bet · GJ01LU11 · 1996-05-21 00:00:00 — Eftersom det i normalfallettorde bli fråga om att utse en advokatsom är konkursförvaltare eller en högretjänsteman vid ackordscentral finnsenligt utskottets mening tillräckligagarantier för att rekonstruktören harerforderlig erfarenhet avföretagsledning, kunskaper iobeståndsjuridik och andra relevantarättsområden samt vana vid att hanterasituationer i vilka motstående intressenkan göra sig gällande. Därtill kommeratt regeringens förslag ingalundautesluter att det i ett enskilt fall kanförordnas en rekonstruktör vars bakgrundär t.ex. ekonomens, företagsledarens,revisorns eller konsultens. Omgäldenärens verksamhet är av mycket storomfattning eller av komplicerad artfinns dessutom möjligheter att utse flerän en rekonstruktör.Någon ändring i regeringens förslag ärmed hänvisning till det anförda inteerforderligt. Utskottet tillstyrkersålunda förslaget och avstyrker bifalltill motion L15 yrkande 2.Tidpunkten för förordnande avrekonstruktör och vissatidsfristerDe föreslagna reglerna om prövning av enansökan om företagsrekonstruktioninnebär att gäldenärens ansökan, om dentas upp, skall prövas genast. Om enborgenärs ansökan tas upp, skall rättensätta ut ett sammanträde för prövning avansökan. Sammanträdet skall hållas från det att ansökan kom intill rätten. Om det finns särskildaskäl, får det hållas senare, dock senastinom . Till sammanträdet skallparterna kallas. Gäldenären skall ikallelsen föreläggas att senast vidsammanträdet yttra sig över ansökan. Ikallelsen skall även anges attsammanträdet kommer att ställas in, omgäldenären före sammanträdet självansöker om företagsrekonstruktion ellerskriftligen medger borgenärens ansökanoch rätten inte särskilt underrättarhonom om att sammanträdet ändå skallhållas.Regeringens förslag innebär vidare attrekonstruktören skall utses samtidigtsom rätten beslutar omföretagsrekonstruktion. Det är alltsåinte möjligt att besluta omföretagsrekonstruktion utan attsamtidigt utse en rekonstruktör. I syfteatt säkerställa att arbetet medföretagsrekonstruktionen kanpåbörjas föreslås att rätten i sambandmed beslutet om rekonstruktion ocksåskall bestämma tidpunkt för ettborgenärssammanträde inför rätten. Ettsådant sammanträde skall normalt hållasinom . Om det är oundgängligennödvändigt får dock sammanträdet hållaslängre fram i tiden. Enligtpropositionen krävs mycket starka skälför att ett borgenärssammanträde skallfå hållas senare än inom tre veckor.Undantagsbestämmelsen kan bli tillämpligexempelvis när ett stort bolag ansökt omrekonstruktion. I rekonstruktörensåligganden ingår att inom frånbeslutet om företagsrekonstruktionunderrätta samtliga kända borgenärer ombeslutet och tillställa dessa visstmaterial. Till underrättelsen skallsålunda fogas en preliminär förteckningöver gäldenärens tillgångar och skulder,gäldenärens senaste balansräkning och deytterligare upplysningar som behövs omhans ekonomiska ställning. Vidare skallenligt förslaget till underrättelsenfogas uppgift om orsakerna tillbetalningssvårigheterna och om hurverksamheten kan rekonstrueras.Därutöver skall underrättelsen innehållaupplysningar om tidpunkten förborgenärssammanträde.I motion L14 av m.fl. (m)anförs att en rekonstruktör bör kunnaförordnas omgående, redan efter ansökanom företagsrekonstruktion. En sådanordning skulle innebära att man undvikertidsförluster och förhindrar onödigtstora ekonomiska risker förborgenärerna. Vidare bör, enligtmotionärernas mening, en rekonstruktörsom inte är bekant med företaget fåbetydligt på sig än en veckaatt underrätta borgenärerna om attföretagsrekonstruktion inletts. Av dettaföljer att även tidpunkten förborgenärssammanträdet bör senareläggas.I motionen yrkas att skalländra regeringens förslag i enlighet medvad som sålunda anförts (yrkande 3).Utskottet har ingen annan uppfattningdn motionärerna när det gäller behovetav skyndsamhet beträffande förordnandeav en rekonstruktör. Enligt utskottetsmening bör det emellertid inte komma ifråga att tidigarelägga tidpunkten