bet · GK01FiU1 · 1996-11-14 00:00:00 — Justeringarna har bl.a. inneburit att budgete-ringsmarginalen minskats från 15,0 till11,, men något skäl att ompröva nivån på utgiftstaket förstaten inklusive socialförsäk-ringssektorn finns inte, anser regeringen.Det finns inte heller anledning att ompröva nivån för den beräkning somgjorts av den kommunala sektorns utgifter.Utgiftstaket för staten inklusive socialförsäkringssektorn bör enligt reger- ingen därför ligga fast på de tidigare fastställda nivåerna 723 miljarderkro-nor , och 735 miljarder kronorför 1999.Oppositionspartiernas förslag till nytt utgiftstak för staten inklusivesocialförsäkringssektornBelopp i miljarder kronorÅr Av Oppositionspartiernas förslag tillalternativa nivåertidigare fast-ställt utgifts-takModerata samlings-partietFolkpartiet liberalernaVänster-partietMiljö-partietde gröna¹Kristde-mo-kraterna¹1997 723,0 -52,0 -21,0 ..+1,0 -2,01998 720,0 -69,0 -24,0 ..-6,0 -13,01999 735,0 -94,0 -26,0 ..-23,0 -12,0¹ de gröna och yrkar inte på någon ändringav utgiftstaket.Angivna värden hänför sig till partiernas tabellsammanställningar.Moderata samlingspartiet är i motion Fi204 kritiskt till budgeteringsmargi-nalen och det sätt på vilket den har använts av regeringen. I motionenuppre-par partiet sitt tidigare framförda krav på attbudgeteringsmarginalen skall avskaffas. Med hänsyn härtill och mot bakgrundav sina övriga förslag anser motionärerna att utgiftstaket för stateninklusive socialförsäkringssektorn skall fastställas till 671 miljarderkronor , och för1999 (yrkande 2).I motion Sf254 föreslår Moderata samlingspartiet att nivån på den del avutgiftstaket som avser utgifterna för socialförsäkringssektorn vid sidan avstatsbudgeten skall fastställas till , dvs. 1 790miljo-ner kronor lägre än den i propositionen redovisade beräkningen (yrkande 41).Folkpartiet ansluter sig i motion Fi211 till de tre budgetpolitiska mål somslår fast att skuldkvoten skall ha stabiliserats , att underskotteti de offentliga finanserna skall understiga av BNP och att deoffent-liga utgifterna skall vara i balans . Därutöverframhålls att budgetpolitiken måste inriktas på att sänka skatterna förföretagande och tillväxt, att minska de offentliga utgifterna snabbare än iregeringens förslag och att ge budgeten en profil som präglas av rättvisa.Motionärerna föreslår att utgiftstaket inklusive socialförsäkringssektornskall fastställas till , 696 miljarder kronorför 1998 och (yrkande 2).Vänsterpartiet kritiserar i motion Fi212 den nya budgetprocessen och sy-stemet med utgiftstak för den offentliga sektorn. Utgiftstaket förhindraren önskvärd finanspolitisk flexibilitet och försvårar därmed enkonjunkturpå-verkande ekonomisk politik. Motionärerna är också kritiskatill att staten sätter ramar för den kommunala sektorns utgifter. Imotionen begär Vänster-partiet inte att det tidigare fastställdautgiftstaket skall omprövas. Partiet har inte heller i övrigt någrayrkanden om utgiftstaket. Däremot redovisar Väns-terpartiet ettbudgetalternativ som med överstiger den av regeringenför föreslagna utgiftsnivån (yrkande 2). förslag tillutgiftsnivå överstiger därmed också det tak som lagt fast för1997.Miljöpartiet de gröna föreslår i motion Sf253 att utgifterna för socialför-säkringssektorn vid sidan av statsbudgeten skall beräknas till samma beloppsom i propositionen . bör emellertid utöver vadregeringen angett ytterligare respektive 1 300 miljonerkronor beräknas för denna sektor (yrkande 13).Finansutskottet vill för egen del framhålla följande. hartidigare fastställt ett utgiftstak för staten inklusivesocialförsäkringssektorn. Detta tak är treårigt och skall normalt inteomprövas, om inte särskilda skäl föran-leder annat. Regeringen har vidutformningen av sitt budgetalternativ gjort en förnyad bedömning av nivånpå utgiftstaket och därvid inte funnit anled-ning att föreslå någonförändring.När finansutskottet i anslutning till vårpropositionen prövade Moderatasamlingspartiets och motsvarande förslag till nivåer