bet · GJ01UU13 · 1996-03-07 00:00:00 — Detfår ankomma på regeringen att vidtaåtgärder härför.Vi anser att med anledning avmotion U22 yrkande 53 bör göra etttillkännagivande till regeringen ienlighet med det ovan sagda.5. () anför:Fortsatt mellanstatligt samarbete elleröverstatlighet inom tredje pelaren m.m.Kristdemokraterna har uppfattningen attregeringen intar en alltför passivhållning till samarbetet inom tredjepelaren när den anser att dettasamarbete alltjämt skall vara av striktmellanstatlig karaktär. I kampen mot deninternationella, gränsöverskridandenarkotikabrottsligheten krävs betydligtkraftfullare verktyg. Som framförs i vårmotion U21 bör bl.a. den yttregränskontrollen flyttas över till förstapelaren och därmed bli föremål föröverstatligt beslutsfattande. En sådanordning innebär bl.a. att dessa områdenplaceras under Europaparlamentetspolitiska kontroll och EG-domstolensjuridiska kontroll. Medlemsländernaskall dock alltjämt ha rätt att värnasin territoriella suveränitet ochintegritet samt medborgarnas säkerhet.Regeringen bör aktivt verka för en sådanordning vid regeringskonferensen.Vi anser vidare i enlighet med vårmotion U21 att kommissionen bör fåinitiativrätt på tredje pelarens områdebl.a. när det gäller polissamarbetet.Även i denna fråga bör regeringen verkakraftfullt vid regeringskonferensen.Vi anser att med anledning avmotion U21 yrkandena 37 och 41 bör göraett tillkännagivande till regeringen ienlighet med det ovan sagda.Europols verksamhet m.m.Vi anser att gemensamma polisinsatser ären nödvändig förutsättning för etteffektivt bekämpande av brottsligheteninom EU. Europol bör därför omvandlastill en europeisk polismyndighet medoperativa befogenheter när det gällergrov internationell kriminalitet. Deoperationer som kommer att utföras avEuropol i olika medlemsländer böremellertid ske under ledning avnationell polis. Regeringen bör verka iden riktning vi nu anvisat när detgäller det framtida Europolsamarbetet.Vi anser att med anledning avmotion U21 yrkande 38 bör göra etttillkännagivande till regeringen ienlighet med det ovan sagda.Övriga motionsönskemålNär det gäller frågan om åtgärder motfusket inom EU är vi medvetna om att ettarbete inletts och att en konvention iämnet undertecknats av medlemsländerna.Detta är emellertid inte tillräckligt.Ytterligare åtgärder mot detta fuskmåste, som vi anför i vår motion U21,prioriteras. Det får ankomma påregeringen att kraftfullt verka i dennafråga vid regeringskonferensen.När det gäller det straffrättsligasamarbetet är vi, vilket också framgårav vår motion U21, av den uppfattningenatt det behövs en europeiskramlagstiftning för brott mot europeisklag som möjliggör enhetliga straff förlika brott i samtliga medlemsländer.Även i denna fråga bör regeringen verkavid regeringskonferensen.Vi anser att med anledning avmotion U21 yrkandena 39 och 40 bör göraett tillkännagivande till regeringen ienlighet med det ovan sagda.Särskilt yttrandeIngbritt Irhammar (c) anför:Europols verksamhet m.m.Jag anser att det noga bör övervägasvilka uppgifter som skall få registrerasi den typ av register som Europol skallfå föra. Eftersom spörsmålet är föremålför utredning har jag emellertid valtatt inte nu framföra något särskiltyrkande. Jag har emellertid för avsiktatt återkomma i saken i samband med attriksdagen skall godkännaEuropolkonventionen.Lagutskottets yttrande1995/96:LU2yEU:s regeringskonferens 1996Till utrikesutskottetUtrikesutskottet har den 30 januari 1996beslutat att bereda samtliga utskottutom utbildnings- och bostadsutskottentillfälle att senast den 15 februari1996 avge yttrande över regeringensskrivelse /96:30, , jämte motioneri de delar som har samband med resp.utskotts beredningsområde.I skrivelsen lämnar regeringen ienlighet med begäran våren1995 (bet. 1994/95:KU43, rskr. 387) enredogörelse för förberedelsearbetetinför år 1996samt för vissa principiellaställningstaganden i de frågor somkonferensen kan komma att behandla.Uppgiften för regeringskonferensen äratt se över de fördrag som ligger tillgrund för EU, bl.a. ochMaastrichtfördraget. Översynen skallgöras i ljuset av unionens mål.Lagutskottets beredningsområde berörs iförsta hand av skrivelsens avsnitt 7.4,Konsumenternas intressen. Med anledningav skrivelsen har sammanlagt 13 motionerväckts. Utskottets beredningsområdeberörs helt eller delvis i motionernaU19 yrkande 6 av m.fl.