bet · GK01TU1 · 1996-12-03 00:00:00 — Somnämnts säger sig regeringen sträva efteratt stegvis ersätta det svenska bidragettill handelssjöfarten med gemensamma ochlikartade regler för statsstöd och andravillkor som kan komma att gälla inom EU.Regeringen synes sålunda inriktad på attmed olika medel - även statsstöd - sökasäkerställa en svenskflaggadhandelsflotta av rimlig omfattning,också . Denna inriktningframgår för övrigt redan av regeringensuttalande - som utskottet ju ställtsig bakom - att den svenskahandelsflottan skall tillförsäkrasrimliga konkurrensvillkor, oberoende avde medel härför som eller på siktskall användas. Med det sagda finnerutskottet syftet med motionerna T208 (c)yrkande 18 och T616 (fp) yrkande 1, iden del som är i fråga, tillgodosett.Yrkandena bör inte föranleda någonriksdagens åtgärd och avstyrks därför.Motion T201 (m) yrkande 19 innehålleren rad synpunkter som spänner över ettbrett fält av politikområden. Det gällersålunda förändringar av arbetsrätten iolika avseenden, av bestämmelser omsjuklön, arbetstid och semester - som ärspeciella för sjöfarten - och avbemanningsregler. I motionen framläggsslutligen synpunkter på hamnverksamhetensamt i frågan hur en ILO-konventionskall tillämpas.Utskottet erinrar om att frågor som rörfartygsbemanning regleras ifartygssäkerhetslagen (1988:49). Lagenssjälvklara utgångspunkt är att ettfartyg skall vara bemannat på ettbetryggande sätt. har -enligt bemyndigande i lagen - attfastställa minimibesättning för varjepassagerarfartyg och för varje annatfartyg med en bruttodräktighet av minst20 som transporterar gods ellerpassagerare. Utskottet förutsättersjälvfallet att verket därvid inte gårutöver sjösäkerhetens krav. Vidareerinrar utskottet om regeringensuttalande i propositionen att nuvarandekrav på rationalisering - såsom enförutsättning för erhållande avrederistöd - tills vidare bör behållasoch att bör bevakafrågan.I propositionen framhålls att någraändringar i reglerna om sjömäns sjuklöninte nu bör göras med hänsyn till deinvändningar som framförts frånarbetstagarorganisationerna. Dessahävdar enligt regeringen attsjömansyrkets särart fortfarandemotiverar att nuvarande bestämmelserbehålls. Utskottet delar regeringensuppfattning.Frågor om sjömäns arbetstid ochsemester behandlas i sjöarbetstidslagen(1970:105). I sitt av godkändabetänkande /96:AU9 behandlararbetsmarknadsutskottet ett yrkande i enm-motion med samma innebörd som det nuföreliggande, i den del det gällersjömäns arbetstid och semester.Arbetsmarknadsutskottet framhåller atten översyn av sjöarbetstidslagen kommeratt aktualiseras med hänsyn tillregleringar som initierats inom EU ochavstyrker därför motionsyrkandet.Utskottet kan inte instämma i det somsägs i motionen om att de svenskahamnarna drivs i form av kommunalamonopol och att sådana monopol skullegrundas på en föråldrad förordning omhamnverksamhet. Hamnar får som bekantdrivas även i privat regi, ochförordningen (1874 nr 26 s. 11) angåendehamnordningar och andraordningsföreskrifter för de allmännahamnarna i riket har upphävts. Så skeddei och med att antogordningslagen (1993:1617). I dennas 3kap. 10 § stadgas att regeringen fårmeddela föreskrifter om ordningen ochsäkerheten i en hamn med hänsyn till denverksamhet som bedrivs i hamnen.Regeringen får överlämna åt en kommunatt meddela sådana föreskrifter i frågaom hamnar som ägs eller förvaltas avkommunen eller ett av kommunen helägtföretag. I fråga om hamnar som ägs ellerförvaltas av någon annan får regeringenöverlämna åt att meddelasådana föreskrifter.Vad gäller den i motion T201 (m)berörda frågan om tillämpning av 137 kan utskottet konstateraatt arbetsmarknadsutskottet har attbereda ett yrkande i motion T214 (fp) omdet s.k. stuverimonopolet, dvs. denarbetsrättsliga fråga som synes åsyftadi m-motionen. Vad gäller övrigaarbetsrättsliga frågor som berörs imotion T201 (m) vill utskottet erinra omatt de omfattas av riksdagsbeslut påsenare tid. Utskottet är inte för sindel berett att förorda någon omprövningav