bet · GJ01KU25 · 1996-04-25 00:00:00 — Några frågor om rättsprövning m.m. I detta betänkande behandlas regeringensförslag till permanentning av rättsprövningslagen och möjlighet tillmuntlig förhandling i dessa ärenden samtde med anledning av propositionen väcktamotionerna. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag och avstyrkermotionerna. I ärendet finns trereservationer. 1995/96:133 vari yrkas att riksdagenantar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1988:205) omrättsprövning av vissaförvaltningsbeslut.Propositionens lagförslag fogas tilldetta betänkande som bilaga. 1995/96:K26 av ()vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om vidgat tillämpningsområde förrättsprövning,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en regel omfullföljdshänvisning,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om generell dröjsmålstalan.1995/96:K27 av förste vice talman m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begärförslag till sådan ändring om utvidgningav rättsprövningslagenstillämpningsområde som anförts imotionen,2. att hos regeringen begärförslag till sådan ändring om att införaen generell möjlighet tilldröjsmålstalan i förvaltningsärenden somanförts i motionen,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om hur den judiciella kontrolleni övrigt kan förstärkas genom att besluti förvaltningsärenden överprövas avallmän förvaltningsdomstol.1995/96:K28 av () variyrkas att beslutar attavgöranden som kan bli föremål förrättsprövning skall vara försedda medbesvärshänvisning.1995/96:K29 av () variyrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att rättsprövningslagen böromarbetas och ändras till att omfattaäven prövning av den materiella frågan idess helhet så att tillämpningen bättreöverensstämmer med Europakonventionenoch svensk rätt,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att den nuvarandeinskränkningen såvitt avser hänvisningeni rättsprövningslagen till 8 kap. 3 §regeringsformen modifieras till attomfatta inte bara åligganden utan ävenrättigheter. InledningLagen (1988:205) om rättsprövning avvissa förvaltningsbeslut trädde i kraftden . Lagen tillkom efter detatt för de mänskligarättigheterna funnit att i flerafall kränkt för demänskliga rättigheternas() artikel 6.1 genomatt klaganden inte hade möjlighet att fåsitt ärende prövat i domstol.Rättsprövningslagen infördes därför isyfte att säkerställa att svensk rättmotsvarar krav påtillgång till domstolsprövning enligtartikel 6.1 (prop. 1987/88:69, bet.1987/88:KU38, rskr. 1987/88:189).Enligt artikel 6.1 i Europakonventionengäller bl.a. att var och en, vidprövningen av hans civila rättigheteroch skyldigheter, skall vara berättigadtill en rättvis och offentligförhandling inom skälig tid och inför enoavhängig och opartisk domstol, somupprättas enligt lag. Vid tiden förSveriges anslutning tillEuropakonventionen ansågs attbestämmelserna i artikel 6 omrättegångsgarantier i full utsträckningvar täckta av (RB)(prop. 1951:165, s. 12). Vid dentidpunkten förutsattes att uttrycket civila rättigheter och skyldigheter syftade på sådant som traditionelltbrukar räknas till civilrätten.Europadomstolen har emellertid senare iett stort antal mål ansett att äventillämpningen av vissa regler i denoffentliga rätten, som rör förhållandetmellan enskilda personer och detallmänna, gäller civila rättigheter ochskyldigheter i den mening som avses ikonventionen.Enligt rättsprövningslagen kanrättsprövning endast ske för sådanabeslut som gäller myndighetsutövning motenskild och som annars endast kan prövasav domstol efter ansökan om resning.Dessutom skall beslutet inte varamöjligt att överklaga i annan ordning (1§). Rättsprövningen omfattar endast deförhållanden som regleras i 8 kap. 2eller 3 §§ regeringsformen (RF). Dessaparagrafer omfattar dels föreskrifter omenskildas personliga ställning samt omderas personliga och ekonomiskaförhållanden inbördes, dels förhållandetmellan enskilda och det allmänna, somgäller