bet · GJ01KrU7 · 1996-01-30 00:00:00 — I detta betänkande behandlas tvåmotioner om språkvård, väckta underföregående riksmöte.Med hänvisning bl.a. till despråkvårdande organ som redan finns ochtill det pågående beredningsarbetetrörande den framtida kulturpolitikenavstyrker utskottet dels ett förslag somsyftar till att ett auktoritativt organmed uppgift att vårda svenska språketskall inrättas, dels ett förslag att enparlamentarisk beredning skalltillsättas med uppgift att finna nyavägar för att stärka språkets ställning.Utskottet understryker i sammanhangetbetydelsen av att det svenska språketvårdas och att dess ställning stärks.Utskottet konstaterar bl.a. att det ärspråkvårdens uppgift att följa språketsutveckling och att språkvården i vårtallt mer internationaliserade svenskasamhälle står inför stora utmaningar. Ibetänkandet framhålls skolans,lärarutbildningens och mediernasbetydelse för språkvården.En reservation och ett särskiltyttrande har fogats till betänkandet. 1994/95:Kr239 av ochBritta () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om enparlamentarisk beredning med uppgift attfinna nya vägar för att stärka svenskaspråkets ställning.1994/95:Kr260 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för vård och skyddav det svenska språket.Allmänna uppgifterSvenska språknämndenSvenska språknämnden (tidigare Nämndenför svensk språkvård) grundades år 1944.Nämnden är sammansatt av representanterför olika organisationer med intresseför det svenska språket och för svenskspråkvård, t.ex. Dramatiska teatern,, , , ,ochsamtliga universitet.Nämnden skall- följa svenskans utveckling i tal ochskrift,- ge ut ordböcker, skrivhandledningaroch andra skrifter i språkliga frågorsamt ,- ge råd i språkfrågor åt myndigheter,företag och enskilda,- medverka i konferenser och kurser,- samarbeta med andra språkvårdandeinstitutioner i och- verka för nordiskt samarbete ispråkfrågor.En huvuduppgift för är attfölja svenskans utveckling i tal ochskrift, vilket innebär att nämndenintresserar sig för hur språket användspå olika områden i samhället. Aktuellafrågor är t.ex. hur datoriseringen isamhället påverkar språket och vilkakonsekvenser inträdet i EU kan få försvenskans del.Tidskriften som kommer ut medfyra nummer behandlar aktuellaspråkfrågor i artiklar och frågespalter.Listor över nya ord i språket publicerasvarje år i tidskriften. Bland nämndensskrifter märks bl.a.- Svenska skrivregler, som ger råd ochregler om skiljetecken, avstavning, storbokstav m.m.- , som ger besked omhur ord kombineras med varandra ikonstruktioner och fraser,- Våra ord, deras uttal och ursprung,som är en etymologisk ordbok,- Svenska ortnamn, som gerrekommendationer om uttal och stavningför ett urval av våra ortnamn.Språknämnden samarbetar medspråkvårdande institutioner och medspråknämnderna i de nordiska länderna.Språknämndens verksamhet finansierasmed statsbidrag, vilket för innevarandebudgetår (18 månader) uppgår till knappt3,(vilket motsvarar ca2,).Bland övriga intäkter kan bl.a. nämnasprenumerationsintäkter för tidskriftenSpråkvård samt försäljnings- ochroyaltyintäkter från skrifter utgivna avnämnden.Språknämndens verksamhet och ställninghar vid olika tillfällen utretts. År1973 avgav Utredningen rörande Nämndenför svensk språkvård ettutredningsförslag om nämndens framtidaställning och organisation. Utredningenkonstaterade att nämnden genom sinverksamhet fyllde ett väsentligt behov,vilket inte minst framgick av denkraftigt ökande rådgivningsverksamheten.Utredningen ansåg att nämnden var ettserviceorgan av rikskaraktär och attnämndens verksamhet var klart avskildfrån annan statlig verksamhet. även i fortsättningen hafristående ställning. Utredningenföreslog att nämnden skulle driva sinverksamhet under namnet . I proposition 1974:28angående den statliga kulturpolitikenuttalade föredragande statsrådet attnämnden fyllde ett väsentligt behov.Vidare anfördes att nämnden borde haoförändrat huvudmannaskap och benämnasSvenska språknämnden (s. 