bet · GJ01SoU10 · 1996-02-13 00:00:00 — I betänkandet behandlas 14motionsyrkanden om olikaläkemedelsfrågor från den allmännamotionstiden , bl.a. omApoteksbolagets monopol och om beroendeoch missbruk av läkemedel. Utskottetavstyrker samtliga motions-yrkandenfrämst med hänsyn till kommande förslagfrån regeringen när det gällerApoteksbolaget och de insatser somgjorts eller förberetts för att kommatill rätta med beroendet och missbruketav vissa läkemedel. Till betänkandet harfogats en reservation (m). 1994/95:So223 av m.fl.(fp) vari yrkas31. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om epidemiologiska studier avläkemedelsberoende,32. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet avbehandlingsresurser för patienter medläkemedelsberoende,33. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om forskning omläkemedelsberoende.1994/95:So425 av ochBarbro (fp, s) variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att informeraläkarkåren om möjligheten att användaprovförpackningar av läkemedel i störreomfattning.1994/95:So442 av ochIngvar () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omförsäljning av receptfria läkemedel.1994/95:So458 av . (s) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet avåtgärder för en ökad tillämpning avmöjligheten av provförskrivning avmedicin.1994/95:So460 av ochBirthe Sörestedt (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts ombehovet av konkreta insatser för attförebygga missbruk avberoendeframkallande läkemedel.1994/95:So484 av m.fl.(kds) vari yrkas8. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om registrering och kontroll avläkares förskrivning av bensodiazepiner,9. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om samkörning av de olikaapotekens register för en kartläggningav den totala förskrivningen avbensodiazepiner.1994/95:So489 av m.fl.(v) vari yrkas15. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om läkemedelsområdet.1994/95:Sf204 av m.fl.(m) vari yrkas4. att beslutar att ADAombildas till ett från Apoteksbolagetsjälvständigt aktiebolag i enlighet medvad som anförts i motionen,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en utförsäljning av ,. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om Apoteksbolagets monopol,8. att beslutar om ändringarav lagen om detaljhandel med läkemedel ienlighet med förslagen i proposition1993/94:106.Ärendets beredningUtskottet har hållit en slutenutfrågning om olika läkemedelsfrågor.Representanter för ,, , ochKilen (förläkemedelsberoende) utfrågades bl.a. omanvändningen av antidepressiva medel ochbensodiazepiner. Även frågor omläkemedelsberoende och missbrukbehandlades. Utskottet har även besöktKilen i . ApoteksbolagetI motion Sf204 av m.fl.(m) hemställs att beslutar attADA ombildas till ett frånApoteksbolaget självständigt aktiebolag(yrkande 4), att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utförsäljning avADA och vad i motionen anförts omApoteksbolagets monopol (yrkandena 5 och6) samt att beslutar omändringar av lagen om detaljhandel medläkemedel i enlighet med förslagen iproposition 1993/94:106 (yrkande 8).Motionärerna anser att som ettförsta steg skall göras till ettsjälvständigt och från . Med hänsyn tillstatens knappa finansiella resurser bören försäljning av övervägas. Enligtmotionärerna är det inte befogat attstaten skall driva ett företag som minstlika effektivt kan drivas i privat regi.Vidare anför motionärerna att denborgerliga regeringens förslag iproposition 1994/95:9 beträffandedetaljhandel med läkemedel bör antas avriksdagen. Ändringarna skulle snabbtleda till effektiviseringsvinster delsför sjukvården vad gäller läkemedel tillslutenvården, dels genom en bättretillgänglighet för egenvårdspreparat ochvissa hjälpmedel. Därutöver föreslårmotionärerna att Riksförsäkringsverketskall få i uppdrag att arbeta framrutiner som är anpassade till ettapoteksväsende