bet · GJ01UU17 · 1996-05-21 00:00:00 — Någon ändring i lagen(1918:163) med vissa bestämmelser omsjöfynd behövs, enligt regeringensbedömning, därför inte.Enligt artikel 149 har det land därett sådant föremål har sitt kulturellaeller historiska och arkeologiskaursprung företrädesrätt till föremålet.Om föremålet inte har någon anknytningtill ankommer det, enligtkonventionen, därför på svenska statenatt se till att föremålet överlämnastill den stat som enligt artikeln ärberättigad till det. Efter påpekandefrån ochSjöhistoriska museet har paragrafenförtydligats så att det framgår att denendast gäller fornfynd som bärgats avsvenskt fartyg eller förts till Sverige.Övriga lagförslagRegeringen föreslår att delar av Förentanationernas havsrättskonvention av den10 inkorporeras med svenskrätt genom en lag om ändring i lagen(1976:661) om immunitet och privilegieri vissa fall samt att en ny bestämmelseinförs i lagen (1971:1154) om förbud motdumpning av avfall i vatten och i lagen(1975:88) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om trafik, transporter ochkommunikationer.Som skäl härför anför regeringen att enanslutning till 1982 årshavsrättskonvention förutsätter enändring i lagen (1976:661) om immunitetoch privilegier i vissa fall. Enligt 4 §i lagen skall sådana internationellaorgan och därtill knutna personer somanges i bilagan till lagen åtnjutaimmunitet och privilegier enligt vad sombestämts i avtal eller stadga som är ikraft i förhållande till . Genomvissa bestämmelser i konventionen gesInternationella havsbottenmyndighetenoch dess personal m.fl. samtInternationella havsrättsdomstolen ochdomstolens ledamöter privilegier ochimmunitet. För att bestämmelserna skallfå verkan i fall där svensk rätt gällerkrävs att de införlivas med svensk rätt.En ny paragraf föreslås införas ilagen ((1971:1154) om förbud motdumpning av avfall i vatten(dumpningslagen). Den anknyter tillpåföljdsbegränsningen i konventionensartikel 230 och föreskriver att lagen ombegränsning av tillämpningen av svensklag vad gäller vissa brott begångna påutländska fartyg skall vara tillämpligvid brott mot dumpningslagen som begåttsutanför svenskt inre vatten.Enligt lagen (1975:88) med bemyndigandeatt meddela föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer(bemyndigandelagen) har regeringen ettbemyndigande att meddela regler för allsjötrafik inom Sveriges sjöterritorium.Det bör enligt regeringen finnasmöjlighet för regeringen att meddelasådana regler även för sjötrafiken inomSveriges ekonomiska zon. Regeringenföreslår således att lagen ändras så attregeringen bemyndigas att meddela reglerför sjötrafiken även inom den ekonomiskazonen.KostnadskonsekvenserVid ratifikation avhavsrättskonventionen beräknarregeringen att årliga bidragtill ochHavsrättsdomstolens budget kommer attuppgå till uppskattningsvis 750 000 kr.Som skäl för denna bedömning anförregeringen att ärunder upprättande i det avsevärtnedbantade skick som förutses itillämpningsavtalet. Intill slutet avdet år som följer på det år då avtaletträtt i kraft skall myndighetensadministrativa kostnader finansieras viaFN:s reguljära budget. Därefter skallmyndighetens administrativa utgiftertäckas av bidrag frånkonventionsparterna, inklusive de ländersom tillämpar konventionen provisoriskt.När sekretariatet i är fulltutbyggt med ett tjugotalbefattningshavare räknar med att den årliga kostnadenskall uppgå till högst . För svensk del innebär detta attunder skall, medstörsta sannolikhet t.o.m. ,bidraget till myndigheten uppgå till 1,(bidrag till FN:s reguljärabudget) av . Denårliga summan blir därmed för Sverigeomkring . Efter dennatidsperiod blir utfallet beroende på hurmånga länder som då har ratificeratkonventionen.För Havsrättsdomstolen harkonventionsparterna fastställt en budgetom för eninledande fas (augusti1996-december 1997) Man utgår från enpersonalstyrka, förutom de 21 domarna,om 21 personer med möjlighet att vidtillströmning av mål öka personalstyrkantill 26 personer. Under förutsättningatt