bet · GJ01JoU17 · 1996-03-07 00:00:00 — Den ingår som ettled i ett arbete med att se över miljöarbete i stort sominleddes . har elvaländer granskats. Syftet med översynenär att förbättra såväl medlemsländernasmiljöarbete som det gemensammamiljöarbetet genom att hjälpa enskildaregeringar att värdera sina framsteginom miljöområdet.Sveriges statsminister har inbjudittill en regeringschefskonferens förÖstersjöns randstater som skall hållas iVisby . Konferensenkommer att omfatta tre områden varavmiljön runt utgör ett.Konferensen kan i sin miljödel ses somen uppföljning avregeringschefskonferensen i år1990 då endast miljöfrågor runtÖstersjön behandlades. Arbetet med attförbereda miljödelen i Visbykonferensenstartade . hartagit fram ett utkast till deklarationvid konferensen vilket just nudiskuteras mellan de deltagandeländerna. De miljöfrågor som harfört fram är framför allt fortsatt högprioritering av Östersjöprogrammet,större uppmärksamhet åtgränsöverskridande vattendrag och stödför att de länder som har sådanavattendrag skall samarbeta bättre omhållbart utnyttjande av vattendragen.Ytterligare frågor som kan komma upp ärbl.a. begränsning av användningen avmiljöfarliga kemikalier, kärnsäkerhetoch utveckling av naturvårdsarbetet. Vidmötet kommer också att ta uppvikten av att alla länder ratificerar1992 års Helsingforskonvention.MotionernaEnligt motion Jo10 (m) yrkande 3 börSverige komplettera det pågåendemiljöarbetet vad gäller ochNordsjön med att inom EU aktualiserafrågan om högre miljö- och säkerhetskravpå fartyg. I motionens yrkande 4 anförsatt försurningsproblemet är starktrelaterat till utifrån kommandeluftföroreningar. Den största delen avdessa härrör från övriga EU-länder.Regeringen bör därför pröva om Sverigekan erhålla kompletterande finansieringfrån EU av kalkningsinsatser.Mot bakgrund av att kostnaderna kommeratt öka ju längre nödvändiga åtgärderfördröjs bör regeringen enligt motionJo12 (mp) yrkande 5 återkommatill med förslag tillytterligare medel för att säkerställamiljösamarbetet runt och föratt öka kärnsäkerheten i . Även imotion Jo14 yrkande 1 anförs det attSverige bör öka sina miljöinvesteringari Östeuropa.Såväl i motion Jo14 yrkande 1 som imotion Jo15 (c) yrkande 3 efterfrågas entydligare redovisning av det svenskaagerandet på internationell nivå. I densenare motionen anförs även attregeringen skyndsamt bör återkomma tillriksdagen med en redovisning av hurVisbymötet genomförts och hur manhanterat det faktum att det förberedandemiljöministermötet blev inställt(yrkande 4).I motion Jo14 yrkande 1 anförs även attregeringen bör ge en utförligareredovisning av vilka åtgärder somvidtagits för att komma till rätta medmiljösituationen i . Ettsamlat grepp över vattenhanteringen iSverige bör också redovisas.Utskottets övervägandenI anslutning till motion Jo10 yrkande 3vill utskottet anföra följande.Regeringen tillsatte den 22 december1994 en utredning med uppgift attutarbeta ett handlingsprogram för ökadsjösäkerhet. Utredningen skall bl.a.redovisa en samlad strategi för detsvenska agerandet i EU, IMO och i detövriga internationella samarbetet.Uppdraget skall redovisas senast den 15augusti 1996. har i sittbetänkande 1994/95:TU12 påtalat viktenav att än mer engagerarsig i sjösäkerhetsarbetet och atttyngdpunkten i detta arbete, liksom ,bör ligga på det internationella planet.Vidare ansåg trafikutskottet att arbetetmed att uppnå en minskning av sjöfartensnegativa miljöpåverkan är en annanmycket angelägen uppgift förSjöfartsverket. Utskottet delarmotionärernas uppfattning att högremiljö- och säkerhetskrav på fartyg är enviktig fråga som med kraft bör drivas iinternationella fora, men är i avvaktanpå resultatet av utredningens arbeteinte berett att tillstyrkamotionsyrkandet.Frågan om försurningen och Sverigesagerande inom EU behandlades avutskottet . Utskottetanförde därvid bl.a. att försurningen avmark och vatten är ett av de