dessa beslut.Sammanfattningsvis finner utskottetinte någon åtgärd påkalladmed anledning av motion T201 (m) yrkande19 i nu behandlad del. Yrkandet avstyrksdärför i motsvarande del.Säkerhetsaspekter påbekvämlighetsflaggade fartyg behandlas imotion T602 (v). Utskottet väljer attbehandla motionsyrkandet i dettasammanhang, eftersom ocksåkonkurrensaspekter kan läggas påförekomsten av sådana fartyg.I propositionen återges ett uttalandeav , vari framhålls attrederier, som seglar underbekvämlighetsflagg, kan skapa sig enkonkurrensmässig fördel genom att demånga gånger inte uppfyller generella,internationellt fastställda regler omsjösäkerhet. Uttalandet visar enligtregeringen att sjösäkerhet,trafikpolitik och näringspolitik inomsjöfarten är nära förbundna och måstebehandlas sammanvägt. Regeringen sägersig dra den slutsatsen att detta måstespeglas i statens egen organisation ochförvaltning. Med den motiveringen kommerbl.a. instruktionen för Sjöfartsverketatt ses över, så att den anpassas tillrådande förhållanden. Instruktionenkommer att ändras så att verkets roll idet sjöfartspolitiska utvecklingsarbetetmarkeras. I propositionen erinras ocksåom den hamnstatskontroll, variSjöfartsverket och 16 andrasjöfartsnationers sjöfartsmyndighetermedverkar. Denna utgör ett komplementtill den kontroll som skall göras avflaggstatens sjöfartsadministration. Ettinternationellt problem är emellertidatt vissa flaggstaterssjöfartsmyndigheter brister i sintillsyn. bör därför - betonarregeringen - stödja arbetet med attförsöka skapa internationella instrumentsom ställer kvalitetskrav påflaggstaters sjöfartsmyndigheter.Utskottet instämmer i det regeringensålunda anför och finner därmed syftetmed motion T602 (v) yrkande 3tillgodosett. Yrkandet bör följaktligeninte föranleda någon åtgärdoch avstyrks med det sagda.Den långsiktiga inriktning avsjöfartspolitiken som utskottet förordarsynes väl ägnad att stärka den svenskahandelssjöfartens internationellakonkurrenskraft. Därigenom motverkasutflaggning och främjas inflaggning avutlandsregistrerat tonnage, somkontrolleras av svenska intressen. Ensådan utveckling torde också medföra attsvenska sjömän efterfrågas i ökadutsträckning, med minskad arbetslöshetbland dem som följd. Denutbildningssatsning som regeringenförordar synes sålunda i inte obetydligutsträckning kunna tillgodose kravet imotion T602 (v) på utbildningsinsatserför arbetslösa sjömän. Yrkandet härombör därför kunna lämnas utan någonriksdagens åtgärd och avstyrksföljaktligen.I motion T616 (fp) framförs krav på attsjöarbetsmarknadens parter även ifortsättningen skall vara företrädda iden nämnd som administrerarbidragsgivningen till berörda rederier.Regeringen anser, som nämnts, attparterna i fortsättningen skall varaföreträdda i en referensgrupp medanknytning till nämnden. Utskottet delarregeringens uppfattning att en sådanändrad ordning är lämplig med hänsyntill de ändrade regler förbidragsgivningen som regeringen förordaroch som synes innebäralämplighetsbedömningar i störreutsträckning än för närvarande.Motionsyrkandet avstyrks därför i nubehandlad del.13.2 Nytt system för sjöfartsavgifter13.2.1 InledningUtskottet behandlar i det följandeförslag av regeringen om ändringar inuvarande system för sjöfartsavgifter.Ändringarna avses ske i två etapper. första etapp, med verkan från den 1januari 1997, ändras systemet så att deninrikes sjöfarten - till skillnad frånvad som är fallet - avgiftsbeläggs. andra etapp, som avses gälla medverkan från , ändrasavgiftssystemet, i syfte att främja enmiljövänlig sjöfart, genom attavgifterna miljödifferentieras.