bet · GK01JuU2 · 1996-10-15 00:00:00 — Effektiviseringar inom den summariska processen I detta betänkande behandlar utskottetett regeringsförslag om ändringar irättegångsbalken m.m. syftande till attgöra den summariska processen - mål ombetalningsföreläggande och handräckninghos kronofogdemyndigheterna - merakostnadseffektiv. Utskottet tillstyrkerbifall till propositionen. I proposition 1995/96:211 har regeringen() föreslagit attriksdagen antar de i propositionenframlagda förslagen till ändringar irättegångsbalken m.m. Lagförslagen, somgranskats av Lagrådet, har fogats tillbetänkandet, se bilaga. Bakgrund m.m.Summarisk process är benämningen påhandläggning av mål enligt lagen(1990:746) om betalningsföreläggande ochhandräckning (BfL). Den summariskaprocessen reformerades genom BfL närhandläggningen av de ifrågavarande målenden flyttades fråntingsrätterna tillkronofogdemyndigheterna.Processen går ut på att den som har ettkrav mot någon annan skall kunna fådetta fastställt på ett snabbt, enkeltoch billigt sätt. Förfarandet står öppetför alla typer av krav i sådana mål därförlikning om saken är tillåten (s.k.dispositiva mål) och inleds genom enansökan till kronofogdemyndigheten.En ansökan om betalningsföreläggandeskall avse ett krav på pengar medan enansökan om handräckning skall avse enförpliktelse att fullgöra något på annatsätt än genom betalning. Ett specialfallav handräckning är särskild handräckningsom syftar till att i vissa fall utanomgång kunna återställa olovligen rubbadbesittning eller vidta annan rättelse.Svaranden kan genom ett enkeltbestridande undvika att förklarasbetalningsskyldig eller skyldig attfullgöra förpliktelsen. I sådant fallskall målet normalt - på begäran avsökanden - överlämnas frånkronofogdemyndigheten till tingsrättenför fortsatt handläggning.Leder förfarandet i den summariskaprocessen till ett verkställbartavgörande - ett utslag - skallkronofogdemyndigheten i principverkställa utslaget utan någon nyansökan.Till grund för förslagen ipropositionen ligger en utvärdering avde nya reglerna som gjorts avRiksskatteverket och (RSVRapport 1994:6 resp. DV 578-1994). av de förslag som framkom i sambandmed utvärderingen har behandlats idepartementspromemorian (Ds 1995:53)Effektiviseringar inom den summariskaprocessen. Promemorian harremissbehandlats.I ärendet föreligger en skrift huvudsakliga innehållI propositionen lämnas bl.a. någraförslag som skall göra den summariskaprocessen mer kostnadseffektiv.I mål om betalningsföreläggande, sominte avser fastställelse till betalningur viss egendom, och i mål om vanlighandräckning skallansökningshandlingarna behöva bifogasföreläggandet till svaranden i måletendast om handlingarna innehållernågonting utöver vad som framgår avföreläggandet.Delgivning genom kungörelse skall fåske inte bara i mål om särskildhandräckning utan även i mål som avserfastställelse till betalning ur vissegendom.Sökandens tidsfrist för att begära attett mål efter bestridande överlämnastill tingsrätt förlängs från tre tillfyra veckor.En kronofogdemyndighet skall få haterminalåtkomst till uppgifter i enannan kronofogdemyndighets register förbetalningsföreläggande och handräckningsåvitt avser delgivningsadress i utslagbeträffande någon som är svarande i ettmål om betalningsföreläggande ellerhandräckning vid den egna myndigheten.Tillgången till uppgifter om utslag förverkställighetsändamål ökas också.Vid ansökan om verkställighet som görspå ADB-medium skall exekutionstitelninte behöva ges in, om denna är ettutslag i mål om betalningsföreläggande,oavsett hur gammalt utslaget är.Tredskodom med stöd av 44 kap. 7 b §rättegångsbalken skall inte få meddelasom tredskodom har meddelats tidigare.De nya bestämmelserna föreslås träda ikraft den 1 januari 1997.