åligganden för enskilda eller iövrigt avser ingrepp i enskildaspersonliga eller ekonomiskaförhållanden.Domstolarna har enligträttsprövningslagen att pröva om ettförvaltningsbeslut strider mot någonrättsregel. I förarbetena till lagen(prop. 1987/88:69, s. 23 f.) uttaladesatt prövningen bör inriktas på frågor omrättsenlighet och att detta innebär attRegeringsrätten även bör kunna överprövaden faktabedömning som ligger till grundför tillämpningen av föreskrifter.Vidare anfördes att Regeringsrätten ävenbör kunna pröva om det förekommit någotfel i förfarandet som kan ha påverkatutgången i ärendet samt om beslutetuppfyller RF:s krav på saklighet ochopartiskhet och allas likhet införlagen. Bakgrunden till detta är attEuropadomstolen tolkat artikel 6.1 såatt en domstol skall vara behörig attbedöma saken i hela dess vidd ( todetermine all the aspects of thematter ). Detta krav anses inte uppfylltom domstolen bara har befogenhet attgöra en inskränkt laglighetsprövning somutesluter bedömning och bevisvärdering.Mål enligt rättsprövningslagen omfattarbeslut fattade av regeringen eller någonförvaltningsmyndighet som sista instans.Ursprungligen var det endastRegeringsrätten som hade kompetens attpröva mål enligt denna lag, men tillföljd av måltillströmningen förändradeslagen fr.o.m. så attkammarrätt prövar beslut meddelade avförvaltningsmyndighet medanRegeringsrätten endast prövar beslutmeddelade av regeringen (prop.1994/95:27, bet. 1994/95:JuU6, rskr.1994/95:165, SFS 1994:1759).I den nu aktuella propositionenföreslår regeringen bl.a. atträttsprövnings-lagen permanentas.Justitieministern har inför utskottetredogjort för regeringens förslag ochbesvarat frågor.Överklagande av förvaltningsbeslut idomstolPropositionenI har pågåtten utveckling mot att allt flerförvaltningsbeslut överprövas avdomstolar, särskilt i fall där inslagetav rättslig prövning överväger. föreslog atthuvudregeln skall vara attförvaltningsmyndigheternas beslut skallkunna överklagas hos en allmänförvaltningsdomstol.Kommittén ansåg att det frånrättsskyddssynpunkt ofta framstod som enfördel för den enskilde att få sinaklagomål i förvaltningsärenden prövadeav en instans utanför det administrativabesvärssystemet. Detta skulle ocksåligga i linje med Sverigesinternationella åtaganden, då främstEuropakonventionens krav pådomstolsprövning. Kommittén ansåg ocksåatt regeringen borde vara den instanssom prövar överklaganden endast i defall det är oundgängligen nödvändigt föratt utöva en politisk styrning avpraxis. Detta ledde utredningen tillslutsatsen att en ny princip bordeinföras i förvaltningsrätten därutgångspunkten skulle vara attförvaltningsärenden hosförvaltningsmyndigheter får överprövasav de allmänna förvaltningsdomstolarna,såvida något annat inte är särskiltföreskrivet.Inom pågår ettberedningsarbete i denna fråga.MotionerI motion 1995/96:K27 yrkande 3 av AndersBjörck m.fl. (m) hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännaatt detta beredningsarbete slutförs utandröjsmål och att därigenomföreläggs ett förslag till lagändringarför att ytterligare säkerställa attartikel 6 i fårgenomslag i tillämpningen.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att arbete med defrågor som berörs i motionen pågår iJustitiedepartementet. Utskottet villinte föregripa detta arbete ochavstyrker därför motion K27 yrkande 3.Permanentning av lagenPropositionenRegeringen föreslår atträttsprövningslagen permanentas. Lagen,som trädde i kraft , varavsedd att tillämpas på beslut sommeddelades till utgången av år 1991.Lagens giltighetstid har därefterförlängts , vid detsenaste tillfället till utgången av år1997 (prop. 1994/95:27, bet.1994/95:JuU6, rskr. 1994/95:165, SFS1994:1759).Regeringen pekar på flera avgöranden iEuropadomstolen som ger starkt stöd förantagandet att denna domstol godtarrättsprövningslagens omfattning irättsprövningsärenden.Rättsprövningslagen har varit ikraft , och erfarenheternaav lagens tillämpning har hittillsenligt