Ändringsförslagen behandlas i detföljande under beteckningarna farledsavgifter respektiveSmiljödifferentierade farledsav-gifter .13.2.2 gällande systemSjöfartsverkets främsta uppgifter är attsvara för tillsyn över sjösäkerheten,lotsning, utmärkning av farleder,sjöräddning, isbrytning, skydd av miljönmot förorening från fartyg ochsjökartläggning. Verksamhetenfinansieras huvudsakligen genom treolika avgifter på handelssjöfarten,nämligen fyravgifter,farledsvaruavgifter och lotsavgifter.Regeringen har utfärdat förordningar omdessa avgifter, och Sjöfartsverketmeddelar föreskrifter om hur avgifternaskall tas ut.Fyravgift tas ut av fartyg som kommerfrån utrikes ort för att i hämtaeller lämna passagerare eller gods.Avgiften står i relation till fartygetsbruttodräktighet. För lastfartyg erläggsavgift för högst 12 resor perkalenderår. För passagerarfartyg ochjärnvägsfärjor erläggs avgift för högst18 resor per kalenderår.Farledsvaruavgift tas ut för utrikesgods, dvs. gods som transporteras tilleller från med fartyg. Avgiftenär differentierad - en högre avgift tasut för transporter av importerademineraloljor och en lägre avgift förövrigt gods. Avgiften är också i någonmån distansberoende. Visst exportgodsär helt befriat från avgift, bl.a.mineraloljor, stenkol och koks. somförs med fartyg i linjetrafikär också befriat från farledsvaruavgift.Lotsavgift tas ut för varje fartyg somanlitar lots och är beroende avfartygets storlek och den sträcka förvilken lots har anlitats.År 1994 var totalaintäkter . Av dessavar intäkterna frånfarledsvaruavgifterna 463 miljonerkronor, från fyravgifterna 289 miljonerkronor och från lotsavgifterna 118miljoner kronor. Övriga intäkterutgjordes av bl.a. statliga anslag.Det nuvarande avgiftssystemet ärutformat efter ett beslut av riksdagenår 1977 om sjöfartsavgifter (prop.1977/78:13, bet. TU8, rskr. 102).Utformningen av systemet baserades påatt ett årligt underskott hade uppståttför farledsverksamheten, varförkostnadsansvaret för denna verksamhetbehövde förändras. att farledsvaruavgiften i förstahand skulle vara beroende påtransporterad godsmängd men också på hurlångt godset transporterades i farleden.Farledsvaruavgiften skulle dessutom varahögre för oljetransporter, eftersomdessa påkallar en högre säkerhet ifarleden.Som framgår av redogörelsen ovan uttasinte fyravgifter ellerfarledsvaruavgifter för inrikes sjöfart.Förutom uppbördstekniska problem varmotivet för dessa undantag att merpartenav de inrikes sjötransporterna utgjordesav importerade mineraloljor, för vilkafyravgift och farledsvaruavgift redanbetalats. Avgiften för importerad oljaskulle därför sättas på en sådan nivåatt den täckte även kostnaderna för deoljor som vidaretransporterades medinrikes sjöfart. Vidare framhölls attövrigt inrikes gods ofta transporteradeskorta avstånd och med små fartyg medbegränsade krav på farledsväsendet.Även den s.k. transoceanalinjesjöfarten är befriad från fyr- ochfarledsvaruavgifter. Till grund fördetta undantag låg en kartläggning avGöteborgs hamns konkurrensförmågabeträffande linjetrafik,enligt vilken ett bortfall av dennatrafik skulle innebära ökadetransportkostnader, risk för sämreservice, längre frakttider m.m.13.2.3 Ärendets beredningAv propositionen framgår att under EES-avtaleti en skrivelse till regeringen inovember framhöll att farledsvaruavgiften utgör en avgift medeffekter liknande en tull, eftersomavgiften inte är en del av ett internttaxesystem och inte heller kan sägasutgöra en ersättning för utfördatjänster. Frågan överlämnades däreftertill , som i ett brev idecember 1995 anförde att de svenskasjöfartsavgifterna strider motRomfördraget, eftersom avgifternamotsvarar en tull.Till grund för regeringens förslag omfarledsavgifter, dvs. den förstaetappens ändringar av avgiftssystemet,ligger en inomKommunikationsdepartementet utarbetadpromemoria, som remissbehandlats.Promemorian omarbetades med beaktande avremissinstansernas synpunkter ochpresenterades för kommissionen, som intehade några invändningar.Till grund för regeringens förslag ommiljödifferentierade sjöfartsavgifterligger förslag av . Som nämnts inledningsvis idetta avsnitt har dess betänkande Svensksjöfart - näring för framtiden (SOU1995:112) remissbehandlats.13.2.4 Regeringens överväganden ochförslagFarledsavgifterRegeringen föreslår att riksdagendels antar regeringens förslag vadgäller ett nytt avgiftssystem försjöfartsavgifter, vilket