bet · GK01TU1 · 1996-12-03 00:00:00 — Utskottet avstyrkte därför ettmotionsyrkande som syftade till atthamnarna skulle tillhandahålla fullgodströmförsörjning för fartyg vid kaj.Det nu aktuella motionsyrkandet imotion T622 (mp) skall ses mot densålunda tecknade bakgrunden.Motionärerna framhåller attströmförsörjning från land till fartyg,som ligger vid kaj ,innebär nackdelar från miljösynpunkt.Regeringen bör enligt motionärernaförelägga förslag om hur denfrån miljösynpunkt erforderligaliggetiden för strömförsörjning frånland skall fastställas.Enligt vad utskottet erfarit är de tvåFinlandsfärjorna i utrustademed katalysatorer för hjälpmotorerna. utredningsrapport, Avgas- & Ljudemissioner från Siljaterminalen iVärtan - som tillkommit på initiativav kommunstyrelsen i -framhålls att fartygen i terminalen intebör landanslutas. En landanslutningbedöms på lång sikt få negativ inverkanpå totalmiljön, eftersom motiven för attanvända energieffektivare ochkatalysatorutrustade fartyg skulleförsvagas.Utskottet har vidare erfarit attSveriges , motbakgrund av den nämnda överenskommelsenmed och , rekommenderatsina medlemmar att ta konkreta initiativför att begränsa skadligamiljöstörningar från sjöfarten. Tankenär - understryker förbundet - atthamnarna, liksom , skallanvända ekonomiska styrmedel för attminska sjöfartens utsläpp av svavel- ochkväveoxider.Med hänvisning till det anförda finnerutskottet syftet med motion T622 (mp)yrkande 2 tillgodosett. Yrkandet börsålunda lämnas utan åtgärd och avstyrks.TrafikrestriktionerMed anledning av kravet i motion Jo778(mp) på miljöanpassning och nedläggningav vissa farleder vill utskottetframhålla att det givetvis är önskvärtatt farleder - liksom vägar, järnvägaroch flygplatser - har sådanasträckningar eller lägen som är tillminsta möjliga skada för miljön. Vårtbehov av rationella transporter medföremellertid att miljöintresset inteensamt kan få bestämma sträckningarnaeller lägena. En avvägning måste därförgöras i enlighet med de trafikpolitiskaprinciper som antog år 1988.Det är en uppgift för attse till att trafiken i våra farledervållar minsta möjliga skada för miljön iform av vatten- och luftföroreningar.Erosionsskador kan motverkas genom attlänsstyrelsen meddelar föreskrifter omfartbegränsning m.m. med stöd av 2 kap.2 § sjötrafikförordningen (1986: 300).Det bör tilläggas att inte allaskärgårdsområden - utan endastStockholms och - trafikeras avmycket stora passagerarfartyg.Möjligheten för att kunnameddela föreskrifter om fartbegränsningsynes utskottet i väsentlig utsträckningtillgodose det likaledes i motion Jo778(mp) framställda önskemålet om attregeringen skall förelägga riksdagenförslag till hastighetsbegränsning förfartyg - inom ett område frånland - i syfte att minskabullerstörningarna.Med hänvisning till det anförda finnerutskottet inte någon åtgärdpåkallad med anledning av motion Jo778(mp) i nu behandlade delar. Yrkandena 2och 3 i motionen avstyrks därför.I motion T622 (mp) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utredningav katamaranernas inverkan på det marinalivet och övrig miljöpåverkan. Avmotionen framgår att motionärerna avsermotordrivna katamaraner, förpassagerartrafik, som kan framföras ihöga hastigheter.Frågan om höghastighetsfartygensmiljökonsekvenser behandlas utförligt iutskottets betänkande 1996/97:TU4.Utskottet erinrar där bl.a. om attSjöfartsverket enligtsjötrafikförordningen får meddela deföreskrifter