359).Kulturutskottet hade inte något atterinra mot vad som förordats ipropositionen (bet. KrU 1974:15 s. 55).I utredningen (SOU 1995:93) Omprövningav statliga åtaganden föreslås attstaten skall verka för att ansvaret förden verksamhet som Svenska språknämndenoch ()bedriver förs över till en ny ideellförening, , somskall finansieras genom medlemsavgifter,uppdragsersättningar m.m. TNC beskrivs iett följande avsnitt i detta betänkande.Det kan i sammanhanget nämnas attkulturutskottet i sitt yttrande1995/96:KrU1y redovisat vissa kritiskasynpunkter på förslagen i betänkandet.Andra språkvårdande organ, m.m.Bland andra språkvårdande organ,verksamma i och , kanföljande nämnas.Svenska bildades avGustav III efter förebild av Franskaakademien och med uppgift att främjasvenska språket och litteraturen.Akademin ger ut och ordlista.Ordboken, vars redaktion finns i ,är en frånår 1521 och framåt. I ordboken lämnasbl.a. uppgifter om ords uttal, böjningoch etymologi. Betydelsebeskrivningenillustreras med språkprov. Stor viktläggs vid ordens betydelseutveckling. År1994 hade ordboken hunnit fram t.o.m.ordet stå. De utgivna delarna avordboken är optiskt inlästa ochprogrammerade för informationssökning.I akademins uppgifter ingår attutarbeta en svensk grammatik. Hittillshar akademin endast gett ut engrammatik, nämligen då Svenskspråklära utgiven av utkom. Ett nytt grammatikprojekt pågårför närvarande. Den nya grammatiken somberäknas komma ut skall bli enomfattande handbok på vetenskapliggrund. Den kommer att rikta sig tillprofessionella användare. Den typiskeläsaren är - enligt grammatikensförfattare - en person som arbetaryrkesmässigt med språk och som hargrammatiska baskunskaper. Grammatikenkommer inte att bli normerande ochrekommendera ett språkbruk framför ettannat. Författarna har framhållit attden ändå kan komma att spela en roll förspråkvården som ett viktigtarbetsredskap när det gäller att föreslåolika rekommendationer.Det kan tilläggas att akademin utdelarett antal belöningar för insatser på detspråkliga området.Föreningen () bildades sedan Kungl.Maj:t fastställt föreningensstadgar. TNC har sedan räkenskapsåret1947/48 fått statsbidrag, vilket /96, en 18-månadersperiod, uppgår till knappt 5,2miljoner kronor (tolfte huvudtiteln).TNC skall enligt sina stadgar åstadkommaen för svenska förhållanden lämpadteknisk terminologi. TNC skall bl.a.- insamla, ordna och dokumentera externtmaterial av terminologisk betydelse,- föreslå och definiera nya termer,- initiera och genomföraterminologiprojekt inom olika tekniskaområden samt stödja myndigheter,organisationer och företag som verkarför sådana projekt,- utarbeta regler, anvisningar och rådför utformning av teknisk text,- ge upplysningar och råd iterminologifrågor,- samverka med övriga språkvårdandeorgan i och med terminologiorgani andra länder samt delta iinternationellt terminologiarbete.Bland TNC:s avslutade projektmärks bl.a. Skogsordlista, Plan- ochbyggtermer och Avfallsterminologi.Nordiska språksekretariatet i ärett gemensamt nordiskt organ som hartill uppgift att bevara och främja dennordiska språkförståelsen. Sekretariatethar dessutom i uppgift att varasamarbetsorgan för språknämnderna iNorden. Sekretariatet anordnar möten,konferenser och kurser samt ansvarar förvissa forskningsprojekt. För år 1994fick sekretariatet sammanlagt ca 4,4miljoner norska kronor, varav drygt 1miljon kronor avsåg projektverksamheten.Sekretariatet hade också vissa blygsammaintäkter från användare. finns 3,5 heltidstjänster.Språknämnderna och språksekretariatetger gemensamt ut . har ocksågett ut , däråtta inhemska språk, nämligen danska,finska, färöiska, grönländska,isländska, norska, samiska och svenska,presenteras. Vidare har sekretariatettillsammans med gett utskriften varandra i Nordenmed råd om hur man bäst kan göra sigförstådd i nordiskt samarbete.På uppdrag av ochNordiska ministerrådet har enarbetsgrupp lagt fram enrapport, benämnd Nordisk nytte, sominnehåller rekommendationer om de olikanordiska