bet · GK01JuU3 · 1996-11-14 00:00:00 — Denna bestämmelse bör ocksåenligt utredningen ses som en uppmaningatt inte utan vägande skäl väcka talanvid domstol innan försök har gjorts föratt nå en samförståndslösning.Ett annat förslag somVårdnadstvistutredningen fört framgäller avtal om vårdnad m.m. Förslagetinnebär att föräldrar som träffat avtalom vårdnad, om vem av föräldrarna barnetskall bo tillsammans med och om umgängekan få ett sådant skriftligt avtalgodkänt av en tjänsteman somsocialnämnden utser att pröva sådanaavtal. Vid prövningen av föräldrarnasavtal skall barnets bästa och dessönskemål beaktas. Ett fastställt avtalskall, enligt utredningens förslag,gälla på samma sätt som ettlagakraftvunnet domstolsavgörande.Vårdnadstvistutredningens betänkande harvarit föremål för remissbehandling, ochförslagen bereds inomJustitiedepartementet.I sammanhanget vill utskottet vidareerinra om att den 24 oktober1996 beslutat om ett nytt samhällsstöd,kallat underhållsstöd, som skall ersättadet nuvarande bidragsförskottet (prop.1995/96:208, bet. SfU3).Underhållsstödet skall vara oberoende avföräldrabalkens regler omunderhållsbidrag. Underhållsstöd lämnasenligt 8 § lagen om underhållsstöd med1 till barn varsföräldrar inte bor tillsammans. För detunderhållsstöd som lämnas till barnet ärden förälder som inte bor tillsammansmed barnet återbetalningsskyldig tillstaten enligt en schabloniseradprocentmetod och beräknas som en vissprocent av den återbetalningsskyldigaförälderns inkomst. Vidare har införtsen ny regel i som innebäratt den förälder som äråterbetalningsskyldig enligt reglerna omunderhållsstöd skall anses ha fullgjortsin underhållsskyldighet intill detbelopp som lämnas i underhållsstöd tillbarnet. Den nya lagstiftningen omunderhållsstöd träder i kraft den 1januari 1997 och tillämpas första gångeni fråga om underhållsstöd som avsertiden efter . Beslutom underhållsstöd ochåterbetalningsskyldighet överklagas tillallmän förvaltningsdomstol. Reglerna idet nya systemet är utifrån föräldrarnassynpunkter lättöverskådliga i så måttoatt dessa utan svårigheter vid enseparation kan konstatera vilkakonsekvenser detta får med avseende påde ekonomiska förpliktelserna.Mot bakgrund av vad som sålundaredovisats konstaterar utskottet atträttsutvecklingen på familjerättensområde gått och alltjämt fortgår i ensådan riktning att behovet avbiträdeshjälp generellt sett blirmindre. I samhanget bör vidareunderstrykas att det framlagda förslagettill ny rättshjälpslag på intet sätthindrar att allmän rättshjälp beviljas isådana fall där det kan anses befogat.Sålunda innebär förslaget, såsomtidigare redovisats, att en ny form avrättsligt bistånd skall kunna lämnas ibodelningsärenden. Vidare innebärförslaget att rättshjälp iangelägenheter som rör underhåll tillbarn samt äktenskapsskillnad och därmedsammanhängande frågor får beviljas närdet finns särskilda skäl. Detta medför,enligt vad som anförts i propositionen,att rättshjälp i regel kan beviljas iäktenskapsskillnadsmål som är tvistigaoch kräver en mer omfattandebiträdesinsats. För underhållsmålens delinnebär förslaget att rättshjälp kanbeviljas om barnet har behov av ettstörre underhåll än vad som motsvaras avunderhållsstöd. Detsamma förutsättsgälla om barnet inte är berättigat tillunderhållsstöd, särskilt i de fall därdet är aktuellt att tillämpa utländskrätt eller när angelägenheten i övrigtrör internationella förhållanden. Ipropositionen anförs vidare att ominformationsbehovet i ett ärende är såstort att en mer omfattande informations-och rådgivningsinsats krävs, utöver eneller två timmars rådgivning, det somregel finns skäl att bevilja rättshjälp.Med det anförda förordar lagutskottetatt propositionen i nu behandlad deltillstyrks samt att motionerna Ju8 ochJu7 yrkande 7 avstyrks.Rättshjälp vid skuldsaneringGenom skuldsaneringslagen (1994:334),som trädde i kraft , harmöjligheter öppnats för privatpersoneratt under vissa förutsättningar helteller delvis befrias från en övermäktigskuldbörda. Genom en ändring