regeringen varit goda. Dettasammantaget med det faktum atträttsprövningsinstitutet tycks motsvarade krav på domstolsprövning somEuropakonventionen ställer lederregeringen till slutsatsen att tiden nuär mogen för en permanentning av lagen.MotionerI motion 1995/96:K29 yrkande 1 av PeterEriksson (mp) hemställs att rättsprövningslagen bör omarbetas till attäven omfatta prövning av materiellafrågor i dess helhet så atttillämpningen bättre överensstämmer medEuropakonventionen. Enligt motionenvisar Regeringsrättens praxis att denprövning som görs inomrättsprövningsinstitutet enbart är enlaglighetsprövning. Visserligen görs enbedömning av fakta och enbevisvärdering, men enbart för att kunnabedöma huruvida det prövade beslutetryms inom den handlingsfrihet somlagstiftaren har givit beslutandemyndighet. På miljörättens område ärövervägande delen av reglerna av sådantslag att de beslutande myndigheterna hareller förefaller ha en betydandehandlingsfrihet vid sittbeslutsfattande. Av detta följer ipraktiken att en laglighetsprövning avsådana beslut mycket sällan kan ledatill en ändring.Utskottets bedömningRättsprövningslagen tillkom 1988 och haralltså varit i kraft i snart åtta år.Utskottet delar regeringens bedömningatt erfarenheterna varit goda av lagenstillämpning.Utskottet konstaterar också, som ovanberörts, att ett omfattande arbete pågårmed att lägga om instansordningen iförvaltningsärenden. Arbetet syftar tillatt låta allmän förvaltningsdomstol, dåföreträdesvis länsrätt, bli den instansdit enskilda överklagar beslut fattadeav förvaltningsmyndighet. Dettatillgodoser således Europakonventionenskrav på rätt till domstolsprövning. Enkonsekvens av detta blir att antalet målsom kan bli föremål för rättsprövningkommer att minska. Utskottet finner detemellertid angeläget att bibehållamöjligheten till rättsprövning inteminst med hänsyn till vårainternationella åtaganden.I likhet med regeringen anser utskottetockså att såväl i skilda avgörandengodtagit prövningens omfattning irättsprövningsärenden. Utskottet delarsåledes inte uppfattningen i motion K29yrkande 1 att rättsprövningslagenbehöver omarbetas för att bättreöverensstämma med Europakonventionen.Utskottet tillstyrker såledesregeringens förslag om permanentning avrättsprövningslagen och avstyrkermotionen.Muntlig förhandling irättsprövningsärendenPropositionenRegeringen föreslår att en bestämmelseom muntlig förhandling införs irättsprövningslagen. Enligt denna skalldomstolen hålla muntlig förhandling, omsökanden begär det och en sådanförhandling inte är uppenbart obehövlig.Rättsprövningslagen innehåller ingasärskilda bestämmelser omhandläggningsform. Sådana bestämmelserfinns i förvaltningsprocesslagen(1971:291). I förvaltningsprocessengäller som huvudregel enligt 9 §förvaltningsprocesslagen att förfarandetär skriftligt. Domstolarna, inklusiveRegeringsrätten, får hålla muntligförhandling beträffande en viss fråga,när det kan antas vara till fördel förutredningen eller främja ett avgörandeav målet. I kammarrätterna (ochlänsrätterna) gäller dessutom attmuntlig förhandling skall hållas, om enenskild som för talan i målet begär detsamt förhandlingen inte är obehövlig ochinte heller särskilda skäl talar emotdet. Enligt skall varoch en vid prövningen av hans civilarättigheter och skyldigheter ha rätttill en rättvis och offentligförhandling ( a fair and publichearing ).Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömningvad gäller frågan om muntlig förhandlingoch tillstyrker propositionen i dennadel.Rättsprövningslagens tillämpningsområdePropositionenSom tidigare framhållits omfattarrättsprövningen de förhållanden somavses i 8 kap. 2 eller 3 §§ RF, dvs. rörtillämpningen av civilrättsliga ellerbetungande offentligrättsliga normer.