institutionernas verksamhet. Irapporten sägs bl.a. att det inte kunnatvisas att nordiskt samarbete inomspråkvården bäst tillvaratas genom ensärskild institution. Därför anserutredarna att de nationellaspråknämnderna skall ta över mer ansvarför det nordiska språksamarbetet. Vidareanser utredarna att en analys bör görasav hur det framtida språksamarbetet bästskall ordnas och att sekretariatet börsamordnas med Nordiska språk- ochinformationscentret i har remitterats till samtligafackministerråd och till berördainstitutioner. har påsitt möte i Finlandbeslutat att resultatet av den pågåenderemissbehandlingen skall görastillgängligt för rådet och att rådetskall beredas tillfälle att lämnasynpunkter innan riktlinjerna förarbetet med budget för nordisktsamarbete fastställs.Inom har under en följd av årspråkvårdsarbetet bedrivits av en grupptillsatt av kanslicheferna i utskotten,språkgrupp. Myndigheternasskrivregler, som utgavs idepartementsserien som Ds 1991:58, harutformats i samarbete med bl.a. dennaspråkgrupp. (En tredje upplaga utkom år1994 som Ds 1994:1. )har en ny språkvårdsgruppbildats i . Gruppen som inlettsitt arbete utgör ettdiskussionsforum i språkfrågor somgäller texter. Gruppen avseratt besluta om rekommendationer tillriksdagens personal i viktigarespråkfrågor och att sträva efterspråklig enhetlighet i riksdagenstexter.Inom finns sedan 1976språkexperter som ägnar sig åtgranskning, utbildning, rådgivning ochhandboksutgivning. Bland de handböckersom gruppen medverkat i märks bl.a.Kommittéhandboken (Ds 1992:99) ochMyndigheternas föreskrifter (Ds1992:112) samt den ovan nämndaMyndigheternas skrivregler.Vidare har regeringen tillsatt enarbetsgrupp, benämnd Klarspråksgruppen(Fi 1994:A), med uppgift att främjaspråkvårdsarbete inom myndigheterna,förmedla kunskaper och idéer och påolika sätt försöka samordnaspråkvårdsinsatser. Gruppen utgör ettforum för språkvårdsfrågor som bl.a.anordnar språkvårdsseminarier och ger utKlarspråksbulletinen som vänder sig tillsamtliga myndigheter.Klarspråksbulletinen innehåller tips omhur språkvård kan bedrivas för att geeffekt. I sammanhanget bör också nämnasatt betänkandet (Ds 1993:61) Visst gårdet att förändra myndighetsspråket!vänder sig till myndighetschefer ochandra som ansvarar för att myndigheterstexter skall vara begripliga.Betänkandet har sammanställts avSpråkvårdsprojektet vid det numeranedlagda förpersonalutveckling.En utförlig redogörelse förKlarspråksgruppens verksamhet och deriktlinjer som finns för språket ioffentlig förvaltning, lagar osv. lämnasi betänkande1995/96:KU7 s. 11. Uppgifter omKlarspråksgruppens initiativ för attinom EU och skapa intresse för ettklart och enkelt författnings- ochförvaltningsspråk finns i regeringensskrivelse /96:15 s. 7.Ett flertal myndigheter har påbörjat ettsystematiskt språkvårdsarbete. Däriblandmärks i ,, ,m.fl.När det gäller språkvårdsinsatser sombedrivs i medierna kan följande nämnas.Enligt avtalen mellan staten och de treprogramföretagen, , och , har vart och ett avde tre företagen eget ansvar förspråkvård som innebär att de treprogramföretagen skall se till attspråkvårdsfrågor beaktas iprogramverksamheten. De tre företagenhar samordnat språkvårdsfunktionen såatt de gemensamt har tvåheltidsanställda språkvårdare. Förutomekonomiska skäl för den valda lösningenhar det bl.a. angetts att företagen börha samma syn på språkliga frågor, att enav språkvårdarna bör finnas tillgängligför jour-rådgivning under kontorstid ochatt den stora samling lexikon och andrahandböcker som finns bör utnyttjas avflera bolag. Språkvårdarna gerfortlöpande råd till redaktionerna ispråkfrågor. De avlyssnar språket ivissa program och följer uppavlyssningen med ett redaktionsbesök. Deproducerar internmeddelandet Språkbrevetmed språkrådgivning för anställda vid detre programföretagen.Både inom SVT och SR, främst P1,förekommer språkvårdsprogram.Språkvårdsprogram sänds även över SR:slokalradiostationer.Ett starkt men inte formaliseratintresse finns på