mestallvarliga miljöproblemen i ochhotar den biologiska mångfalden. Genominhemska åtgärder har utsläppen avförsurande ämnen kraftigt reducerats.Det fortsatta arbetet måste i hög gradriktas mot utsläpp. En svensk EU-strategi på miljöområdet måste beaktadenna omständighet (1994/95:JoU23). Iskrivelsen anför regeringen att Sverigevåren 1995 initierade framtagandet av ensamlad aktionsplan på EU-nivå motförsurning. En första rapport frånkommissionen lades fram för miljörådet idecember 1995. Miljöministrarna antog dåslutsatser mot försurningen, som bl.a.innebar att kommissionen fick i uppdragatt ta fram en fördjupad strategi motförsurningen. återkommermed en sådan . Vidarearbetar aktivt inom EU för attpåverka revideringen av befintligadirektiv och framtagandet av nya för attbegränsa utsläppen av föroreningar.Utskottet vill i sammanhanget erinra omatt den särskilde utredare somtillkallats med uppgift att se överkalkningsverksamheten för sjöar ochvattendrag även skall undersökafinansieringsmöjligheter i anslutningtill det svenska medlemskapet iEuropeiska unionen, särskilt avseende deregionala stödprogrammen. Idet sammanhanget skall utredaren ävenbeakta behovet av att finansierastorskalig kalkning av skogsmarker (dir.1995:87). Motion Jo10 yrkande 4 avstyrksi den mån den inte tillgodosetts genomdet anförda.Utrikesutskottet har yttrat sig övermotion Jo12 yrkande 5 och motion Jo14yrkande 1 i de delar som avsermiljöinsatser i och anfördärvid följande.Utskottet vill med anledning häravinledningsvis konstatera att en avmålsättningarna för det svenskasamarbetet med Central- och Östeuropafrån första början har varit att stödjaåtgärder för att förbättra miljön.Åtgärderna har främst syftat till atthöja kärnsäkerheten, främja vattenreningoch motverka luftföroreningar.Miljösamarbetet har också varitprioriterat i det regionala ochinternationella samarbetet.Redan för perioden /91-1994/95anvisades förmiljöinsatser i Central- och Östeuropa.De största insatserna har utformats inomramen för det av () utarbetade åtgärdsprogrammetför . Där spelar även detnordiska finansieringsbolaget förmiljöinvesteringar (NEFCO), som bidrarmed finansiering av företag somtillverkar miljöutrustning ochtillhandahåller miljötjänster i Central-och , en viktig roll.Sedan ett nytt program om totalt fyramiljarder kronor inrättats för Sverigessamarbete med Central- och Östeuropaunder budgetåren 1995/96-1998, varav för det /96 (18 månader; av dettabelopp kanaliseras 502 miljoner kronorvia EU), har ytterligare medel förmiljöinsatser anvisats.Mot bakgrund av det växandeinvesteringsbehovet har det ansettsbefogat att på miljöområdet ge möjlighettill investeringsstöd på förmånligavillkor. För /96 anslåsca för sådanainvesteringar, i första hand inom ramenför det av Östersjöstaterna gemensamtantagna Östersjöprogrammet. Prioritetskall ges åt anläggningar föravloppsrening, men ävenluftreningsåtgärder skall kunna kommatill stånd om sådana insatser kanmöjliggöras via bl.a. samfinansiering.Ett betydande engagemang frånfinansieringsinstitutioner somVärldsbanken och utgör en viktigförutsättning för ett framgångsriktmiljöarbete, inte minst iÖstersjöregionen. Sammanlagt har 169miljoner kronor anslagits förmiljöinsatser (exklusive medel förkärnsäkerhetshöjande åtgärder).Som utskottet tidigare anfört (bet.1994/95:UU16) är det en realistiskutgångspunkt för de internationellainsatserna på kärnsäkerhetsområdet attde aktuella kärnkraftsreaktorerna förnärvarande spelar en betydande roll ielförsörjningen och att de därför kanbehöva drivas framöver. Detstår klart att inga insatser,varken från svenskt ellerinternationellt håll, görs i central-och östeuropeiska kärnkraftverk för attförlänga deras tekniska livslängd.Syftet är uteslutande att åstadkomma enså säker driftsituation som möjligtunder den överblickbara tid som dessaverk måste drivas på grund avenergisituationen i berörda stater.Parallellt med säkerhetssatsningar