bet · GJ01FiU15 · 1996-07-05 00:00:00 — Men osäkerhet ochpessimism bland hushållen, inte minstsom följd av den fortsatt högaarbetslösheten, kommer enligtinstitutets bedömning att hållasparkvoten uppe och bromsakonsumtionstillväxten.Den enda del av efterfrågan somfortfarande växer kraftigt är de fastainvesteringarna.Investeringskonjunkturen tog fart sentefter deprecieringen och omslaget förexportefterfrågan. Ännu ger den ettkraftigt positivt bidrag tillefterfrågetillväxten (av BNP).Samtidigt vänder dock lagercykeln nedåtefter med lageruppbyggnad.Utvecklingen under år 1996ändrar inte institutets tidigarebedömning att konjunkturavmattningenblir relativt kortvarig. Betingelsernaför en vändning uppåt i deninternationella konjunkturen framstårfortfarande som goda. Låg inflationstaktoch sjunkande räntor bör kunna stimuleraefterfrågetillväxten såväl i somi övriga . Lagercykeln vänderockså troligen något uppåt i slutet avprognosperioden. Tillväxten för de fastainvesteringarna får å andra sidan antasavstanna . Förtillväxtutsikterna är det då väsentligtatt den privata konsumtionen till stordel kan ta över rollen som tillväxtmotor . Det måste i så fall sketrots en relativt svagköpkraftsutveckling för hushållen.Konsumtionsprognosen innebär attsparkvoten faller med drygt 1procentenhet efter att halegat kvar vid ca 8 %.KI:s prognos innebär en BNP-tillväxtnågot och något . Risker finns för en merutdragen lågkonjunktur beroende på delsatt den västeuropeiska utvecklingen kanförsvagas av problem i anpassningen tillEMU:s konvergenskrav, dels att ökad orobland de svenska hushållen, främstorsakad av läget på arbetsmarknaden, kanmedföra en svagarekonsumtionsefterfrågan.Inflationstakten i är nu mycketlåg. Den kan antas förbli låg underprognosperioden, även omkonsumentprisernas ökningstakt kan nånågot . De totalalöneökningarna i ekonomin beräknas blidrygt och nästaår. Reallönerna stiger alltså kraftigt,men beroende på finanspolitiskaåtstramningar och en svagsysselsättningsutveckling ökarhushållens reala disponibelinkomster medendast och år 1997.Den privata konsumtionen väntas stigamed och med år1997. Den offentliga konsumtionenfortsätter att minska underprognosperioden, med per åri genomsnitt.De fasta investeringarna ökar inästan samma takt som ellermed , men väntasökningstakten avta till . Å andrasidan väntas lagercykelns bidrag tillefterfrågan slå om, från -1,av BNP1996 till +0,år 1997.Utrikeshandeln kommer att ge positivabidrag till tillväxten och framförallt . KI räknar med attökningstakten för export av varor ochtjänster tilltar från i årtill . Importensökningstakt väntas bli klart lägre;1996 och år 1997.Överskottet i bytesbalansen fortsätteratt växa och beräknas nå av BNP.En jämförelse med KI:s prognos för BNP-utvecklingen och motsvarande bedömningi vårpropositionen (se tabell 3) visaratt KI har en lägre produktionstillväxtför och en något högre nästa år.För åren 1996 och 1997 sammantagna ärskillnaden mellan de båda prognosernamarginell. Förklaringen till att KI ochFinansdepartementet inte har sammafördelning av tillväxten mellan de bådaåren är olikheter vad gäller bedömningenav utvecklingen av den offentligakonsumtionen. När det gällerförsörjningsbalansen i övrigt kankonstateras att KI har en mer försiktigbedömning av exportens utveckling ijämförelse med vårpropositionensprognos. Detsamma gäller importen.Utrikeshandelns bidrag till tillväxtenär i stort densamma i de bådaprognoserna.Under