som trätt ikraft är lagennumera tillämplig även för fysiskapersoner som är näringsidkare, dockendast om det med hänsyn tillnäringsverksamhetens ringa omfattningoch övriga omständigheter finnssärskilda skäl för skuldsanering.I motion Ju6 kritiserar () bl.a. att de föreslagna reglerna iproposition 1996/97:9 inte medgermöjlighet till rättshjälp i enangelägenhet som rör skuldsanering (10 §första stycket 3). Enligt motionärensmening är reglerna om skuldsanering såkomplicerade att behov av rättshjälpföreligger i många fall. En person somhar försatt sig i en skuldtyngdsituation och som behöver biträde harknappast möjlighet att stå för kostnadensjälv. I motionen yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att reglernarörande rättshjälp skall utformas enligtde förslag som framförts i motionen.Lagutskottet vill för sin del förstpåpeka att vad som föreslås ipropositionen inte innebär någonförändring i förhållande till vad somgäller . I 8 § första stycket 11anges uttryckligen att allmän rättshjälpinte får beviljas i ett ärende omskuldsanering enligtskuldsaneringslagen. Bestämmelseninfördes i samband medskuldsaneringslagen (prop. 1993/94:123,bet. LU26, rskr. I den då aktuellapropositionen (s. 86) anförde dåvarandejustitieministern att förslaget tillskuldsaneringslag genomgående bygger påprincipen om gäldenärens egen aktivamedverkan. De råd och anvisningar somgäldenären kan vara i behov av för attupprätta en ansökan om skuldsaneringm.m. bör kunna erhållas genom dekommunala instanser som sysslar medbudgetrådgivning och liknande. Vidareframhölls i propositionen att förslagetdessutom vilar på förutsättningen attsökande gäldenär erhåller vägledning avskriftligt informationsmaterial,särskilt framtagna ansökningsblanketterm.m. Till detta kommer, anfördejustitieministern, att i första handkronofogdemyndigheten, men även rättenom ett ärende når dit, har ett allmäntansvar för utredningen i ettskuldsaneringsärende. Det anförda, iförening med statsfinansiella skäl,ledde fram till slutsatsen att det irättshjälpslagen uttryckligen bordeföreskrivas att allmän rättshjälp intefår beviljas i skuldsaneringsärenden.Med anledning av en motion som gälldefråga om bistånd till gäldenärer vidskuldsanering anförde lagutskottet (bet.1993/94:LU26 s. 13) att det är uppenbartatt vissa gäldenärer kan behöva hjälpmed en ansökan om skuldsanering.Utskottet pekade därvid på attkommunerna ålagts att lämna skuldsattapersoner råd och anvisningar och attdetta åliggande torde omfatta också rådoch annat bistånd vid en ansökan omskuldsanering. Även kronofogden har,framhöll utskottet, vissa skyldigheterockså när det gäller en ansökan omskuldsanering. Sålunda bör det av ettföreläggande om att avhjälpa en brist iansökan framgå i vilka avseenden somansökan är bristfällig och vad somerfordras av gäldenären för att avhjälpabristen. Därtill kommer, anfördelagutskottet vidare, den allmännaserviceskyldighet som åliggerkronofogdemyndigheterna enligt 4 och 5§§ förvaltningslagen. Dennaserviceskyldighet innefattar bl.a. enskyldighet att lämna upplysningar,vägledning, råd och annan sådan hjälptill enskilda i frågor som rörmyndighetens verksamhetsområde. Attdärutöver, såsom föreslogs i den dåaktuella motionen, uttryckligenföreskriva i skuldsaneringslagen attkronofogdemyndigheten skall bistågäldenären kunde enligt utskottetsmening inte anses erforderligt.Enligt utskottets mening finns det inteskäl att nu frångå dessaställningstaganden. Utskottet ansersåledes att motion Ju6 i nu behandladdel bör avstyrkas.Stockholm den 29 oktober 1996På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), IngerSegelström (s), (),(), (),(), KerstinKristiansson (s), ()och de ().Avvikande meningarRättshjälp i familjerättsligaangelägenheter1. () anser attden del av utskottets yttrande underrubriken i familjerättsligaangelägenheter som börjar med och slutar med 7avstyrks bort ha följande lydelse:Lagutskottet delar den uppfattning somförts fram i motion Ju8 och anser attdet framlagda