ikärnkraftverk är det mot denna bakgrundangeläget att hjälpa staterna i Central-och att planera för ochutveckla alternativ, säker ochmiljöanpassad energiproduktion ochframför allt att åstadkomma effektivareoch resurssnålare energianvändning. Sidahar att utarbeta förslag avseendeenergiinsatser i Central- och Östeuropa.Riksdagen har för innevarande budgetårsammantaget anvisat 83 miljoner kronorför kärnsäkerhet och strålskydd.Utöver förmiljöinsatser och förkärnsäkerhetshöjande åtgärder haranvisats för NEFCO.Totalt utgör dessa poster ca 16 %av hela samarbetsramen exklusivekärnsäkerhet eller omkärnsäkerheten inkluderas.Enligt vad utskottet erfarit vidföredragning i ärendet har Sida nyligenpå uppdrag av regeringen överlämnat enskrivelse med förslag på investeringartill ett värde av 120 miljoner kronoratt beslutas under innevarande budgetår.Det kan i sammanhanget tilläggas attriksdagen beslutat medge en fördubblingav kapitalet i för ensexårsperiod. För innebär dettaen kostnad på omkring 25 miljoner kronorper år. Försöksverksamhet skall ocksåinledas med en särskild påförmånliga villkor med internationellafinansieringsinstitutioner. Den svenskakostnaden beräknas bli ca 12 miljonerkronor.Vid utarbetandet av de landstrategiersom vägleder samarbetet med berördastater betonas vikten av att inomområdena miljö, kärnsäkerhet ochstrålskydd beakta den internationellasamordning som finns inom ramen förEnvironment for Europe-processen.Utskottet vill framhålla attinsatsernas effekter på miljön inte baraär en fråga om hur stora belopp somsatsas utan också på mottagarkapacitetoch inställning i de berörda staterna.Erfarenheterna visar att det gåttrelativt långsamt att ta fram och byggaupp de ofta större investeringsprojektsom ingår i Östersjöprogrammet.Utformningen av samarbetetsinstitutionella ramar har också krävtsin tid. Efter hand som nationellastrategier tas fram i mottagarländernafår samarbetet en annan stadga äntidigare. Som resultat härav prioriterardessa länder alltmer s.k. mjuka insatser(policyutveckling, institutionellafrågor, utbildning etc.), vilka ärnödvändiga förutsättningar för enhållbar utveckling.Begränsningarna i mottagarkapacitetenkan bero på olika saker. Vanligast ärinstitutionella svårigheter samt attidéer och uppslag inte omsatts iframtagna projektplaner.Genomförandemöjligheterna för olikaprojekt beror, förutom påförutsättningarna i mottagarländerna,också på möjligheterna tillinternationell finansiering i deenskilda fallen och på koordineringen pågivarsidan. Sammanfattningsvis pekardessa faktorer på att de belopp som,inom ramen för östbiståndet, lämpligenbör avsättas för miljöbistånd kommer attvariera över tiden.Enligt utskottets mening är detväsentligt att stödet förmiljösamarbetet i ävenfortsättningsvis får hög prioritet. Detär härvidlag angeläget att också EU görkraftfulla insatser. Utskottet noterar isammanhanget att EU:s TACIS-program nuinnehåller ett miljömål. Även inom PHAREfinns en miljöstrategi, ochmiljökomponenten inom det programmetuppgår till i storleksordningen 10 %.Enligt utrikesutskottets uppfattningkan motionerna Jo12 (mp) yrkande 5 ochJo14 (v) yrkande 1 (delvis) besvaras medvad som ovan anförts.Jordbruksutskottet anser i likhet medutrikesutskottet att motionerna kananses tillgodosedda med det anförda.Motionerna Jo12 yrkande 5 och Jo14yrkande 1 (i berörd del) avstyrks.Beträffande redovisningen av detsvenska agerandet på internationell nivåanför utrikesutskottet att regeringensskrivelse täcker ett mycket brettområde, och den behandlar miljöfrågoralltifrån ett lokalt till ett globaltperspektiv. Mot denna bakgrund anserutrikesutskottet att detaljeringsgradeni redovisningen är väl avvägd.Utrikesutskottet konstaterar vidare attregeringen i olika sammanhang givitredogörelser av det slag som efterfrågasi motionerna Jo14 yrkande 1 (delvis) ochJo15 yrkande 3. Vidare utgårutrikesutskottet, i anslutning till vadsom