bet · GK01AU1 · 1996-12-03 00:00:00 — Partiets önskan om enreformering av arbetsmarknadspolitikenger utskottet anledning att påminna omdet successiva förnyelsearbetet påområdet. Utskottet kan inte oreserveratinstämma i att arbetsmarknadspolitiken,som uttrycker det,skall utgå från subsidiaritetsprincipen.Om arbetsmarknadspolitiken alltjämtskall vara en del i den ekonomiskapolitiken och huvudsakligen finansierasmed statliga medel måste också denationella målen vara styrande. Detta ärockså som utskottet ser det enförutsättning för att de uppställdamålen skall kunna uppnås.Arbetsmarknadspolitiken kan knappastutgå från den lägre nivån, men välförbättras om den lokala förankringenstärks. Utskottet delar inte helleruppfattningen att en omfattandeavreglering skulle leda till en bättrefungerande arbetsmarknad. Vad gällerKristdemokraternas åsikt att målet skallvara en halvering av den totalaarbetslösheten villutskottet hänvisa till vad som sagtsovan i anslutning till Miljöpartietsmotion. kritik motregeringen på denna punkt baserar sigdelvis på att regeringspolitiken skullekunna utmynna i att människor enbartflyttas från öppen till doldarbetslöshet, det som i finansutskottetåterges som kreativ bokföring . Ettytterligare skäl till att välja denöppna arbetslösheten som mål förregeringen och är synen påarbetslöshet.Arbetslinjen är en given grundpelare. alltmer internationaliserad omgivningställs stora krav påstrukturförändringar på arbetsmarknaden.Det innebär att arbetslinjen måsteutvecklas till att bli en arbets- ochkompetenslinje. Människor som är iutbildning, vare sig detta beror på attde vill bredda sina möjligheter påarbetsmarknaden eller därför att detvingats till det på grund av förändradarbetssituation, utför ett värdefulltarbete både för sig själva ochsamhället. Det är enligt utskottet enfelsyn att människor i utbildning baraskulle flyttas från öppen till doldarbetslöshet.I ett avsnitt nedan kommer utskottettill sitt sammanfattandeställningstagande om den allmännainriktningen av arbetsmarknadspolitiken.Utskottet övergår nu till frågan omarbetsrätten och sysselsättningen.Arbetsrätten och sysselsättningenI budgetpropositionen understrykerregeringen att arbetsrätten måste ha enändamålsenlig utformning som balanserarlöntagarnas behov av rättssäkerhet,trygghet och inflytande medverksamheternas och företagens behov avflexibilitet. Reglerna får inte försvåraför företag att expandera ochnyanställa. skall konkurrera medkompetens och får inte bli ett land därlåga löner och otryggaanställningsförhållanden gerkonkurrensfördelar.I sitt betänkande AU4 behandlarutskottet just nu regeringens förslag iproposition 1996/97:16 En arbetsrätt förökad tillväxt samt ett stort antalmotioner väckta både och med anledning avpropositionen. Den frågeställning somberörs här är arbetsrättens eventuellasamband med sysselsättningen och demotionsyrkanden som särskilt rör dennafråga.Moderata samlingspartiet anser i motionA277 (yrk. 1 delv.) att en avregleringmåste ske i liberaliserande riktning.Partiet betraktar den svenskaarbetsmarknaden som extremt reglerad,inte bara av lagstiftning utan också avett nät av kollektivavtal. Det totalaregelverket blir för många företagarenästan omöjligt att genomskåda. Därmedbidrar arbetsrätten till att ökaföretagens osäkerhet, vilket verkaravhållande på benägenheten attnyanställa. En stor del avlagstiftningen härrör dessutom från enarbetsmarknad som inte längre finns. Enöverreglering i en snabbt föränderligglobal ekonomi skapar obönhörligen enhög arbetslöshet, anser Moderaterna.