många dagstidningarför språkvårdsfrågor. Några tidningarhar bildat språkgrupper eller har utsetten språkansvarig. Här kan nämnas att detpå finns en språkvårdaresom har i uppgift att granska språket itidningen och undervisa journalisterna ispråk och stil. Språkspalter medspråkrådgivning förekommer i fleradagstidningar.Språkvårdsgruppen är en informellsammanslutning bestående avrepresentanter för ,, , publicservice-företagens och myndigheternasspråkvårdare m.fl. Gruppen anordnarkonferenser i språkvårdsfrågor och gerrekommendationer om uttryckssätt.I detta sammanhang kan även nämnas atten lokal utbildningslinje,språkkonsultlinjen, finnsvid . Linjenomfattar 100 poäng. Syftet med linjen äratt utbilda konsulter i svenska språketför verksamhet hos myndigheter,organisationer och företag. Den utgörockså lämplig bakgrund för informatörer,redaktörer, utbildare och utredare.Svenskan i EUEn särskild utredare har tillkallats meduppdrag att utreda vilka åtgärder somkan behövas i den svenska förvaltningenoch i EU för att garantera kvaliteten påsvenska EU-texter. Utredaren skall bl.a.föreslå- hur skall arbeta inom EU föratt främja kraven på begriplighet ochlättillgänglighet i lagstiftningen,- hur deltagande i EU:sredaktionella lagstiftningsarbete börorganiseras,- hur erfarenheterna från det svenskaarbetet med översättning av EES- och EU-texter skall tas till vara i detfortsatta arbetet,- hur de översättare och tolkar i EU somarbetar med svenska språket skall kunnafå stöd i sitt arbete underinledningsfasen samt föreslå åtgärderför att stödja fortbildning ochrådgivning för översättare, tolkar ochterminologer,- vilka krav skall ställa påanvändning av svenska som arbetsspråkinom EU:s institutioner och- hur arbetet med svenska språket i EUbör samordnas och organiseras i (dir. 1995:81).Svenskan i utbildningsväsendetUnder avsnittet Utskottet redovisasvissa uppgifter om skolans ochlärarutbildningens roll för elevernasspråkutveckling. I sammanhanget berörsäven svenskundervisningen förinvandrare.Standardspråket, språknormer ochspråkpolitikSvenska språknämndens chef, professorMargareta , har i uppsatsenVarför har vi en språknämnd? itidskriften nr 1991:4diskuterat principiella frågor omstandardspråket och språkvård. Isammanfattning kan innehållet iuppsatsen sägas vara följande.I har vi ett standardspråk,rikssvenskan, som används i tal ochskrift i det politiska, kulturella ochekonomiska livet. Utöver standardspråketfinns olika geografiska och socialavarianter av svenska, som oftast ärförståeliga sinsemellan. Den allraviktigaste förutsättningen för att ettgemensamt standardspråk skall fungera äratt det verkligen används i alla sortersoffentlig kommunikation, i utbildning,politik, kulturliv, massmedier,näringsliv etc. En annan förutsättninghar att göra med att språk ärnormsystem. För ett standardspråk, somskall användas av många människor och imånga olika situationer och dessutomläras ut till personer med andramodersmål, finns ett behov avstandardisering och kodifiering avspråknormerna, t.ex. för stavning,böjning, meningsbyggnad etc. En tredjeförutsättning är att språkbrukarnaintresserar sig för det egna språket ochuppskattar det.Författarinnan anger tre olikauppfattningar om i vilken utsträckningoch på vad sätt språknormer kan och börupprätthållas.1. En vanlig hållning till språket ärden restriktiva. Enligt den är språketen gång för alla strikt fixerat ochsamma normer gäller för allasituationer. Alla avvikelser beror påslarv, okunnighet eller lättja hostalare och skribenter. De enhetliga ochoföränderliga språknormerna tillåteringen variation. Den restriktivahållningen kan ha en demokratiskmotivering. För att kunna utöva sinaplikter och få del av sina rättighetermåste man kunna standardspråket. Det ärlättare att tillägna sig standardspråketför folk i allmänhet om de får klarabesked om vad som är rätt eller fel. Denrestriktiva inställningen kan göra mångaspråkbrukare så osäkra att de inte vågarskriva eller ta till orda i offentligasammanhang. Att