som behövs med hänsyn tillsjösäkerheten. Vidare erinras om denjust nämnda möjligheten förlänsstyrelsen att meddela bestämmelserom fartbegränsning m.m. Av det nämndabetänkandet framgår också attföreträdare för de nordiskasjösäkerhetsmyndigheterna nyligenbeslutat om en inventering av vissaproblem beträffande användningen avhöghastighetsfartyg. Frågor som omfattasav inventeringen gäller hydrodynamiskpåverkan från fartygen och derasframdrivningsmaskinerier,vattenjetaggregatens marinbiologiskapåverkan, vissa sjöräddningsfrågor samtbehovet av en trafikreglering.Med hänvisning till det anförda och iavvaktan på resultatet av det nämndautredningsarbetet finner utskottetsyftet med motion T622 (mp) yrkande 4tillgodosett. Yrkandet synes inte böraföranleda någon åtgärd ochavstyrks därför.Färjor och farleder i StockholmsregionenSom en följd bl.a. av debatten omRödkobbsleden beslutade regeringen år1991 att låta genomföra en utredning omhur de land- och sjöbaserade person- ochgodstransporterna till och frånStockholmsregionen skulle kunnasamordnas. Utskottet har i sittfjolårsbetänkande om sjöfart,1994/95:TU12, relativt utförligtredogjort för innehållet i den nämndautredningens betänkande, Färjor ochfarleder (SOU 1992:56), och för denfortsatta beredningen av de iutredningsbetänkandet aktualiseradefrågorna. Av den redogörelsen framgårbl.a. att ställde sig bakomett uttalande av regeringen i 1993 årsbudgetproposition om att staten inteborde ingripa mot redarens val av farledmed hänsyn till de avsevärda negativaeffekter som kunde följa därav förberörda rederiers och hamnarslångsiktiga ekonomiska åttaganden. Avredogörelsen framgår vidare attriksdagen hade uttalat attregeringen borde lägga fast en tidsplanför genomförandet av vissafarledsprojekt, bl.a. Rödkobbsleden.Länsstyrelsen i ochSjöfartsverket hade fått i uppdrag atttillsammans studera frågan om effektivaoch miljövänliga transportlösningar förfärjetrafiken i . Ifebruari 1994 hade de båda myndigheternaredovisat uppdraget genom var sinskrivelse till regeringen. Avskrivelserna framgick att Länsstyrelseninte ville ha någon Rödkobbsled, medanSjöfartsverket var av motsatt mening.Det var sålunda en uppgift förregeringen att svara för den fortsattaberedningen av frågan.Av redogörelsen framgick vidare attutskottet i sitt betänkande 1993/94:TU12 hade uttalat sig om vikten av enhelhetssyn på farleds- ochtrafiksystemet i . Iavvaktan på regeringens fortsattaberedning av frågan hade utskottetavstyrkt ett antal i det nämndabetänkandet behandlade motionsförslag.I det nämnda fjolårsbetänkandet,1994/95:TU12, upprepades denna procedur.Utskottet vidhåller alltjämt sinuppfattning om vikten av en helhetssynpå farleds- och trafiksystemet iStockholmsregionen och förutsätter attberedningen av frågan fullföljs. Iavvaktan härpå avstyrker utskottetmotionerna A433 (fp) yrkande 8 och A434(v) yrkande 14.ÖvrigtI motion T622 (mp) framhålls, somnämnts, att krigsfartyg som förliste iÖstersjön under medokända mängder bunkerolja, kan innebärastora miljöproblem. Motionärerna villatt utarbetar en strategiför att ta hand om dessa vrak ochföreslår en finansiering härför.Utskottet förutsätter attSjöfartsverket på lämpligt sätt, t.ex.inom ramen för samarbetet iHelsingforskommissionen för skyddet avÖstersjöns miljö, aktualiserarfrågan. Någon åtgärd synessålunda inte erforderlig med anledningav motionsyrkandet, varför dettaavstyrks.14 LuftfartsverketAvsnittets innehållI