de första åren på 1990-taletförsvann drygt en halv miljonarbetstillfällen på den svenskaarbetsmarknaden. Av dessa var ca 410 000i privat sektor och ca 120 000 ioffentlig sektor. Nästan hälften avnedgången i antalet arbetade timmarmellan har återtagitsår 1996. haremellertid endast en knapp tiondel avantalet sysselsatta återtagits.Förklaringen är bl.a. attövertidsuttaget har ökat somsjukfrånvaron har minskat.Enligt Konjunkturinstitutetsarbetsmarknadsprognos i junirapportenkommer den öppna arbetslösheten att ijämförelse med vårpropositionensbedömning bli högre såväl somnästa år (jfr tabell 5). I sinredovisning av arbetsmarknadslägetkonstaterar institutet att utvecklingenpå arbetsmarknaden också varit mycketsvag ()enligt arbetskraftsundersökningen ().Antalet sysselsatta personer stagneraderedan under senare delen av 1995, menhar därefter minskat.Tabell 5 Arbetsmarknad1 000-tal, 16-64 årNiv Förändring (om ejå annat anges)199 19 19 192 93 94 95 19961 19971Befolkning 5 14 10443 21 30 25Personer i 4 - - -25 -15arbetskraften 423 10 53 54 (-4) (4)3Personer iarbetsmarknadspo - 13 23litiska 165 23 39 36åtgärderdärav utanför - 29 23arbetskraften 107 39 14 32Sysselsatta 4 - - -32 23185 21 37 61 (16) (36)1därav:jord- och - -7 -1skogsbruk 141 -4 -1 11 (-2) (0)industri - 4 10841 -6 10 41 (9) (24)9- -1 0byggnadsverksamh 272 -3 17 5 (5) (4)et 6privat 1 -7 24tjänstesektor 560 -5 31 34 (17) (8)4offentlig 1 - - -19 -12sektor 363 -5 38 7 (-13)6Öppenarbetslöshet(nivå) i % av 5,3 8, 8, 7, 7,9 7,0arbetskraften 2 0 7 (7,2) (6,5)Personer iåtgärder: i %av arbetskraften 3,7 4, 5, 4, 4,8 5,3(nivå) 4 3 4 (5,2) (5,2)1 Uppgifterna inom parentes angermotsvarande bedömning i proposition1995/96:150Källa: KonjunkturinstitutetNedgången tycks ske på bred front iekonomin, men är särskilt tydlig inomden privata tjänstesektorn. Mätt somhelårsgenomsnitt beräknas antaletsysselsatta personer minska med drygt 30000 . Den genomsnittligt arbetadetiden per sysselsatt fortsätter att ökafrämst beroende på minskad sjukfrånvaro.Nästa år förutses en viss återhämtning iantalet sysselsatta när den ekonomiskaaktiviteten tilltar.Förändringen i antalet arbetade timmaroch antalet sysselsatta i ett längreperspektiv - till -framgår av följande diagram.DiagramSysselsättning i timmar och personersamt total arbetslöshetIndex. Basår=1980Källa: KonjunkturinstitutetNär sysselsättningsläget försvagasminskar utbudet av arbetskraft vilketminskar ökningen av arbetslösheten.Förändringar i arbetsmarknads- ochsysselsättningspolitiken påverkar ocksåi hög grad utvecklingen av arbetsutbudetoch den uppmätta arbetslösheten underprognosperioden. ökar det totalaantalet personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder medknappt 15 000. Som följd av enomfördelning frånsysselsättningsåtgärder tillutbildningsåtgärder kommer antaletpersoner i arbetsmarknadspolitiskautbildningar att stiga med närmare 30000. beräknas det totalaantalet personer i åtgärder stiga medytterligare 20 000-25 000.