som arbetar underkonkurrens samt att utformningen avtillsyns- och kontrollrutiner m.m. ienlighet med vad som föreslogs i 1992års läkemedelsförsörjningsutredning (LFU92) studeras i detalj. Målet bör enligtmotionärerna vara att Apoteksbolagetsmonopol skall vara avskaffat /98.I motion So442 av ochIngvar () begärs etttillkännagivande om vad i motionenanförts om försäljning av receptfrialäkemedel. Motionärerna anser attApoteksbolagets monopol avseendereceptfria läkemedel skall avskaffas.BakgrundApoteksbolaget bildades för atttillhandahålla varor och tjänster inomläkemedelsområdet. Villkoren regleras iavtal mellan bolaget och staten.Verksamheten omfattar försäljningav läkemedel och andra produkter somnaturligen anknyter till bolagetsverksamhet samt viss annan verksamhet,såsom konsult- och uppdragsverksamhet.Handel med läkemedel regleras bl.a. ilagen (1970:205) om detaljhandel medläkemedel. I lagen stadgas attdetaljhandel med läkemedel endast fårdrivas av staten eller av juridiskperson i vilken staten äger ettbestämmande inflytande. Enligt avtaletmed staten har Apoteksbolaget dennaensamrätt.Under början av 1970-talet samlades, ienlighet med intentioner enbetydande del av landetspartihandelsverksamhet inomApoteksbolaget. finns två störrepartihandelsföretag. Dessa ärApoteksbolagets tidigare helägdadotterbolag och det privatägdaKronans Droghandel (KD). Under hösten1995 förvärvades av det finskapartihandelsföretaget har därvid erhållit 45,av aktiekapitalet och rösterna i . , som är dotterbolagtill det finska bolaget, har avomsättningen i det svenskapartihandelsledet och KD resterande 30%.Under våren 1994 föreslog dåvaranderegeringen i proposition 1994/95:9,Detaljhandel med receptfria läkemedelm.m., att Apoteksbolagets monopol påreceptfria läkemedel skulle inskränkasså att receptfria läkemedel förutom påapotek skall få säljas av den som fåttLäkemedelsverkets tillstånd tilldetaljhandel med sådana läkemedel.Tillståndshavaren skulle ha farmaceutiskkompetens. Vidare föreslogs attsjukhusen skulle ges möjlighet attinköpa läkemedel även från andrapartihandlare än Apoteksbolaget. Ocksåden som fått tillstånd till partihandelmed läkemedel skulle i fortsättningen harätt att sälja läkemedel till sjukhusen.Förslagen i propositionen grundadesbl.a. påLäkemedelsförsörjningsutredningensdelbetänkande (SOU 1993:106) Läkemedeloch kompetens. Efter regeringsskiftethösten återkallades propositionenoch behandlades således inte avriksdagen.I mars 1995 tillsattes inomSocialdepartementet en arbetsgrupp meduppdrag att sammanställa och analyserauppgifter rörande Apoteksbolagetshittillsvarande verksamhet.Arbetsgruppens slutsatser och förslagredovisas i rapporten , Ds 1995:82. Förslagen röri huvudsak två områden, dels denframtida omfattningen och inriktningenav Apoteksbolagets ensamrätt, delsåtgärder för att precisera ocheffektivisera Apoteksbolagetsverksamhet. Arbetsgruppen har samråttmed Utredningen om hälso- ochsjukvårdens finansiering ochorganisation (HSU 2000). Arbetsgruppensförslag och HSU 2000:s förslag om vissaläkemedelsfrågor som redovisas ibetänkandet, Reform på recept (SOU1995:122), bör enligt rapporten ses iett sammanhang.I rapporten föreslås beträffandeinriktningen av Apoteksbolagetsensamrätt till detaljhandel följande:- att Apoteksbolagets ensamrätt attbedriva detaljhandel med läkemedelbehålls för receptbelagda läkemedel,-- att receptfria läkemedel delas upp itvå klasser, dels sådana som endastskall få säljas av Apoteksbolaget, delssådana som skall få säljas i öppenhandel av den som har gjort anmälan omverksamheten till ,-- att sjukvårdshuvudmännen ellersjukhus för vilket det finns ettvårdavtal med en sjukvårdshuvudman ellerför vilken ersättning för sjukvård utgårenligt 2 kap. 4 § lagen (1962:381) omallmän försäkring skall få upphandlaläkemedel direkt från partihandeln,-- att Apoteksbolaget även ifortsättningen skall tillhandahållasåväl receptbelagda som receptfrialäkemedel.