detta avsnitt behandlar utskottetregeringens förslag om luftfart. Detgäller yrkandena 21-26 i regeringenshemställan enligt vilken riksdagenföreslåsdels godkänna övergripande mål,myndighetsmål och verksamhetsinriktningsamt investeringar för Luftfartsverketunder i enlighet medvad regeringen förordar,dels godkänna ekonomiska mål och ramarför Luftfartsverkskoncernen i enlighet med vadregeringen förordar,dels bemyndiga regeringen attfastställa utdelning ochskattemotsvarighet för ienlighet med vad regeringen förordar,dels godkänna vad regeringen ipropositionen anför om anpassning avflygplatserna till Schengenavtaletskrav,dels godkänna vad regeringen anför omresultatutjämning mellan statliga ochkommunala flygplatser,dels godkänna vad regeringen anför omStatens haverikommission.Vidare behandlar utskottet nio motioner,nämligen T208 (c) yrkandena 19 och 20,T220 (mp) yrkandena 15-17, T223 (s)yrkande 3, T225 (v) yrkande 9, T703 (m), T704 (c) och T705 (s).14.1 Upphandling av olönsam trafik14.1.1 MotionsförslagEnligt vad som hävdas i motion T705 (s)bör regeringen överväga en bättreresultatutjämning och ett särskilt stödtill grundtrafik vid de trafiksvagaflygplatserna. Avregleringen avluftfarten har haft negativa effekter påmindre och passagerarsvaga linjer. Deminsta flygplatserna har i ökad gradfått gå in med garantiåtaganden gentemotflygbolagen för att få någon operatör.Regeringen bör därför överväganågon form av stöd, t.ex. genom vidgningav ramen för köp av regionalt viktigtågtrafik, för att också möjliggöraupphandling av grundtrafik tilltrafiksvaga flygplatser.I motion T223 (s) sägs att staten måstefinna ett system som innebär att helaflygsektorn solidariskt bär kostnadernaför att upprätthålla trafiken på vissaolönsamma linjer. Den ordning som råderi dag, då många kommuner tvingas gebidrag för att hålla trafiken i gång, ärpå sikt oacceptabel. En möjlig väg äratt ta ut en mindre avgift på varjeinrikes flygresa för att finansiera ensamlad upphandling av regionalpolitisktviktiga flygförbindelser.Ett liknande förslag framförs i motionT208 (c). Motionärerna hänvisar bl.a.till att i en utredningför kom fram till attstaten borde upphandla regionalpolitisktviktig olönsam trafik. Ett system försådan upphandling bör införas. Systemetbör finansieras med en avgift som tas utpå övriga inrikes flygresor. Regeringenbör senast återkommatill med ett förslag rörandeden närmare utformningen av systemet.Motionärerna anser vidare att anslaget B6 Driftbidrag till kommunala flygplatseri skogslänen bör höjas till den nivå dethade /95, alltså till30,2 miljoner kronor.14.1.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet vill med anledning avmotionsyrkandena erinra om att riksdagenunder /94 godkände en avregeringen föreslagen upphandling avflygtrafik mellan och /95, med möjlighet attteckna avtal för högst (prop.1993/94:42, bet. TU8, rskr. Iseptember 1994 godkände regeringen ettavtal till en årlig kostnad av 5miljoner kronor /95. Kostnaden /96, ,belastar anslaget E 2 Köp avinterregional persontrafik på järnvägm.m. Motivet för denna upphandling varatt staten, med hänsyn till sjukvårdensorganisation, ansåg sig ha ett särskiltansvar för att ett grundläggandeflygtrafikutbud tryggades mellanÖstersund och Umeå.I de nu behandlade motionerna är demotiv som anges som skäl för en statligupphandling av mer allmänregionalpolitisk art. Frågor rörandetransportsystemets förmåga att bidratill målet om regional