bet · GJ01BoU7 · 1996-02-08 00:00:00 — Jordförvärvslagen och rennäringslagen m.m. I betänkandet behandlar utskottetmotioner från allmänna motionstiden 1995med förslag till ändringar ijordförvärvslagen ochfastighetsförvärvslagstiftningen m.m.Samtliga dessa motionsyrkanden avstyrksav utskottet.Även de i betänkandet behandlademotionerna med förslag till ändringar irennäringslagstiftningen m.m. avstyrksav utskottet.Med användande av sin initiativrätt tarutskottet dessutom upp frågan omersättningen för rovdjursrivna renar.Enligt utskottet bör regeringen våren1996 återkomma till med ettförslag som innebär att ytterligaremedel ställs till förfogande förgenomförandet av det nya systemet förersättning för rovdjursrivna renar.Till betänkandet har fogats femreservationer och ett särskilt yttrande. I betänkandet behandlas de underallmänna motionstiden väcktamotionerna1994/95:Bo406 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om att jordförvärvslagen börändras så att det blir möjligt förfamiljeföretag att förvärvajordbruksfastighet i område därförvärvstillstånd ej krävs för enskildpersons motsvarande förvärv.1994/95:Bo407 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en utvärdering avjordförvärvslagen bör genomföras.1994/95:Bo602 av m.fl.(v) vari yrkas2. att hos regeringen begärförslag på sådan ändring i rennäringslagen att fiskesamernasnäringsutövning får samma ställning somrenskötseln enligt vad i motionenanförts,3. att hos regeringen begärförslag på sådan ändring avrennäringslagen att samebyarna tillåtsbedriva annan ekonomisk verksamhet änrenskötsel,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en utvärdering avadministration och upplåtelserätt avjakt och fiske på statens mark ovanodlingsgränsen och på renbetesfjällenmed utgångspunkt i vilken betydelse jaktoch fiske har för samesamhälletslevnadsvillkor och utveckling.1994/95:Bo603 av och () vari yrkas5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ändring av rennäringslagen.1994/95:A404 av () variyrkas5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av lagstiftningentill förmån för sambandet mellan boendeoch brukande av jordbruksfastigheter.1994/95:A469 av m.fl.(c) vari yrkas3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att landsbygden är beroendeav boende som inte är kopplat tilllantbruket.1994/95:A471 av () variyrkas4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om nödvändigheten av att stärkaboende- och sysselsättningsintresset vidfastighetsöverlåtelse i skärgårdarna.1994/95:Jo238 av m.fl. (m)vari yrkas28. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om avstyckningar frånjordbruksfastighet och omjordförvärvslagstiftningen.1994/95:Jo610 av m.fl.(v) vari yrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att minska antalet renar.1994/95:K507 av m.fl.(mp) vari yrkas3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att tillerkänna Sametingetvetorätt angående exploateringar pårenbeteslanden.1994/95:K508 av och () vari yrkas7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att vidgadnäringslivsverksamhet inom samebyns rammöjliggörs,9. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att, inför kommandeutvärdering , uppdra åtSametinget att förbereda ett förslagtill vidgad möjlighet till jakt ochfiske ovan odlingsgränsen och pårenbetesfjällen som kan förvaltas avSametinget eller av annan part somSametinget beslutar.I ärendet har skrivelser inkommit frånSámiid Riikasearvi//SSR. Jordförvärvslagstiftningen m.m.Jordförvärvslagens (1979:230) syfte vartidigare att medverka till attjordbruket rationaliserades ocheffektiviserades. Fram till den 1 juli1991 gällde som huvudregel attlantbruksegendom inte kunde förvärvasutan tillstånd. De därefter gällandereglerna innebär en långtgåendeavreglering och uppbärs huvudsakligen avregionalpolitiska motiv.Förvärvsprövningen slopades i storutsträckning men en förvärvsregleringansågs emellertid inte helt kunnaavvaras. Lagen