förutgifts- taket fann utskottet inte anledning att biträda dem. Dessa nivåeravviker inte nämnvärt från dem som partierna nu föreslår. Utskottetavvisade då också ett av Moderata samlingspartiet framfört krav på att mani utgiftstaket inte skulle få räkna in en budgeteringsmarginal. En sådanmarginal ansåg ut-skottet vara befogad med tanke på den osäkerhet som råderom utgiftsut-vecklingen framöver. Eftersom regeringen inte avsågatt använda budgeteringsmarginalen på ett sådant sätt att respekten för desaldorelaterade målen eftersattes hade utskottet inget att erinra mot atten sådan marginal räknades in i utgiftstaket.Enligt finansutskottet har inga nya omständigheter framkommit som för-anleder utskottet att ompröva det tidigare fastställda utgiftstaket förstaten inklusive socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten.Vänsterpartiets förslag till fördelning av utgifter på utgiftsområden innebär i praktiken att statsbudgetens utgifter inklusiveutgifterna för socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten kommeratt överstiga det av beslutade utgiftstaket . Enligt fi-nansutskottets mening är detta inte godtagbart. Det skulle innebära att bud-getpolitiken inte utformades i enlighet med de riktlinjer som riksdagenställt sig bakom. bör enligt utskottet därför avvisaVänsterpartiets förslag till utgiftsnivå. Mot denna bakgrund finnerutskottet inte anledning att närmare pröva partiets förslag till fördelningmellan utgiftsområdena.Det bör noteras att utskottets förslag i fråga om arbetslöshetsförsäkringeninte kräver att utgiftstaket ändras. Detta förslag innebär visserligen attnivån på utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet ochutgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv höjs , men eftersomåtgärden skall finansieras fullt ut genom en inkomstförstärkning kananpassningen göras inom ett oförändrat utgiftstak med hjälp av den s.k.budgeteringsmarginalen.Annorlunda uttryckt leder senareläggningen av förändringarna av arbets-löshetsförsäkringen till att nivån på statsbudgetens utgifter ökar.Eftersom dessa ökade utgifter finansieras fullt ut genom eninkomstförstärkning är förändringen saldoneutral. Höjningen av ramarna förutgiftsområdena 13 och 14 får emellertid till följd attbudgeteringsmarginalen minskar med ett lika stort belopp. Det leder i sintur till att utrymmet för andra tillkommande utgifter begränsas,vilket ytterligare skärper kraven på regering-ens uppföljning och kontrollav utgiftsutvecklingen.Utgiftstaket bör därför vara oförändrat 723, 720respektive . Moderata samlingspartiets och Folkpartietsförslag i detta avseende bör således avvisas.Socialförsäkringsutskottet har för sin del inte haft något att erinra motre-geringens beräkning av utgifterna för socialförsäkringssektorn vid sidanav statsbudgeten och har därför avstyrkt de i motionerna Sf253 (mp) ochSf254 (m) föreslagna utgiftsnivåerna för denna sektor. Finansutskottetbiträder detta förslag.Finansutskottet yrkar således avslag på motionerna Fi204 (m) yrkande 2,Fi211 (fp) yrkande 2, Fi212 (v) yrkande 2, Sf253 (mp) yrkande 13 och Sf254(m) yrkande 41.Fördelningen av utgifter på utgiftsområden 1997I finansplanen föreslår regeringen att statsbudgetens utgifter för 1997skall fördelas på utgiftsområden på det sätt som framgår av efterföljandetabell (yrkande 2).Regeringen har utformat sitt förslag i nära samarbete med Centerpartiet.Samarbetet har inte bara omfattat detta förslag utan har gällt huvuddrageni budgetförslaget. Arbetet med budgetpropositionen har sålunda föregåtts avöverläggningar med som även står bakom riktlinjerna för denekonomiska politiken, liksom utgiftstaket, åtgärderna för budgetsaneringen,konvergensprogrammet och tilläggsbudgeten för /96. Ge-nomdetta samarbete bekräftas att det finns en stabil politisk grund för enekonomisk politik som är inriktad på att nå balans i de offentligafinanserna 1998 och på att halvera den öppna arbetslösheten till år 2000.Centerpartiet markerar sin uppslutning bakom förslaget genom att i mo-tionFi210 yrka bifall till propositionens förslag till utgiftsfördelning för1997 (yrkande 2).