förförordnandet av rekonstruktör. Någongrund för förordnandet torde nämligeninte uppkomma förrän rätten har gjort enmateriell prövning av ansökan. Med denav motionärerna förordade ordningenskulle i de fall ansökningarna intebifalls förordnandena bli meningslösa.Dessutom skulle i sådana fall som inteleder till beslut omföretagsrekonstruktion särskilda problemuppkomma vad gäller rekonstruktörensrätt till ersättning. I sammanhangetvill utskottet också hänvisa tillnuvarande bestämmelser om ackord varavframgår att en materiell prövning avansökan måste göras innan god manförordnas. Vidare bör påpekas attreglerna om vad en ansökan skallinnehålla innebär att visstutredningsarbete kommer till stånd redaninnan ansökan prövas och att därmed tidvunnits i de fall ansökan leder till ettbeslut om rekonstruktion.De tidsfrister som föreslås ipropositionen när det gällerunderrättelse om beslut omföretagsrekonstruktion och närborgenärssammanträde skall äga rum är,såvitt utskottet nu kan bedöma, välavvägda för att tillgodose borgenärernasmöjligheter att påverkarekonstruktionsförfarandet på ett såtidigt stadium som möjligt. Det kan dockinte uteslutas att tidsfristerna ipraktiken kan komma att framstå somalltför snäva. Utskottet förutsätter attregeringen också uppmärksammar huruvidaförfarandereglerna fått en ändamålsenligutformning.Utskottet tillstyrker med det anfördalagförslaget i berörda delar ochavstyrker motion L14 yrkande 3.RekonstruktionsplanenDe föreslagna reglerna omrekonstruktionsplanen innebär att ensådan plan skall upprättas avrekonstruktören. Av planen skall normaltframgå såväl hur gäldenärsföretagetsfinansiella situation bör lösas som hurdess resultat skall kunna förbättras.Planens innehåll förutsätts emellertidkunna anpassas till omständigheterna idet enskilda fallet. Några närmareföreskrifter om vad planen skallinnehålla föreslås inte. Inte hellerfinns några förslag som innebär attplanen skall fastställas. Enligt denföreslagna lagtexten skall planenredovisa hur syftet medföretagsrekonstruktionen skall uppnås.Planen skall tillställas rätten ochborgenärerna.I propositionen framhåller regeringenvikten av att planens innehåll måstekunna anpassas till omständigheterna idet enskilda fallet. Vad enrekonstruktion kan behöva innebära måsterimligen kunna variera högst väsentligt.Även om det inte i lag ges någraföreskrifter om att enrekonstruktionsplan skall fastställaseller om formerna och förutsättningarnaför ett fastställande, är det givet att,om planen skall kunna genomföras, detfordras en bred enighet blandborgenärerna liksom mellan dem ochgäldenären om i vart fall desshuvudsakliga element. Regeringen betonarvidare att i den mån som enrekonstruktion medför egentliga ingreppi borgenärernas rätt genom att derasfordringar sätts ned, detta måste skeantingen genom avtal eller genomoffentligt ackord.Rolf m.fl. (m) anför i motionL14 att det framstår som orealistisktatt borgenärerna kommer att uppnå ennära 100-procentig enighet om hur ettföretag skall rekonstrueras. För attrekonstruktionsförfarandet skall blimeningsfullt måste därför införas enordning som innebär attrekonstruktionsplanen fastställs avdomstol efter det att samtligaborgenärer haft möjlighet att yttra sigöver planen. En förutsättning förfastställelse bör därvid vara att vissmajoritet av borgenärerna uttalat sigför planen. I motionen yrkas attriksdagen skall ändra regeringensförslag i enlighet med det anförda(yrkande 1).I motion L15 av Per m.fl. (v)anförs att det i motiven närmare börklargöras vad en rekonstruktionsplanskall innehålla. Motionärerna anser atten rekonstruktionsplan bör innehållabl.a. en preliminär betalningsplan,förslag till finansiering av rörelsen,en enkel marknadsanalys och en budgetför . I motionen yrkasatt godkänner vad som sålundaanförts om rekonstruktionsplanen(yrkande 4).Enligt utskottets mening finns detflera skäl till att enrekonstruktionsplan inte skallfastställas av domstol. En sådan ordningskulle medföra risk för att planensinnehåll onödigtvis formaliseras