innebär attinrikes sjötransporter likställs medutrikes sjötransporter (yrkande 39 iregeringens hemställan),dels bemyndigar regeringen att utformanärmare detaljföreskrifter vad gällerbl.a. avgiftsbefrielse för (yrkande 40 i regeringens hemställan).De båda förslagen har som nämnts denhuvudsakliga innebörden att även inrikessjöfart avgiftsbeläggs. Så sker -framgår det av propositionen - genomatt fyr- och farledsvaruavgifternaslås samman till en avgift, som benämnsfarledsavgift. Farledsavgiften skall iprincip gälla för all inrikes sjöfart,utom den på , och skiljersig därmed från fyr- ochfarledsvaruavgifterna som inte gällerför någon inrikes sjöfart.Farledsavgiften skall vidare i principgälla för all utrikes sjöfart - utom denpå - till skillnad delsfrån fyravgiften, som i huvudsak gällerför fartyg som kommer från utlandet,dels från farledsvaruavgiften som integäller vid fartygstransporter tillutlandet av bl.a. mineraloljor.Farledsavgiften skall sålunda ävengälla sådan utrikes sjöfart som sker itransocean linjetrafik och som enligtnuvarande ordning är befriad från fyr-och farledsvaruavgifter.Lotsavgiften omfattas inte avregeringens förslag. Dess konstruktionavses kvarstå oförändrad.Regeringen framhåller att fyr- ochfarledsvaruavgifterna i princip utgörersättning för likartade kostnader, dvs.kostnader för farledsverksamheten. Detär därför naturligt att de slås sammantill en avgift, med benämningenfarledsavgift. Regeringen betonar attdet nya systemet inte skall innebäranågon förändring av måloch inriktning. Vidare skall verketstotala intäkter och kostnader varaoförändrade, och förslagen skall inte hanågra effekter på statsbudgeten. Genomatt den inrikes sjöfarten avgiftsbeläggsskapas ett rättvisare avgiftsuttag iförhållande till den utrikes sjöfarten.En sådan avgiftsbeläggning är dessutomen förutsättning för att EU:s krav påavgiftssystemet skall uppfyllas. Enreduktion av avgiften skall dock medgesvid en kombination av flerasjötransporter, t.ex. efter läktringeller en kortare tids lagring. Vidareundantas fartyg med en bruttodräktighetmindre än 400 från farledsavgift.Detsamma gäller fartyg i lokaltrafik sombedrivs inom ett län, kryssningsfartyg,borr- och bostadsplattformar samtarbetsfartyg. Nuvarande regler omSjöfartsverkets möjligheter att medgenedsättning eller befrielse frånsjöfartsavgifterna måste omformuleras,så att det klart framgår att sådannedsättning eller befrielse skall varaförenlig med reglerna om statsstödenligt artikel 92 i . Slopadavgiftsfrihet för den transoceanalinjetrafiken skall ses mot denbakgrunden.Regeringen framhåller attavgiftsbeläggningen innebär en någotförsämrad konkurrenskraft för deninrikes sjöfarten gentemotlandtransporterna. Konkurrensen mellande olika transportslagen kommer dock attbelysas av den s.k.Kommunikationskommittén (K 1995:01).Avgiftsbeläggningen är inte av denomfattningen - betonar regeringen - attden bör få någon märkbar negativinverkan på svensk industriskonkurrenskraft.Mot bakgrund av sin bedömning attavgiftsbeläggningen av den inrikessjöfarten endast marginellt påverkardess konkurrenssituation i förhållandetill andra transportslag framhållerregeringen att det i råderen speciell konkurrenssituation mellansjö- och landtransporter.Förutsättningarna för sjötransporter iområdet bör inte försämras, med hänsynbl.a. Allainrikes och utrikes sjötransporter påområdet bör därför avgiftsbefrias.Under rubriken avföreslagna förändringar framhållerregeringen att det förändradeavgiftssystemet innebär sänkta kostnaderför vissa transporter i förhållande tillnuvarande avgiftssystem. import av råolja. Eventuellakostnadsökningar som drabbarsjöfartsnäringen kan inte anses vara avden omfattningen att de utgör ett hindermot att införa det nya avgiftssystemet.För viss Europasjöfart innebär dettat.o.m. lägre kostnader än med dagensavgiftssystem. De ökade kostnaderna förinrikes sjötransporter innebär en mycketringa kostnadsökning per transporteradprodukt. Transportkostnaderna ökar medi genomsnitt , vilket