Ärenden som gynnande beslut, t.ex.rätten till statliga lån och bidrag, kaninte bli föremål för rättsprövning. AvEuropadomstolens praxis framgår dock attbegreppet civila rättigheter ochskyldigheter också kan avse rätten tillsociala förmåner inom olikaförsäkringssy- stem.I svensk rätt finns flera exempel påatt beslut avseende statliga bidrag ochstöd i olika former inte kan överklagastill domstol. Regeringsrätten har prövatärenden om vissa statliga bidrag tilljordbrukare kan anses röra civilarättigheter enligt artikel 6.1.Regeringsrätten anförde i sitt beslutden (mål nr 4302-1995)att även om det finns omständigheter somi viss mån kan anses tala för att rättentill de aktuella ekonomiska bidragenfaller inom tillämpningsområdet förartikel 6, kan några säkra uttalanden omatt så är fallet integöras.Europadomstolen har gett begreppet civila rättigheter och skyldigheter enallt vidare tolkning. Huruvida tvisterom statliga bidrag och stöd påjordbrukets område kan anses gällacivila rättigheter har ännu inte prövatsav Europadomstolen.Enligt regeringen krävs noggrannaöverväganden för att utvidga lagenstillämpningsområde, varför något förslaginte lämnas i denna del. Regeringenkommer att följa rättsutvecklingen nogaoch avser att återkomma om behov av attändra rättsprövningslagen uppstår.MotionerI motion 1995/96:K26 yrkande 1 av BengtHarding () hemställs atträttsprövningslagens tillämpningsområdevidgas. Motionären konstaterar att måletmed rättsprövningslagen är enharmonisering av den svenska rätten iförhållande till Europakonventionen.Därför krävs att rättsprövningslagenknyter an till konventionens uttryck civila rättigheter och skyldigheter .I motion 1995/96:K27 yrkande 1 avAnders m.fl. (m) hemställs atträttsprövningslagens tillämpningsområdeutvidgas. Motionärerna knyter an tillregeringens resonemang om attpraxisutvecklingen vad gällertillämpningen är oklar och att det äromöjligt att vara helt säker på att densvenska lagstiftningen på alla punkteröverensstämmer med konventionen. För attundvika onödig oklarhet och att minskarisken för att skall fällas förbrott mot konventionen bör regeringenskyndsamt återkomma till medförslag till erforderlig lagändring.I motion 1995/96:K29 yrkande 2 av PeterEriksson (mp) hemställs att rättsprövningslagens tillämpningsområdemodifieras till att omfatta ävengynnande beslut.Utskottets bedömningFrågan om rättsprövningslagenstillämpningsområde är komplicerad och istor utsträckning avhängig avrättsutvecklingen vid Europadomstolen.Utskottet finner att frågan om lagenstillämpningsområde ytterligare måsteövervägas särskilt vad gäller gynnandebeslut. Regeringen framhåller att denkommer att följa rättsutvecklingen nogaoch avser att återkomma om behovet avatt ändra rättsprövningslagen uppstår.Något uttalande från sida idetta hänseende är således inteerforderligt. Motionerna K26 yrkande 1,K27 yrkande 1 och K29 yrkande 2avstyrks.FullföljdshänvisningPropositionenRegeringen finner inte skäl att införaen regel om fullföljdshänvisning isamband med avgöranden som kan bliföremål för rättsprövning.Regeringen gör den bedömningen atteftersom inget framkommit som geranledning att bedöma frågan omfullföljdshänvisning annorlunda änsom skedde vid tillkomsten avrättsprövningslagen, saknas skäl attlägga fram förslag omfullföljdshänvisning.MotionernaI motionerna 1995/96:K26 yrkande 2 avBengt () och 1995/96:K28av () hemställs attregler om fullföljdshänvisning införs.Enligt motion K26 är en grundläggandeförutsättning för ett fungeranderättssamhälle att medborgarna kännertill sina rättigheter. Därför behövs enfullföljdshänvisning som informerar denberörde medborgaren om möjligheten tillrättsprövning av det förvaltningsbeslutsom gått honom emot.Enligt motion K28 innebär rättsprövningen förstärkning av den enskildes rättgentemot det allmänna, och det är avsärskild vikt att denna möjlighet inteförbehålls några få väl insatta. Enligtmotionen behövs därför en regel som isamma anda som 21 § förvaltningslagenstadgar att om beslutet går parten emotoch kan överklagas skall han underrättasom hur han kan överklaga det.Frågans tidigare behandlingPropositionen om ochrätten till domstolsprövning i (prop. 1987/88:69) innehöll inga förslagom bestämmelser om