Även ett antal enskilda motioner tarupp liknande synpunkter på sambandetmellan arbetsrätten och dess effekter påsysselsättningen. Det är N212 (yrk. 2)av m.fl. (m, fp, kd),A228 respektive A256 av () och A257 (yrk. 4) avMargareta och ().I A256 föreslår motionären att företagmed mindre än 5 anställda undantas frånregelverket.Vänsterpartiet begär i motion Fi212(yrk. 23) ett tillkännagivande omarbetsrätten. Att arbetsrätten skulleförhindra eller försvåra nyanställningaroch att försämringar skulle ökaarbetstillfällena är en mytbildning somstår i skarp kontrast till forskningeninom området. Partiet anser i ställetatt den nya situationen påarbetsmarknaden ställer krav på enutvidgad arbetsrätt som vidgararbetstagarbegreppet och fångar upplöntagarnas legitima behov av trygghetoch inflytande. Arbetsrätten är kärnan idemokratin. Makten över anställningenligger kvar hos arbetsgivaren.Utskottets övervägandenModeraternas utgångspunkt i motion A277är att arbetsrätten, liksom ävenarbetsmarknadsregleringen i övrigt,verkar dämpande på sysselsättningen ochatt överregleringen skapar en högarbetslöshet. Detta är synpunkter somäven återkommer i de enskildamotionerna. för sin delanser att detta är en mytbildning.I debatten har frågan ofta ställtsvilken inverkan de arbetsrättsligareglerna har på arbetslöshetsnivån.Något entydigt svar har knappast getts,mer än att regler som röranställningsskyddet kan ha effekter settöver en konjunkturcykel; benägenhetenatt anställa i en konjunkturuppgångskulle med andra ord vara större medliberalare regler. Utskottet vill därförinte ge vare sig ellerVänsterpartiet medhåll i derasytterlighetsuppfattningar. Även om enklasamband av detta slag saknas kan detändå ha sin betydelse att arbetsrättenförändras för att svara mot det nyaarbetslivet. Dagens arbetsrättsligalagstiftning kom i allt väsentligt tillunder . Stora förändringar harskett genom ökadinternationalisering och genom nyttarbetssätt, ny organsation och ny teknikm.m.Enligt utskottets mening är det viktigtatt arbetsrätten anpassas tillförändringar på arbetsmarknaden, mennågon radikal förändring som Moderaternaföreslår behövs inte. Föreställningenatt den enskilde personligenförhandlingsvägen skall kunna nå godavillkor av betydelse utöver vad somskulle regleras i en förenkladarbetsrätt måste för stora grupper avarbetstagare vara heltverklighetsfrämmande. Inriktningen avden nya arbetsrätt som regeringen läggerfram är att göra det lättare attanställa, inte lättare att säga upp.Inte heller kan utskottet ställa sigbakom krav som innebärutökad lagreglering. Utskottet står fastvid sin tidigare uppfattning att strävanbör vara att söka lösningar avtalsvägen.Det är så man kan få stabila och välfungerande regler.Utskottet kan således inte ställa sigbakom de synpunkter som de nu berördamotionerna innehåller.LönebildningenRegeringens uppfattning enligtpropositionen är att lönebildningen intefungerar tillfredsställande. Under enlång följd av år har löneökningarnalegat högre än i våra viktigastekonkurrentländer medan produktivitetenökat långsammare. möjligheteratt även framstå som ett välutvecklat välfärdssamhälle med högsysselsättning och låg arbetslöshetberor på hur lönebildningen kommer attfungera. Det behövs en sund balanseradlönebildning på god europeisk nivå.Lönebildningen måste också förhindraosakliga löneskillnader. Regeringenbetonar att det är parterna påarbetsmarknaden som har ansvaret attfinna formerna för en lönebildning sominte är inflationsdrivande och sombidrar till att minska arbetslösheten.Moderata samlingspartiet anser i motionA277 att lönebildningen är alltförcentraliserad. En mer ändamålsenliglönebildning är en förutsättning förfler riktiga arbeten. Lönesättningenskall utgå från personlig kapacitet,kompetens, utvecklingsvilja ocharbetsinsats. Ytterst är det enangelägenhet för arbetsgivare ochmedarbetare. En större lönevariation gerutrymme för fler arbeten och främjardessutom rörlighet. sägersig vara starkt tveksamma till den typav maktutövning som regeringens samtalmed arbetsmarknadens parter omlönebildningen innebär. Det intressantaär vilka legala eller skattemässigaförändringar som skulle behövas. Despelregler som gäller, framför alltvad gäller konfliktreglerna, harbidragit till lönekostnadsökningarna. Defackliga organisationerna kan ta tillkonflikt utan att motparten i realitetenkan utlösa de motåtgärder som balansenmellan parterna förutsätter. Stor effektkan åstadkommas med mycket begränsadekonflikter i termer av antaletdeltagande