Ökningen beror främst påsysselsättningspropositionens förslag omatt erbjuda långtidsarbetslösa personeröver möjlighet att delta iverksamheten inom offentlig sektor. KIhar i beräkningarna antagit att dennaåtgärd i statistiken kommer attredovisas på samma sätt som den s.k.arbetslivsutvecklingen (ALU). Därmedkommer dessa personer inte att betraktassom sysselsatta utan registreras somvarande i utbildning utanförarbetskraften.Sammantaget innebär detta att antaletpersoner i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder beräknas öka från avarbetskraften till 4,8 resp. 5,3 %åren 1996 och 1997. Därmed begränsasuppgången i den öppna arbetslösheten ier till . Nästa årberäknar KI att den öppna arbetslöshetenminskar från 7,9 till 7 %. Summan avantalet öppet arbetslösa och antaletpersoner i åtgärder, den s.k. totalaarbetslösheten, utgör dock en någotstörre andel av arbetskraften änår 1995.Förutom de ovan diskuteradeförändringarna i den direktaarbetsmarknadspolitiken tillkommer enökning av antalet utbildningsplatser idet reguljära utbildningssystemet. Dettabidrar ytterligare till att minska denuppmätta arbetskraften. Personer i dessaåtgärder ingår dock inte i begreppettotal arbetslöshet i det föregående.Den offentliga sektorns finansiellasparande har utvecklatsbetydligt bättre än som tidigareförutsetts (jfr tabell 6). Tillsammansmed ytterligare åtgärder förbudgetsanering, som föreslogs ivårpropositionen, torde detta enligtKI:s bedömning innebära att underskotteti den offentliga sektorn kommer attstanna vid av BNP ochdärmed uppfylla EU:s konvergenskrav.Tabell 6 Finansiellt sparande ochoffentlig skuldI procent av BNP om ej annat anges199 199 1995 19962 199723 4Offentlig - - - -4,2 -2,4sektor 12, 10, 8,1 (-5) (-3 8 3,3)Staten - - - -5,2 -2,815, 12, 8,82 1Kommunerna - - 0,0 -0,50,7 0,3 0,4AP-fonden 1,0 0,92,2 1,7 1,1Privat sektor 6,4 5,510, 11, 10,13 2Hushåll 5,5 4,66,0 6,2 5,8Företag 0,9 1,04,2 5,0 4,2Bytesbalans - 2,3 3,12,0 0,4 2,0Statens 242 185 139 57 43lånebehov, (76) (59)mdkrStatsskuld 86,2 84,378, 84, 84,8 (86,8) (85,83 3 )Konsolideradoffentlig 80,1 78,576, 79, 78,7 (81,6) (81,3bruttoskuld1 0 3 )1 Enligt definition iMaastrichtkriteriet2 Uppgifterna inom parentes angermotsvarande bedömning i proposition1995/96:150Källa: KonjunkturinstitutetInriktningen av den ekonomiska politikenMålet om en halvering av den öppnaarbetslöshetenDen viktigaste uppgiften för denekonomiska politiken är att bekämpaarbetslösheten. I proposition 207föreslår regeringen att riksdagenställer sig bakom målet att halvera denöppna arbetslösheten från år 1994till år 2000.I partimotionerna från Moderatasamlingspartiet, Folkpartietliberalerna, ochMiljöpartiet de gröna framhålls attregeringens målsättning att halvera denöppna arbetslösheten innebär en för lågambitionsnivå.I motion Fi109 (m) (yrkande 2) anförsatt begränsningen till den öppnaarbetslösheten gör detta till ettskenmål. Med statistiska manipulationeroch politiska beslut skulle man, menarmotionärerna, till och med helt kunnaavskaffa den öppna arbetslösheten. Skallriksdagen ta ställning till ettpolitiskt mål när det gäller att bekämpaarbetslösheten, måste detta utgå frånden verkliga arbetslösheten och avseåtgärder som skapar förutsättningar förriktiga jobb i dagens och morgondagensföretag. Motionärerna föreslår attriksdagen i stället ställer sig bakomett mål som innebär att villkoren förarbete och företagande skall förbättrasså att den verkliga arbetslöshetensjunker väsentligt mer än vad sommotsvaras av en halvering av den öppnaarbetslösheten till år 2000.I motion Fi110 (fp) (yrkande 2)framhålls att propositionens yrkande attriksdagen skall acceptera målet atthalvera den öppna arbetslösheten till år2000 inte är tillräckligt ambitiöst.Motionärerna anser att utformningen avdetta mål är mycket farlig genom att detfokuserar på fel sak. kan,paradoxalt nog, nå målet men ändåbefinna sig i massarbetslöshet