ochdessutom leda till fördröjning ochfördyringar. Ett krav på fastställelsesynes inte heller ändamålsenligt medhänsyn till, som också regeringenpåtalat, att det nyarekonstruktionsförfarandet i principbygger på frivillig uppslutning kringförfarandets olika moment.Med det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag och avstyrker bifalltill motion L14 yrkande 1.Vad sedan gäller motion L15 anserutskottet för sin del att de anvisningarsom lämnas i propositionen ger entillräckligt god vägledning för enrekonstruktörs ställningstagande tillvad en rekonstruktionsplan skallinnehålla i ett enskilt fall. Någothinder mot att en rekonstruktionsplanockså redovisar andra förhållanden somkan vara av värde i det fortsattaförfarandet finns inte. Några särskildauttalanden därom från sidakan inte anses erforderligt.Det anförda innebär att utskottetavstyrker motion L15 yrkande 4.Ackord under företagsrekonstruktionFörslaget till lag omföretagsrekonstruktion innebär attoffentligt ackord skall kunna kommatill stånd enbart inom ramen för enföretagsrekonstruktion. Ackordslagensbestämmelser om offentligt ackordföreslås i sak oförändrade överfördatill ett särskilt kapitel (3 kap.) i dennya lagen, varvid ackordslagens gode manföreslås bli ersatt av rekonstruktören.Kravet på att gäldenären vid ettoffentligt ackord skall erbjudaborgenärerna betalning med åtminstone av deras fordringsbelopp behålls.Undantag skall dock i fortsättningenkunna göras när det finns särskildaskäl.I motion L15 av Per m.fl. (v)yrkas att hos regeringen skallbegära ett förslag som innebär attreglerna om offentligt ackord i lagen omföretagsrekonstruktion får en bättresamordning med lagens bestämmelser iövrigt. I motionen hänvisas till attRiksskatteverket begärt en sådansamordning (yrkande 5).Utskottet vill erinra om att Lagrådetvid sin granskning av lagförslagetansett det önskvärt att 3 kap. vidlämpligt tillfälle blir föremål för enöversyn mot bakgrund av erfarenheternaav tillämpningen av ackordslagensmotsvarande regler.Med anledning av Lagrådets ochRiksskatteverkets påpekanden anförregeringen i propositionen att en sådanmer långt gående samordning i och försig i vissa delar kunde vara tänkbar.Regeringen framhåller emellertid att ettoffentligt ackord skiljer sig frånövriga skeden i enföretagsrekonstruktion därigenom attackordet binder samtliga deltagandeborgenärer, även dem som inte biträttförslaget till uppgörelse. Det elementav tvång gentemot vissa borgenärer somsåledes är, eller kan vara, förbundetmed fastställande av offentligt ackordgör det, enligt regeringens mening,nödvändigt med mera preciserade reglerför den delen av förfarandet än somkrävs när en uppgörelse bygger påsamtliga intressenters bifall. Det kandärför, såvitt regeringen nu anser sigkunna bedöma, knappast undvaras att detför offentligt ackord, även inom ramenför företagsrekonstruktion, gessärskilda regler om exempelvis ansökan,bouppteckning och ett formligtackordsförslag. Därutöver pekarregeringen på att det i lagförslagetuttryckligen angetts att sådanahandlingar och uppgifter som skallbifogas en begäran om förhandling omoffentligt ackord inte behöver ges in omde tidigare underföretagsrekonstruktionen har tillställtsrätten och borgenärerna. Mot bl.a. dennabakgrund är det regeringens uppfattningatt den systematiska samordning som kanoch bör ske i det väsentliga kommit tillstånd.Utskottet har för sin del ingen annanuppfattning och avstyrker därför bifalltill motion L15 yrkande 5.Utskottet övergår därmed till attbehandla en fråga som gäller statensborgenärsfunktion vid ackord.Enligt lagen (1993:891) om indrivningav statliga fordringar m.m. företrädsstaten vid indrivning av statensfordringar på skatter, avgifter m.m. avkronofogdemyndigheten. att kronofogdemyndigheten fåransöka om att en gäldenär skallförsättas i konkurs och att myndighetenskall bevaka den rätt i konkursen sommed anledning av en fordran tillkommerdet allmänna.I propositionen föreslås attkronofogdemyndigheten i allmänhet skallföreträda staten som borgenär även vidföretagsrekonstruktion.När det gäller ackord fullgörs statensborgenärsfunktion avskattemyndigheten enligt lagen(1993:892) om ackord rörande statligafordringar m.m. Det innebär attskattemyndigheten fattar beslut å detallmännas vägnar om att anta förslag omackord som innefattar fordringar påskatt, avgift etc. I detta avseendeföreslås inte någon ändring ipropositionen.Ordningen med att skattemyndighetenockså i fortsättningen skall företrädadet allmänna vid ackord kritiseras imotion L11 av m.fl.