(fp), U22 yrkande 35 av . (v), U23 av m.fl. (m),U25 yrkandena 8 och 11 av . (c) samt U29 yrkandena 22 och 23av m.fl. (mp).Lagutskottet, som har beslutat avgeyttrande i ärendet, får anföra följande.Medlemskapet i EU innebär att ären del av en gemensam marknad med frirörlighet över gränserna för människor,tjänster, varor och kapital. Dengemensamma eller inre marknaden medförförutsättningar för ett större utbud avvaror och tjänster. Genom den inremarknaden har svenska företag ochkonsumenter fått tillgång till enhemmamarknad som omfattar 370 miljonerinvånare. Den gemensamma marknaden gerförutsättningar för ökad handel övergränserna och därmed också för en skärptkonkurrens mellan företagen som i sintur bör leda till ett billigareoch mer varierat utbud tillkonsumenternas nytta. En mergränsöverskridande handel ställeremellertid krav på en i viss månförändrad konsumentpolitik.Inom EU har konsumentpolitiken pågemenskapsnivå inte samma bredd, djupoch tradition som den i . Efteren ganska trög start har dock takten i detkonsumentpolitiska arbetet ökat. EG:sförsta konsumentpolitiska program, somantogs , slog fast vissagrundläggande rättigheter förkonsumenterna, bl.a. skyddet för hälsaoch säkerhet, skyddet av ekonomiskaintressen samt rätten till reklamationoch skadestånd. Detta första program gavfå synliga resultat, men utgjordestartskottet för ett omfattandeutredningsarbete. Konsumenternasrättigheter fördes sedan vidare till ettandra konsumentpolitiskt program, somantogs . Först kom dock utvecklingen avkonsumentskyddet att ta fart. År 1985kom en s.k. vitbok med en lista över deåtgärder som skulle vidtas införförverkligandet av den inre marknadenden . Av särskilt storvikt för konsumentpolitiken blev dennya harmoniseringsmetoden, benämnd NewApproach. Metoden innebar att arbetetmed produktsäkerhet kunde förenklas.Medan EG formulerade de väsentligasteproduktsäkerhetskraven överlämnadesutformningen av detaljregler till deeuropeiska standardiseringsorganen ,Cenelec m.fl.Genom enhetsakten beslutades år 1985ett tillägg till . I en nyartikel, 100a, slogs då uttryckligenfast att förslag ifråga om hälsa, säkerhet, miljö ochkonsumentfrågor skall utgå från en högskyddsnivå. antogs det förstatreårsprogrammet som omfattade åren1990-1992. Genom omEuropeiska unionen infördes en särskildartikel om konsumentskydd iRomfördraget. Enligt artikel 129a skallgemenskapen medverka till attkonsumentskyddet uppnår en hög nivå.Åtgärder skall vidtas som stöder ochkompletterar den politik sommedlemsländerna bedriver för att skyddakonsumenternas hälsa, säkerhet ochekonomiska intressen samt för att gekonsumenterna fullgod information. Detslås vidare fast att de åtgärder som EUvidtar inte skall hindra någotmedlemsland att behålla eller införasträngare skyddsåtgärder, förutsatt attdessa är i överensstämmelse medfördraget och att EG-kommissioneninformeras om dem. antogkommissionen sitt andrakonsumentpolitiska program, som omfattaråren 1993-1995. Av programmet framgårkommissionens prioriteringar, nämligenkonsumentinformation, förbättrat samrådmed , tillgång tilldomstolsprövning samt finansiellatjänster. I programmet pekas också påatt det finns ett nära samband mellankonsumentpolitik och miljöpolitik. Inovember 1995 presenterade kommissionensitt program för konsumentskydd . Bland de områden somsärskilt berörs i det nya programmet kannämnas konsumentutbildning ochkonsumentinformation, finansiellatjänster, livsmedelskontroll,miljöhänsyn och konsumentinflytande.Kommissionen har i sitt arbetsprogramför förklarat sig komma att ägnasärskild uppmärksamhet åt området förfinansiella