med deoerhört allvarliga sociala konsekvenserdet för med sig. Genom att begränsamålet till den öppna arbetslösheten görregeringen det möjligt att nå måletgenom kreativ bokföring . Genomomdefinitioner och en våldsam expansionav billiga arbetsmarknadspolitiskaåtgärder - som för de berördamedborgarna inte skiljer sig nämnvärtfrån öppen arbetslöshet - kan regeringenhävda att målet nåtts trots att mycketlite hänt i verkligheten. Motionärernasförslag är att statsmakternas mål försysselsättningspolitiken uttrycks inytillkommande arbeten (med avdrag förantalet jobb som försvunnit under sammaperiod). Det innebär att både den öppnaoch den totala arbetslösheten skall ha halverats tillhögst respektive genom attantalet jobb har ökat med 400 000.Kristdemokraterna framhåller i sinmotion Fi113 (kds) (yrkande 2) attregeringens målsättning att halvera denöppna arbetslösheten varkenär tillräckligt långtgående ellerbaserad på rätt variabel. Motionärernaanser att målet skall vara att halveraden totala arbetslösheten till år 2000.Regeringens målsättning riskerar attutmynna i en politik som endast flyttarmänniskor från öppen till doldarbetslöshet.Regeringens förslag till målsättning,att arbetslösheten skall halveras till4 % är, sägs det i motion Fi112(mp) (yrkande 2) inte tillräckligt.Målsättningen säger inget om hur storden totala arbetslösheten, dvs. denöppna arbetslösheten plus de somsysselsätts i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, skall vara. Bristerna i självamålsättningen gör, menar motionärerna,att regeringens avsikter kanifrågasättas. Det finns en uppenbar riskatt regeringens politik leder till atten orimligt stor andel av arbetskraftenkommer att vara sysselsatt iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Imotion Fi117 (mp) (yrkande 5) föreslåsatt målet skall vara att den totalaarbetslösheten uppgår till högst år2000.Arbetsmarknadsutskottet anför i sittyttrande (AU6y) till finansutskottet attutskottet inte har någon annan mening änmotionärerna när det gällerönskvärdheten att få ned den totalaarbetslösheten. Men redan målet om atthalvera den öppna arbetslösheten är ettmycket ambitiöst mål i detarbetsmarknadsläge som råder.Finansutskottet vill med anledning avhär behandlade motionsyrkanden anföraföljande.Socialdemokraternas och Centerpartietssamarbete har haft enavgörande betydelse för den politiskastabiliteten och bidragit till sänktaräntor. Samarbetet har också lett framtill att ställt sig bakom deåtgärder för att stärka den svenskaekonomin som föreslogs i åretsvårproposition. Samarbetet fullföljs nugenom de ekonomisk-politiskapropositionerna med en offensivnäringspolitik, utbildning för tillväxtoch åtgärder för ökad trygghet ochsysselsättning samt åtgärder för attuppnå en ekologisk hållbar utveckling.I motionerna framhålls att det ärfelaktigt att ställa upp ett mål atthalvera den öppna arbetslösheten till . I motion Fi109 (m) och motionFi110 (fp) antyds att regeringen valtdetta mål för att med hjälp av kreativbokföring kunna dölja hur stor dentotala arbetslösheten faktiskt är. Dettaär ett misstänkliggörande av regeringensavsikt som utskottet bestämt avvisar. Demål som ställs upp av regeringenmotiveras av flera skäl.För det första måste målet klart kunnakvantifieras utan att kunna misstolkassamtidigt som det måste kunna uppnås medtillgängliga medel. Den öppnaarbetslösheten uppfyller de kraven. Iinternationell statistik är den öppnaarbetslösheten den