Övriga partier avvisar däremot regeringsförslaget och förordar i ställetsina respektive förslag till utgiftsfördelning. Sådana alternativa förslagtill utgifts-fördelning framförs av- Moderata samlingspartiet i motion Fi204 (yrkande 3),- i motion Fi211 (yrkande 3),- i den av utskottet i föregående avsnitt behandlademotionen Fi212 (yrkande 2),- de gröna i motion Fi213 (yrkande 2) samt av- i motion Fi214 (yrkande 2).I ett antal andra motioner föreslås att ramnivån för ett visst eller vissaut-giftsområden skall justeras eller att anslag skall omfördelas från ettutgifts-område till ett annat. Fyra partier framför yrkanden av detta slagi följande motioner.Moderata samlingspartiet begär i motion Fö201 att ,motsvarande anslaget till de internationella fredsbevarande styrkorna,skall omfördelas från utgiftsområde 6 Totalförsvar till utgiftsområde 7Internatio-nellt bistånd (yrkande 18).Samma parti föreslår i motion A304 att man skall fastställa ramarna för ut-giftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet till 30 725 miljonerkronor (yrkande 2), för utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv till50 (yrkande 13) och för utgiftsområde 19 Regionalutjämning och utveckling till (yrkande 21). De treförslagen överensstämmer med dem som Moderata samlingspartiet för fram isin motion om den ekonomiska politiken.Vänsterpartiet föreslår i motion So424 att kommunerna skall tillföras 5miljarder kronor så att de kan behålla sin personal (yrkande 1).Miljöpartiet de gröna föreslår i motion Kr4 att skalltillföras utgifter för kultur, medier och trossamfund (yrkande 7).Kristdemokraterna begär i motion Fi214 att skall avslå förslagetom att använda medel från forskningsstiftelserna för att finansieraforskning inom utgiftsområdena 16 Utbildning och universitetsforskning, 20Allmän miljö- och naturvård och 24 Näringsliv (yrkande 21).Alla berörda utskott har yttrat sig över förslaget till utgiftsramar för1997 och därvid avstyrkt samtliga här återgivna motioner som går emotregeringens förslag.Fackutskotten biträder också samfällt regeringens förslag till fördelningav utgifterna på utgiftsområden, med undantag av utgiftsområdena 13 Ekono-misk trygghet vid arbetslöshet och 14 Arbetsmarknad och arbetsliv där ar-betsmarknadsutskottet på grund av sitt förslag om arbetslöshetsförsäkringenhar avstått från att uttala sig om lämpliga ramnivåer.Till yttrandena har oppositionspartierna fogat avvikande meningar medalternativa förslag till ramnivåer. I allmänhet överensstämmer dessaförslag med dem som respektive parti fört fram i sina motioner om denekonomiska politiken, men i några fall har de ursprungligt föreslagnanivåerna justerats. Framför allt gäller detta Moderata samlingspartiet, menäven och har under inledandeberedningsfas om-prövat några av sina förslag till utgiftsnivåer. Inedanstående tabell återges partiernas förslag som de kommit till uttryck ide avvikande meningarna.Finansutskottet vill med anledning av regeringens och övriga partiersförslag till fördelning av utgifterna på utgiftsområden framhålla följande.Regeringens budgetförslag är fast inriktat på att återställa balansen i deof-fentliga finanserna. För att nå därhän har regeringen i flera steg lagtfram ett konsolideringsprogram som sammantaget uppgår till drygt 125miljarder kronor. De budgetförstärkningar som omfattas av programmetmotsvarar därmed av BNP.