(kds). Enligt motionärerna är nuvarandeordning orsak till att staten så sällanaccepterar ackordsuppgörelser.Skattemyndigheten har ingen affärsmässigkompetens utan företräder enbart en rentfiskal inriktning. bör därförbesluta om ändring i lagen om ackordrörande statliga fordringar m.m. avinnebörd att statens borgenärsfunktionvid ackord skall fullgöras avkronofogdemyndigheten (yrkande 2).I motion L15 av Per m.fl. (v)framställs ett liknande yrkande.Motionärerna anser attkronofogdemyndigheten är den myndighetsom har klarast blick över företagetstotala ekonomiska situation.Kronofogdemyndigheten är dessutom, anförmotionärerna, bäst lämpad att ur ettsamhällsekonomiskt perspektiv företrädastaten som borgenär (yrkande 3).I propositionen anför regeringen attövervägande skäl talar för attkronofogdemyndigheten bör företräda detallmänna vid företagsrekonstruktion iallmänhet. Det är också den uppfattningsom ligger mest i linje med de allmännaövervägandena bakom lagen om indrivningav statliga fordringar m.m. Vid ackorddäremot uppkommer enligt regeringenbl.a. frågor kring de olika skatte- ochavgiftsfordringarna somskattemyndigheten får anses vara bästskickad att utreda. Regeringen gördärför den bedömningen att det intefinns skäl att föreslå någon ändring vadgäller borgenärsfunktionen vid ackord.Utskottet har inte någon erinran motatt kronofogdemyndigheten skallföreträda det allmänna vidföretagsrekonstruktion. Ordningen synesmest lämplig med hänsyn till attförfarandet utgör ett alternativ tillkonkurs och i flera fall torde ledavver till konkurs.När det sedan gäller statensborgenärsfunktion vid ackord villutskottet erinra om att frågan berördesav utskottet i yttrandet1992/93:LU6y till skatteutskottet överproposition 1992/93:198 om indrivning avstatliga fordringar m.m. Utskottetkonstaterade därvid att det ipropositionen inte föreslogs någonändring beträffande vilken myndighet somskall vara behörig att besluta i frågorom ackordsförslag på skatte- ochavgiftsområdet. Utskottet erinrade ocksåom att i sittbetänkande om en lag omföretagsrekonstruktion förordat attdenna funktion såvitt avser skatter ochavgifter flyttas från skattemyndighetentill kronofogdemyndigheten. Motbakgrund av att utredningens betänkandevar föremål för remissbehandling ansågutskottet i likhet med föredragandestatsrådet att någon ändring vad gällerackordsmyndighet i fråga omskattefordringar m.m. då inte borde ske.Spörsmålet om borgenärsfunktionenbeträffande skatter och avgifterberördes av utskottet även våren 1994vid behandlingen av skuldsaneringslagen(se bet. 1993/94:LU26). I betänkandetuttalade utskottet med anledning av enmotion att det kunde ifrågasättas ominte statens borgenärsfunktion vidskuldsanering borde innehas avkronofogdemyndigheten i stället för avskattemyndigheten, vilket regeringenföreslagit i propositionen i ärendet(prop. 1993/94:123). Frågan omborgenärsfunktionen för skatter m.m.borde dock enligt utskottet interegleras annorlunda för skuldsanering änvad som gäller för ackord. Utskotteterinrade om de tidigare övervägandena ifrågan och konstaterade vidare attInsolvensutredningens förslag ännu inteföranlett någon proposition. I avvaktanhärpå ansåg utskottet att någon ändringinte borde ske beträffande statensborgenärsfunktion vid ackord. I linjemed vad utskottet uttalat tidigare ansågutskottet att skattemyndigheten tillsvidare också borde ges möjlighet attgodta förslag om skuldsanering.Utskottet tillstyrkte sålundaregeringens förslag i denna del ochavstyrkte