utslaget påden totala kostnaden för varje vara intekan anses vara av större betydelse.Transportkostnaden motsvarar i de allraflesta fall en mycket liten del av dettotala varuvärdet. Mängden gods somtransporteras via sjöfart kommer inteatt minska i någon nämnvärd omfattning.Under rubriken angåendeikraftträdande erinrar regeringen om synpunkter på de svenskasjöfartsavgifterna. Frågan har varitaktuell , ochbetydande ekonomiska konsekvenser kanuppstå om inte avgiftssystemet ändrassnarast. Bestämmelser om de erforderligaändringarna bör därför träda i kraft den1 januari 1997.Miljödifferentierade farledsavgifterRegeringen föreslår att antardess förslag att införamiljödifferentierade avgifter ifarledsavgiftsystemet samt att beslutaom restitution av farledsavgiften vidinstallation av miljövänlig teknik(yrkande 41 i propositionenshemställan). Förslagets huvudsakligainnebörd är att användning avmiljövänlig teknik - såsom katalysatorer- ombord på fartygen och av lågsvavligtfartygsbränsle skall främjas genom attfarledsavgifterna differentieras.Regeringen framhåller att sjöfartenmåste stärka sin profil som ett miljö-vänligt transportslag. Alltför litet hargjorts för att minska sjöfartens utsläppav luftföroreningar, som till störstadelen utgörs av svavel- och kväveoxider.Det arbete som sker inom IMO, i syfteatt skapa en bilaga om luftföroreningartill sjöfartens miljökonvention MARPOL,har inte visat sigtillräckligt. Sjöfartens internationellastruktur får inte innebära att Sverigeavhåller sig från att ta nationella ochregionala initiativ för att påskyndaarbetet med att minska sjöfartensnegativa miljöpåverkan.Sjöfartsverket skall - fortsätterregeringen - ges i uppdrag att närmarebesluta om utformningen av ett systemför miljödifferentieradefarledsavgifter. Kostnaderna föranvändning av katalysator skall iprincip täckas genom attfarledsavgifterna rabatteras. Vidareskall avgifterna återbetalas enligtsärskild ordning för att delvis täckakostnaderna för installation av enkatalysator. Även användning avlågsvavlig olja bör premieras.En miljödifferentiering avsjöfartsavgifterna bör enligt regeringenske inom ramen för Sjöfartsverketsekonomiska mål och inriktning. överett antal år kommer differentieringeninte att innebära några egentligaeffekter på verkets ekonomiska resultat.Regeringen säger sig se med stortillfredsställelse på enprincipöverenskommelse som träffatsmellan , och om åtgärder för attminska sjöfartens luftföroreningar.Miljödifferentierade farledsavgifter börföljas av miljödifferentieradehamnavgifter, över vilka staten dockformellt inte råder.Miljödifferentierade hamnavgifter ärsärskilt angelägna i de störstafärjehamnarna, , ,, och . Det ärav stor vikt - betonar regeringen - attsjöfartsnäringen tar ansvar för attstärka sjöfartens profil som ettmiljövänligt transportslag.Miljödifferentierade farleds- ochhamnavgifter - och sjöfartsnäringensegna insatser för att stärka sjöfartensposition som ett miljövänligttransportslag - kan innebära attfartygsutsläppen av luftföroreningarminskar med upp till 75 %.Avslutningsvis betonar regeringenvikten av att andra länder införekonomiska styrmedel för att minskasjöfartens negativa miljöpåverkan. Såbör ske inte bara för attluftföroreningarna i fråga är ettinternationellt problem, utan också medhänsyn till konkurrensneutraliteten. Dediskussioner som hargenomfört med angränsande stater ochinom internationella organisationer idet angivna syftet bör därför fortsätta.Detta är inte minst viktigt i vårtnärområde i Östersjön.Bestämmelser om miljödifferentieradefarledsavgifter avses, som nämnts, trädai kraft den 1 januari 1998.13.2.5 MotionsförslagI motion T214 (fp) yrkas avslag påregeringens förslag om attavgiftsbelägga inrikes sjötransporter.Motionärerna befarar att avgifternakommer att leda till att godstransporteri ökad utsträckning sker på landsväg,till skada för miljön.I motion T617 (s) framhålls att enförändring av avgiftssystemet, på sättsom regeringen föreslår, medför kraftigtkonkurrenssnedvridande