Åtgärderna har varit nödvändiga eftersom de stora underskotten i början av1990-talet gav en snabbt växande statsskuld med statsskuldsräntor som tog ianspråk en allt större andel av de samlade utgifterna. Därmed hotadeunderskotten också grundvalen för den gemensamma välfärden. Det ärofrånkomligt självklart att budgetförstärkningar av denna omfattning intekan passera obemärkt. Såväl enskilda medborgare som samhället i stort harpåverkats av saneringsarbetet. Eftersom många av statsbudgetens utgifter ärtransfereringar avsedda att stödja särskilt utsatta grupper går det inteatt undvika att dessa grupper drabbas särskilt hårt. I besparingsarbetethar näm-ligen inga utgifter kunnat lämnats oprövade. Undantag har imöjligaste mån gjorts för sådana verksamheter som kan karakteriseras somvälfärdens kärna - dvs. vård, omsorg och utbildning.Det har därför varit av stor betydelse att nödvändiga budgetförstärkningarfördelats på ett så rättvist sätt som möjligt. Alla medborgare måste efterförmåga vara med att dela på bördorna. Av detta skäl har saneringsarbetetinte ensidigt inriktats på att begränsa utgifterna. Erforderligabudgetförstärk-ningar har i stället uppnåtts genom en kombination avbesparingar och in-komstförstärkningar. Av konsolideringsprogrammets drygt125 miljarder kronor hänför sig tillinkomstförstärkningar och till utgiftsminskningar.Därigenom har åtgärderna sammantaget fått en efter omständigheterna rimligfördelningsprofil. Det återspeglar sig i att den femtedel av hushållen somhar den högsta ekonomiska standarden får bidra med avbudgetförstärkningen, medan den femtedel som har den lägsta standardenbidrar med ca 15 %.Moderata samlingspartiets budgetalternativ har en inriktning som står ibjärt kontrast till denna uppläggning. vill partietgenomdriva mycket omfattande skattesänkningar vilka förutsätts blifinansierade med kraftiga utgiftsnedskärningar. I motionen beräknasskattesänkningarna ge ett inkomstbortfall på 36,9 miljarderkronor för den konsoliderade offentliga sektorn, medan utgiftsminskningarnaanges till 42,0 miljarder kronor.Sett utifrån ett snävt saldoperspektiv eftersträvar motionärerna alltså attnå budgetbalans i snabbare takt än regeringen. Det sker emellertid tillpriset av att merparten av de beslutade inkomstförstärkningarna ikonsolideringspro-grammet rivs upp och att detta inkomstbortfall i ställettäcks av nya mycket långtgående utgiftsnedskärningar.I då mycket stora uppoffringar krävs av medborgarna för att vi skallkunna komma till rätta med underskottet i de offentliga finanserna förordarModerata samlingspartiet en budgetpolitik, som med sin ensidiga inriktningpå utgiftsnedskärningar framför allt drabbar samhällets mest utsattagrupper medan de mer välbeställda kan tillgodogöra sig stora lättnader iform av skattesänkningar.En politik med en sådan inriktning kan enligt utskottets mening inte vinnaden breda uppslutning som krävs för att saneringen av statsfinanserna skallkunna drivas vidare med bestående kraft. Av de skäl som anförts ovan anserutskottet att Moderata samlingspartiets förslag till fördelning avutgifterna på utgiftsområden inte kan ligga till grund för riksdagensfortsatta budgetbered-ning.Folkpartiets budgetalternativ bärs på utgiftssidan upp av besparingar somnästa år uppgår till netto . På tre utgiftsområdenföre-språkar särskilt stora nedskärningar. De gäller följandeområden.13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet -10,2 mdkr14 Arbetsmarknad och arbetsliv -5,8 mdkr18 Samhällsplanering, bostadsförsörjningoch byggande -2,0 mdkrSumma -18,0 mdkrDen föreslagna neddragningen av ramen för utgiftsområde 13 motsvarar ennivåsänkning på . Den skall i huvudsak uppnås genom attstatsbidragen till a-kassorna sänks med varvidlöntagarna själva förutsätts få betala en större del av försäkringspremien.Folkpartiets förslag på detaljnivå överstiger den föreslagna ramen förutgiftsområdet med eftersom partiet inte fört framförslag på anslagsnivå som motsvarar denna nivåsänkning.Nivåminskningen på utgiftsområde 14 är framför allt föranledd av att mo-tionärerna påstår att politik ger ett sådant tillskott av nyaarbeten att efterfrågan på traditionell arbetsmarknadspolitik kan minskasoch att även anslaget för sådana insatser därför kan minskas.På utgiftsområde 18 anges - utan att formellt lägger fram ettsådant förslag - att räntebidragen kan minskas med . Ef-tersom den föreslagna ramändringen inte åtföljs av något yrkande om enmotsvarande minskning av räntebidragsanslaget, överensstämmer Folkparti-etsramförslag på denna och