konventionen når en tillnärmelsevisuniversell anslutning torde Sverigesbidrag sannolikt hamna på en nivå somnärmar sig FN:s bidragsnyckel. Storlekenav årliga bidrag från och med1998 kommer att bli avhängigt avdomstolens arbetsbörda, vilken idagsläget är svår att förutsäga. Detfinns dock, enligt regeringensbedömning, anledning att anta attbeloppet knappast i väsentlig gradkommer att avvika från realvärdet av detberäknade bidraget för 1997.Av allt att döma kommer tungabidragsgivare att i entillfredsställande takt ratificerakonventionen. , ,, och harredan anslutit sig och övriga EU-ländersamt väntas ha gjort så föreutgången av 1996. harratificerat och , m.fl. är pågod väg. har framlagt enproposition till parlamentet. För talar alla sakliga och politiskaskäl för att landet med stor sannolikhetkommer att ratificera, men att dettasker först presidentval.Sammanfattning av motionenI motion 1995/96:U33 av m.fl. (mp) hävdas att det finnsbetydande svårigheter att åtala och dömapersoner som begått brott mot t.ex.vattenföroreningslagen. Exempel härpå äråklagarnas bristande kompetens vadgäller denna typ av brottslighet samt debristande resurser och tid som ställstill förfogande för att beivra dessabrott. Motionärerna anser att regeringenbör komma med förslag till åtgärder somger en ökad kompetens beträffandemiljöbrottslighet hos åklagarna samt attdessa brott bör prioriteras i störreutsträckning än vad som förekommer . I yrkande 1 hemställer motionärernaatt detta ges regeringen till känna.Beträffande de ekonomiska påföljdernaför brott mot bl.a. lagen om åtgärdermot vattenföroreningar från fartygpåpekar motionärerna, beträffanderegeringens förslag att begränsapåföljden till böter, att de bötesbeloppsom kan utdömas är så ringa att de intetorde ha någon preventiv verkan. Ävenvattenföroreningsavgiften är så ringaatt den, enligt motionärerna, inte harnågon preventiv verkan, den kan dessutomtäckas av försäkringar. Regeringen bördärför, enligt motionärerna, se övermöjligheterna att markant skärpa deekonomiska påföljderna för brott motlagen om åtgärder mot vattenföroreningarfrån fartyg eller mot lagen om förbudmot dumpning av avfall i vatten, yrkande2. Enligt motionärerna bör regeringenäven framföra ändringsförslag tillkonventionens artikel 230 så attmöjlighet ges för stat att utdöma annatstraff än ekonomisk påföljd även vidbrott mot nationella lagar, förorsakadeav oaktsamhet eller bristande tillsyn,yrkande 3. bör vidare, enligtmotionärerna, verka i olikainternationella fora för en strängaresyn på förorening av den miljön,yrkande 4.Beträffande regeringens förslag attslopa fängelsestraff för brott motfiskelagen förordar motionärerna attSverige skall verka för en ändring iartikel 73 i havsrättskonventionen på såsätt att det skall vara möjligt attutdöma fängelsestraff för brott motfiskelagen, yrkande 5. Motionärernaanför därvid att ett tydligtpåföljdssystem och en väl fungerandefisketillsyn är viktiga komponenter iden fiskevård som syftar till uthålligtfiske. Att anslutit sig tillhavsrättskonventionen bör inte påverkavår syn på straffvärde vid olika formerav fiskebrott.Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens bedömning avdet stora värde som ligger i att det nufinns ett heltäckande regelverk förhavens fredliga utnyttjande.Förhandlingsarbetet för att nå dithänvar långt och mödosamt. Det tog sålundanästan att förhandla framhavsrättskonventionen och ytterligarenärmare innan den trädde i kraft.Utskottet noterar att på ettaktivt sätt deltog i de förhandlingarsom ledde till att konventionen kundeaccepteras av en majoritet av världensländer, såväl utvecklingsländer somindustrinationer. Dessa förhandlingarledde till det avtal som på ettgenomgripande sätt ändradebestämmelserna i konventionens del XIom djuphavsutvinning.I motion 1995/96:U33 (mp) yrkande 1hävdar motionärerna att bl.a. bristandekompetens hos åklagarna och otillräckligprioritering av miljöbrott medförsvårigheter att lagföra sådana brott.Justitieutskottet har med anledning