bifall till det då aktuellamotionsyrkandet.Utskottet anser för sin del att starkaskäl talar för att regeringen nuförutsättningslöst låter utreda fråganom vilken myndighet som skall företrädastaten vid ackord som omfattar skatteroch allmänna avgifter. Enligt utskottetsmening torde det vara lämpligt att isammanhanget också på nytt övervägafrågan om statens borgenärsfunktion vidskuldsanering enligt skuldsaneringslagen. Det bör ankomma på regeringen attnärmare bestämma formerna förutredningsarbetets bedrivande. Utskottetvill dock understryka vikten av attutredningen bedrivs skyndsamt.Vad utskottet sålunda anfört börriksdagen med anledning av motionernaL11 yrkande 2 och L15 yrkande 3 som sinmening ge regeringen till känna.FörmånsrättsordningenNär konkurs inträffat skall, om medelfinns i konkursboet, betalning förstutgå för konkurskostnaderna och förannan skuld som konkursboet ådragit sig(s.k. massagäld). Av boets återståendemedel sker därefter utdelning tillborgenärerna i en viss ordning, den s.k.förmånsrättsordningen. Bestämmelser om ivilken ordning olika fordringar skallbetalas finns, som nämnts inledningsvis,i förmånsrättslagen.Förmånsrättslagen skiljer mellansärskild och allmän förmånsrätt.Särskild förmånsrätt gäller vidutmätning och konkurs samt belastar vissegendom. Särskild förmånsrätt följerbl.a. med företagshypotek, varmed avsesen säkerhetsrätt på grund av inteckningi en näringsidkares lösa egendom, ochmed inteckning i fast egendom. Allmänförmånsrätt gäller endast vid konkursoch avser all egendom som ingår igäldenärens konkursbo. Allmänförmånsrätt har t.ex. under vissaförutsättningar fordringar på skatt samtvissa fordringar på lön.Förmånsrättslagen reglerar den inbördesföreträdesrätten mellan särskildaförmånsrätter resp. allmännaförmånsrätter. Särskild förmånsrätt hari princip företräde framför allmänförmånsrätt. Fordran med bästa allmännaförmånsrätt har dock företräde framförexempelvis företagshypotek. Fordringarutan förmånsrätt, dvs. oprioriteradefordringar, har inbördes lika rätt.Lönegarantilagen kan allmänt sägasinnebära att staten garanterarprioriterade lönefordringar enligtförmånsrättslagen och övertarfordringarna - med motsvarandeförmånsrätt - samt inträder i konkursensom borgenär. Sedan den 1 juli 1994gäller en s.k. karensregel ilönegarantilagen. Bestämmelsen syftartill att begränsa missbruk avlönegarantisystemet som har negativaeffekter på konkurrensen. Karensregelninnebär att lönegaranti skall kunnalämnas endast en gång under entidsperiod för lönefordringarsom har uppstått i huvudsakligen sammaverksamhet. Enligt den ursprungligalydelsen av regeln gällde emellertidlönegarantin om arbetstagaren haranvisats anställningen av den offentligaarbetsförmedlingen. Genom en lagändring,som trädde i kraft ,infördes ytterligare enundantagsbestämmelse som innebär attlönegarantin gäller om det finnssärskilda skäl för det.I propositionen föreslås attfordringar, inklusive lönefordringar,som grundas på avtal som gäldenären medrekonstruktörens samtycke träffat underen företagsrekonstruktion som föregåttkonkursen skall vara förenade med bästaallmänna förmånsrätt (s.k. nytillkomnafordringar). Vidare föreslås attförmånsrätten avseende vissa revisions-och bokföringskostnader förstärks.Sådana fordringar som nämnts föreslåsfå förmånsrätt före bl.a. fordringar medsäkerhet i företagshypotek. Därutöverföreslås nya bestämmelser iförmånsrättslagen och konkurslagen isyfte att klargöra hur fordringar som iförmånsrättshänseende kommer eftervanliga oprioriterade fordringar, s.k.efterställda fordringar, skall behandlasi samband med ackord.Beträffande löneförmånsrätten görregeringen bedömningen att denna börvara kvar. Däremot föreslås vissaändringar när det gäller förmånsrätt förlönefordringar föreföretagsrekonstruktion. Har enföretagsrekonstruktion föregått enkonkurs, skall arbetstagarna ha ettsärskilt skydd för löner som förfallittill betalning före ansökan omföretagsrekonstruktion. Ges enkonkursansökan in från detatt en företagsrekonstruktion