ansågs ha varit effektivnär det gäller juridiska personersförvärv, förvärv i glesbygd och förvärvi särskilt ägosplittrade områden. Idessa fall behölls en reglering.Motion 1994/95:Bo407 (kds) går ut påatt en utvärdering av jordförvärvslagenbör göras, särskilt för att få belyst omde regionpolitiska hänsynen vägertillräckligt tungt i de enskilda fallen.I motion 1994/95:Jo238 (m) yrkande 28 imotsvarande del föreslås attliberaliseringen av jordförvärvslagenbör drivas vidare. Enligt motionärernabör kravet på förvärvsprövning undvikaseftersom det utgör hinder för etableringoch utveckling. I motion 1994/95:Bo406(fp) förespråkas att sådana juridiskapersoner som är familjeföretag skall gesmöjlighet att förvärvajordbruksfastighet i sådana områden därtillstånd inte behövs för en fysiskpersons förvärv. Motionärerna bakommotion 1994/95:A404 (c) yrkande 5 önskarfå till stånd en översyn avlagstiftningen till förmån för sambandetmellan boende och brukande avjordbruksfastighet i skärgårdenJordbruksverket har genomförten utvärdering avjordförvärvslagstiftningen (rapport1995:3). Verket anser att de ändradeförutsättningarna för jordbruket i siginte bör föranleda några omfattandeändringar av jordförvärvslagen. Lagenhävdar fortfarande angelägnasamhällsintressen. Verket anser dock attlagens effekter för sysselsättning ochbosättning varit små i förhållande tillde resurser som lagtillämpningen krävt.Jordbruksverkets slutsats är att lagenbör förändras. Det anses inte självklartatt den bör innehålla regionalpolitisktbetingade bestämmelser, men om lagenskall ha ett sådant syfte är det enligtverket nödvändigt att skärpabestämmelserna. Verket berör också vissaandra frågeställningar. Bl.a. anses attreglerna om juridiska personers förvärvi huvudsak bör kvarstå oförändrade. Ianledning av den gjorda utvärderingenhar regeringen givitverket ett nytt uppdrag att kompletteraoch precisera sina slutsatser. Iuppdraget ingår bl.a. att verket närmareskall belysa i vad mån och på vilketsätt jordförvärvslagen kan skärpas föratt motverka att lagens regler ombosättning kringgås.Enligt utskottets mening finns det inteanledning att upphäva jordförvärvslagensregler som hindrar juridiska personersförvärv. Inte heller Jordbruksverketanser detta. I fp-motionen föreslåsförändringar vad gäller sådana juridiskapersoners förvärv som görs avfamiljeföretag. En sådan partiellförändring av reglerna bedömer utskottetskulle medföra alltför stora kom-plikationer av regelsystemet, inte minstvad gäller frågan om övergång vid arv.Förslaget bör därför inte genomföras.Utskottet avstyrker således motion1994/95:Bo406 (fp).Vidare anser utskottet att riksdagenbör avvakta med sitt ställningstagandetill de övriga frågor som väckts omförändringar av jordförvärvslagen medhänsyn till den komplettering av sintidigare utvärdering som Jordbruksverketnu skall göra. Utskottet avstyrkersåledes motionerna 1994/95:Bo407 (kds),1994/95:Jo238 (m) yrkande 28 imotsvarande del och 1994/95:A404 (c)yrkande 5 om jordförvärvslagstiftningen.Utskottet behandlar nedan i dettabetänkande frågan om lagstiftning omförvärv av fastigheter i skärgården utaninskränkning till att gällalantbruksegendom.I motion 1994/95:Jo238 (m) yrkande 28 imotsvarande del föreslås mer generösaregler för avstyckning frånjordbruksfastighet vilket bör gällafamiljemedlemmar som vill äga mark ianslutning till föräldrahemmet ellerandra som vill bedriva verksamhet medanknytning till markbehov.Den 1 januari 1994 infördes nya regleri fastighetsbildningslagen som syftartill att underlätta bildandet av mindrejordbruks- och skogsfastigheter. Deinnebär bl.a. att det jordbruksföretagsom skall bedrivas på den avstyckadefastigheten skall ge ett godtagbartekonomiskt utbyte. Hänsyn skall tas tillmöjligheten att kombinera företaget medannan varaktig verksamhet på orten.Särskild hänsyn skall tas också tillintresset av att sysselsättning ochbosättning i glesbygd främjas (3 kap. 5§ fastighetsbildningslagen).Utskottet anser att det, mot bakgrundav de numera utökade möjligheterna attbilda mindre jordbruk, inte finns skälatt nu överväga att införa än mergenerösa regler för avstyckning.Utskottet avstyrker därför motion1994/95: Jo238 (m) yrkande 28 imotsvarande del om avstyckning frånjordbruksfastighet.I motion 1994/95:A469 (c) yrkande 3föreslås att skall geregeringen till känna att landsbygden ärberoende av boende som inte är kopplattill lantbruket.Enligt utskottets mening torde frågornaom landsbygdens särskilda behov fåuppmärksammas vid behandlingav bl.a. regionalpolitiska frågor. Ettriksdagens tillkännagivande av så allmänkaraktär som en anslutning tillförslaget i motionen skulle innebära kaninte anses nödvändigt. Utskottetavstyrker med hänvisning till detanförda motion 1994/95:A469 (c) yrkande3 i fråga om boende på landsbygden.Fastighetsförvärvslagstiftningen m.m.Ovan har utskottet behandlat en motionsom avser jordförvärvslagens tillämpningi skärgården. Den s.k.skärgårdsproblematiken behandlas i ettvidare sammanhang också i motion1994/95:A471 (kds) yrkande 4. Dettayrkande gäller ett riksdagenstillkännagivande om åtgärdsförslag föratt hävda intresset av bosättning ochsysselsättning vid fastighetsöverlåtelsei skärgården.De problem som är förknippade med attbevara och stödja permanentboendet iskärgården anser utskottet viktiga.Liknande problem som de motionärernaaktualiserar finns även på andra håll,både i glesbygd och i storstäder.Åtskilliga utredningsinsatser för attlösa problemen har gjorts under senareår. arbetar inomFinansdepartementet en arbetsgrupp somkommer att behandlafastighetstaxeringens konsekvenser medinriktning på förhållandena iskärgården. Utskottet anser attriksdagen bör avvakta de övervägandenregeringen kommer att göra med anledningav arbetsgruppens resultat innanriksdagen tar ställning till de frågorsom har aktualiserats i anledning avmotionen. Frågorna har också ett sådantsamband med de överväganden som den s.k.bostadspolitiska utredningen kanförväntas göra att också dess resultatbör inväntas. Det kan också finnas skälatt avvakta den ovan berördakomplettering som skallgöra av sin utvärdering avjordförvärvslagstiftningen. Utskottetavstyrker således motion 1994/95:A471(kds) yrkande 4 om fastighetsöverlåtelsei skärgården.Rennäringslagstiftningen m.mSamebyns verksamhetsområdeEnligt 9 § rennäringslagen har en samebytill ändamål att för medlemmarnasgemensamma bästa sköta renskötseln inombyns betesområde. Samebyn får inteheller driva annan verksamhet änrenskötsel.I motion 1994/95:Bo602 (v) yrkande 3förordas att rennäringslagen skalländras så att en sameby tillåts attdriva annan ekonomisk verksamhet änrenskötsel. Enligt motionen utgörsamebyn basen för det samiska samhället.Det anges därför vara naturligt attbredda samebyns näringsverksamhet. Omturism, förädlingsindustri, slöjd, jaktoch fiske m.m. skall kunna bedrivasfordras att verksamhetsform kan väljasefter vad som är lämpligast i detenskilda fallet. Det innebär enligtmotionen att reella valmöjligheter måstefinnas där också samebyn är ettalternativ.Det är enligt motion 1994/95:K508 (kds)angeläget att på olika sätt sökamöjligheter till kompletterandesysselsättningar till renskötseln. Detanges bl.a. gälla nyttjandet av jakt-och fiskeresurserna för rekreation ochturism. Enligt motionens yrkande 7 bördärför en ändring av rennäringslagen somger möjlighet till en vidgadsamebyverksamhet noggrant övervägas.Av rennäringslagens bestämmelser omsamebyns verksamhetsområde följer, somframgår ovan, att annan verksamhet änrenskötsel inte får bedrivas i samebynsregi. De medlemmar i en sameby som villbedriva någon annan typ av verksamhetfår därför göra det i annan form. Tillgrund för bestämmelserna i denna delligger bl.a. uppfattningen att densamebymedlem som enbart vill ägna sig åtrenskötsel inte mot sin vilja skallbehöva bli delaktig i de ekonomiskaåtaganden som en utökad samebyverksamhetkan