avyrkandet anfört följande:Utskottet kan konstatera att flerautbildningsinsatser redan initieras förrättsväsendets företrädare när detgäller miljöbrottslighet. Utskottetutgår, liksom tidigare, från att detinom åklagarväsendet avsätts lämpligaresurser för utbildning och utredning avmiljöbrottslighet vid de prioriteringarsom måste göras. När det gällermotionsönskemålet om prioritering avbekämpning av miljöbrottslighet kanutskottet konstatera att denna fråga börbehandlas i samband med beredningen avårets budgetproposition.Utskottet kan vidare konstatera attmiljöbrottsfrågorna är föremål föröverväganden inom ramen för detmiljöbalksarbete som pågår. Ur dettaarbete kan det givetvis komma fram endel förslag som effektiviserar deträttsliga förfarandet.Utskottet anser det inte nödvändigt medett riksdagsuttalande i anledning av nuberört motionsyrkande.Utrikesutskottet delar de synpunkter somframförts av justitieutskottet ochavstyrker därmed yrkande 1.I motionens yrkande 2 hävdas att deekonomiska påföljderna för brott motbl.a. vattenföroreningslagen ochdumpningslagen bör skärpas markant föratt öka den preventiva effekten.Motionärerna anser att både de böter somkan utdömas och den s.k.vattenföroreningsavgiften, är så ringa,att de saknar sådan effekt. Ipropositionen hänvisas till att många avremissinstanserna, beträffande utsläppav olja, framhållit attvattenföroreningsavgiften många gångerkan antas vara en betydligt effektivareoch mer ingripande sanktion än böter. Enförstärkning av straffsanktionerna var,vilket framgår av justitieutskottetsyttrande, för övrigt en av orsakernatill att man införde möjligheterna tillatt påföra en s.k.vattenföroreningsvgift vid utsläpp avolja (prop. 1982/83:87 s. 14 f.).Vattenföroreningsavgiften är en avgiftsom bestäms med hänsyn till utsläppetsomfattning och fartygets storlek.Avgiftsbeloppen är höga och finnsangivna i en särskild tabell. Avgiftenpåförs redaren efter principen om striktansvar, dvs oberoende av uppsåt ochoaktsamhet. konstateraratt avgifterna har höjts med verkan frånden (SFS 1994:1796) ochde följer numera penningvärdetsförändring genom att vara knutna tillgällande basbelopp. De utgår med störrebelopp per utsläppt liter olja förstörre fartyg. I proposition 1994/95:28med förslag till höjning avvattenföroreningsavgiften angavregeringen att man önskade öka denpreventiva effekten för att förhindrautsläpp av olja. Med anledning av denförsämring som skett av havsmiljönföreslog regeringen att sanktionenförstärktes genom att avgiften höjdesmed mer än vad som motsvararpenningvärdets förändring.Med hänvisning till vad som ovan anförtsavstyrks yrkande 2.I yrkandena 3 och 5 hemställs attregeringen skall verka för ändringar ikonventionens artiklar 230 och 73 föratt möjliggöra fängelsestraff även motoaktsamhetsbrott mot miljölagarrespektive för brott mot fiskelagen.Havsrättskonventionens uppläggning är enpaketlösning som antingen antas ellerförkastas av en potentiellkonventionspart. Utskottet anser att deti dagsläget vore att sända ut felsignaler om skulle ta initiativtill omförhandling av enskilda artiklari konventionen. Utskottet utesluter dockinte att detta i ett längretidsperpektiv kan anses lämpligt.Utskottet finner inte de miljömässigaskäl som kan tala för en skärpning avstraffpåföljder väga över skäl som talaremot ett svenskt initiativ tillomförhandling av artiklar ikonventionen. Med hänvisning till dettasamt vad som ovan i övrigt anförts omhavsrättskonventionens stora betydelseoch de svårigheter som föregickikraftträdandet, avstyrks yrkandena 3och 5.Sverige verkar i olika internationellasammanhang för att förbättra den marinamiljön. Detta görs bl.a. inom IMO, EUoch i det arbete som bedrivs inomHelsingforskonventionens ram. Imotionen, yrkande 4, förordas attSverige i olika internationella foraskall verka för en strängare syn påföroreningar i den miljön.Utskottet förutsätter att Sverigefortsätter att aktivt, i lämpligainternationella fora, verka för ensträng syn på föroreningar.Därmed anses