arbetstagare och därmed medsmå uttag ur strejkfonderna.Konfliktreglerna behöver förändras,t.ex. genom krav på medlemsomröstningföre strejk, förlängda varseltider ochett annat medlingsförfarande.Sympatiåtgärder bör förbjudas (yrk.2-4). Det är också nödvändigt attanalysera vilken inverkan socialaersättningar, skatter ochinkomstrelaterade avgifter har pålönebildningen och arbetslösheten.Enligt bör en sådan analyspresenteras för senast hösten1997 (yrk. 13).Kristdemokraterna vill ha ökadflexibilitet i lönesättningen förungdomar. En lägre ingångslön bör enligtpartiet kunna vara ett verksamt sätt attfå flera unga i arbete. Om det inte blirlöst avtalsvägen bör lagstiftningövervägas, anser (motion A297 yrk. 3).Utskottet kan i och för sig hålla medModeraterna om att lönebildningen intefungerar tillfredsställande. Atthuvudorsaken till det skulle vara enobalans i maktförhållandena till defackliga organisationernas förmån ärdock en felsyn. Lönebildningen är iförsta hand ett gemensamt ansvar förarbetsmarknadens parter. Det kommer tilluttryck genom det uppdrag som regeringengivit parterna att fram till den 31 mars1997 gemensamt formulera nödvändigaförändringar av förhandlings- ochlönebildningssystemet. Som ett förstasteg har den s.k. Edin-gruppen fåttuppdrag att under innevarande höstgranska utfallet av den senastelönerörelsen.Utskottet noterar att Moderaternaställer långtgående krav på inskränkningar i rätten att vidta arbetskonflikter.Utskottet utgår från att förhandlings-,medlings- och konfliktreglerna kommeratt diskuteras i samband med detnyssnämnda uppdraget tillarbetsmarknadens parter. Det finnsdärför inte anledning för attnu göra något uttalande i den frågan.Slutligen tar utskottet avstånd fråntanken hos att - fördet fall lägre ingångslön inte kanregleras avtalsvägen - lagstifta ifrågan. Detta skulle innebära ett förstasteg mot en statlig inkomstpolitik. Detskulle dessutom innebära ett avsteg frånden gällande principen påsvensk arbetsmarknad att det ärparternas sak att reglera lönefrågorna.Utskottet kan således inte ställa sigbakom de synpunkter som framförts i denu behandlade partimotionerna.Arbetstiden och sysselsättningenI propositionen redovisas det uppdragsom haft attanalysera de långsiktiga konsekvensernaav alternativa arbetstidsförkortningar,att undersöka på vilket sätt flexiblaarbetstidsregler kan införas i svensklagstiftning och att utredakonsekvenserna av EG:sarbetstidsdirektiv för det svenskaregelsystemet på arbetstidsområdet.När utskottet här tar upparbetstidsfrågan är det huvudsakligenfrån ett sysselsättningsperspektiv. Dethar också väckts motioner med förslagsom avser arbetstiden mera sedd somvälfärdsfråga eller som avserlagregleringsfrågor. Utskottet kommeratt behandla dessa motioner i ett senaresammanhang.Vänsterpartiet och för framförslag om förkortad arbetstid som ettsätt att öka sysselsättningen.Vänsterpartiet framhåller i motion Fi212att den ordinarie arbetstiden i Sverigetillhör de längsta i . Fleraländer har sänkt arbetstiden för att ökavälfärden och minska arbetslösheten.Enligt teoretiska studier som ledandepolitiker hänvisar till är det osäkertom arbetstidsförkortning ger flerarbetstillfällen. Däremot visargenomförda arbetstidsförkortningar bådei och utanför att de leder tillökad sysselsättning även om utfalletvarierar. Partiet vill påbörja enutvidgad försöksverksamhet med förkortadarbetstid som finansieras via avdrag påarbetsgivaravgiften. Enligt förslaget idet s.k. sysslsättningspaketet bör 2miljarder kronor avsättas för ändamålet(yrk. Förslaget om enförsöksverksamhet framförs även ipartiets motion A719 (yrk. 3).Miljöpartiet anför i sin motion A711sysselsättningsskäl för enarbetstidsförkortning. I dagens läge påarbetsmarknaden skulle enarbetstidsförkortning aktivt kunna bidratill en sänkning av arbetslösheten. Desenaste årens utveckling visar enligtpartiet att traditionella medel som ökadekonomisk tillväxt inte längre förmårkomma till rätta med arbetslösheten.