balans behandlasinom ramen för Kommunikationskommitténsarbete. En trafikpolitisk proposition pågrundval av bl.a. kommitténs förslag kanväntas . Utskottet anseratt ställningstaganden till förslagrörande statlig upphandling avregionalpolitiskt motiverad olönsamflygtrafik bör anstå till dess attriksdagen tar samlad ställning till denframtida trafikpolitiken. Detsammagäller yrkandet rörande driftbidragettill kommunala flygplatser i skogslänen.Med hänvisning till det anförda föreslårutskottet att avslårmotionerna T208 (c), T223 (s) och T705(s) i nu behandlade delar.14.2 Resultatutjämning mellan statligaoch kommunala flygplatser14.2.1 Regeringens förslagRegeringen föreslår att riksdagengodkänner vad som i budgetpropositionenanförs om resultatutjämning mellanstatliga och kommunala flygplatser. Ibudgetpropositionen hänvisas tillriksdagens beslut vid 1993/94 årsriksmöte (prop. 1993/94:100 bil. 7, bet.TU15, rskr. Där uttalades att detdå föreslagna och av godkändaresultatutjämningssystemet skulle varaen övergångsanordning till dess attolikheten i verksamhetsförutsättningarmellan statliga och kommunalaflygplatser hade upphört. Dennasituation bedömdes komma att föreliggavid ingången av . Emellertidkonstaterar regeringen nu att derationaliseringsmål som systemetkopplades till beträffandeLuftfartsverkets egenregionalflygplatsverksamhet ännu ej helthar kunnat uppnås. Som orsak anges atttrafikutvecklingen i inrikesflyget intehar utvecklats på det sätt somförväntades. Mot den bakgrunden harregeringen ingen erinran mot attLuftfartsverket ingår ett avtal medberörda kommunala flygplatser om enförlängning av nuvaranderesultatutjämningssystem under år 1997och, om det visar sig nödvändigt, somlängst t.o.m. . Luftfartsverkethar i en skrivelse till regeringen den14 redogjort för ettpreliminärt avtal mellan verket och defem kommunala flygplatserna ,, , ochVäxjö. Enligt avtalet åtar sig verketatt förlänga resultatutjämningssystemett.o.m. Därefter skall nuvarandesystem upphöra. Kostnaden för åren 1997och 1998 skall helt belasta verketsekonomi. I skrivelsen begär verket ettbemyndigande att utbetalaresultatutjämningsbidrag under år 1996med maximalt samtunder med maximalt 10miljoner kronor . Ibudgetpropositionen föreslås riksdagengodkänna att det begärda bemyndigandetlämnas. Regeringen påpekar attLuftfartsverkets åtaganden enligt detpreliminära avtalet inte skall medföranågon nedsättning av inleveransen tillstaten.14.2.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet redovisar inledningsvisbakgrunden till den nu behandlade fråganom resultatutjämningsbidrag tillkommunala flygplatser.I 1982 års luftfartspolitiska beslut(prop. 1981/82:98, bet. TU28, rskr. 339)uttalades att staten hade ett ansvar föratt ett effektivt interregionalttransportsystem kunde komma till stånd.Det interregionala nätet borde i principomfatta trafik med flygplan med enmaximal startvikt överstigande 5 700 kg.Denna viktgräns kunde dock komma attförändras. I den av godkändapropositionen avvisades tanken på attflyget från stödsynpunkt skullebehandlas på samma sätt som järnvägen.Endast om andra transportmedel inte påett nöjaktigt sätt kunde fylla rimligakrav på transportförsörjning borde flygkomma i fråga för bidrag.Genom riksdagsbeslutet definierades ettinterregionalt flygnät (primärnät) somtrafik bedriven mellan tjugo orter.Beträffande frågan om flygplatserstillhörighet till det interregionalanätet borde enligt beslutet