ytterligare några punkter inte med de förslagpartiet för fram på anslagsnivå. Det medför att partiets förslag pådetaljnivå t.o.m. överstiger den högre ramnivå som regeringen föreslagitför detta ut-giftsområde.Man kan också som bostadsutskottet gör i sitt yttrande ifrågasätta bespa-ringen på räntebidraget från en annan utgångspunkt. Enligt bostadsutskottetfår det förutsättas att kraftiga besparingar på räntebidragen automatisktleder till ett ökat behov av bostadsbidrag. De ger även upphov till attantalet kon-kurser inom bostadssektorn stiger, vilket ökar belastningen pådet statliga kreditgarantisystemet. Ingen av dessa bieffekter haremellertid beaktats i det folkpartistiska budgetalternativet.Finansutskottet vill därutöver starkt ifrågasätta den mycket stora minsk-ning som motionärerna föreslår för utgiftsområde 13, i synnerhet som deinte närmare redovisat hur en så pass betydande nivåminskning skall kunnage-nomföras rent praktiskt redan till 1997. Utskottet delar inte heller iövrigt motionärernas starka tilltro till ekonomiska politik.Utskottet räknar därför inte med att den skall kunna minska belastningen påtraditio-nell arbetsmarknadspolitik i den omfattning som förutsatts.Med hänsyn härtill avvisar utskottet förslag till fördelningav utgifterna i stort under nästa budgetår.Miljöpartiet de gröna presenterar ett budgetalternativ som bl.a. innefattarförslag om en långtgående skatteväxling samt förslag till nyttersättningssy- stem inom sjuk-, föräldra- och arbetslöshetsförsäkringen sombygger på ett system med brutet tak. Vidare utgår partiets förslag från atten arbetstidsför-kortning genomförs, vilket på förutsättskunna leda till att belastningen på arbetsmarknadspolitiken minskar.Finansutskottet har på annan plats i detta betänkande konstaterat att det ide vetenskapliga studier som gjorts inte finns mycket stöd för att enarbets-tidsförkortning får de effekter som motionärerna uppger. Utskottethar i detta sammanhang avvisat motionärernas förslag till skatteväxling ocharbetstids-förkortning. Med hänsyn härtill avvisar utskottet även partietsförslag till ramfördelning för 1997.Den kritik som bostadsutskottet riktat mot förslag tillminskning av ramen för räntebidrag omfattar också Kristdemokraternasmotsvarande förslag. Även föreslår nämligen atträntebidragen skall minskas med . Detta parti har isitt budgetalternativ också tillgodoräknat sig effekten av vissa andra mereller mindre vagt for-mulerade besparingsalternativ. Så t.ex. föreslårKristdemokraterna att den genomsnittliga pensionsåldern successivt börhöjas genom aktiv rehabilite-ring och minskat antal förtidspensionärer. Hurdenna politiska viljeyttring snabbt skall kunna omsättas i praktisktillämpning framgår emellertid inte av motionen, varför den för dettaändamål redovisade besparingen på 750 mil-joner kronor framstårsom mer eller mindre gripen ur luften. Ett annat exempel är motionärernasförslag till satsning på skärpt skattekontroll, där en ökad satsning med100 förutsätts ge omedelbar utdel-ning med 600 miljonerkronor. Hur en satsning av denna omfattning kan ge så riklig utdelningredan 1997 framgår inte av motionen. Utskottet frågar sig osökt varförmotionärerna begränsat sin satsning till om resultatetär så gott.Med det anförda avstyrker utskottet förslag till fördel-ning av utgifterna under 1997.Sammanfattningsvis ställer sig finansutskottet således bakom regeringensförslag till fördelning av utgifterna på utgiftsområden. Liksom övrigautskott som yttrat sig i denna fråga finner finansutskottet förslaget varaväl avvägt. Med hänsyn till utskottets tidigare ställningstagande i fråganom arbetslös-hetsförsäkringen bör dock nivån på utgiftsområdena 13 och 14anpassas till effekterna av detta förslag.De innebär att utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet börföras upp med , dvs. mer än vadregeringen föreslagit. På motsvarande sätt bör utgiftsområde 14 Arbetsmark-nad och arbetsliv föras upp med , eller 231 miljonerkronor mer än i regeringens alternativ. Summa