fullföljdshänvisning.Regeringen utgick från attprövningsmöjligheten skulle spridas ochatt det var myndigheternas skyldighetatt lämna allmänna upplysningar omrätten till överprövning i enlighet medden serviceskyldighet som föreskrivs iförvaltningslagen. Enligt regeringenskulle fullföljdshänvisning lätt bli förstel med tanke på rättsprövningslagenstillämpningsområde (prop. 1987/88:69, s.29).Utskottet anförde i sitt betänkande(1987/88:KU38, s. 8) att rättsprövningligger utanför den ordinarieinstansordningen. Utskottet hänvisadeockså till att det i fråga omkommunalbesvär inte finns någonskyldighet i lag om underrättelse omrätten att anföra kommunalbesvär.Utifrån detta fann utskottet ingenanledning att föreslå någon skyldighetom att fullföljdshänvisning skallmeddelas.I samband med att frågan om attförlänga rättsprövningslagenaktualiserades 1991/92 väcktes en motionom att införa regler förfullföljdshänvisning. Utskottet(1991/92:KU12) förutsatte att regeringenskulle pröva frågan omfullföljdshänvisning i samband medavgöranden som kunde bli föremål förrättsprövning.Utskottets bedömningNär beslut av en förvaltningsmyndighet iett förvaltningsärende kan överklagas ärförvaltningslagens regler omunderrättelse om beslut (21 §)tillämpliga. Enligt denna bestämmelseskall parten, om beslutet går honom emotoch kan överklagas, underrättas om hurhan kan överklaga det. Följs vissaformföreskrifter för överklagandet skallöverklagandet prövas av den domstoleller myndighet som överklagandet ärriktat till. Här bortses från att det ivissa fall krävs prövningstillstånd.När det gäller beslut iförvaltningsärende av regeringen ellerförvaltningsmyndighet som inte äröverklagningsbara kan rättsprövning bliaktuell men endast om förutsättningarnai 1 § rättsprövningslagen är uppfyllda.Huruvida detta är fallet avgörs av dendomstol - Regeringsrätten ellerkammarrätt - som har att pröva enansökan om rättsprövning och inte av denmyndighet som fattat beslutet. Enupplysning om möjligheten tillrättsprövning kan alltså inte likställasmed en fullföljdshänvisning enligtförvaltningslagen.Enligt utskottets uppfattning börmyndigheterna i enlighet med sinserviceskyldighet i förvaltningslagenallmänt informera om möjligheten tillrättsprövning. Detta gäller självfalletäven regeringen, även omförvaltningslagen inte formellt gällerhos regeringen. Att i varje enskiltärende, där rättsprövning eventuelltskulle kunna komma i fråga, ge enupplysning om denna möjlighet anserutskottet däremot inte rimligt. Isammanhanget vill utskottet också erinraom att utvecklingen går i riktning motatt förvaltningsbeslut i allt störreutsträckning blir överklagningsbara idomstol och att de rättsområden därrättsprövning är aktuell såledesminskar.Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna K26 yrkande 2 och K28.DröjsmålstalanPropositionenRegeringen lämnar inget förslag i frågaom att införa någon generell möjlighettill s.k. dröjsmålstalan iförvaltningsärenden.Dröjsmålstalan innebär i huvudsak,enligt Fri- och rättighetsutredningensförslag, att om en myndighet inte haravgjort ett ärende fråndet att det väcktes, får parten begäraatt länsrätten prövar om ärendet onödigtuppehålls. När det gällerregeringsärende prövas frågan avRegeringsrätten. Om domstolen finner attså är fallet, skall den föreläggamyndigheten att avgöra målet inom enbestämd tid. Om myndigheten inte följerföreläggandet, får domstolen på begäranav parten förordna att ärendetöverlämnas för avgörande till denmyndighet som skulle ha prövat ettöverklagande. Saknas en sådanöverinstans, får domstolen själv övertaärendet eller förordna att ärendet skallprövas på annat sätt.Skälen för ett sådant förslag skulleenligt utredningen vara en harmoniseringi förhållande till den europeiskastandarden. Liknande dröjsmålsinstitutfinns i flera europeiska stater.Regeringen konstaterar för det förstaatt det finns regler om enskyndsam ärendehandläggning, främstreglerad i 7 § förvaltningslagen(1986:223). Det finns också andrainstanser