anförs i motion Jo15 yrkande 4,ifrån att regeringen i kommanderedovisningar av miljöarbetet följer uppvad som i föreliggande skrivelse sägs omVisbymötet och därvid redogör för deresultat som framkommer. Med hänvisningtill detta och till att ettmiljöministermöte kommer att äga rumtill hösten, anser utrikesutskottet attmotionen inte behöver föranleda någonriksdagens åtgärd.Jordbruksutskottet ansluter sig tillutrikesutskottets överväganden ochavstyrker motionerna Jo14 yrkande 1 (iberörd del) och Jo15 yrkandena 3 och 4.Utrikesutskottet har även yttrat sigöver motion Jo14 yrkande 1 i de delarsom rör och samtvattenbrist och anför därvid bl.a.följande.I flera motioner berörs frågor medanknytning till . Sålundaanförs bl.a. i motion Jo14 (v) yrkande 1(berörd del) att miljösituationen iBottenviken och böruppmärksammas.Med anledning härav får utskottetkonstatera att regeringen i skrivelsentalar om hela innanhavet ochatt skrivelsen innehåller konkretauppgifter om förhållandena i . Utskottet utgår från attregeringen i Östersjösammanhang ävenfortsättningsvis beaktar förhållandena iBottenhavet och Bottniska viken.Mot bakgrund av det anförda anserutskottet att motionärernas önskemål idetta avseende redan kan anses varatillgodosedda.I samma yrkande begärs att regeringentar fram en strategi för hur Sverigeskall agera i internationella fora vadavser frågor som rör vattenhantering.I anledning av yrkandet i denna delnoterar utskottet att miljöministern iett frågesvar i den 21 mars1994 redovisat regeringens syn pålämplig strategi för att komma tillrätta med problem rörande den marinamiljön. Miljöministern anförde därvidbl.a. att erfarenheten pekar på attregionala havsmiljöavtal, sådana somHelsingforskonventionen, har störreförutsättningar att bli framgångsrika änavtal med global täckning. Regionalaolikheter och skilda förutsättningar attklara miljöbelastning, bl.a. mellan i-länder och utvecklingsländer, talar förregionala avtal. har därför iinternationella sammanhang i första handprövat möjligheten att få till ståndregionala avtal. På detta sätt har viunder agerat internationelltför att förbättra skyddet av havet,bl.a. mot utsläpp från landbaseradekällor. Detta har främst skett inomramen för ,och den s.k.Nordsjökonferensen.Miljöministern framhåller emellertid isitt svar att satsningen på regionalaavtal inte utesluter en globalkonvention. Hon nämner också att visstgemensamt nordiskt agerande förekommitnär det gäller en global konvention.Regeringens bedömning är dock attmöjligheten att enas om ett allmänt,globalt, juridiskt bindande instrumentför skyddet av havsmiljön, utöverhavsrättskonventionen som trädde i krafti slutet av 1994, är mycket liten.Utskottet noterar i sammanhanget att,sedan miljöministern lämnade sitt svar,vid sitt möte i hösten1995 antagit ett globalthandlingsprogram för reglering av delandbaserade aktiviteternas påverkan påden miljön. Utskottet konstaterarockså att regeringen kommeratt förelägga en propositionom tillträde tillhavsrättskonventionen.Det finns inte någon global strategiför skydd av färskvattenresurserna,trots att dessa i allt högre grad hotasav miljöförstöring och överutnyttjande.Vid session av CSD (för hållbar utveckling;Commission on Sustainable Development)tog därför initiativ till enutvärdering av de globalavattenresurserna genom vilken de globalavattentillgångarna och deras utnyttjandeskall klarläggas. Avsikten är att deframkomna resultaten skall utgöraunderlag för ett förslag till en globalstrategi och för åtgärder för etthållbart utnyttjande avvattenresurserna. Enligt vad utskotteterfarit har EnvironmentInstitute (SEI) fått i uppgift att inära samverkan med berörda FN-organ görautvärderingen, vilken skall presenterasvid CSD 1997 inför FN:sgeneralförsamlings specialsession 1997.Miljödepartementet har (Ds 1995:83)angivit att prioriterar följandefrågor för att uppnå ett hållbartutnyttjande av färskvattenresurser:- Den globala vattenstrategin bör inteisolerat omfatta dricksvatten ochsanitet utan även t.ex. frågor om vattenför jordbruksändamål och vatten förindustriella ändamål. Samtliga sektorersbehov och utnyttjande avvattenresurserna bör beaktas.