förslaget, särskilt närdet gäller möjligheterna till rättshjälppå familjerättens område, medförorimliga konsekvenser för mångarättssökande. Om förslaget genomförskommer nämligen, såom anförts imotionen, de lägst avlönade kvinnornaatt drabbas onödigt hårt. Lågavlönadeoch deltidsarbetande kvinnor har intesamma möjligheter till kvalificeradrådgivning och juridisk hjälp i sambandmed familjeseparationer som sina män.Förslaget innebär att det underläge somkvinnorna redan har när detgäller att hävda sin rätt kommer attförstärkas ytterligare. En sådanutveckling bör, enligt utskottetsmening, förhindras.Lagutskottet bedömer det också sommycket tveksamt om det framlagdaförslaget på familjerättens områdemedför några besparingseffekter överhuvud taget. Som framhålls i motion Ju8finns det nämligen en stor risk för attförslaget, om det genomförs, kan ledatill att antalet tvister i domstol pådet familjerättsliga området ökarbetydligt, och att dessa tvister blirmer komplicerade än de hade behövt bliom båda parter haft tillgång tilljuridiskt biträde från början.Kostnaderna kan på detta sätt komma attvältras över på domstolarna och dessutomöka, i synnerhet tingsrätternas redan nustora arbetsbörda. Därtill kommer attallvarliga tvister mellan föräldraralltid drabbar barnen, vilket i sin turkan få negativa samhällsekonomiskakonsekvenser.Sammantaget anser lagutskottet attregeringen inte i tillräcklig gradklarlagt vilka kostnadsbesparingar somkan åstadkommas med de föreslagnainskränkningarna i rättshjälpen påfamiljerättens område. Därtill kommeratt effekter på rättshjälpsområdet avännu inte genomförda lagförslag inomfamiljerätten rimligen inte kan beaktasredan nu. Enligt lagutskottets meningkan det också med fog ifrågasättas omförslaget leder till någrakostnadsbesparingar över huvud taget församhället. Med hänsyn härtill harutskottet kommit fram till denslutsatsen att förslaget inte börgenomföras. Ett bättre alternativ är attinom ramen för det nuvaranderättshjälpssystemet vidta vissajusteringar. En ökad kostnadsmedvetenhetkan exempelvis uppnås genom en såförhållandevis enkel åtgärd som atträttshjälpsavgiften debiteraskontinuerligt under ett ärendeshandläggning. En annan åtgärd, som ocksånämns i motion Ju8 och som lagutskottetanser bör komma till stånd, är attinföra någon form av kostnadstak. Detbör ankomma på regeringen att omgåendeframlägga erforderliga förslag med dennainriktning. Först om det därefter skullevisa sig att ytterligare besparingar ärerforderliga anser lagutskottet attregeringen bör föranstalta om en nyutredning.Till följd av det anförda förordarlagutskottet att justitieutskottet - medbifall till motion Ju8 yrkande 1 i dennadel och med anledning av motion L7yrkande 7 - avstyrker regeringensförslag. Vad lagutskottet i övrigtanfört om dels en reform pårättshjälpsområdet inom ramen för dennuvarande lagstiftningen, dels en nyutredning, förordar utskottet attriksdagen, med bifall till motion Ju8yrkandena 2 och 3 i denna del, som sinmening ger regeringen till känna.2. () anser att dendel av utskottets yttrande underrubriken i familjerättsligaangelägenheter som börjar med och slutar med 7avstyrks bort ha följande lydelse:Lagutskottet anser för sin del attregeringens förslag när det gällerinskränkningarna i möjligheterna tillrättshjälp när det gälleräktenskapsskillnad och därmedsammanhängande frågor är allförlångtgående. Som framhålls i motion Ju7,och som också påpekats av Sverigesadvokatsamfund i olika sammanhang, är enäktenskapsskillnad en mycket ingripandehändelse såväl på det personliga som pådet ekonomiska planet. Hela familjen ochsärskilt barnen är beroende av de beslutsom skall fattas i samband medseparationen, och dessa beslut harbetydelse . Oavsettekonomiska förutsättningar börinblandade parter, enligt utskottetsmening, på ett tidigt stadium fåmöjlighet till kvalificerat juridisktbistånd i frågor som gäller exempelvisbodelning, vårdnad, umgänge, underhålltill barn och make, vem som skall bokvar i bostaden samt skattekonsekvenserm.m. i