yrkande 4 besvarat.Regeringen föreslår i propositionen attriksdagen skall godkännahavsrättskonventionen samt avtalet omtillämpningen av konventionens del XImed de förklaringar som regeringenförordat. Utskottet finner inte skäl atterinra mot de skäl som regeringen anförtför godkännandet av konventionen ochavtalet, varför regeringens förslagtillstyrks.Regeringen har därtill föreslagit ettantal nya lagar och ändringar i gällandelagar. En ny lag föreslås om begränsningav tillämpningen av svensk lag vadgäller vissa brott begångna på utländskafartyg, en ny lag omersättningsskyldighet vid skada påundervattenskablar och rörledningar m.m.samt ny lag om verkställighet av domaroch beslut som har meddelats enligtFörenta nationernas havsrättskonvention.Ändringar har föreslagits inaturvårdslagen, lagen omkontinentalsockeln, lagen om dumpning avavfall i vatten, lagen om bemyndigandeatt meddela föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer, lagenom immunitet och privilegier, lagen omåtgärder mot vattenförorening frånfartyg, lagen om kulturminnen m.m.,lagen om ekonomiska zon ochfiskelagen.Utskottet finner inte heller här någonanledning att erinra mot de skäl somframförts i propositionen för deföreslagna nya lagarna samt ändringar igällande lagar, varför regeringensförslag även härvidlag tillstyrks.Beträffande regeringens förslag ominförande av en lag för att uppfyllakonventionens artikel 230 genom attinföra en begränsning i straffpåföljdentill böter för vissa brott när dessabegås på utländska fartyg utanförsvenskt inre vatten, dvs. i Sverigesterritorialhav eller bortom detta, harjustitieutskottet i sitt yttrandesärskilt behandlat den konsekvens sombeskrivs i propositionen, nämligen attSverige genom begränsningen förlorardomsrätten över vissa brott begångnautanför territorium avutländska fartyg. Detta beror påstadgandet i 2 kap. 2 § brottsbalkenvarigenom strängare straff än bötermåste vara föreskrivet för ett brott föratt svensk domsrätt skall följa närbrott begåtts på ett område som intetillhör någon stat. Begränsningslagensregler om bötesstraff medför således attsvensk jurisdiktion kommer att saknast.ex. vid brott motvattenföroreningslagen som begåtts frånutländskt fartyg i ekonomiskazon. refererar i sittyttrande till regeringen som ipropositionen pekat på att vid utsläppav olja kan - oberoende avbestämmelserna i 2 kap. -den nämnda vattenföroreningsavgiften tasut, vilken enligt propositionen kanantas vara en effektivare och meringripande sanktion än böter. Regeringenhar mot bakgrund härav inte funnit skälatt föreslå någon ändring avbestämmelserna i 2 kap. föratt utvidga svensk domsrätt.Justitieutskottet framför med anledningav regeringens överväganden i dennafråga följande synpunkter:Utskottet delar regeringens uppfattningså till vida att utskottet anser detuteslutet att i detta sammanhang ändrabrottsbalkens generella regler om svensklags tillämplighet och svensk domsrättnär det gäller brott som begåtts utanförriket. Utskottet vill dock peka på attproblemet på ett mindre ingripande sättskulle kunna få en partiell lösning.Som redovisas ovan innehåller fleraförfattningar vid sidan av brottsbalkenbestämmelser som hänför brott utomlandsunder de svenska domstolarnas kompetensdven om 2 kap. 2 och 3 §§ brottsbalkeninte är tillämpliga. Detta är falletbeträffande dumpningslagen (se 10 §).Begränsningslagens bestämmelserföranleder därför inte någon konsekvensför den svenska domsrätten när detgäller dumpning från utländskt fartyg avavfall i ekonomiska zon.Däremot kan påföljden på grund avbegränsningslagen inte bli strängare änböter. En motsvarande reglering skullekunna göras i vattenföroreningslagen.Utskottet vill i sammanhanget erinra omatt avsikten med införandet avvattenföroreningsavgiften, som förövrigt endast gäller oljeutsläpp, varatt den skulle utgöra en förstärkning avstraffsanktionerna vid otillåtna utsläppfrån fartyg. Den var alltså inte tänktsom någon ersättning för straff. Enligtvad som då uttalades i förarbetena bordekriminaliseringen behållas inte minstsom ett uttryck för samhällets moraliskafördömande av otillåtna utsläpp (jfrprop. 