tjänster.Konsumentdimensionen kommer aktivt attintegreras i de övriga gemensammapolitikområdena. Kommissionen kommervidare enligt arbetsprogrammet attsärskilt beakta konsumenternas intressevid liberaliseringen av de grundläggandetjänsterna till allmän nytta.I den nu aktuella skrivelsen avsnitt7.4 anför regeringen att ett medlemskapi EU huvudsakligen bör ha positivakonsekvenser för konsumenterna. Närhandeln blir gränsöverskridande finnsdock risker för konsumenterna när detgäller produktsäkerhet, avtalsvillkor,möjligheter att lösa tvister m.m. Utanen väl fungerande europeiskkonsumentpolitik och ett högt utvecklatkonsumentskydd riskerar konsumenternasförtroende för EU-samarbetet atturholkas. Även om åtgärder har vidtagitsinom den europeiska gemenskapen sominnebär att konsumenternas ställning harstärkts konstaterar regeringen attfrågor som avser den inre marknaden harvarit dominerande som grund för åtgärderpå områden som rör konsumentintresset.Stärkt konsumentskydd har därför sällankunnat genomföras om åtgärder intesamtidigt har syftat till att förbättraden inre marknadens funktion.Regeringen anser mot denna bakgrund attden rättsliga grunden för en gemensameuropeisk konsumentpolitik behöverförstärkas. Enligt regeringen bör detframgå klarare att det är ett överordnatmål för unionen att främjakonsumentintresset. Ett sådant mål måsteockså antas leda till att marknadensfunktion förstärks. Vidare börkonsumentintresset på ett klarare sättintegreras vid utformningen avgemenskapspolitik på andra områden än desom har konsumentskyddsfrågor som direktutgångspunkt. Regeringen anför vidareatt det av fördraget klart bör framgåatt konsumenterna - utöver atttillförsäkras skydd för hälsa, säkerhetoch ekonomiska intressen samt en godkonsumentupplysning - skall ges skyddför sina rättsliga intressen och beredasmöjlighet att utöva inflytande. Det bördessutom vara ett uttryckligt mål förEU:s konsumentpolitik att utvecklasådana produktions- ochkonsumtionsmönster som minskarpåfrestningarna på miljön och bidrartill en långsiktigt hållbar utveckling.I motion U23 av m.fl. (m)anförs - såvitt nu är i fråga - attregeringens förslag attkonsumentperspektivet skall få enstarkare ställning är gott, underförutsättning att begreppetkonsumentintresset inte ges en snävtolkning. EU skall besluta om dekonsumentfrågor som måste regleras påeuropeisk nivå för att inte störa deninre marknadens funktion. Att skaparegler som leder till väl fungerandemarknader är, enligt motionärernasmening, att stärka konsumenternasställning. I motionen yrkastillkännagivande om vad i motionenanförts om inriktningen av Sverigeshållning vid EU:s regeringskonferens1996.Lars m.fl. (fp) anför imotion U19 bl.a. att regeringen böravstå från att driva konsumentpolitik påEU-konferensen och attsubsidiaritetsprincipen måste tillämpasmera strikt samt yrkas tillkännagivandeom skärpt utformning av denna princip(yrkande 6).I motion U25 av m.fl.(c) framhålls behovet av att stärkakonsumenternas ställning i fördraget.Motionärerna anför att bl.a. barn ochungdomar är en skyddsvärd gruppkonsumenter. Vidare menar motionärernaatt artikel 129a i fördraget börtillföras en bestämmelse om attgemenskapen skall bidra med särskildainsatser som understödjer en ökadmiljömedvetenhet hos konsumenterna(yrkande 8).Utskottet kan inte finna annat än attvad regeringen anfört i skrivelsenligger väl i linje med det av riksdageni beslutadetillkännagivandet i samband medgodkännandet av fördraget om Sverigesanslutning till EU (prop. 1994/95:19,bet. UU5, rskr. 63) I sitt yttrande tillutrikesutskottet anförde lagutskottet(yttr. 1994/95:LU1y) att ett svenskt EU-medlemskap innebär att fullt utoch aktivt kan medverka i och påverkautvecklingen av konsumentpolitiken inomgemenskapen och utformningen av degemenskapsregler som är av betydelsefrån konsumentskyddssynpunkt. AttSverige som EU-medlem bör arbeta för attuppnå viljeinriktning attuppnå en hög konsumentskyddsnivåframstår, anförde utskottet, somodiskutabelt. Enligt