(yrk. 1).Kristdemokraterna vill enligt motionA297 avvakta en proposition omarbetstider och framför därför ingayrkanden i de principiella frågorna.Däremot ser partiet det som önskvärt medfler projekt och försök med förkortadarbetstid och arbetsdelning i offentligsektor. Partiet anser att ett särskiltstimulansstöd bör utges tillverksamheter inom offentlig sektor somprövar arbetsdelning för att få fler iarbete. Finansiering bör ske inom ramenför de särskilda insatserna föromstrukturering i den kommunalaverksamheten. 4).Frågan om arbetstidsförkortning tas ävenupp i en enskild motion A710 av SiggeGodin (fp). En arbetstidsförkortninglöser inte den totala arbetslösheten,men alla vägar måste prövas, ansermotionären. Regeringen bör ges i uppdragatt utreda ett förslag till lagstiftningsom öppnar för förhandlingar på lägstanivå inom företaget. En framförhandladarbetstidsförkortning som leder tillnyanställningar skulle t.ex. kunna gearbetsgivaren rätt till viss skattefrivinstutdelning.Utskottet vill med anledning av debehandlade motionsförslagen anföraföljande.Arbetstidskommittén lade fram sittslutbetänkande (SOU 1996:145) iseptember innevarande år. Kommittén hargjort en fördjupad studie av enlagstadgad generellarbetstidsförkortning. Utgångspunkten idenna del är nationalekonomisk teorisamt sammanställningar av såvälteoretisk som empirisk forskning påområdet. Utredningen noterar att det medutgångspunkt i teoretisk forskning inteär möjligt att förorda en generellarbetstidsförkortning i syfte att ökasysselsättningen. De positivasysselsättningseffekterna av en generellarbetstidsförkortning är som störst närarbetsmarknadsläget är som mestgynnsamt, exempelvis under enhögkonjunktur eller i regioner med lågarbetslöshet. De empiriska resultaten ärdäremot mera skiftande och i mångaeuropeiska länder därarbetstidsförkortningar har genomförtsvisar resultaten på positivasysselsättningseffekter, om än lägre änvad som förväntats. Utredningen kandärför inte utesluta att en förkortadarbetstid skulle kunna ge ett bidragtill att minska arbetslösheten.Vänsterpartiet synes ha tagit fasta påde empiriska resultaten eftersom manförordar medel för försöksverksamhet påområdet. Utskottet anser att det finnsskäl att uppmuntra olika försök medförkortad arbetstid. Detstatsfinansiella läget medger dock inteatt omfattande resurser satsas förändamålet - särskilt som de empiriskaresultaten inte verkar helt entydiga.Utredningen skriver i sitt betänkandeatt man måste vara medveten om attmätningen av sysselsättningseffekter aven arbetstidsförkortning är förknippadmed många problem. Det är svårt attavgöra om en effekt på sysselsättningenhärrör från en arbetstidsförkortning ochinte från någon annan förändring iekonomin. Dessutom, sägs det, varieraruppskattningarna beroende på omexempelvis arbetstagar- ellerarbetsgivarparterna bedömer effekterna(s. 111).Enligt utskottets mening bör man kunnautgå från den analys som redovisas iutredningsbetänkandet.Arbetsmarknadsutskottet kan därför intedela tro påarbetstidsförkortning som den givnavägen ut ur arbetslösheten.Utskottet uttalade sin positivasyn på olika försök medarbetstidsförkortning, och instämmerdärmed med . Utskottetär däremot av skäl som anförts ovan inteberett att göra något uttalande om ettsärskilt stimulansstöd till verksamheterinom offentlig sektor som prövararbetsdelning för att få fler i arbete.Med hänvisning till vad som sagts ovanom svårigheterna att avgöra sambandetmellan en arbetstidsförkortning och ensysselsättningsökning har utskottetsvårt att se fördelarna med . I vart fall ger inte motionenunderlag för något mera bestämtställningstagande från sida.Utskottet vill slutligen hänvisa tillatt ett förslag från regeringen rörandearbetstiden är att vänta under senaredelen av nästa år.Det anförda innebär att utskottet intekan ställa sig bakom de nu behandlademotionerna, i förekommande fall iberörda delar.Andra övergripande frågor rörandearbetsmarknadspolitikenÄven i ett antal enskilda motioner finnsförslag och mera övergripande synpunkterpå detta område.Anita m.fl. (s) ser i