1982/83:87 s. 14 f.).Frågan om ändringar ivattenföroreningslagen ligger utanförutskottets beredningsområde ochutskottets avsikt har endast varit attpeka på en möjlighet att lösa ettstraffrättsligt problem som uppkommit pågrund av konventionsåtagandena.Utskottet tar således inte ställningtill andra konsekvenser, t.ex. om denantydda regleringen skulle kunna stridamot andra svenska internationellaåtaganden eller om det är lämpligt attgenomföra en sådan lagändring utanytterligare beredning.Utrikesutskottet noterarjustitieutskottets synpunkter ochförutsätter att regeringen i lämpligtsammanhang kommer att beakta denfrågeställning som justitieutskottetaktualiserat.Justitieutskottet konstaterar vidareatt oljeutsläppen i svenska farvattenökat och att havsmiljönblivit allt sämre. Justitieutskottethälsar i detta sammanhang medtillfredsställelse att en arbetsgruppunder med företrädare förÖstersjöstaterna, vid ett möte iHelsingfors , enades om enstrategi för . Strategininnebär att ett ingående och omfattanderegionalt samarbete för uppbyggnad,utveckling och harmonisering av systemenmed mottagningsanläggningar föroljeavfall i hamnarna runt ,skall inledas. Enligt justitieutskottetsuppfattning torde detta - dock utan attvara tillräckligt - kunna nedbringa deolagliga oljeutsläppen. Därför anförjustitieutskottet vidare:Vid sidan härav bör möjligheterna attingripa med straffrättsliga medelalltjämt kvarstå; begränsningslagen fårses som en åtgärd i detta syfte.Alternativet till begränsningslagenskulle nämligen på grund avkonventionsåtagandena varaavkriminalisering.Utskottet anser att det börvidtas åtgärder för att effektiviseradet rättsliga förfarandet när det gälleratt beivra oljeutsläpp i bl.a.Östersjön. Här kan naturligtvis olikavägar prövas. Ansträngningar bör t.ex.göras inom berörda myndigheter för attföra ytterligare fall till åtal; här serutskottet med tillfredsställelseKustbevakningens höjda ambitionsnivå.Vidare kan sanktionssystemet förbättrasinte minst genom ett effektivareindrivningsförfarande. Ett samarbete medövriga kuststater med detta syfte skullekunna aktualiseras.Vid sidan av de rent straffrättsligaåtgärderna finns, som nämnts ovan, ävenekonomiska sanktioner att tillgripa. Dethandlar dels om företagsbot, som dockförutsätter att det kan visas att brottföreligger (se 36 kap. 7-10 §§brottsbalken), dels omvattenföroreningsavgift. I sistnämndafall gäller strikt ansvar. Avgiften, somvarit oförändrad , harnyligen höjts (prop. 1994/95:28, TU5,rskr. 121) för att behålla sinpreventiva verkan. Enligt vad utskotteterfarit från finns dockvissa svårigheter att driva in dessaavgifter. Även här skulle åtgärder föratt effektivisera indrivningen alltsåkunna verka avhållande. Utskottetförutsätter att åtgärder i dennariktning vidtas.Miljöbalksutredningen bör särskiltingående undersöka olika möjligheter pådet straffrättsliga området för attkomma till rätta med föroreningen av denmarina miljön. Här kan utvidgadedirektiv i det pågåendeutredningsarbetet komma i fråga. Ävenandra vägar kan prövas. tidigare utgått från att det isamband med utvärderingen avföretagsbotsinstitutet sker övervägandenom institutets användning påmiljöbrottsområdet (jfr 1994/95:JuU24 s.27).Avslutningsvis vill utskottet framhållaatt det naturligtvis, som alltid när detgäller nya åtgärder, måste göras enavvägning mellan tillgängliga resurseroch effektiviteten i de åtgärder somövervägs.Det får ankomma på regeringen att ilinje med vad som anförts vidta deåtgärder som behövs för att åstadkommaett bättre skydd för den miljön.Utskottet anser att bör göraett tillkännagivande med den innebördsom utskottet nu gett uttryck för.Utrikesutskottet har inget att erinramot justitieutskottets förslag.Utrikesutskottet anser därför attriksdagen som sin mening bör geregeringen till känna vadjustitieutskottet anfört om åtgärder föratt effektivisera det rättsligaförfarandet när det