som kan agera i frågor omlångsam handläggning, bl.a. JO och JK.Därutöver ifrågasätter regeringen om detfinns ett faktiskt behov av att införaen generell regel om dröjsmålstalan. Motdenna bakgrund avstår regeringen frånatt lämna något förslag omdröjsmålstalan.MotionerI motion 1995/96:K26 yrkande 3 av BengtHarding () samt i motion1995/96:K27 yrkande 2 av . (m) hemställs att hosregeringen begär förslag till ändring avrättsprövningslagen om att införa engenerell möjlighet till dröjsmålstalan iförvaltningsärenden.Enligt motion K27 är den som ärmissnöjd med en myndighets handläggningav ett enskilt ärende och vill påtaladetta hänvisad till att klaga hos JO, JKeller andra tillsynsorgan. Enligtmotionärernas uppfattning tillgodoserinte detta de rättssäkerhetsbehov somföreligger. För att stärka den enskildesrättssäkerhet och för att anpassa svensklagstiftning till våra internationellaåtaganden är det enligt motionärernasuppfattning nödvändigt att införa enregel om generell möjlighet tilldröjsmålstalan i förvaltningsärenden.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att lagstiftningenredan i dag ställer krav på skyndsamhandläggning hos myndigheter och verk.Vidare finns flera institutioner,däribland JO och JK, dit enskilda ellerjuridiska personer kan vända sig om enmyndighet brister i iaktttagandet avdessa regler. JO och JK kan också påeget initiativ ta upp enskilda ärendentill granskning. Någon ytterligarelagreglering synes intevara påkallad. Utskottet delar därförregeringens bedömning och avstyrkermotionerna K26 yrkande 3 av och K27yrkande 2. beträffande överklagande avförvaltningsbeslut i domstolatt att avslårmotion 1995/96:K27 yrkande 3,2. beträffande omarbetning avrättsprövningslagenatt avslår motion1995/96:K29 yrkande 1,3. beträffanderättsprövningslagenstillämpningsområdeatt avslår motionerna1995/96:K26 yrkande 1, 1995/96:K27yrkande 1 och 1995/96:K29 yrkande 2,res. 1 (m, fp, v,mp)4. beträffandefullföljdshänvisningatt avslår motionerna1995/96:K26 yrkande 2 och 1995/96:K28,res. 2 (fp, v, mp)5. beträffande dröjsmålstalanatt avslår motionerna1995/96:K26 yrkande 3 och 1995/96:K27 yrkande 2,res. 3 (m, v)6. beträffande förslag till lagom ändring i lagen (1988:205) omrättsprövning av vissaförvaltningsbeslutatt antar regeringens förslag.Stockholm den 25 april 1996På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (), CatarinaRönnung (s), Axel (), ToneTingsgård (s), (),(), JerryMartinger (m), (), MatsBerglind (s), (), PeterEriksson (mp), (), (), () och (). Rättsprövningslagenstillämpningsområde (mom. 3)(), (), (), (),(), ()och () anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 6 börjar med Frågan om ochpå s. 7 slutar med avstyrks bort haföljande lydelse:Frågan om rättsprövningslagenstillämpningsområde är komplicerad och istor utsträckning avhängig avrättsutvecklingen vid Europadomstolen.Utskottet finner att frågan om lagenstillämpningsområde ytterligare måsteövervägas särskilt vad gäller gynnandebeslut. Regeringen bör därför återkommatill med förslag om utvidgningav lagens tillämpningsområde. Detta börmed anledning av motionerna K26 yrkande1, K27 yrkande 1, och K29 yrkande 2 gesregeringen till känna.dels att utskottets hemställan undermoment 3 bort ha följande lydelse:3. beträffanderättsprövningslagenstillämpningsområdeatt med anledning avmotionerna 1995/96:K26 yrkande 1,1995/96:K27 yrkande 1 och 1995/96:K29yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.2. Fullföljdshänvisning (mom. 4)(), (),() och () anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 8 som börjar med uppfattning och slutar med K28 bort ha följande lydelse:Utskottet vill understryka vikten avatt lika förutsättningar gäller för allamedborgare när det gäller att uttnyttjamöjligheten till rättsprövning. Därförbör som huvudprincip gälla attinformation om möjlighet tillrättsprövning meddelas i de fall därrättsprövning kan bli aktuell.Regeringen bör skyndsamt återkomma tillriksdagen med förslag i denna del.