utgiftsområde beräknas där-med till . Fördelningen på utgiftsområdena framgår avbilaga 2.Med dessa jämkningar tillstyrker finansutskottet propositionens förslagtill fördelning av utgifter på utgiftsområden (yrkande 2).Eftersom detta förslag helt stöds av biträder utskottet ävendet med an-ledning härav framförda yrkande 2 i motion Fi210 (c). Samtidigtavstyrker utskottet motionerna Fi204 (m) yrkande 3, Fi211 (fp) yrkande 3,Fi213 (mp) yrkande 2 och Fi214 (kd) yrkandena 2 och 21, liksom motionernaFö201 (m) yrkande 18, A304 (m) yrkandena 2, 13 och 21, Kr4 (mp) yrkande 7,So423 (fp) yrkandena 1 och 24 samt So424 (v) yrkande 1.AnslagsbehållningarVid ingången av beräknas olika myndigheter disponera ca 20miljarder kronor i form av behållningar från äldre reservationsanslag. Ivårpropositionen beräknades att dessa reservationsmedelsbehållningar till-sammans med myndigheternas anslagssparande skulle minska med 4,5 mil-jarderkronor år 1997.Regeringen gör nu i finansplanen (avsnitt 4.4.4) bedömningen att utgifternakommer att bli större och räknar därför med att anslagsbehållningarna kom-mer att minska med . Regeringen föreslår att riks-dagen skall godkänna denna beräkning (yrkande 9).Oppositionspartierna har i sina motioner inte redovisat någon alternativberäkning av denna budgetpost. begär emellertid i mo-tionFi214 att skall anta det förslag till förändring avanslagsbehållning som redovisas i motionen och som överensstämmer med reger- ingens förslag (yrkande 5).Finansutskottet ser för egen del ingen anledning att ifrågasättaregeringens bedömning. Denna budgetpost är en nettopost som visar i vilkenutsträck-ning myndigheterna sammantaget kommer att bygga upp alternativttära på sitt anslagssparande och sitt utnyttjande av reservationsmedel. Attprognosti-cera sådana förändringar är svårt, och utskottet saknar grund föratt göra en annan bedömning än regeringen.Med hänsyn härtill tillstyrker utskottet att budgetposten Förändringar avanslagsbehållningar förs upp som en minskning av behållningarna med 6miljarder kronor statsbudget. Utskottet tillstyrker därmedyrkande 9 i finansplanen.Eftersom förslaget i motion därmed är tillgodosett bördetta förslag inte föranleda någon åtgärd. avstyrker därmedmotion Fi214 (kd) yrkande 5.Myndigheternas in- och utlåning i RiksgäldskontoretI sitt förslag till statsbudget för räknar regeringen medatt förändringen i myndigheters m.fl. in- och utlåning i Riksgäldskontoretskall uppgå till netto -6,, dvs. skallfrån dessa institutioner kunna ta upp lån av denna omfattning underbudgetåret. Utlå-ningen till väntas öka med . Å andra sidan väntas framför allt detilläggspensionsavgifter som flyter in till den s.k. premiereserven, ochsom i avvaktan på fördelning på pensionsspararna skall förvaltas avRiksgäldskontoret, bidra till att denna institutionsinriktadelåneverksamhet leder till en nettoinlåning i . Influtnatilläggspensionsavgifter beräknas uppgå till 11,8 miljarderkronor.Regeringen föreslår i finansplanen (avsnitt 4.3.5) att godkännerden gjorda beräkningen av förändringar av myndigheters m.fl. in- och utlå-ning i (yrkande 8).I motion Sf238 av m.fl. (m) kritiseras det sätt på vilketpre-miereserven bokförs i . I motionen understryks attsyftet med premiereserven är att trygga människors ålderdom, inte attfinansiera det statliga lånebehovet. Staten har använt premiereserven föratt täcka en del av budgetunderskottet, utan att redovisa detta som enskuld till medbor-garna. Genom att tillgodogöra sig dessa medel har statendolt sitt reella upp-låningsbehov. Dessutom har för 1995betalat för låg ränta på premiereserven, en ränta som bara motsvaradedagslåneräntan, dvs. den lägsta räntan. Enligt motionärerna är det ingentvekan om att premiereserven är pensionsspararnas och inte statens. Därförmåste enligt motionärernas mening reserven bokföras som en del avstatsskulden och påföras det statliga lånebehovet (yrkande 2). Motionärernafrågar sig också hur det skall gå till när premiereservsmedlen skallbetalas ut till spararna.