-När det gäller Apoteksbolagets framtidaroll föreslår arbetsgruppen attförutsättningar för bolaget ändras så- att staten blir ensam ägare tillbolaget i syfte att effektiviserastyrningen av bolaget,-- att staten genom sin ägarroll verkarför att bolagets verksamhet renodlastill en kärnverksamhet inom dennationella läkemedelsförsörjningen.Apoteksbolagets ägande av aktier ipartihandelsverksamheten bör avyttras.Även bolagets ägande i IHE, Institutetför Hälso- och och iApoteksbolaget böravvecklas liksom fastighets- ochfinansförvaltning utan direkt anknytningtill den egna verksamheten,-- att priset på bolagets tjänster(marginalerna) fastställs av en statligmyndighet på basis av bl.a.överläggningar mellan bolaget ochsjukvårdshuvudmännen,-- att bolagets interna redovisning ochorganisation utformas så att kostnaderoch intäkter inom olikaverksamhetsgrenar framgår. att motverka eventuell s.k.korssubventionering och säkra enkonkurrens på lika villkor,-- att bolaget ges en fortsatt centralroll när det gäller producentobundenläkemedelsinformation. Rollenspecificeras i avtal med staten, isamband med överläggningar medsjukvårdshuvudmännen samt vid direktaupphandlingar på regional nivå,-- att bolaget även i fortsättningenenligt avtal med försvaret fullgöruppgifter inom totalförsvaret.-Förslagen föranleder en ny lag om handelmed läkemedel och ändringar i viss annanlagstiftning.Enligt arbetsgruppen kommer deföreslagna åtgärderna att lägga grundentill en mer rationellläkemedelsförsörjning.Kostnadseffektiviteten i systemetförstärks bl.a. genom attApoteksbolagets uppgifter preciseras ochrenodlas. Bolaget kommer att utsättasför tydliga yttre krav frånsjukvårdshuvudmännen och från nyakonkurrenter som säljer receptfrialäkemedel. Sjukvårdshuvudmännen, somenligt HSU 2000 föreslås fåkostnadsansvaret för läkemedelsförmånen,kommer att vid årliga överläggningar gesmöjligheter att förhandla marginalernaoch i övrigt påverka Apoteksbolagetsverksamhet och effektivitet. Övrigasäljare av receptfria läkemedel kommergenom pris- och produkterbjudanden attkonkurrera med Apoteksbolaget, vilketbör främja Apoteksbolagetskostnadseffektivitet ochförnyelseförmåga.Rapporten har skickats ut på remiss. Enproposition förväntas till hösten 1996.Utskottets bedömningDe frågor som tas upp i motionerna harbehandlats i departementsskrivelsenApoteksbolagets framtida roll, Ds1995:82. Skrivelsen remissbehandlas förnärvarande. En proposition har aviseratstill . Utskottet anser attregeringens kommande förslag på dettaområde inte bör föregripas. MotionernaSf204 (m) yrkandena 4-6 och 8 och So442(m) avstyrks.LäkemedelsberoendeI motion So223 av m.fl.(fp) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om epidemiologiska studier avläkemedelsberoende, om behovet avbehandlingsresurser för patienter medläkemedelsberoende och om forskningrörande läkemedelsberoende (yrkandena31, 32 och 33). Motionärerna anför attmånga sömnmedel och lugnande medel,främst bensodiazepiner, har visat sigvara beroendeframkallande.Epidemiologiska studier av omfattningenav problemet saknas och bör enligtmotionärerna genomföras. Vidareanser motionärerna att det inom varjelandsting bör finnas en enhetspecialiserad på att behandla patientersom är läkemedelsberoende. Sådanaenheter bör också ansvara för attförmedla kunskap till husläkare ochprimärvården i övrigt om hur man påbästa sätt hjälper dessa patienter ochhur de aktuella läkemedlen börförskrivas. För att man skall kunnaidentifiera patienter som riskerar atthamna i ett beroende är det viktigt attstudera varför vissa människor blirläkemedelsberoende och andra inte.Enligt motionärerna avsätts endasten liten del av medlen för beroende- ochmissbruksforskning till forskningrörande läkemedelsberoende. Ävenbehandlingsforskning bör stimuleras ochstödjas.I motion So460 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionenanförts om behovet av insatser för attförebygga missbruk avberoendeframkallande läkemedel.Motionärerna anser att mera direkta ochkonkreta åtgärder måste komma till ståndför att kraftigt minska förbrukningen avberoendeframkallande läkemedel, t.ex.bensodiazepiner. Enligt motionärerna börförskrivning av sådana läkemedel inte fåske efter enbart telefonkontakt. Enbartminsta förpackningsstorleken bör skrivasut vid varje tillfälle.Läkemedelsindustrins marknadsföring avprodukterna måste noga granskas. Dettagäller inte minst granskningen av denmarknadsföring som äger rum på symposieroch konferenser. Det är också viktigtatt patienten får ordentlig informationom preparatens verkningar ochbiverkningar. Fantasinamn på produkternamåste tas bort och ersättas medbeteckningar som ger information ominnehållet, s.k. generiskt namn.Motionärerna påpekar vidare attförebyggande insatser motläkemedelsberoende saknas och när detgäller avgiftning är vårdtiderna förkorta. bör snarastutarbeta vårdprogram ochrekommendationer till landsting ochkommuner för deras arbete medpsykofarmakaberoende personer.Undervisning om psykofarmaka bör ingå igrund- och vidareutbildningen förvårdpersonal. Vidare anför motionärernaatt läkarna ofta har dålig kunskap omomfattningen av den egna förskrivningenav lugnande medel och sömnmedel. Enligmotionärerna kan detta lösas genom attapoteken tillåts registrera vilkamediciner som skrivs ut.I motion So484 av m.fl.(kds) hemställs om tillkännagivanden omvad i motionen anförts om registreringoch kontroll av läkares förskrivning avbensodiazepiner och om samkörning avapotekens register över den totalaförskrivningen av bensodiazepiner(yrkandena 8 och 9). Motionärernaframhåller vikten av att det finnstillräckliga resurser för att så snabbtsom möjligt kunna uppmärksamma de läkaresom missbrukar sin förskrivningsrätt avbensodiazepiner. För att söka komma tillrätta med problemet att flera läkareskriver ut samma läkemedel till enpatient bör samkörning av de olikaapotekens register ske. Motionärernapekar på att ochPsykiatriutredningens betänkanden interesulterat i något förslag för attminska läkemedelsberoendet ochläkemedelsmissbruket. tidigare anfört är detangeläget att konkreta åtgärder på fleraområden vidtas för att komma till rättamed detta problem.I motion So489 av m.fl.(v) hemställs om ett tillkännagivande omvad i motionen anförts omläkemedelsområdet (yrkande 15).Motionärerna anser attläkemedelsindustrins styrande roll inomsjukvården bör granskas.Läkemedelsverket bör förstärkas ochkompletteras med lokala och regionalaläkemedelskommittéer.Bakgrund och tidigare behandlingUtskottet har upprepade gånger behandlatfrågor om överskrivning och felaktiganvändning av läkemedel, främst när detgäller olika beroendeframkallande medel(bet. 1991/92:SoU21, 1993/94:SoU7,1993/94:SoU20 och 1994/95:SoU2). Ibetänkandena /94:SoU7 (s. 57-59) och1994/95: SoU2 (s. 32-34) lämnasredogörelser för bl.a. tidigareutredningsarbete på området.I betänkandet 1993/94:SoU20 behandladeutskottet motioner med krav på olikainsatser för att motverkaläkemedelsmissbruk och för att förbättravården av läkemedelsberoende. Exempel påsådana insatser var att stärka denproducentoberoende informationen omdessa läkemedel och att tillhandahållamindre förpackningar av läkemedlen. Enförbättrad grundutbildning ochfortbildning av vårdpersonal var andrainsatser som efterlystes liksomåterföring till förskrivande läkare avinformation om hans eller hennesförskrivningsmönster sett i relationtill andra läkare. Forskningen omberoendet och missbrukets omfattning ochom metoderna för vård ansågs behövaövervägas liksom utvecklingen avmetoderna att följa läkemedelsberoendetoch läkemedelsmissbruket. Utskottetvidhöll sin tidigare inställning attkonkreta åtgärder på flera områdenbehövs för att minskaläkemedelsberoendet ochläkemedelsmissbruket. Utskottetkonstaterade att bl.a.Tillsynsutredningen