formulera enspråkpolitik på restriktiv grund medhård reglering i allt skulle inte varasärskilt svårt. Den skulle knappastkunna genomföras utom i fråga omsmåsaker som att t.ex. stavfel skulledra ner betygen i skolan etc. Språklivetkan inte regleras i detalj medsanktioner och straff för olika brott .Det hela skulle således stanna vid enretorisk gest.2. En motsatt hållning är denpluralistiska. Enligt den finns mångageografiskt eller socialt baseradespråkliga normsystem som alla är likaberättigade: dialekter och sociolekter.Standardspråket ses som en variant blandandra. I många sammanhang behöver maninte kräva standardspråk alls utan folkkan lika väl använda sitt vardagsspråk,bara de gör sig förstådda. Språkligvariation berikar samhället. Dennavidsynta inställning kan sägas varademokratiskt motiverad på så vis att denförespråkar tolerans inför olikamänniskors språkbruk och identitet. Enlåt-gå-inställning som den pluralistiskaskulle troligen dels väcka mycket starkaprotester, dels vara svår att konsekventtillämpa, eftersom man både i skolan ochi det offentliga livet ändå skulle blitvungen att på en rad punkter avgöra vadsom kan anses vara begripligt och vadsom inte är det.3. En tredje hållning är denpragmatiska, som kan ses som enkompromiss mellan de båda övriga. Denpragmatiska hållningen försöker tahänsyn till det faktum att levande språkalltid förändrar sig i takt med detsamhälle där språket används och tillatt sociala normsystem för att fungeramåste ha någon stabilitet, dvs. vara iviss mån konservativa. Det är dennaståndpunkt som intas av och även av desssysterorganisationer i , om ocksåmed lite olika framtoning beroende påolika språksituation.Kulturutredningens förslagKulturutredningen föreslår i sittslutbetänkande (SOU 1995:84)Kulturpolitikens inriktning att ett avmålen för den framtida nationellakulturpolitiken skall vara att ta ansvarför kulturarven och främja ett positivtbruk av dem. Till kulturarven hörspråket, menar utredningen (s. 88).Remissbehandlingen av utredningensförslag pågår. En proposition omkulturpolitikens inriktning väntas frånregeringen i maj 1996.Tidigare riksdagsbehandlingKulturutskottet har vidflera tillfällen tagit upp frågor somrör det svenska språket. godkända betänkande KrU1987/88:6 om svenska språket och datornframhöll utskottet bl.a. att det ärönskvärt att texten på bildskärmar ochtangentbord och i instruktionsböcker ärpå svenska språket. Utskottet uttaladeatt särskilda överväganden måste görasbeträffande åtgärder för att stärka detsvenska språkets ställning i samband medanvändningen av datorer, vilketriksdagen gav regeringen till känna(rskr. 1987/88:86). Med anledning avdetta fick - efter att haförklarat sig villig därtill -regeringens uppdrag att lämna förslagtill åtgärder för att främja svenskaspråket i datorsammanhang. Enredogörelse för slutsatserfinns i proposition 1989/90:100 bil. 446 f.I betänkandet 1988/89:KrU4 diskuteradekulturutskottet med anledning av enmotion huruvida borde ta någotinitiativ som skulle syfta till enstavningsreform, där målet skulle varaen mer ljudenlig stavning än dennuvarande. Utskottet kom efter ingåendeöverväganden fram till den slutsatsenatt inte borde ta någotinitiativ i frågan, vilket även blevriksdagens beslut.Våren 1990 behandlade kulturutskotteten motion om bevarande av prickar ochringar över å, ä och ö. Utskottet ansågatt inte borde ta någotinitiativ i frågan och hänvisade tillsärskilt inrättade, ansvariga organ,vilka svarar för fortlöpande åtgärderoch initiativ på området (bet.1989/90:KrU24). Betänkandet godkändes avriksdagenHösten 1993 avstyrkte kulturutskottetett motionsförslag som syftade till attordet skulle skrivas med storbokstav (bet. 1993/94:KrU4). Riksdagengodkände kulturutskottets förslag.Hösten 1994 uttalade sigkulturutskottet om svenska språketsställning i EU i ett yttrande tillutrikesutskottet över proposition1994/95:19 medlemskap iEuropeiska unionen. I yttrandetframhölls bl.a. att - då det gäller dendemokratiska