upphörde,skall förmånsrätten för lön - om det ärförmånligare för arbetstagaren - omfattafordringar som förfallit till betalninginom före beslutet omföretagsrekonstruktion i stället förfordringar som har förfallit tillbetalning förekonkursansökningen. Förmånsrätten förlönefordringar kan dock aldrig omfattamer än sammanlagt sex månader.Insolvensutredningen föreslog tvåytterligare ändringar iförmånsrättsordningen. Den ena innebaratt statens förmånsrätt för vissa skatte-och avgiftsfordringar skulle avskaffas.Den andra innebar att vissalönefordringar - fordringar på s.k.produktiv lön - skulle ges förmånsrättframför fordringar med säkerhet iföretagshypotek. Den av utredningenföreslagna ordningen innebär attlönefordringar före konkurs ochuppsägningslön för den tid under vilkengäldenärens verksamhet fortsätter efterkonkursutbrottet, dock längst , skall ha förmånsrätt förefordringar förenade med säkerhet iföretagshypotek. Det huvudsakligamotivet bakom dessa förslag var attändringarna på olika sätt skulleförbättra möjligheterna att genomföraföretagsrekonstruktioner. Sålunda menadeutredningen att kreditgivare medsäkerhet i företagshypotek borde gesökade incitament att följa och ingripa iutvecklingen hos ett företag som är påväg in i en ekonomisk kris. Härigenom,anförde utredningen vidare, skapasbättre förutsättningar för att få tillstånd en rekonstruktion av företagetutan konkurs och indirekt bättreutsikter för de icke prioriteradeborgenärerna att få betalt. Beträffandeskälen för att avskaffaskatteförmånsrätten anfördeInsolvensutredningen att en sådanförändring bör bidra till att stärkaoprioriterade borgenärers ställning. Ettavskaffande av förmånsrätten för skatterskulle dessutom, enligtInsolvensutredningen, främjarekonstruktion utan konkurs och stärkautsikterna till ackordsuppgörelser.Tvingas staten att delta i sådanauppgörelser som skatteborgenär bedömdeutredningen att antalet ackord skulleöka. Staten kommer nämligen då, anfördeutredningen, att få ett större intresseatt medverka till ekonomiska uppgörelsermellan gäldenären och borgenärerna.Propositionen innehåller inte någotförslag till förändring av ordningenmellan lönefordringar och fordringar medsäkerhet i företagshypotek. Inte hellerföreslås att förmånsrätten för skatteroch allmänna avgifter avskaffas. Enligtregeringens mening börInsolvensutredningens förslag tillförändringar i förmånsrättsordningeninte genomföras.Förändringar i den riktning somutredningen föreslagit bör emellertidstuderas vidare. Det bör enligtregeringen göras av en ny utredning.I ett stort antal motioner tas frågorupp om ändringar i förmånsrättsordningeni syfte att underlätta möjligheternatill företagsrekonstruktion. I motionL11 av m.fl. (kds) yrkasatt skall besluta denändringen i förmånsrättslagen attstatens förmånsrätt för skatter ochallmänna avgifter slopas och attfordringar avseende s.k. produktiv lönges förmånsrätt framför fordringar medsäkerhet i företagshypotek. Enligtmotionärerna är, som regelsystemet i dagär utformat, en konkurs en mycketattraktiv form för rekonstruktion av enverksamhet genom att lönegarantisystemetutnyttjas. Verksamheten kan därmedfortsätta under konkursen utan att dettaär företagsekonomiskt motiverat. Om manförbättrar förmånsrätten för produktivalöner kommer verksamheten att i ställetdrivas vidare med lönemedel urkonkursboet. Det skulle garantera attdriften bara fortsätter om det ärföretagsekonomiskt godtagbart. Imotionen anförs vidare att ackord ipraktiken omöjliggörs genom statensförmånsrätt för skatter m.m. Härigenomförsvåras allvarligt möjligheterna attutnyttja den nya lagstiftningen (yrkande1).Rolf m.fl. (m) yrkar i motionL14 att skall ändraregeringens förslag så att fordringar påskatter m.m. blir efterställda. Genomdetta skulle leverantörsfordringarnasställning förbättras iförmånsrättshänseende och möjligheternatill företagsrekonstruktion öka avsevärt(yrkande 5). I motionen anförs vidareatt lönegarantin inte bör automatisktsammankopplas med vilken prioritetlönefordran har.