göras enbedömning där flyglinjers lönsamhetställdes i relation till respektiveflygplats lönsamhetssituation och tillsystemets samlade bärkraft.Luftfartsverket borde lämna förslag omvilka flygplatser som skulle tillhöradet interregionala flygplatssystemet,dvs. vilka flygplatser som skulleomfattas av det system förresultatutjämning som dittills enbartavsett statliga flygplatser. I fråga omtvå kommunala flygplatser, ochKristianstad, uttalades att dessa iprincip borde omfattas av systemet förresultatutjämning. Däremot avvisadestanken på att staten skulle övertakommunala flygplatser. Det statligaengagemanget borde avse enkostnadstäckning som kunde vara heleller delvis. borde få iuppdrag att utarbeta riktlinjer förflygplatsers tillhörighet tillresultatutjämningssystemet.I juni 1982 fick detaviserade utredningsuppdraget. Samma årträffade verket avtal med VäxjöFlygplats och omkostnadsersättning för budgetåren1982/83-1984/85. ingicksöverenskommelser rörande budgetåren1985/86 och 1986/87. Under perioden1982/83-1986/87 erhöll ochKristianstads flygplatser bidrag medsammanlagt drygt 22 miljoner kronor.I november 1984 föreslogLuftfartsverket i rapportenResultatutjämningssystemet (Rapport1984:05/Pp) att sex flygplatser,nämligen , , ,, och ,skulle omfattas avresultatutjämningssystemet. För dessaflygplatser skattades vissabidragsbelopp. förslagredovisades budgetproposition(prop. 1985/86:100 bil. Där restesen rad invändningar mot förslaget. Bl.a.ansågs det olämpligt attLuftfartsverkets resultatansvaromfattade verksamheter utanför verketseget ansvarsområde. Det ansågs ocksåolämpligt att verkets resultatansvarutökades mot bakgrund av de storainvesteringskostnaderna verket stodinför. Vidare fanns risk för attbidragssystemet skulle genereraytterligare underskott. Regeringen varmot denna bakgrund inte beredd atttillstyrka förslaget. Dessutom föreslogsatt bidragsgivningen till Kristianstadoch skulle avvecklas.Trafikutskottet (bet. 1985/86:TU15)delade regeringens principuppfattningrörande ansvar menansåg att närmare övervägandenborde komma till stånd rörande resul-tatutjämningen. En utredning bordetillkallas. I avvaktan på resultatetborde ersättningar utgå tillKristianstad och enligt tidigareregler. beslöt i enlighet medutskottets förslag (rskr. 1985/86:226).Genom trafikpolitiska beslut(prop. 1987/88:50 bil. 1, bet. TU22,rskr. 249) definierades ett s.k.primärnät, vilket kom att omfatta 18statliga och 5 kommunala flygplatser,nämligen , ,, och Växjö.Beslutet innebar vidare införandet av entidsbegränsad resultatutjämning mellanLuftfartsverket och kommunalaflygplatser med minst 100 000passagerare . Bidraget skulleuppgå till ochfördelas . Detskulle trappas av från 8 miljoner kronorår 1988 till år 1992.Därefter skulle systemet upphöra.År 1992 beslöt regeringen att svenskinrikes luftfart skulle avregleras frånden l . Därmed upphördeskyldigheten för SAS och Linjeflyg attupprätthålla trafik på ett särskiltprimärlinjenät. Med anledning häravbeslöt (prop.1992/93:132, bet. TU11, rskr. 152) att -i avvaktan på överväganden rörandestatens ansvar för luftfartensinfrastruktur - 1988 årsresultatutjämningssystem skulle gällaäven . Beloppet beräknadestill , vilketmotsvarade ett indexuppräknat medeltalav beloppen för den tidigarefemårsperioden.I en rapport, publicerad ,skisserade ett förslagtill nytt utjämningssystem som byggde påen rad kriterier rörande bl.a.trafikvolymer, flygplatsernas funktionoch