samband med enäktenskapsskillnad.I sammanhanget bör vidare beaktas attde föreslagna inskränkningarna i rättentill rättshjälp på familjerättens områdetorde komma att öka antalet tvistiga måli domstolarna och därmed leda till andrakostnader för samhället. Det går hellerinte att bortse från risken att enskildakommer att drabbas av rättsförlusterdärför att de i samband med enäktenskapsskillnad saknar ekonomiskamöjligheter till juridiskt bistånd.Utgångspunkten bör enligt utskottetsmening vara att den ekonomiskt svagareparten i ett äktenskap, vanligtviskvinnan, kan erhålla samma kvalificeradejuridiska bistånd och beslutsunderlagsom den part som har möjlighet att självbetala sina advokatkostnader.Med det anförda förordar lagutskottetatt justitieutskottet - med bifall tillmotion Ju7 yrkande 7 och med anledningav motion Ju8 yrkande 1 i denna del -avstyrker det framlagda förslaget ominskränkningar i möjligheterna tillrättshjälp i ärenden som röräktenskapsskillnad och därmedsammanhängande frågor (11 § 1 iregeringens förslag till nyrättshjälpslag). Yrkandena 2 och 3 imotion Ju8 bör, enligt lagutskottetsmening, inte föranleda någon riksdagensvidare åtgärd.Socialförsäkringsutskottets yttrande1996/97:SfU3yNy rättshjälpslagTill justitieutskottetJustitieutskottet har den 15 oktober1996 beslutat bereda bl.a.socialförsäkringsutskottet tillfälle attavge yttrande över proposition 1996/97:9Ny rättshjälpslag jämte de med anledningav propositionen väckta motionerna1996/97:Ju4, 1996/97:Ju5, 1996/97:Ju6,1996/97:Ju7 och 1996/97:Ju8 samt deunder den allmänna motionstiden väcktamotionerna 1996/97:Ju810, 1996/97:Ju918och 1996/97:So425 yrkande 4.Socialförsäkringsutskottet yttrar sigöver den del av propositionen som gälleroffentliga biträden i utlänningsärenden(avsnitt 18, lagförslagen 2.2 och 2.29)samt motionerna 1996/97:Ju4 yrkande 2 avEva (), 1996/97:Ju5 yrkande 5 avKia m.fl. (mp) samt1996/97:Ju7 yrkandena 10 och 11 avGudrun m.fl. (v).Nuvarande ordningRätt till rättshjälp genom offentligtbiträde föreligger bl.a. i vissautlänningsärenden. Det rör sighuvudsakligen om ärenden som innebär atten utlänning avlägsnas ur landet genomavvisning, utvisning eller hemsändningenligt utlänningslagen (1989:529) ellerutvisning enligt lagen (1991:572) omsärskild utlänningskontroll. Iavvisningsärenden hos polisen finns rätttill rättshjälp endast om utlänningenhållits i förvar längre än tre dagar.Rättshjälpen upphörde tidigare närverkställighet skett eller frågan omverkställighet förfallit, men fr.o.m.den 1 juli 1994 gäller att rättshjälpenupphör när ett lagakraftvunnet beslutföreligger. På verkställighetsstadietkan offentligt biträde förordnas omutlänningen hålls i förvar sedan mer . Vid ansökan omuppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 b §utlänningslagen, s.k. ny ansökan, kanoffentligt biträde förordnas endast omUtlänningsnämnden meddelat beslut ominhibition i ärendet om avvisning ellerutvisning. I samtliga dessa fall skalloffentligt biträde förordnas om det intemåste antas att behov av biträde saknas.Om den enskilde själv föreslagit någontill offentligt biträde som är lämpligskall denne förordnas om hans anlitandeinte skulle medföra avsevärt ökadekostnader eller i övrigt särskilda skälföranleder annat.Det är den myndighet som handläggerärendet som beviljar rättshjälp.Polismyndighet får dock inte avslå enansökan om offentligt biträde. I så fallgörs prövningen avRättshjälpsmyndigheten. Invandrarverketsbeslut i frågor om offentligt biträdeöverklagas till Rättshjälpsnämnden.Detsamma gäller Utlänningsnämndensbeslut i sådana frågor.PropositionenRegeringen anser att det övergripandebudgetansvaret och ansvaret för denmateriella regleringen bör följas åt.Rätten till offentligt biträde bördärför brytas ut frånrättshjälpslagstiftningen och intelängre utgöra en form av rättshjälp.Rätten till offentligt biträde börregleras direkt i den materiellalagstiftningen och kostnaderna föroffentligt biträde bör inte belastarättshjälpsanslaget. Gemensammabestämmelser