medföra. Mot detta synsätt bör dockenligt utskottets mening ställas dencentrala roll som samebyn har i detsamiska samhället. Det kan från dennautgångspunkt finnas anledning att påolika sätt medverka till att utökasamebyns verksamhetsområde. Enligt vadutskottets erfarit har också Sametingetnyligen beslutat att tillsätta enarbetsgrupp som bl.a. skall se övermöjligheterna att vidga samebynsverksamhetsområde samt kriterierna förmedlemskap. Utskottet välkomnar dettainitiativ och ser det som angeläget attregeringen i samverkan med Sametingetkommer till en framåtsyftande lösning avdenna fråga.Det bör dock framhållas attrennäringslagens bestämmelser inteinnebär att samebyns medlemmar hindrasfrån att ägna sig åt andra verksamheterän renskötsel. Den begränsning somföljer av lagstiftningen är att sådanverksamhet får bedrivas i annan form änden samebyn erbjuder. I den utsträckningen medlem eller en sammanslutning avmedlemmar i en sameby önskar vidga sinnäringsverksamhet utöver renskötsel fårdetta sålunda ske enskilt eller genomatt de t.ex. bildar bolag ellerekonomisk förening. De kompletterandenäringar som här kan bli aktuella är avmycket olika slag och omfattning. Dettorde därför inte vara ovanligt attandra former än den som samebyn erbjuderär lika bra eller bättre lämpade fördessa verksamheter.Utskottet är mot bakgrund av det ovananförda inte nu berett att ställa sigbakom förslagen i motionerna1994/95:Bo602 (v) yrkande 3 och 1994/95:K508 (kds) yrkande 7. Motionernaavstyrks.Ordningen för upplåtelse av rätt tillsmåviltsjakt och fiskeRiksdagen beslutade om en nyadministrativ ordning för upplåtelse avrätten till småviltjakt och fiske påstatens mark ovanför odlingsgränsen ochi renbetesfjällen. Det nyaupplåtelseförfarandet infördes den 1juli 1993. I korthet innebär den nyaordningen att samernas rätt till jaktoch fiske enligt rennäringslagen behållsoförändrad. upplåts rättentill andra jägare och fiskare i störreutsträckning är vad som varitfallet. En förutsättning för upplåtelseär att den är förenlig med god jakt- ochfiskevård och att den inte orsakarbesvärande intrång i den jakträtt ellerfiskerätt som enligt rennäringslagentillkommer samerna. Huvudansvaret förupplåtelserna åvilar de berördalänsstyrelserna.Om jakt och fiske skall utgöra ettkomplement till renskötseln krävs detenligt motion 1994/95:Bo602 (v) ändradeförutsättningar för hur jakt- ochfiskerätten upplåts. Enligt motionensyrkande 4 bör det därför uppdras åtregeringen att utvärdera administrationoch upplåtelserätt till jakt och fiskepå statens mark ovanför odlingsgränsenoch på renbeteslanden. Utvärderingenskall enligt förslaget göras medutgångspunkt i den betydelse som jaktoch fiske har för samesamhälletslevnadsvillkor och utveckling.Det nya systemet för upplåtelse av jakt-och fiskerätt har enligt motion1994/95:K508 (kds) på ett mycketolyckligt sätt försämrat samernasmöjligheter att bedriva jakt och fiske.Enligt motionen nonchalerar systemetdessutom på ett generande sätt samernasbegäran att få ta det administrativa ochpraktiska ansvaret för jakt och fiske.Inför den kommande utvärderingen avadministrationen av upplåtelsen av jakt-och fiskerätten bör det enligt motionensyrkande 9 därför uppdras åt Sametingetatt förbereda ett förslag som vidgarmöjligheterna till jakt och fiskeovanför odlingsgränsen och irenbetesfjällen och där förvaltningenombesörjs av eller av annanpart som tinget bestämmer.Redan kort tid efter det att den nyaordningen för upplåtelse av rätt tillsmåviltsjakt och fiske på statens markovanför odlingsgränsen och irenbetetsfjällen trätt i kraft uppdrogregeringen åt att isamarbete med länsstyrelserna iJämtlands, och Norrbottenslän utvärdera effekterna av det nyaupplåtelsesystemet. Utvärderingen skullegöras i samråd med . I samband med att detnyinrättade påbörjade sinverksamhet ändradesutvärderingsuppdraget så till vida attdet uppdrogs åt ochSametinget att gemensamt genomförautvärderingen. En