den ekonomiska situationen. fann att man inte kundeförorda en utjämning mellan verket ochde kommunala flygplatserna om inteägaren avstod från en del av den begärdaavkastningen.Våren 1993 beslöt (prop.1992/93:100 bil. 7, bet. TU19, rskr.245) att övergångssystemet för år 1993skulle bibehållas i avvaktan på vidarestudier om en koppling av frågan till deårliga förhandlingarna om statligatransfereringar till kommunerna.I 1994 års budgetproposition (prop.1993/94:100 bil. 7) konstateraderegeringen att behovet av att i förvägdefiniera ett särskilt primär- ellerstomnät hade bortfallit genomtrafikutvecklingen. Vidare redovisadesvissa förslag till omläggning avinfrastrukturavgifter vilket skullekunna innebära en nivåutjämning mellan iförsta hand och mindre, statligaflygplatser. Omläggningen borde enligtregeringen innebära stora möjlighetertill kostnadsanpassning av avgifternaäven vid flertalet icke statligaflygplatser. Om dessa valde att justerasina avgifter i likhet med de statligaflygplatserna skulle en önskadutjämningseffekt uppstå. Olikheterna iverksamhetsförutsättningar mellanstatliga och kommunala flygplatserbedömdes minska successivt för att vidingången av i princip varaborta. Därmed skulle också skälen förett utjämningssystem ha bortfallit.Emellertid fanns enligt regeringensmening anledning att under enövergångstid kompensera de femflygplatser som dittills ingått iresultatutjämningssystemet. En riktlinjeborde vara att det sammanlagda bidragetinte skulle överstiga 30 miljonerkronor. borde få ennedsättning av utdelningskravet med 15miljoner kronor för och med 10miljoner kronor respektive 5 miljonerkronor . Riksdagengodkände förslaget (bet. 1993/94:TU15,rskr. 159).Totalt har fr.o.m. budgetåret 1982/83t.o.m. drygt 100miljoner kronor utbetalats iresultatutjämningsbidrag till kommunalaflygplatser. Fem flygplatser har fåttbidrag: och /83 samt ,och . I åretsbudgetproposition beräknasutjämningsbidragen för komma attuppgå till sammanlagt 17 miljonerkronor.Utskottet kan konstatera att frågan omen avveckling av systemet förresultatutjämning mellan statliga ochkommunala flygplatser haraktualiserats vid flera tillfällen.Avvecklingen har dock integenomförts, främst med hänvisning tillatt skillnaden iverksamhetsförutsättningar mellanflygplatser med statlig respektivekommunal huvudman inte har utjämnatssåsom förutsetts. Mot den bakgrundenföreslår utskottet att riksdagengodkänner regeringens förslag ombemyndigande för attutbetala resultatutjämningsbidrag ocksåför och, om så visar signödvändigt, även för , i enlighetmed det preliminära avtal somLuftfartsverket har ingått med deberörda kommunala flygplatserna.14.3 mål ochverksamhetsinriktning m.m.14.3.1 Regeringens förslagRegeringen föreslår att riksdagengodkänner övergripande mål,myndighetsmål och verksamhetsinriktningsamt investeringar för Luftfartsverketunder i enlighet medvad som förordas i budgetpropositionen.Enligt regeringen bör det övergripandemålet för verksamhetvara oförändrat jämfört med det mål somfastställdes av för perioden1995-1997. Sålunda skall Luftfartsverketfrämja ett säkert, konkurrenskraftigtoch miljöanpassat flyg för atttillgodose människors resbehov ochnäringslivets behov av varutransportergenom att bedriva- flygplatsverksamhet,- flygtrafiktjänst,- flygsäkerhetsarbete,- luftfartspolitiskt arbete.Beträffande målen förmyndighetsverksamheten har regeringeningen erinran mot de av Luftfartsverketföreslagna målen. Men