- Det är viktigt att samverkan mellaneffekter på mark, luft och vattenanalyseras.- I ljuset av den globalavattenutvärderingen inför CSD 1997 kandet finnas anledning att se över detinternationella regelsystemet och detglobala samarbetet gällandefärskvattenfrågor.Avsikten med det miljömål som finns fördet svenska biståndet är att integreramiljöaspekterna i allt bistånd så attdet i sin helhet bidrar till en hållbarutveckling. Detta gäller både detbilaterala och det multilateralabiståndet. Inom biståndet görs insatservad avser såväl marin miljövård somvattenresurser.I samband med Stockholmsvattensymposium föreslogUNDP och att ett GlobalWater Partnership (GWP) skulle bildas.Utgångspunkten var att den ökandeinsikten att färskvatten är en bristvaraoch att utnyttjandet av denna resursmåste utgå från tillgången därav ochinte, som , enbart efterfrågan.Syftet är främst att stödja den fattigamajoriteten av världens befolkning genomatt medverka till en effektivareanvändning av världens vattenresurser ienlighet med de riktlinjer som anges iAgenda 21.Vid ett möte som arrangerades isamarbete mellan Sida, UNDP ochVärldsbanken i i början avdecember 1995 uttrycktes ett starkt stödför förslaget att bilda GWP som ettförstärkt nätverk. Vid mötet deltog ettsjuttiotal representanter från 54multilaterala och bilateralabiståndsorganisationer, enskildaorganisationer, yrkesorganisationer ochutvecklingsländer. Sida åtog sig att ståsom värd för det sekretariat som kommeratt samordna GWP:s inledande verksamhet.Finansiella bidrag till övrigaaktiviteter väntas från andrabiståndsgivare, främst . GWPkommer att arbeta med att öka utbytetmellan givare och andra intressenter föratt samordna riktlinjer och policies förnyttjande av vatten.För del innebär, som framhållsi regeringens skrivelse 1994/95:167, EU-medlemskapet nya möjligheter att delta idet europeiska arbetet. Det skapar ävennya förutsättningar när det gällersättet att arbeta med globalamiljöfrågor. Inom EU förhandlas oftafram gemensamma ställningstaganden införagerande i olika internationellasammanhang. Det har, enligt utskottetsuppfattning, stor betydelse vidförhandlingar i globala sammanhang attEU enat kan driva en linje som näraöverensstämmer med svenska intressen.Enligt vad utskottet erfarit pågår ettarbete med att ta fram en svenskhållning i frågor som rör EU:s framtidavattenpolicy. Syftet är att utarbeta enprincipiell bas för svensk hållning iframtida diskussioner om kommandedirektiv eller revidering av befintligadirektiv.Utskottet vill betona vikten av attarbetet med frågor rörande vatten,främst färskvatten, är mycket angeläget.Utskottet anser därför det vara avcentral betydelse att det svenskaagerandet på området utgår från engenomarbetad grundsyn. Det arbete sompågår, vad avser såväl planering somgenomförande, synes ligga väl i linjehärmed.Enligt utrikesutskottets uppfattningkan motion Jo14 (v) yrkande 1, i den delsom rör en strategi för hur Sverigeskall agera i internationella fora vadavser frågor som rör vattenhantering,anses besvarad med vad utskottet ovananfört.Jordbruksutskottet anser i likhet medutrikesutskottet att syftet med motionJo14 yrkande 1 (i berörd del) kan ansestillgodosett med det anförda, ochmotionen kräver ingen ytterligare åtgärdfrån sida.KemikalierSkrivelsenKemikaliekontrollens syfte är att minskariskerna för skador på människa ochmiljö av kemiska ämnen, produkter ochvaror. En utgångspunkt förkemikaliekontrollen är att tillverkareoch importörer har huvudansvar för dekemiska ämnen, produkter eller varor somde levererar. Användare och andra somhanterar kemikalier ansvarar för att denfaktiska hanteringen inte orsakarskador. Tillsynsmyndigheternasviktigaste