ochPsykiatriutredningen hade behandlatdessa frågor och att betänkandena fråndessa utredningar var under beredning iregeringskansliet. Utskottet ansåg attregeringens kommande förslag bordeavvaktats innan tog någotinitiativ i dessa frågor. följde utskottet.Hösten 1994 uttalade utskottet ibetänkandet 1994/95:SoU2 att regeringen,varken i proposition 1993/94:149Åligganden för personal inom hälso- ochsjukvården m.m., vilken grundar sig påTillsynsutredningens förslag, eller iproposition 1993/94:218 Psykiskt stördasvillkor, som grundar sig påPsykiatriutredningens förslag, lagt framnågra konkreta förslag för att minskaläkemedelsberoendet ochläkemedelsmissbruket. Utskottet framhöllvidare att det var mycket angeläget attkonkreta åtgärder på flera områdenvidtas för att minskaläkemedelsberoendet ochläkemedelsmissbruket. De frågor omläkemedelsberoende och missbruk sombehandlats av ochPsykiatriutredningen skulle enligt vadutskottet då erfarit komma att övervägasav regeringen. Då aktuella motioner omåtgärder mot läkemedelsmissbrukavstyrktes. följde utskottet.Utredningen om ett centrum förläkemedelsepidemiologi och utveckling avläkemedelsterapier föreslog i rapporten(Ds1992:104) Nätverk förläkemedelsepidemiologi (NEPI) att enstiftelse inrättas med uppgift att genomett nätverk med specialister och grupperfrån olika ämnesområden verka för enutvecklad läkemedelsepidemiologisksamhällsservice och förbättradläkemedelsbehandling. Stiftelsen 1994.Läkemedelsberoende är inte ett områdesom prioriterats i NEPI:släkemedelsepidemiologiska studier. NEPIplanerar enligt uppgift att med stöd avFolkhälsoinstitutet starta ett projektför att kartlägga omfattningen avläkemedelsberoendet.Folkhälsoinstitutets alkohol- ochnarkotikaprogram omfattar även vissainsatser mot läkemedelsberoende.Institutet lämnar ekonomiskt stöd tillolika projekt rörande läkemedelsberoendeoch läkemedelsmissbruk. Bl.a. har stödutgått till olika projekt som Kilen,förläkemedelsberoende, initierat, tillproduktion av filmer omläkemedelsberoende i arbetslivet och omsömn och sömnproblem, till utgivningenav en tematidning rörande kvinnor ochläkemedel, till framtagandet av enrapport om kvinnor och läkemedel. ett forskningsprojektsom försäkringskassabedriver rörande konsumtion av lugnandemedel och sömnmedel blandlångtidssjukskrivna.I mars 1994 hölls i en nordiskkonferens med forskare, behandlare,klienter och företrädare för olikamyndigheter där frågor om förskrivningav beroendeframkallande läkemedel,förebyggande av beroende och vårdbehandlades. Initiativtagare tillkonferensen var läkemedelsmissbrukare (RFHL) ochKilen med stöd av bl.a.Folkhälsoinstitutet, ochSocialdepartementet.Den andra nordiska konferensen omläkemedelsberoende hölls i ,. Kilen har givit utrapporter från dessa konferenser(Läkemedelsberoende i ett nordisktperspektiv I och II).Socialstyrelsen utgav skriftenBeroendeframkallande psykofarmaka - Attbehandla och förebygga beroende ochmissbruk (Allmänna råd 1990:7). Syftetvar att informera om åtgärder för attmotverka och förebygga missbruk och attge råd om behandling av de patienter somutvecklat läkemedelsberoende.Landstingen rekommenderades att med deallmänna råden som underlag utfärdakompletterande lokala riktlinjer. Iskriften beskrivs behandling ochanvändning av beroendeframkallandepsykofarmaka, hur beroende och missbrukuppstår och ges en definition avberoende. Skriften tar även uppbakgrundsfaktorer till beroende ochmissbruk liksom abstinens ochbiverkningar. Vidare beskrivs diagnostikoch behandling av läkemedelsberoende,åtgärder vid misstanke omläkemedelsmissbruk samt etthandlingsprogram för förebyggandeåtgärder. har ävenordnat endagskonferenser förkunskapsspridning och diskussioner omhur läkare skall förskrivaberoendeframkallande psykofarmaka.För att minska risken förläkemedelsmissbruk uppmanas läkare iSocialstyrelsens receptföreskrifter(SOSFS 1984:16) att för varje