vanligastekvantifieringen av arbetslösheten. Denöppna arbetslösheten går inte attmisstolka. Det finns dessutom ytterst fåekonomer som påstår sig med säkerhetkunna ange hur stor minskningen av dentotala arbetslösheten skulle bli efteren given tidsperiod på grund av t.ex.förbättrade villkor för företag ochföretagande.Ett annat viktigt motiv till att väljaen halvering av den öppna arbetslöshetensom mål för regeringen och ärsynen på arbetslöshet. Arbetslinjen harför de flesta av partiervarit en självklar grundpelare i denekonomiska politiken. I en alltmerinternationaliserad omgivning ställsstora krav på strukturförändringar påarbetsmarknaden. Det innebär attarbetslinjen måste utvecklas till attbli arbets- och kompetenslinjen.Människor som är i utbildning - antingendärför att de vill bredda sinamöjligheter på arbetsmarknaden ellertvingas därtill på grund av attarbetssituationen förändrats - utförsjälvfallet ett värdefullt arbete bådeför sig själva och samhället. Att påståatt människors utbildning och omskolningenbart handlar om kreativ bokföring visar på en cynism som utskottet intekan ställa sig bakom.I motionerna Fi109 (m) och Fi110 (fp)används uttrycken riktiga jobb på etttvivelaktigt sätt. Såvitt utskottet kantolka motionerna avser motionärerna med riktiga jobb på ett alltför ensidigtsätt arbetstillfällen i den privatasektorn. Utskottet anser inte attarbeten skulle vara riktigare än andrabara för att de utförs i särskildasektorer av ekonomin.Med hänvisning till vad utskottet häranfört avstyrks motionerna Fi109 (m)yrkande 2, Fi110 (fp) yrkande 2, Fi112(mp) yrkande 2, Fi113 (kds) yrkande 2och Fi117 (mp) yrkande 5.I motion Fi111 (v) (yrkandena 3 och 4)ser det somutomordentligt bra att regeringen nu ärberedd att ställa upp konkreta mål förarbetslöshetsbekämpningen. Samtidigtmenar motionärerna att regeringenspolitik är otillräcklig för attstimulera framväxten av ordinariearbetstillfällen. Det vore olyckligt ommålet att halvera den öppnaarbetslösheten uppnås på konstlad väg -t.ex. genom att antalet personer iåtgärder ytterligare ökar eller viastatistiska manipulationer. I motionenframhålls vikten av attförvärvsfrekvensen återgår till tidigarehöga nivåer.Finansutskottet konstaterar attmotionärerna är av samma uppfattning somregeringen när det gäller formuleringenav sysselsättningsmålet. Givetvis är detockså utskottets uppfattning att omefterfrågan på exportmarknaden ochhemmamarknaden utvecklas på ett sådantsätt att också exempelvis andelen äldrelångtidsarbetslösa minskar så är dettaen mycket positiv utveckling. Avsiktenmed de i propositionen föreslagnaåtgärderna är också att successivt höjaförvärvsfrekvensen till de höga nivåersom tidigare karakteriserat den svenskaarbetsmarknaden.Mot bakgrund av att yrkande 3 i motionFi111 (v) i sak inte innebär någotutöver vad som anges i förslaget ipropositionen behöver motionsyrkandetinte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida varför det avstyrks. Medhänvisning till vad utskottet anförtavstyrks även motionens yrkande 4. Meddet anförda tillstyrker utskottet det iproposition 207 föreslagna målet försysselsättningspolitiken att halvera denöppna arbetslösheten till år 2000.Kontinuerlig rapportering omsysselsättningen m.m.I motion A49 (m) föreslås att regeringenmed jämna mellanrum bör redovisaeffekterna av vidtagna åtgärder för attminska arbetslösheten (yrkande 55).I motion Fi115 av ()föreslås att den i propositionenföreslagna