utskottets meningtillhör konsumentskyddet ett av deområden som bör prioriteras från svensksida inom ramen för EU-samarbetet. Inteminst angeläget härvidlag, anfördeutskottet, är att åstadkomma högreskyddsnivåer när det gällerproduktsäkerhet och produktutformning.En annan viktig fråga är, framhöllutskottet, att förbättrakonsumentskyddet vid finansiellatjänster. Vad lagutskottet sålundaanförde gav som sin meningregeringen till känna.Utskottet anser att vad riksdagensålunda uttalade bör ståfast. För det fall motionerna U23 ochU19 yrkande 6 innebär att nuskall göra ett annat ställningstagandebör motionerna i nu behandlade delaravstyrkas.Vad sedan gäller motion U25 yrkande 8kan utskottet för sin del inte se annatän att regeringens synsätt och detmotionärerna ger uttryck försammanfaller i allt väsentligt. Avregeringsskrivelsen och motionen framgåratt den rättsliga grunden för engemensam europeisk konsumentpolitikbehöver förstärkas och att det klararebör framgå att det är ett överordnat målför unionen att främjakonsumentintresset. Enligt regeringenoch motionärerna bör det också vara ettuttryckligt mål för EU:skonsumentpolitik att utveckla sådanaproduktions- och konsumtionsmönster somminskar påfrestningarna på miljön ochbidrar till en långsiktigt hållbarutveckling. Av skrivelsen framgår vidareatt regeringen har för avsikt att aktivtmedverka till förbättradegemenskapsregler påkonsumentskyddsområdet.Utskottet vill vidare anföra att enarbetsgrupp inom hafttill uppgift att utarbeta en svenskstrategi för det fortsatta arbetet medkonsumentfrågor inom EU. I en rapport(Ds 1995:32) redovisar arbetsgruppen enrad förslag på området, som bl.a. tarsikte på en förstärkning av artikel129a. Förslagen innebär att detnuvarande övergripande målet i artikel129a att uppnå en högkonsumentskyddsnivå kompletteras medytterligare mål. Konsumenterna börsålunda, förutom de åtgärder som i dagframgår av artikeln - skydd för hälsa,säkerhet och ekonomiska intressen ochgod konsumentupplysning - äventillförsäkras rätt till skydd förrättsliga intressen, tvistlösning,utbildning, inflytande samt utvecklingav sådana produktions- ochkonsumtionsmönster som leder till enhållbar utveckling på miljöområdet.Vidare anser arbetsgruppen att insatserbör göras bl.a. när det gällerutbildning av barn och ungdomar ikonsumentfrågor.Enligt vad utskottet erfarit kommerregeringen i en skrivelse till riksdagensenare i vår att ta upp arbetsgruppensförslag. kommer då att fåtillfälle att närmare behandla bl.a.frågan om vilka ändringar i artikel 129ai fördraget som kan anses varapåkallade. Enligt utskottets mening börriksdagen inte föregripa regeringensställningstaganden till de mer konkretaförslag som arbetsgruppen lagt fram.Utskottet anser därför att motion U25yrkande 8 inte nu bör föranleda någonriksdagens vidare åtgärd.När det gäller EG-reglerna påkonsumentområdet finns en grundläggandeskillnad mellan regler som gällerproduktsäkerhet och annanproduktinformation å ena sidan, ochsådana som gäller konsumenternasekonomiska och rättsliga intressen åandra sidan. Regler om produktsäkerhethar inte bara ett konsumentskyddssyfte.Genom standardiserade produktnormer m.m.främjas också den fria rörligheten avvaror. Det innebär att normerna skalltillämpas inom hela gemenskapen och attnationella avvikelser i princip intetillåts. På livsmedelsområdet tillåts iallmänhet inte heller några nationellaavvikelser. När det gäller reglerna somhandlar om konsumenternas ekonomiska ochrättsliga skydd har de i allmänhet s.k.minimikaraktär. Detta innebär att varjemedlemsstat måste säkerställa attkonsumenterna får åtnjuta minst detskydd som anges i reglerna. Däremot ärdet inget som hindrar att en medlemsstatbeslutar att utsträcka konsumentskyddetlängre.I flera motioner återfinns yrkanden somkan anses innefatta krav på att inhemskabestämmelser på varuområdet skalltillåtas gå längre än de regler som harfastställts på gemenskapsnivå. I motionU25 av m.fl. (c) begärs -såvitt nu är i fråga - etttillkännagivande om minimiregler ocksåför varor och om en förstärkt rätt förmedlemsländerna att gå före och införasträngare krav. Som exempel nämnermotionärerna att nationell lagstiftningom ursprungsmärkning av livsmedel måstetillåtas och att varje land skall gesrätt att förbjuda import av bestråladelivsmedel (yrkande 11).Gudrun m.fl. (v) begär i motionU22 en förstärkning av artikel 100a isyfte att ge medlemsländerna en rätt attha nationellt hårdare krav (yrkande 35).I motion U29 av . (mp) hemställs omtillkännagivanden om att regeringenskall verka dels för att varje land inomEU skall ges generell rätt att gå föregenom att ställa högre miljö- ochhälsokrav på livsmedel och andra varor(yrkande 22), dels för en generell rättför varje enskilt land att ställa kravpå produktinformation som går längre änEU:s (yrkande 23).Med anledning av motionerna villutskottet som sin principiellaståndpunkt uttala att ett europeisktsamarbete i vilket medlemsstaterna merallmänt kan välja bort vissa varu- ochtjänsterelaterade samarbetsområden intekan anses ligga i vårt intresse eftersomfördelarna med den inre marknaden dåskulle urholkas. I sammanhanget kanerinras om den s.k. Cassis de Dijon-principen. Genom avgörandesom gällde en fransk likör, Cassis deDijon, har ett helt rättsområdeutvecklats som reglerarförutsättningarna för att nationellasärregler skall kunna accepteras. Medutgångspunkt i artikel 30om den fria varurörligheten formuleradedomstolen en princip som innebär enskyldighet för varje medlemsland i EUatt godta varor som lagligen hartillverkats och marknadsförts i ettannat medlemsland. Domstolen tog ävenupp reglerna i en annan artikel iRomfördraget, artikel 36, om möjlighetenatt göra undantag från förbudet mothandelshindrande åtgärder till skydd förbl.a. Genom utfyllnadav bestämmelsen slog domstolen fast attäven andra skäl än de som anges iartikel 36 kan åberopas för att införaett handelshinder. Sålunda erkändes ävenhänsynen till bl.a. miljö ocharbetsmiljö samt konsumentskydd genomvad som har kommit att betecknas somCassis de Dijon-principen. Gemensamt föralla undantagskriterier är att de är avicke-ekonomisk natur.Vidare bör påpekas att intehindrar att producenterna och handelnfrivilligt lämnar information om t.ex.produktionsland, produktionssätt ellerupplysningar som underlättar förkonsumenterna att göra bra miljöval.Utskottet har i andra sammanhangbehandlat detta spörsmål med anledningav motionsyrkanden. Utskottet har därvidanfört att konsumenterna, med ett ökatvaruutbud, i högre grad än tidigare kankomma att efterfråga uppgifter av olikaslag som rör t.ex. olikaproduktionsförhållanden. Eftersom entillfredsställande märkning - i likhetmed annan varuinformation somkonsumenterna önskar - är ettkonkurrensmedel har utskottet utgåttfrån att enskilda företag i olikabranscher utnyttjar denna möjlighet (sebl.a. 1993/94:LU22). Den utvecklingsom utskottet tidigare förutsatt synesnu ha kommit i gång, särskilt när detgäller miljömärkning ochursprungsmärkning på livsmedel.Utskottet anser att en vederhäftigmärkning är ett viktigt hjälpmedel förden enskilde konsumenten när det gällerval av produkter, förutsatt att symboleroch annan märkning åtnjuterkonsumenternas förtroende.I det ovan nämnda yttrandet tillutrikesutskottet (yttr.1994/95:LU1y) anförde utskottet att ettsvenskt medlemskap i inte börföranleda att minskar sinaambitioner på livsmedelsområdet. Det ärangeläget att vi med utnyttjande av deresurser som står till buds försökerpåverka utvecklingen inom EG i riktningmot en högre skyddsnivå som tillgodoserkonsumenternas intressen. Särskiltviktigt är därvid, anförde utskottet,att förbättra livsmedelskontrollen samtatt höja kvalitets- och hälsokraven.Därutöver framhöll utskottet att det ärangeläget att man från svensk sidaarbetar för att åstadkomma entillfredsställande ursprungsmärkning ochandra förbättringar avmärkningsreglerna. Även insatsersyftande till ett förbud mot bestrålningav livsmedel bör ha hög prioritetanförde