motionA275 arbetsrotation medarbete/utbildning/fritid som ett sättatt fördela arbetsuppgifterna på dearbetsföra. Ytterligare forskning behövsom hur arbetstillfällena kan fördelasmera rättvist.Med utgångspunkt i situationen påarbetsmarknaden i län framhållerHans Karlsson m.fl. (s) i motion A223att det behövs nationell samordning avresurserna inom närings-, regional-,arbetsmarknads- och utbildningspolitikenoch större lokal frihet i att styraresurserna för att nå de gemensammamålen (yrk.1).Eva () vänder sig i motion A203mot detaljstyrningen och volymmålen förde arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.Beslut om vilken åtgärd som är bästmåste fattas av den enskildearbetsförmedlaren medan AMS skall fattade mera övergripande besluten.Maud och ()vill enligt A231 ha ett tillkännagivandeom ett flexiblare system förarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Kristina () anser i motionA237 att man i samband meddecentraliseringen avarbetsmarknadspolitiken till denregionala nivån bör utnyttja den kunskapsom finns hos arbetsmarknadens partervid beslut om bidrag.Carl-Johan () vill i motionA261 att länsarbetsnämnderna ocharbetsförmedlingarna, inom de förrespektive län fastlagda ramarna, skallges större frihet att fördela medel tillangelägna ändamål.Kerstin Warnerbring (c) efterlyser imotion A285 en bättre samordning mellandepartement, nämnder och förvaltningar.Gränsdragningar och olika budgetansvarär hinder. Dessutom krävs flexibilitetför att skapa en bättre fungerandearbetsmarknad.Eva m.fl. (s) begär i motionA293 ett tillkännagivande om lokalanpassning av arbetsmarknadspolitiken.Regelverket bör luckras upp och enomfördelning ske för att väsentligtutöka ramen för otraditionella medel.Margareta m.fl. (s, c, fp, v,kd) tar upp arbetslöshetens effekter påbarnen i motion A306. Undersökningarvisar att föräldrarnas arbetslöshetspelar stor roll för barnens framtid. Desociala konsekvenserna blir allttydligare. De tillgängliga resursernamåste användas så att barnens situationinte glöms bort. Samverkan mellanmyndigheter bör gälla även vidarbetsmarknadspolitiska insatser.Sten Tolgfors (m) framhåller i motionA211 den målkonflikt som han ser mellanarbetsmarknadspolitiken ochnäringspolitiken; skatten höjs för attfinansiera den förra. Motionären anseratt det behövs en granskning aveffektivitet, undanträngningseffekteroch kostnader.Utskottets övervägandenFörslaget i A275 om arbetsrotation somett sätt att fördela arbetsuppgifternakan som utskottet ser det vara en modellatt pröva på arbetsmarknaden. Det pågårredan en rad försök med alternativaarbetstids- och arbetsdelningsmodeller,vilket utskottet ser positivt på.Utskottet skulle också välkomnaytterligare försök med ett aktivt stödfrån forskare under försöksperioden.Som ett exempel på samordning avnationella resurser som Hans Karlssonm.fl. (s) efterlyser i motion A223 kannämnas den omfattandeutbildningssatsning med 100 000 platseri vuxenutbildningen och 30 000 nyaplatser i högskolan, som riksdagenbeslutade om . Finansieringen avdenna satsning sker i huvudsak inomarbetsmarknadsområdet.Med anledning av den i nyssnämndamotionen framförda åsikten att detbehövs större lokal frihet att styraresurserna och kritiken i () motion A203 mot detaljstyrningen kanutskottet bara konstatera att ettfasthållande vid de nationella målen förarbetsmarknadspolitiken förutsätter vissstyrning. Enligt utskottets mening bördock den överordnade nivån inskränkadetaljregleringen till vad som kan ansesnödvändigt.Utskottet har ingen annan uppfattningän den som framförs i motion A237 avKristina () om att denkunskap som finns hos arbetsmarknadensparter bör utnyttjas vid beslut ombidrag och stöd av olika slag. Utskottetkan peka på vad som anges i förordningenom den arbetsmarknadspolitiskaverksamheten. Enligt 11 § skallarbetsmarknadsmyndigheterna i sinauppgifter samverka med parterna påarbetsmarknaden.Utskottet delar () uppfattning i motion A285 attflexibiliteten måste öka för att skapaen bättre fungerande arbetsmarknad. Attöka