halvårsvisa avstämningen avden öppna arbetslösheten kompletterasmed en avstämning av hur omställningentill det ekologiskt hållbara samhälletfortskrider (yrkande 1).Utskottet vill med anledning häravanföra följande. Av proposition 207framgår att regeringen kommer attregelbundet följa upp utvecklingen påarbetsmarknaden. En avstämning iförhållande till målet om en halveradarbetslöshet kommer attredovisas för varje halvår ianslutning till vårpropositionen ochbudgetpropositionen. Detta kommer attske med början . Därmed inledsen procedur av samma slag som den somgäller för konvergensprogrammet.Med hänvisning till vad utskottet häranfört anser utskottet att motionenskrav på redovisning av effekter avvidtagna åtgärder för att minskaarbetslösheten är tillgodosett.Utskottet avstyrker sålunda yrkande 55 imotion A49 (m).Vad gäller motion Fi115 (s) anserfinansutskottet i likhet med vadjordbruksutskottet anfört i sittyttrande (JoU8y) att det av bådepraktiska och principiella skäl är enfördel om sådana redovisningar sommotionären föreslår även ifortsättningen görs i den årligaskrivelse som regeringen överlämnar tillriksdagen angående miljöarbetet underåret (senast skr. 1995/96:120).Finansutskottet avstyrker med detanförda motion Fi115 (s) yrkande 1.Resultat av den förda politikenDen djupa lågkonjunkturen ochförsämringen av de offentliga finansernai ställde denekonomiska politiken inför mycket svåraproblem. Av vårpropositionen (prop.1995/96:150) och av utskottetsbetänkande om den ekonomiska politiken(1995/96:FiU10) framgår att Sverigesekonomi i flera avseenden utvecklatspositivt. Bl.a. ökade BNP med3 % och sysselsättningen med 60 000personer. Bytesbalansen visade ettrekordstort överskott och inflationen ärnu lägre än den har varit på decennier.Sunda statsfinanser och stabila prisermåste enligt utskottet ocksåfortsättningsvis vara grunden iregeringens strategi för en halveradarbetslöshet. Saneringen av deoffentliga finanserna är en nödvändigförutsättning för att arbetslöshetenuthålligt skall kunna bekämpas. Målen äratt stabilisera statsskulden som andelav BNP 1996, att reducera underskottet ide offentliga finanserna till mindre än3 % av BNP 1997 och att nå balans i deoffentliga finanserna 1998. Att fullföljabudgetsaneringen är en avgörandeförutsättning för att räntorna skallkunna pressas ned och för att vårt landsekonomi åter skall kunna stärkas. Somframhålls i proposition 207 har även idessa avseenden den ekonomiska politikenvarit framgångsrik de första två åren:- Den offentliga sektorns finansiellaunderskott minskade från av BNP1994 till och beräknasminska till år 1996.- Räntan på en femårig statsobligationhar sjunkit från i april 1995till i början av juni 1996.- har sänktden s.k. reporäntan från till5,i början av juli.- Den svenska kronan har stärkts med över15 % mot ecu-index sedan april 1995.Av senastebedömning framgår att den ekonomiskautvecklingen har varit något svagare änkonjunkturprognoserna i vårpropositionenförutsätter. De offentliga finansernatycks emellertid ha utvecklats någotstarkare. Ett särskilt oroande problemär dock att sysselsättningen inte harutvecklats fullt så positivt och attarbetslösheten inte har minskat i dentakt som förväntades. En viktig orsaktill denna utveckling är den fördjupadeoch utdragna avmattningen av deninternationella konjunkturen, särskilt iTyskland och Frankrike.Allmänna riktlinjer för den ekonomiskapolitikenI vårpropositionen presenterades