första utvärdering harockså redovisats för regeringen våren1994. Denna utvärdering avsåg emellertidendast och omfattadeenbart småviltsjakten - detta eftersomdet nya systemet avseendehandredskapsfisket då ännu inte hadepåbörjats. Regeringen uppdrog därför ijuni 1994 åt ochSametinget att gemensamt och eftersamråd med berörda länsstyrelser,jägarorganisationer ochfiskeorganisationer göra en fortsattutvärdering av systemet för upplåtelserav småvilts-jakt och fiske. Enligtregeringsuppdraget bör utvecklingen avdet nya upplåtelsesystemet följas underen för att det säkrareskall kunna avgöras vilken påverkan detkan ha på renskötselrätten, viltvården,fiskevården och naturvården. Uppdragetskall av och Sametingetredovisas till regeringen senast den 1april 1996. Regeringen har därefter inovember 1995 utvidgat utvärderingentill att även omfatta en bedömning avden allmänna påverkan på miljön som detnya upplåtelsesystemet kan ge upphovtill. har det uppdragits åtStatens naturvårdsverk att gemensamt medJordbruksverket och delta iutvärderingen. Enligt utskottets meningbör resultatet av den pågåendeutredningen avvaktas. Utskottet är intenu berett att ställa sig bakom förslageni motionerna 1994/95: Bo602 (v) yrkande4 och 1994/95:K508 (kds) yrkande 9.Motionerna avstyrks.Fiskesamernas rättigheterI proposition med förslag tillrennäringslag (prop. 1971:51 s. 170)definieras fiskesamer som vissa samersom inte tillhör den renskötandebefolkningsgruppen men som är beroendeav fisket inom renskötselområdet för sinförsörjning . Denna grupp samer ärsålunda inte medlemmar i någon sameby,och de saknar därmed den rätt till jaktoch fiske som rennäringslagen germedlemmar i sameby.Fiskesamernas rättigheter har varitföremål för utredning och övervägandenvid flera tillfällen. Den år 1982tillsatta samerättsutredningen övervägdetre alternativa lösningar förfiskesamerna. Utredningen kom härvidfram till att den bästa lösningen voreatt samer som inte är medlemmar i någonsameby genom upplåtelser får rätt attjag och fiska på kronomark i sammaomfattning som de skulle ha kunnat sommedlemmar i sameby. I proposition1992:32 bilaga 2 med förslag tilländringar i rennäringslagen förs dockinte fram några ändringsförslag somavser fiskesamernas ställning. Enligtpropositionen (s. 180) bordefiskesamernas rätt till jakt och fiskekunna regleras inom ramen för gällandebestämmelser. I anslutning härtillframhölls också att de i sammaproposition framlagda förslagen omupplåtelse av rätten till jakt och fiskeväsentligt skulle öka möjligheterna attjaga och fiska på statens mark.Samiskt fiske utgör enligt motion1994/95:Bo602 (v) den äldsta samiskahuvudnäringen. I motionen anförs attfisket fortfarande utgör en betydandenäring för samer som är bosatta inomrenskötselområdet. Det gäller främstdagens fiskesamer som genom att de intetillhör den renskötande samebefolkningenär beroende av fiske som sinhuvudsakliga försörjning. Enligtmotionen har fiskesamerna i Sverigeblivit både ekonomiskt och rättsligtmissgynnade. Med hänvisning härtillförordas i motionens yrkande 2 attfisket som näringsutövning skall fåsamma status i rennäringslagen somrenskötseln.Fiskesamernas rättigheter övervägdessenast av Samerättsutredningen.Utredningen kom därvid fram till att denbästa lösningen vore att samer som inteär medlemmar i någon sameby genomupplåtelser fick rätt att jaga och fiskapå kronomark i samma omfattning som deskulle ha kunnat som medlemmar i sameby.Den nya ordning för upplåtelse av rättentill småviltsjakt och fiske som nutillämpas innebär också attmöjligheterna att jaga och fiskaväsentligt förbättrats. I samband medatt det nya systemet infördes uttaladessålunda att det var angeläget att depersoner som helt eller delvis varberoende av jakt eller fiske för sinförsörjning, bl.a. fiskesamer, skulleerhålla erforderliga upplåtelser (prop.1992/93:32 bilaga 2 s. 142). I 3 §rennäringsförordningen (1993:384) harockså förts in en bestämmelse sominnebär