ÖvervägandenDelgivning av föreläggandenI 29 § BfL föreskrivs att föreläggandetskall delges svaranden i enlighet medrättegångsbalkens regler om delgivning itvistemål. I mål ombetalningsföreläggande eller vanlighandräckning får delgivning enligt 15 §delgivningslagen (1970:428) dock inteske genom kungörelse. Sådan delgivningfår alltså endast användas i mål omsärskild handräckning.Enligt 15 § första stycketdelgivningslagen sker delgivning genomkungörelse, dvs. normalt genomannonsering i tidning, om den söktesaknar känt hemvist och det inte kanklarläggas var han uppehåller sig.Enligt andra stycket får delgivningunder vissa omständigheter ske genomkungörelse även om den sökte har känthemvist inom riket. Det får ske om maninte träffar på vare sig den sökte själveller någon som handlingen kan lämnastill enligt reglerna för s.k.surrogatdelgivning, om det inte kanklarläggas var den sökte uppehåller sigoch om det dessutom kan antas att hanhar avvikit eller på annat sätt hållersig undan. I ett sådant fall fårhandlingen i stället spikas , dvs.lämnas i bostaden eller fästas pådörren. I praktiken förekommer knappasttidningsannonsering i fall där den söktehar känt hemvist, utan då använder man istället spikning.Frågan huruvida spikning och kungörelseenligt 15 § delgivningslagen bordetillåtas i den summariska processendiskuterades i förslaget till BfL (prop.1989/90:85, JuU31, rskr. Detbetonades i propositionen (s. 60 f)bl.a. att det var viktigt med rimligagarantier för att delgivningen verkligengav svaranden möjlighet att ta del avföreläggandet i målet, inte minst medtanke på att ett kommande utslag i måletskulle vinna laga kraft efter fyraveckor, dvs. tidsfristen föråtervinning, utan någon ytterligaredelgivning. Slutsatsen blev att spikningborde tillåtas men inte delgivning genomkungörelse. Som skäl angavs att chansenatt svaranden genom kungörelsenverkligen får del av handlingarnasinnehåll generellt får anses som ringa.Dock kunde delgivning genom kungörelsetillåtas i mål om särskild handräckning,eftersom ett utslag i ett sådant målinte får rättskraft över detbakomliggande rättsförhållandet.Svenska Inkassoföreningen har i denovan angivna skriften sammanfattningsvishemställt att kungörelsedelgivning skallfå tillämpas utan begränsningar i densummariska processen.I promemorian föreslogs att delgivningav föreläggandet till svaranden skulleske enligt samma regler som gäller förstämning i tvistemål. Förslaget innebaratt även delgivning genom kungörelseskulle få ske i alla slags mål i densummariska processen.Regeringen redovisar i propositionen(s. 15 f) sina resonemang vidavvägningen mellan deeffektivitetsvinster som en ordning medanvändande av kungörelsedelgivning meraallmänt skulle kunna ge och de riskerför rättssäkerheten som detta innebärsamt de kostnader en sådan ordningskulle medföra.I rättssäkerhetsfrågan pekar regeringenfrämst dels på de risker irättssäkerhetshänseende som uppkommer pågrund av att kraven på angivande avgrunden för anspråket i den summariskaprocessen är lägre än de motsvarandekrav som ställs på en stämningsansökan,dels att ett utslag som meddelats i densummariska processen till skillnad frånen tredskodom vinner rättskraft utanytterligare delgivning.I propositionen anför regeringen vidareatt delgivning genom kungörelse avförelägganden i den summariska processenskulle medföra betydande extrakostnaderför kronofogdemyndigheterna. Samtidigtkonstateras att det är ett mycketbegränsat antal mål i den summariskaprocessen som förs vidare till tingsrättom delgivning inte kunnat ske.Förklaringen härtill är att enexekutionstitel på betalning sällan kanverkställas mot den som saknar hemvist.Regeringen finner att möjligheten tillkungörelsedelgivning i alla slags målinom den summariska processen med allsäkerhet skulle leda till attkungörelseförfarandet skulle användas ibetydligt fler fall än som sker i dagoch därmed leda till attkronofogdemyndigheterna måste tillförasytterligare resurser. Samtidigtkonstaterar regeringen att den utökadeanvändningen av kungörelsedelgivning ihuvudsak endast skulle leda till