ettscenario där den öppna arbetslöshetenskulle sjunka från till5,under förutsättning atttillväxten uppgick till 2-2,per årfram . Det motsvarar enminskning av arbetslösheten med drygt 60000 personer. Dessa beräkningarinkluderade effekten av den ivårpropositionen föreslagnautbildningssatsningen. Av de scenariersom redovisades i vårpropositionen och ifinansutskottets betänkande1995/96:FiU10 framgick klart att denekonomiska tillväxten måste bli högreoch att svensk ekonomi måste fungerabättre för att det uppsatta målet atthalvera den öppna arbetslösheten skallkunna nås. Detta kommer att krävafortsatta insatser och en uppslutningfrån alla parter kring uppgiften.Den 28 maj 1996 justerade utskottet sittsenaste betänkande 1995/96:FiU10 om denekonomiska politiken. Den 12 junifastställde de allmännariktlinjerna för den ekonomiskapolitiken som finansutskottet föreslagiti . I detta avsnitt behandlarånyo utskottet riktlinjerna för denekonomiska politiken. Det ligger isakens natur att detta avsnitt om desamlade riktlinjerna i flera avseendenblir en upprepning av motsvarandeavsnitt i FiU10. Utskottet har därförmed hänvisning till den tidigarebehandlingen valt att i detta betänkandebehandla de yrkanden som hör tillämnesområdet allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken relativtkortfattat. Längre fram i betänkandetbehandlar utskottet de nu tillkommandedetaljerade förslagen till åtgärder föratt minska arbetslösheten.I proposition 207 sammanfattas deförslag regeringen nu lägger fram medavsikt att halvera denöppna arbetslösheten på följande sätt:- Den reguljära utbildningen byggs ut med100 000 platser i vuxenutbildningen föratt ge i första hand arbetslösa med lågutbildningsnivå en chans att förbättrasina kunskaper och därmed sinamöjligheter på arbetsmarknaden.- Högskolan byggs ut med 30 000 reguljäraplatser. Utbyggnaden sker över helalandet med särskild tyngdpunkt på ,Sundsvall-Härnösand-Östersund,Bergslagen och Sydöstra preciserar nu fördelningen avde 30 000 platserna. Minst hälften avplatserna blir inom naturvetenskap ochteknik.- Ett program genomförs omfattande 1miljard kronor för investeringar förhållbar utveckling ochkretsloppsanpassning.- Ett program genomförs omfattande 1miljard kronor försmåföretagsutveckling, förnyelse ochtillväxt.- En fond omfattande förÖstersjösamarbetet inrättas och inriktasbl.a. på att stärkanäringslivsutvecklingen. Den nordiskainvest- eringsbanken tillförsytterligare resurser.- Arbetsgivaravgifterna reduceras med 5procentenheter för den del av lönesummani ett företag som understiger 600 000kr. Sänkningen gäller även föregenföretagare.- Lättnader genomförs idubbelbeskattningen med inriktning påsmå och medelstora företag.- Försäljningsskatten på motorfordonavskaffas för att stimulerabilförsäljningen. Förmånsbeskattningenav tjänstebilar sänks och förändras såatt den blir beroende av den privatakörsträckan.- Stämpelskatten reduceras till entredjedel den 12 juni1996 till för attstimulera fastighetsmarknaden.- En översyn görs av förutsättningarnaför expansion i tjänstesektorn.- Arbetsförmedlingarna stärks samtidigtsom de centrala resurserna reduceras.Kommunerna får en starkare roll.Användningen av dearbetsmarknadspolitiska medlen blir merflexibel.- Ersättningsnivån i a-kassan avses atthöjas till den 1 januari 1998.Kostnaderna finansieras helt genomregelförändringar inom a-kassan.- Arbetslöshetsförsäkringens roll som enomställningsförsäkring stärks.