utskottet. Vad lagutskottetsålunda anförde gavs regeringen tillkänna (rskr. 63).Utskottet vill också påminna om attregeringen 1995(prop. 1994/95:100, bil. 10, s. 90)framhållit att regeringen aktivt skallverka för att inom EU bl.a. införa enbättre märkning av livsmedel samt ökalivsmedlens tjänlighet genom fördjupadekvalitets- och hälsokrav.Vidare vill utskottet åter erinra omden arbetsgrupp inom Civildepartementetsom haft till uppgift att utarbeta ensvensk strategi för det fortsattaarbetet med konsumentfrågor inom EU. Iarbetsgruppens rapport (Ds 1995:32)anförs att bl.a. märkningsreglerna ochfullständiga innehållsdeklarationer pålivsmedel är områden som börprioriteras. Utskottet utgår från attregeringen i den aviserade skrivelsen omSveriges konsumentpolitik i EU närmareåterkommer till dessa spörsmål.Mot bakgrund av vad sålunda anförtsanser utskottet att motionerna U22yrkande 35 och U25 yrkande 11 i nubehandlade delar samt U29 yrkandena 22och 23 inte bör föranleda någonriksdagens vidare åtgärd.I motion U23 förordas _ såvitt nu är ifråga - att medlemsländernaslagstiftning ytterligare harmoniserasgenom gemensamma regler inom t.ex.köprätten. Därigenom skulle företaglättare kunna köpa och sälja i allamedlemsländer utan att behöva skaffa sigspeciella kunskaper om den nationellalagstiftningen.När det gäller bestämmelserna omkonsumentköp förväntas enligt uppgiftkommissionen att fatta beslutom ett förslag till direktiv på området.I övrigt konstaterar utskottet attfrågor som rör köplagstiftningen sedanlång tid varit föremål för ettinternationellt samarbete utanför EU.För del gäller detta inte minstett omfattande nordiskt samarbete. Detfinns också flera internationellakonventioner på området, bl.a. angåendeavtal om internationella köp av varor,som trädde i kraft den 1 januari 1988och som har ratificerat ochinförlivat med svensk rätt (prop.1986/87:128, bet. LU31, rskr. 266).Bestämmelserna i harockså påverkat bestämmelserna i densvenska köplagen.I samband med anslutning tillEU har överenskommits att vårt landskall tillträda den 19juni 1980 om tillämplig lag föravtalsförpliktelser (Romkonventionen).Konventionen innehåller regler om vilkenlag som skall tillämpas påavtalsförpliktelser när det uppkommerett val mellan rättsordningarna i olikaländer. I en nyligen avgiven promemoriafrån (Ds 1996:7)finns förslag dels om att skalltillträda Romkonventionen, dels till enny lag om tillämplig lag föravtalsförpliktelser.Något närmare underlag för ettställningstagande beträffande frågan omdet är lämpligt eller möjligt medytterligare sådanaharmoniseringsåtgärder som efterlyses imotion U23 finns inte.Utskottet anser därför att motion U23 inu behandlad del bör avstyrkas.Stockholm den 13 februari 1996På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (m), (), IngerSegelström (s), (),(), (), (), BirgittaCarlsson (c), (),() och dePourbaix-Lundin (m).Avvikande meningar1. EU:s konsumentpolitikRolf , , TomasHögström och de (alla m) anser att den del av utskottetsyttrande som börjar med Utskottet kan och slutar med delar avstyrkas bort haföljande lydelse:EU:s gemensamma marknad innebär, enligtutskottets mening, en förbättradställning för konsumenterna. Den ökadekonkurrensen leder till sänkta priser,höjd varukvalitet och ett mer varieratutbud av varor. Utskottet villunderstryka att konsumenternasinflytande primärt sker genom derasagerande på marknaden. Enligt utskottetsmening är sålunda regler som leder tillväl fungerande marknader det mestangelägna när det gäller att stärkakonsumenternas ställning. Mot bakgrundhärav bör EU, enligt utskottetsuppfattning, endast besluta om sådanakonsumentfrågor som måste regleras påeuropeisk nivå i syfte att upprätthålladen inre marknadens funktion. Målet börvara att göra handeln enklare för allaparter.Mot bakgrund av vad sålunda anförtsanser utskottet att motion U23 i nubehandlad del bör tillstyrkas. Däremotbör motion U19 yrkande 6 i nu behandladdel inte föranleda någon riksdagensvidare åtgärd.2.