för de olika mål ellerärenden där offentligt biträde kanförordnas bör regleras i en särskildlag.I propositionen redovisas fleralagstiftnings- och utredningsarbeten somberör områden där offentligt biträde kanförordnas. Om detta arbete kommer attmedföra några förslag till ändringar sompåverkar behovet av biträde ellerutredning är enligt regeringen ännu förtidigt att säga. Med hänsyn till att dennu aktuella lagstiftningen ses över påflera stora områden är det enligtregeringens mening inte lämpligt att nuföreslå förändringar beträffandeförutsättningarna för att förordnaoffentligt biträde eller att begränsarätten till utredning. Beträffandeutlänningsärenden föreslås därför attoffentligt biträde skall förordnas isamma situationer som . I sådanaärenden skall offentligt biträde ävenfortsättningsvis förordnas om det intemåste antas att behov av biträde saknas.Regeringen föreslår att samma krav börställas på offentliga biträden som pårättshjälpsbiträden. Till offentligtbiträde skall således utses advokateller biträdande jurist eller annan somär lämplig för uppdraget.Vad gäller beslutsordningen i frågor omoffentligt biträde bör principen varaatt den myndighet som handlägger ärendeti sak även skall besluta i frågor omoffentligt biträde. Detta stämmer ocksåöverens med den ordning som gemensamtgäller för offentliga biträden.Invandrarverket bör alltså även ifortsättningen besluta i frågor omoffentligt biträde i ärenden somhandläggs hos myndigheten. Vidare börInvandrarverkets beslut i frågor omoffentligt biträde överklagas i sammaordning som gäller för de flesta övrigabeslut som fattas av verket, nämligentill . En sådaninstansordning överensstämmer också medvad som allmänt gäller pårättshjälpsområdet.Polismyndigheten skall kunna såvälförordna som avslå en begäran omoffentligt biträde och beslutet böröverklagas till Utlänningsnämnden.Departementstjänstemans beslut omoffentligt biträde i ett ärende hosregeringen bör kunna överklagas tillUtlänningsnämnden.Regeringen föreslår attUtlänningsnämndens beslut i frågor omoffentligt biträde inte skall kunnaöverklagas. Som skäl härför anförs attUtlänningsnämnden är slutinstans isjälva sakärendet. Det naturliga är dåatt nämndens övriga beslut, i likhet medbeslut i sakfrågan, inte skall kunnaöverklagas. Att ett beslut om förvar kanöverklagas till allmänförvaltningsdomstol är motiverat pågrund av att beslutet avser en såingripande åtgärd som ettfrihetsberövande. Några sådana motiv föratt beslut omoffentligt biträde skall kunnaöverklagas finns enligt regeringensmening inte.De allmänna förvaltningsdomstolarnabör även i fortsättningen kunna fattabeslut i frågor om ersättning tilloffentligt biträde i mål som handläggsvid domstolen. Sådana beslut överklagasi den ordning som anges iförvaltningsprocesslagen.Den föreslagna ordningen föreslås trädai kraft . Beslut avförvaltningsmyndighet som fattatsdessförinnan överklagas enligt gamlaregler.MotionernaI motion Ju7 yrkande 11 av GudrunSchyman m.fl. (v) anför motionärerna attdet i proposition 1996/97:25 hänvisastill den beredning som sker iJustitiedepartementet med anledning avRättshjälpsutredningens förslag. I denförevarande propositionen berörs intedessa frågor. Det gäller t.ex.förordnande av offentligt biträde förförvarstagna barn. Det gäller ocksåFlyktingpolitiska kommitténs förslag omutökade möjligheter till rättshjälp vidavvisningar med omedelbar verkställighetoch det gäller tidpunkten närInvandrarverket förordnar offentligtbiträde. I dessa frågor bör regeringenskyndsamt återkomma till medlagförslag. Detta bör enligtmotionärerna ges regeringen till känna.I tre motioner tas upp frågor ombeslutsordningen i utlänningsärenden.I motion Ju7 yrkande 10 av GudrunSchyman m.fl. (v) anför motionärerna attdet är oacceptabelt att beslut omoffentligt biträde som överklagastill enligt förslagetskall överklagas till Utlänningsnämnden.Med tanke på den mycket omfattandeallvarliga och befogade kritik somriktas mot förrättsliga brister i nämndenshandläggning av utlänningsärenden skulleen överflyttning av dessa frågor tillnämnden ytterligare försämrarättssäkerheten. Motionärerna begär etttillkännagivande härom.Kia m.fl. (mp) begär imotion Ju5 yrkande 5 etttillkännagivande om att starka skäl avprincipiell natur talar för att beslutsom fattar som förstainstans i frågor om offentligt biträdeskall kunna överklagas. Det gällersärskilt negativa beslut ombiträdesbyte.I motion Ju4 yrkande 2 av () begärs ett tillkännagivande om attbeslut som fattats i Utlänningsnämndenrörande offentligt biträde skall kunnaöverklagas till ett fristående organ.