samordningen mellanförsäkringskassa, socialtjänst ocharbetsförmedling är en av tankarna bakomförsöket med lokal samverkan motarbetslöshet.Utskottet delar oron hos MargaretaIsraelsson och medmotionärer (s, c, fp,v, kd) i A306 för arbetslöshetenseffekter på barnen. Med anledning avsynpunkten att samverkan mellanmyndigheterna bör gälla även vidarbetsmarknadspolitiska insatser kanutskottet hänvisa till vad somförutsätts enligt den nyssnämndaförordningen.Arbetsmarknadsmyndigheterna skall enligtdessa regler samverka med skolan och medsociala och andra myndigheter liksom medenskilda organisationer.Vad slutligen gäller ()synpunkt i motion A211 om att det skullefinnas en målkonflikt mellanarbetsmarknadspolitiken ochnäringspolitiken och att det behövs engranskning av effektivitet,undanträngningseffekter och kostnaderkan utskottet hänvisa till att frågan äruppmärksammad i flera sammanhang. I denarbetsmarknadspolitiska kommitténsslutbetänkande 1996:34 finns ettsärskilt avsnitt om utvärdering ochuppföljning där det konstateras att detunder förmodligengjorts fler studier av den aktivaarbetsmarknadspolitiken i änunder alla denintroducerades i början av 1950-talet.Nämnas bör också dels en helt färskrapport från revisorer omundanträngningseffekter påarbetsmarknaden, dels ett förslag frånrevisorerna som rör effekter avarbetsmarknadsutbildning.Utskottets sammanfattandeställningstagande rörande den allmännainriktningen av arbetsmarknadspolitikenUtskottet kan med det anförda konstateraatt något samlat alternativ tillregeringens inriktning och förslagbeträffande arbetsmarknads- ochsysselsättningspolitiken inteföreligger. Mot den bakgrunden finns detinte någon anledning att göra någranärmare uttalanden om den framtidapolitiken på grundval avpartimotionerna.Detta innebär att motionerna A277,A304, A221, Fi212, A274, N270, A297,A791, A710, A711 och U515 avstyrks iberörda delar.Inte heller de i sammanhanget behandladeenskilda motionerna ger anledning tillnågot uttalande från sida.Motionerna A203, A211, A223, A228, A231,A237, A256, A257, A261, A275, A285,A293, A306 och N212 avstyrks således,också de i förekommande fall i berördadelar.Nedskärningar inom offentlig sektor -arbetsmarknadsmedelI ett antal motioner framförs förslagoch synpunkter på hurarbetsmarknadsmedel bör överföras tillden offentliga sektorn för att motverkanedskärningar.Kristdemokraterna kommer in på frågan imotion A297 i samband med att manutvecklar sin syn på den nya åtgärdenOTA (offentliga tillfälliga arbeten föräldre arbetslösa). I stället för attupprätta särskilda arbetslag som skallägna sig åt verksamhet som enligtkommunernas, landstingens och statenssynsätt egentligen är obehövlig bör manenligt säkerställaresurser för kommuner och landsting såatt man kan upprätthålla en godpersonalbemanning inom prioriteradeområden som vård och omsorg och på såsätt förhindra arbetslöshet för de 30000 personer som regeringen räknar medskall friställas under de närmaste åren.Att förhindra sådana uppsägningar medsärskilda utbildnings- ochkompetenshöjande insatser bör vara ettredskap i den arbetsmarknadspolitiskaarsenalen. skalltillåtas skriva avtal med kommunerna ochlandstingen om detta när alternativet äröppen arbetslöshet (yrk. 11).Fem enskilda s-motioner tar också uppfrågan.Ingrid m.fl. anser enligtmotion A214 att regelverket för t.ex.utbildningsvikariat ocharbetsmarknadsutbildning liksomlönesättningen och studiestödssystemetför anställda som är under utbildningförsvårar möjligheterna att hanteraproblemet med övertalig personal. Trotsregeringens signaler om ökademöjligheter att användaarbetsmarknadsmedel inom vårdsektornkvarstår formella hinder, anförmotionärerna. - m.fl.utgår i motion A223 från arbetsmarknadeni län. Om den kreativitet sommänniskorna besitter skall kunnafrigöras måste regelverken ochförhållningssättet iarbetsmarknadspolitiken förändras.Resurser måste omfördelas frånpassivitet till aktivitet. Staten börutreda hur det passiva stödet kanomvandlas till resurser för kommuner ochlandsting (yrk.