effekter tillnackdel för svenska företag somimporterar och raffinerar råolja, iförhållande till sådana företag somimporterar raffinerade oljeprodukter.Regeringen bör därför enligtmotionärerna ompröva sitt förslag ochdärvid se till att dekonkurrenssnedvridande effekternaelimineras.I motion T602 (v) framhålls att den EU-anpassning som det innebär att belastaden inrikes sjöfarten med farledsavgiftinte bara försämrar denna sjöfartsmöjligheter att konkurrera med väg- ochjärnvägstransporter, utan också står istrid med ambition attstärka närsjöfartens roll i dekombinerade transportsystemen i Europa.Närsjöfarten bör främjas, betonarmotionärerna, genom att man utjämnarprisfördelar och subventioner som väg-och järnvägstransporter åtnjuter. Hindersom gör närsjöfarten mer kostnads- ellertidskrävande bör avlägsnas.Även i motion T622 (mp) kritiserasregeringens förslag att ändrasjöfartsavgifterna. Motionärerna befararnegativa konsekvenser för den svenskarederinäringen och att transporter somi dag sker till sjöss kommer att utföraspå landsvägen . Regeringenbör enligt motionärerna inom EU söka fåtill stånd en ordning som innebär attSverige undantas från den EU-anpassningav sjöfartsavgifterna som det nu ärfråga om. De föreslagna förändringarnastår inte heller i överensstämmelse medregeringens i propositionen uttaladevilja att tillförsäkra den svenskasjöfarten rimliga konkurrensvillkor. Detkrävs därför en fortlöpande uppsikt övermarknadsutvecklingen och attförändringarnas verkan utvärderas inomtvå år.I motion T610 (c) framhåller motionärenatt han ser positivt på enmiljödifferentiering av avgiftssystemet.Det är dock inte lämpligt att låta nyabestämmelser om sjöfartsavgifter träda ikraft vid två olika tidpunkter, nämligenden , såvitt avserfarledsavgiften, och ,vad gäller miljödifferentiering avavgiften. Bestämmelserna i sin helhetbör enligt motionären träda i kraft vidden senare tidpunkten. En förutsättninghärför är dock att man inom EU ärinförstådd därmed. I sammanhangetframhåller motionären att EU enligtuppgift inte hade vetskap ommiljödifferentieringen, då manbehandlade den ändring avavgiftssystemet som är tänkt att börjagälla . För ensenareläggning av det nyaavgiftssystemet talar även - framhållermotionären - den negativa inverkan somdetta kommer att få på inrikessjöfartenskonkurrenskraft gentemotlandtransportmedlen. Motionären erinrarom att dessa konkurrensförhållanden nuutreds av (K1995:01) och betonar att utredningensresultat bör avvaktas innanavgiftssystemet ändras.Motion T619 (s) har i huvudsak sammainnebörd som motion T610 (c).Även i motion T616 (fp) framhålls attbestämmelser om det nya avgiftssystemetbör träda i kraft , den 1januari 1998. Fram till dess börkonsekevenserna av omläggningenanalyseras ytterligare. Och även i dennamotion påpekas att EG-kommissionensuppfattning om farledsavgifternaformades utan att den hade kännedom omplanerna på en miljödifferentiering avavgifterna. Vidare framhåller motionärenatt det nya avgiftssystemet innebär attdirektimporten av olja blir billigare,medan inrikesskeppningarna från svenskaraffinaderier blir dyrare. Därmedföreligger också en risk att en ökadimport av raffinerad olja kommer att slåut raffinaderier i . Vidareuttalar motionären farhågor att enavgiftsbeläggning av den transoceanalinjetrafiken kan komma att medföra attSverige går miste om direktanlöpandefartyg.I motion T609 (s) framhålls (yrkande 1)att alla sjötransporter till och frånGotland bör befrias från farledsavgift.Om regeringens förslag genomförs, kommer- betonar motionärerna - befolkningenoch näringslivet på att drabbasav ökade kostnader på konsumtions- ochinsatsvaror. Skulle avgiftsbeläggningendessutom få till följd attgodstransporter överförs till färjorna,kan konsekvenserna bli vittgående förturistnäringen, eftersomlängdmeterutrymmet på färjorna redan nuutgör en begränsande faktor. Degotländska skattebetalarna kommer isådana fall också att direkt drabbas, dåde kommunala hamnarnas intäkter minskargenom minskad sjöfart.