utslagsom inte går att verkställa och att detmot denna bakgrund är oacceptabelt attbelasta den summariska processen meddessa kostnader. Den besparing somligger i att ett begränsat antal målinte skulle behöva drivas till tingsrättför kungörelsedelgivning motiverarenligt regeringen heller inte derelativt betydande extra kostnader fördet allmänna som ett system medkungörelsedelgivning inom hela densummariska processen skulle medföra. Enordning som innebär att man i förstahand låter sökanden själv få betala förkungörelseförfarandet framstår enligtregeringen heller inte som någon godlösning med hänsyn till att det skulleleda till olika regler i detta avseendeför den summariska processen å ena sidanoch rättegången vid allmän domstol å denandra. Detta skulle enligt regeringent.o.m. kunna motverka önskemålet om attparter i så stor utsträckning sommöjligt skall använda sig av densummariska processen.Regeringen avvisar alltså förslaget ipromemorian om en generell möjlighettill kungörelsedelgivning. I ställetföreslås en utvidgning av möjligheternatill kungörelsedelgivning i densummariska processen när fråga är om enbegäran om fastställelse till betalningur viss egendom (panträtt) somframställts i ett mål ombetalningsföreläggande. Regeringen anföratt det i dessa fall är fråga om mål därutslaget i de flesta fall har betydelsefrån verkställighetssynpunkt även omsvaranden inte går att nå genom ordinärdelgivning och att kraven i dessa måltypiskt sett är välgrundade eftersom enförutsättning för handläggning i densummariska processen är att panträttenupplåtits skriftligen.Utskottets övervägandenVad som främst tilldrar sig intresse ärfrågan om den utvidgning avmöjligheterna till kungörelsedelgivningsom regeringen föreslår.Det är naturligtvis etträttssäkerhetsintresse att det finnsrimliga garantier för att delgivningenger svaranden möjlighet att ta del avett föreläggande. Detta intresse blir änstörre när, som i förevarande fall, ettutslag i målet vinner laga kraft utannågon ytterligare delgivningsåtgärd närtidsfristen för återvinning löpt ut. Detbör dock noteras att det aldrig heltsäkert kan garanteras att en handlingsom delges med stöd av 15 §delgivningslagen (bl.a.kungörelsedelgivning) verkligen når densökte. Utskottet finner i detsammanhanget också värt att nämna att enansökan om stämning i tvistemål liksomen tredskodom i vissa fall kan delgesenligt reglerna i denna paragraf.Det är också ett rättssäkerhetsintresseatt sökanden på ett snabbt och enkeltsätt kan få ett verkställbart utslag isin hand när det är motiverat.Härtill kommer också andra övervägandenav ekonomisk och administrativ karaktär.Det bör t.ex. inte komma i fråga attbelasta den summariska processen med nyabetydande delgivningskostnader utanmotsvarande effektivitetsvinster.Här som i andra fall måste det alltsågöras en avvägning mellan olikaintressen och andra faktorer avbetydelse. En sådan avvägning kan somframgått ovan - utskottet tänker här påtredskodomsfallet - falla olika ut ocksåi tämligen likartade fall. I det nuaktuella ärendet kan utskottet utansvårighet godta den försiktigautvidgning av möjligheten tillkungörelsedelgivning som regeringenföreslår i propositionen, och utskottetkan inte heller se att det nu finnstillräckligt starka skäl att gå längreän så.I övrigt har utskottet ingenting attanföra med anledning av propositionen,och utskottet tillstyrker bifall tillden. Utskottet hemställerbeträffande den summariskaprocessenatt att antar de ipropositionen framlagda förslagentilla) lag om ändring i ,b) lag om ändring i utsökningsbalken,c) lag om ändring i lagen (1990:746)om betalningsföreläggande ochhandräckning,d) lag om ändring i lagen (1991:876)om register förbetalningsföreläggande ochhandräckning.Stockholm den 15 oktober 1996På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), BirtheSörestedt (s), (),(), (),(), (), (), (), (), PärNuder (s), (), JeppeJohnsson (m) och ().