt strykaunder vikten av att dettaVärldskulturhus verkligen blir enangelägenhet och arena för landets helabefolkning, dvs. för alla människor ilandet oavsett kulturell och etnisktillhörighet och inte enbart förmänniskor som bor i för människor i hela landet.