enligt regeringenär det viktigt attmålformuleringsarbetet fortsätter.Sålunda bör verkets roll som centraltsektorsorgan med ansvar för helaflygtransportsystemet preciseras, bl.a.vad gäller miljöpåverkan, säkerhet,tillgänglighet, effektivitet samttillämpad forskning och utveckling.14.3.2 MotionsförslagEnligt vad som uttalas i motion T220(mp) bör i högre gradanpassa verksamheten efter delmålet omett miljöanpassat flyg. Det bör intevara ett delmål för verket att stärkakonkurrenskraften i förhållande tillandra miljövänligare transportslag.Denna syn bör enligt motionärerna kommatill uttryck i formuleringen avLuftfartsverkets övergripande mål.I motion T225 (v) hävdas att flygetsvarar för den största ökningen avkoldioxidutsläppen. Av detta skäl börriksdagen besluta om ett miljömotiveratmoratorium för byggande av nyaflygplatser.I motion T703 (m) aktualiseras frågan omen utbyggnad av flygplatsen i global godstrafikflygplats. Enligtmotionären förutses en fördubbling avflygfrakten . Med tillkomstenav strategiska flygplatser i norraEuropa kan det hårt belastademellaneuropeiska luftrummet avlastas.Luleå har geografiska förutsättningaratt utvecklas till en flygplats förinterkontinental frakttrafik mellanEuropa och Nordostasien samt delar avövriga och . EfterSovjetunionens fall har sibirisktluftrum öppnats för trafik, vilketmöjliggör kortare rutter och däravföljande kostnadsbesparingar. För attLuleå skall kunna fylla funktionen somglobal flygplats för godstrafik krävs enförlängning av rullbanan till en kostnadav i storleksordningen 100-150 miljonerkronor. Denna fråga bör aktualiseras avriksdagen.14.3.3 Utskottets ställningstagandeVad gäller yrkandet i motion T220 (mp)om övergripande målkonstaterar utskottet attLuftfartsverkets målformuleringsarbeteenligt budgetpropositionen förutsättsfortsätta. Sålunda anser regeringen attverkets roll som sektorsorgan börpreciseras, bl.a. vad gällermiljöpåverkan. Utskottet utgår från attLuftfartsverket fortsätter sinaansträngningar att öka flygetsmiljöanpassning och att detta ocksåkommer till uttryck i målen förverksamheten. Beträffande den i motionenaktualiserade frågan om luftfartensmiljömässiga förhållande till andratransportslag vill utskottet hänvisatill det övergripande trafikpolitiskaöversynsarbete som pågår inomKommunikationskommittén. Entrafikpolitisk proposition, som kanväntas behandla frågor omtransportslagens inbördes relationer,bl.a. från miljösynpunkt, har aviseratstill . Denna proposition böravvaktas innan tar ställningtill de frågor som tas upp i motion T220(mp). Med det anförda avstyrkerutskottet motionen i denna del.Utskottet har inte heller i övrigt någotatt erinra mot vad som ibudgetpropositionen förordas omLuftfartsverkets övergripande mål underperioden 1997-1999.Beträffande yrkandet i motion T225 (v)om ett moratorium för byggande av nyaflygplatser vill utskottet hänvisa tillvad som redovisas i budgetpropositionenrörande de aktiviteter som pågår i syfteatt minska luftfartens miljöpåverkan.Därav framgår att har enpådrivande roll i det internationellamiljöarbetet. Efter svenskt initiativslog hösten1995 fast att relatering avluftfartsavgifter till avgasutsläpp äracceptabla om intäkterna hålls inomsektorn. är motsvaranderelatering av avgifter till bullerinternationellt accepterade.Luftfartsverket utarbetar för närvarandetillsammans med branschföreträdare ettsystem med luftfartsavgifter relateradetill såväl buller som avgaser.