att vid upplåtelse av rätt tilljakt och fiske företräde skall ges tillsådana personer för vilka jakten ellerfisket är av väsentlig betydelse förderas försörjning. Av förordningens 5 §följer dessutom att sådan upplåtelseskall ske avgiftsfritt.Som framgår av den kortfattadeframställningen ovan har fiskesamernasrättigheter till jakt och fiske kommittill uttryck i det regelverk som i dagstyr upplåtelse av rätten tillsmåviltsjakt och fiske på statens markovanför odlingsgränsen och pårenbetesfjällen. I sammanhanget börockså erinras om det arbete kring bl.a.samebyns verksamhetsområde samtkriterierna för medlemskap sominitierats av . Den senarefrågan är naturligtvis av stor betydelseför de samer, t.ex. fiskesamer, som inte är medlemmar i sameby.Utskottet är mot bakgrund av det ovananförda inte nu berett förorda attytterligare åtgärder vidtas. Det fårdock förutsättas att regeringen ävenfortsättningsvis noga följer frågan omfiskesamernas försörjningsmöjligheteroch om så visar sig erforderligtåterkommer till i ärendet.Utskottets ställningstagande i nuaktuell del innebär att motion1994/95:Bo602 (v) yrkande 2 avstyrks.Övriga rennäringsfrågorI 71 § rennäringslagen stadgas att i defall renar uppehåller sig utanförrenskötselområdet eller om de finns därunder otillåten tid kan påbegäran av den som lider skada av dettaförelägga samebyn att vid vite bortförarenarna. Vitesföreläggande får dockmeddelas endast om samebyn efteranmaning underlåter att inom skälig tidta hand om renarna.Bestämmelserna om vitesföreläggande harenligt motion 1994/95:Bo603 (m) yrkande5 visat sig vara en alltför tandlösåtgärd för att komma till rätta medproblemen med s.k. strövrenar. Enligtmotionen beror detta dels på attlänsstyrelserna inte vidtagit avseddaåtgärder tillräckligt kraftfullt, delspå att det visat sig svårt för markägareatt bevisa skada eller olägenhet.Eftersom förekomsten av ren är förbjudeninom vissa områden under föreskriven tidbör renägaren enligt motionen ges ettstrikt ansvar. Med hänvisning härtillförordas att 71 § rennäringslagen skalländras så att skallutfärda vitesföreläggande när enmarkägare så begär.Bestämmelserna om att vite kan utdömasi de fall renar uppehåller sig påotillåten mark trädde i kraft den 1 juli1993. De ersatte då ett tidigaresanktionssystem där tvångsslakt kundetillgripas i motsvarande situation. Tillgrund för lagändringen i denna del lågbl.a. uppfattningen att ett system medvitesföreläggande utgjorde etttillräckligt instrument för att kommatill rätta med förekomsten avströvrenar. I motionen har inte hellersystemet med vitesföreläggande somsådant satts i fråga. Förslaget innebäri stället att en tvingande regel omvitesföreläggande skall införas.Utskottet har tidigare haft att taställning till motsvarandemotionsyrkanden och har därvid intefunnit tillräckliga skäl att införa ensådan tvingande regel. Utskottetvidhåller sin uppfattning i frågan. Detär önskvärt att i första hand söka hittafrivilliga lösningar på de problem dethär är fråga om. Motion 1994/95:Bo603(m) yrkande 5 avstyrks sålunda.Som ett led i ett motionsförslag attskydda den svenska fjällnaturen förordasi motion 1994/95:Jo610 (v) yrkande 2 attåtgärder skall vidtas för att minskaantalet renar i de områden däröverbetning är uppenbar. Enligtförslaget bör bl.a. möjligheterna attmed hjälp av EU:s stöd ge bidrag tillrennäringen.Med anledning av vad som i motionenförordats beträffande åtgärder för attminska antalet renar vill utskottetanför följande.Miljövårdsberedningen har idelbetänkandet Hållbar utveckling ilandets fjällområden (SOU 1995:100)lämnat förslag till åtgärder för att påsikt åstadkomma en hållbar utveckling ivåra fjällområden. I betänkandet betonasbl.a. betydelsen av att rennäringentydligare accepteras som areell näring.Samtidigt föreslås att den skall åläggasett sektorsansvar när det gällermiljöhänsyn. Det innebär enligtberedningen att ett miljömål förrennäringen bör införas irennäringslagen.