aspekten påspråkanvändningen i EU - det är särskiltangeläget att rätten för svenskafolkvalda representanter att uttryckasig på sitt modersmål hävdas inom EU.Denna rätt - menade utskottet - måstemed kraft hävdas från tidpunkten förSveriges inträde i EU. Vidare anfördeutskottet att det från språkvårdshålluttryckts oro för att det vid svenskanslutning till EU skulle bli svårt attskydda den del av vårt kulturarv som detsvenska språket utgör, en oro som enligtutskottet inte fick negligeras.Utskottet framhöll att det övergripandeansvaret för vården av svenska språketefter en svensk EU-anslutning liksomditintills skulle vila på och andra språkvårdandeorgan. Av central betydelse förspråkvården skulle emellertid kvaliteteni översättningarna till svenska av EU:srättsakter komma att bli, ansågutskottet. Utskottet anslöt sig till deställningstaganden som gjorts iDelegationen för översättning av och som bl.a. innebar att mani svensk översättarutbildning bordelägga större vikt vid utbildningen isvenska språket än vad som ditintillsvarit fallet. Utskottet förutsatte från svensk sida skulle beakta desynpunkter om svenska språket och EU somframfördes i yttrandet (yttr.1994/95:KrU3y). , varsbetänkande godkändes av ,instämde i vad kulturutskottet anfört(bet. 1994/95:UU5 s. 31, rskr.1994/95:63).Konstitutionsutskottet behandladehösten ett motionsförslag om att tafram en vägledning för språkbruketfrämst i . Enligt utskottetborde höga krav ställas på det språk somanvänds i offentliga sammanhang.Utskottet som konstaterade att det inomregeringskansliet läggs ned ettbetydande arbete på språkvård ansåg attdet var viktigt att frågan gavstillräcklig uppmärksamhet även iriksdagen. Av uppgifter från riksdagensförvaltningskontor hade framgått attfrågan om organisationen avspråkvårdsarbetet var uppmärksammad ochatt planer på utveckling av detta arbetefanns. Utskottet avstyrkte motionen(bet. 1994/95:KU13). Utskottetsbetänkande godkändes av riksdagen.Våren 1995 behandladekonstitutionsutskottet frågan om svenskaspråkets ställning inom EU. Utskottetframhöll betydelsen av att hävda svenskaspråkets ställning som arbetsspråk inomEU. I betänkandet refererades ettinterpellationssvar som statsrådetHellström gett i den 15 maj1995 i vilket han bl.a. slog fast attsvenskan i och med medlemskapär officiellt språk i EU och därmedformellt jämställt med de övriga tio EU-språken. Statsrådet ansåg det angelägetatt den rätt att använda sitt modersmålsom finns också aktivt utnyttjas avsvenska representanter. Rekryteringen avtolkar hade varit ett särskilt problem.Regeringen hade utformaten första vägledning till stöd fördepartementens och EU-representationensagerande i språkfrågan. Regeringen hadeäven vidtagit åtgärder för att kommatill rätta med bristen på kvalificeradeöversättare och tolkar. Fr.o.m. hösten1995 skulle en tolkskola inrättas vidStockholms universitet.Konstitutionsutskottet, vars betänkandegodkändes av , förutsatte attregeringen skulle bevaka svenskansställning som arbetsspråk inom EU ochvidta de åtgärder som behövdes (bet.1994/95:KU43 s. 21, rskr. 1994/95:387).Enligt regleringsbrevet för budgetåret1995/96 skall det finnas en tolkskolavid . Inomuniversitetet pågår enutredning om formerna för tolkskolan.I betänkande 1995/96:KU7 behandladekonstitutionsutskottet en motion medförslag att inrätta ett pedagogiskt rådför granskning av nya lagarsbegriplighet. Utskottet, somkonstaterade att språkvårdsarbetetfortsatt uppmärksammas i såvälregeringskansliet som i ,avstyrkte motionen, vilket riksdagenanslöt sig till i sitt beslut. Två motioner, väckta , syftar tillatt vårda och stärka det svenskaspråket.I motion Kr260 (m) uttalas att det - iett läge där vi som medlemmar av EUskall värna om vår nationella identitetoch dess främsta uttryck, det gemensammaspråket - är av största vikt att värnetav språket och dess utvecklingformaliseras och ges högsta prioritet.Vidare framhåller motionären att språketär levande och genomgår en ständig ochnaturlig utveckling.