gäller att beivraoljeutsläpp. beträffande åklagareskompetens på miljöområdet m.m.att avslår motion1995/96:U33 yrkande 1,2. beträffande ekonomiskapåföljderatt avslår motion1995/96:U33 yrkande 2,res. 1 (mp, kds)3. beträffande omförhandling avartiklar i havsrättskonventionenatt avslår motion1995/96:U33 yrkandena 3 och 5,4. beträffande svensktagerande i internationella foraatt förklarar motion1995/96:U33 yrkande 4 besvarat medvad utskottet anfört,5. beträffandehavsrättskonventionen och desstillämpningsavtalatt godkänner Förentanationernas havsrättskonvention avden och avtalet avden om tillämpningen avkonventionens del XI med deförklaringar som regeringen förordat,6. beträffande begränsning avtillämpningen av svensk lagatt antar regeringensförslag till lag om begränsningen avtillämpningen av svensk lag vadgäller vissa brott begångna påutländska fartyg,7. beträffande lag omersättningsskyldighet vid skadaatt antar regeringensförslag till lag omersättningsskyldighet vid skada påundervattenskablar och rörledningarm.m.,8. beträffande verkställighet avdomar och beslutatt antar regeringensförslag till lag om verkställighet avdomar och beslut som har meddelatsenligt Förenta nationernashavsrättskonvention av den 10december 1982,9. beträffande ändring inaturvårdslagenatt antar regeringensförslag till lag om ändring inaturvårdslagen (1964:882),10. beträffande lagen omkontinentalsockelnatt antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1966:314) om kontinentalsockeln,11. beträffande lagen om förbudmot dumpning av avfall i vattenatt antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1971:1154) om förbud mot dumpning avavfall i vatten,12. beträffande lagen medbemyndigande att meddela föreskrifterom trafik m.m.att antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1975:88) med bemyndigande attmeddela föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer,13. beträffande lagen omimmunitet och privilegier i vissafallatt antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1976:661) om immunitet ochprivilegier i vissa fall,14. beträffande lagen omåtgärder mot vattenföroreningar frånfartyg,att antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1980:950) om åtgärder motvattenföroreningar,15. beträffande lag om ändringi lagen om kulturminnen m.m.att antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1988:950) om kulturminnen m.m.,16. beträffande lagen omSveriges ekonomiska zonatt antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1992:1140) om ekonomiskazon,17. beträffande fiskelagenatt antar regeringensförslag till lag om ändring ifiskelagen (1993:787),18. beträffande beivran avoljeutsläppatt som sin mening gerregeringen till känna vadjustitieutskottet anfört om åtgärderför att effektivisera det rättsligaförfarandet för att beivraoljeutsläpp.Stockholm den 21 maj 1996På utrikesutskottets vägnarViola FurubjelkeI beslutet har deltagit: ViolaFurubjelke (s), (),(), Inga-BrittJohansson (s), (),(), (), (), (), (), EvaZetterberg (v), (), BodilFrancke (), (), () och AnnaCorshammar-Bojerud (c). Ekonomiska påföljder (mom. 2)() och IngridNäslund (kds) anserdels att den del av utskottetsbetänkande som på s. 30 börjar med Medhänvisning till och slutar med avstyrks yrkande 2 bort ha följandelydelse:Regeringen föreslår nu begränsningar irätten att döma till strängare straff änekonomiska påföljder i enlighet medhavsrättskonventionens bestämmelser.Innebörden av förslaget blir att det iframtiden inte går att med fängelsebestraffa oljeföroreningsbrott som ettfrämmande fartyg begår på svensktterritorialvatten. Om inte bötessummankan höjas i samband med denna förändringav lagen, blir resultatet att straffetför ett sådant brott mildras, i starkkontrast med den allmännarättsuppfattningen, att brott av dettaslag fordrar ett strängt straff.Regeringen bör se över möjligheterna attskärpa de ekonomiska påföljderna så attt.ex. de ofta förekommande nattligaoljeutsläppen i bestraffas iproportion till gärningens förödandekonse-kvenser.