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattningatt frågor om offentligt biträde,förutom gemensamma bestämmelser, börregleras i den materiellalagstiftningen. För flertaletutlänningsärenden tas reglerna såledesin i utlänningslagen. Medel förkostnader för offentligt biträde iutlänningsärenden (inkl. den särskildautlänningskontrollen) kommer redanfr.o.m. att anvisas påett anslag inom utgiftsområde 8Invandrare och flyktingar. Genom dessaförändringar kommer rätten tilloffentligt biträde liksom kostnadernaför den förmånen att tydligare ingå iövervägandena om förändringar i t.ex.asylprocessen.I propositionen föreslås ingaförändringar av i vilka situationeroffentligt biträde kan förordnas iutlänningsärenden. I motion Ju7 yrkande11 föreslås däremot en utökad rätt tilloffentligt biträde för förvarstagna barnoch vid omedelbar avvisning. I motionentas även upp tidpunkten förInvandrarverkets biträdesförordnande.Vad gäller rätten till offentligtbiträde för förvarstagna barn noterarutskottet att regeringen enligt vad somanförs i proposition 1996/97:25 Svenskmigrationspolitik i globalt perspektivdelar Flyktingpolitiska kommitténsuppfattning att den som är omyndigregelmässigt får antas ha behov av hjälpav biträde och att detta behovundantagslöst får anses vara för handenom den omyndige är tagen i förvar. Ipropositionen anges vidare att dettasynsätt också är i enlighet med artikel37 d i . Denna artikelföreskriver att ett frihetsberövat barnhar rätt att få tillgång tilljuridiskt biträde. I den nämndapropositionen hänvisas till atträttshjälpsfrågor tas upp i ett annatlagstiftningsärende, och några förslagläggs därför inte fram för närvarande.Däremot föreslås i proposition1996/97:25 att de förutsättningar förförvarstagande som gäller förutlänningar under även skall gällautlänningar över 16 men under 18 år.Förvar av barn kommer efter en sådanändring att bli sällsynt. Frågan ombarnets behov av utökad rätt tilloffentligt biträde t.ex. påverkställighetsstadiet får enligtutskottets mening övervägas ytterligarei samband med behandlingen avproposition 1996/97:25. Förslagen i denpropositionen avser dessutomförändringar fr.o.m. den 1 januari 1997medan förslagen i förevarandeproposition avser regeländringar förstfr.o.m. Utskottetanser att rätten till offentligt biträdeinte i detta sammanhang bör utvidgastill ytterligare situationer, vare sigbeträffande förvarstagna barn eller vidomedelbar avvisning. Vad gällertidpunkten för Invandrarverketsbiträdesförordnande förutsätterutskottet att sådant sker så snart behovföreligger.Med det anförda tillstyrker utskottetpropositionen i denna del och avstyrkerbifall till motion Ju7 yrkande 11.Vad gäller förslagen rörandebeslutsordningen anser regeringen attden myndighet som handlägger ett ärendeockså skall besluta i frågor omoffentligt biträde. Utskottet anserdenna princip vara riktig, ochInvandrarverket bör således utseoffentliga biträden i ärenden somhandläggs vid verket. Vidare delarutskottet regeringens uppfattning attInvandrarverkets beslut i frågor omoffentligt biträde bör överklagas tillUtlänningsnämnden i stället för som nutill . beslut bör överklagastill . Utskottettillstyrker således regeringens förslagoch avstyrker bifall till motion Ju7yrkande 10.Enligt regeringens förslag skallUtlänningsnämndens beslut i frågor omoffentligt biträde inte kunnavverklagas. I två motioner, Ju4 yrkande2 och Ju5 yrkande 5, motsätter man sigdetta.