uppgifter är att se till attföretagen gör vad som behövs för attminska och undanröja miljö- ochhälsorisker. Som övergripande mål förkemikaliekontrollen skall gälla dekunskapsmål, produktmål samthanteringsmål som angetts i proposition1993/94:163.Flödena och användningen av hälso- ochmiljöfarliga kemikalier bör minska. Deflöden som ändock innehåller farligakemikalier bör i möjligaste mån slutas.Användningen av de mest skadliga ämnenabör avvecklas (prop. 1990/91:90, bet.JoU30, rskr. Regeringen avser attförbjuda export av kvicksilver samtkemiska föreningar där kvicksilveringår. Detta ingår som ett led ikvicksilveravvecklingen och syftar tillatt motverka risken med att kvicksilveroch kvicksilverhaltiga varor sprids påden internationella marknaden.Begränsningar vad gäller användande ochhandhavande har genomförts bl.a. förklorerade lösningsmedel ochbekämpningsmedel. Problemet medförekomsten av kemikalier i textilierhar också uppmärksammats genom ett mötemed importörer och producenter avtextilier. Vidare uppmärksammades demiljöproblem som är knutna tillanvändningen av klorföreningar vid enutfrågning som genomfördes i november.I sin egenskap av ordförandeland fördet s.k. Intergovernmental forum forchemical safety inbjöd ett antalmiljöministrar och industriföreträdaretill ett möte i den 15 och 16januari 1996. Avsikten med mötet var attinitiera en dialog mellan industri ochregeringar i fråga om uppfyllande av deåtaganden som gjorts i Agenda 21.Sverige driver också ett aktivtkemikaliearbete inom EU. I enlighet medanslutningsfördraget arbetar med att se över sinkemikalielagstiftning så att den höjstill den svenska nivån för hälso- ochmiljöskydd. EU skall hagenomfört förändringar som motsvarar desvenska undantagen.Regeringen har uppdragit åtKemikalieinspektionen att föreslååtgärder för att minimera risker medolika tillsatser till PVC. I uppdragetingår också att föreslå åtgärder vadgäller användningen av stabilisatorer,mjukgörare och blyinnehållande pigment iPVC. Vidare ingår att reviderabefintliga avvecklingsplaner för ämnensom används som tillsatser i PVC samt iförekommande fall ta fram förslag tillpreciserade avvecklingsplaner föranvända ämnen i PVC. Förslag tillriktlinjer för märkning av PVC-plasterskall också tas fram i syfte att hosbranschen initiera införandet av sådanmärkning. Regeringen har också uppdragittill att redovisaförslag till åtgärder för ettmiljöriktigt omhändertagande av uttjäntavaror och produkter av PVC samt föreslååtgärder för att styra uttjänta PVC-produkter till lämplig behandlingsmetod.Vidare ingår att bedöma miljöeffekternaav konventionell deponering av PVC-produkter. Båda uppdragen skallredovisas . Enviktig grund för det fortsatta arbetetär behandling av har i betänkande1995/96:JoU8 gjort en samlad bedömning ifrågan, och har på grundval avdetta gett regeringen till känna vadutskottet anfört, bl.a. vad gällerminskning av den negativa miljöpåverkanfrån klortillverkningen för PVC-tillverkning och avveckling av bly ochorganiska tennföreningar somstabilisatorer i PVC.Sverige har tagit initiativ tillgemensamma åtgärder inom EU beträffandePVC, t.ex. vad gäller minimering avrisker med användningen av additiv iPVC, avveckling av kvicksilveranvändningvid tillverkning av klor samt utredningav risker vid avfallshantering avuttjänta PVC-produkter med hänsyn tillatt gamla PVC-produkter kan innehållaadditiv med erkänt farliga miljö- ochhälsorisker, t.ex. kadmium. Bedömning avmiljörisker vid förbränning av PVC ingårockså.MotionernaEnligt motion Jo12 (mp) yrkande 2 börregeringen ges i uppdrag att återkommamed förslag om begränsningar och förbudi användningen av kemikalier påKemikalieinspektionens begränsnings- ochOBS-lista. Motionärerna anser även attnonylfenol och andra ämnen medhormonkaraktär bör avvecklas (yrkande 3).I motion Jo15 (c) yrkande 5 påtalas attregeringen felaktigt angivit att kadmiumi handelsgödsel är förbjudet.