uttagskriva ut en liten mängd avberoendeframkallande psykofarmaka. Upptill tolv uttag kan förskrivas. För attundvika missbruk börexpeditionsintervall anges.På uppdrag av regeringen anordnadeSocialstyrelsen och idecember 1991 en s.k. hearing om frågorrörande läkemedelsberoende ochläkemedelsmissbruk. Bakgrunden tillhearingen var en omfattande debatt omriskerna med behandling avbensodiazepiner. Syftet var attanalysera nytta och risker medanvändandet av beroendeframkallandeläkemedel samt ge underlag för förslagtill åtgärder för att minska missbruk avsådana läkemedel. En sammanfattning avhearingen har publicerats i Informationfrån . En skriftligsammanställning av inläggen återgesockså i Psykiatriutredningensdelbetänkande Bensodiazepiner -beroendeframkallande psykofarmaka (). ochLäkemedelsverket har i en skrivelse tillregeringen lämnat enrapport om det gemensamma uppdraget. Iskrivelsen sägs att följande åtgärderskall vidtas:Socialstyrelsens allmänna råd omberoendeframkallande psykofarmaka skallomarbetas i samarbete medLäkemedelsverket. skalltillsammans med tillverkarna granskaFASS-texterna rörande bensodiazepinerbeträffande indikation och dosering ochförpackningsstorlekar. Förskrivning avbensodiazepiner skall följas upp ochrapporteras i information frånLäkemedelsverket, som distribueras tillsamtliga läkare. skallfortsätta sin intensifierade tillsyn avförskrivning av bensodiazepiner påindividnivå. Förutsättningarna för attsystematisera denna tillsyn i deregionala enheternas regi skall utredas.Nya allmänna råd angåendeberoendeframkallande psykofarmaka harinte utarbetats. Enligt Socialstyrelsenhar de allmänna råden fortsattaktualitet. Styrelsen har fortsatt sintillsyn av förskrivning avbensodiazepiner på individnivå.Läkemedelsverket har omarbetat texternai rörande indikationer, doseringoch förpackningsstorlekar.Läkemedelsverket har under 1994 och 1995arrangerat s.k. workshops omfarmakoterapi vid ångest ochdepressionsbehandling. Vid dessaworkshops framkom bl.a. attbensodiazepinpreparat alltmer kommit attersättas av nya antidepressiva medel.För behandling i primärvårdenrekommenderas i första hand något av denyare preparaten på grund av bl.a. färrebiverkningar. har ocksåuppmanat läkarkåren att skriva ut mindreförpackningar av bensodiazepiner.Rapporter från dessa sammankomster finnspublicerade i Information frånLäkemedelsverket.Sjukvården har enligt hälso- ochsjukvårdslagen ansvar för avgiftning ochmedicinsk rehabilitering. I detta ansvaringår även den psykologiska behandlingsom är medicinskt motiverad för attpersonen skall kunna bryta sitt beroendeoch leva ett liv utan bensodiazepiner. delbetänkandeBensodiazepiner - beroendeframkallandepsykofarmaka (1993:5) sägs attpersoner som vill sluta medbensodiazepinpreparat skall kunna göradetta med hjälp av insatser från bådeöppen och sluten vård enligt följande.Vid alkoholklinik då användandet avbensodiazepinpreparat har samband medalkoholmissbruk, vidnarkomanvårdsavdelning då användandethar samband med missbruk av narkotika,vid allmänpsykiatrisk klinik dåanvändandet hänger samman meddiagnostiserad psykisk sjukdom, vidsärskilda vårdplatser förläkemedelsberoende inomallmänpsykiatrins ram, t.ex. S:t Göranssjukhus och , vidannan enhet inom sjukvården sominvärtesmedicinsk avdelning, t.ex. Skenelasarett, eller vid verksamheter ifrivilligorganisationers regi, t.ex.Kilen i . harenlig socialtjänstlagen ett särskiltansvar både för insatser att förebyggaoch motverka missbruk av alkohol ochandra beroendeframkallande medel och föratt den som till följd av missbruk harbehov av särskilda åtgärder fårerforderligt stöd och hjälp.Socialstyrelsen har stött ett antalprojekt som syftat till att få fram nyaalternativ och konkreta resurser föravgiftning och behandling av dem somblivit beroende av bensodiazepiner.Exempel på sådana projekt är Kärsögårdenvid , Kilen i ,, , Skenelasarett, samarbete mellan primärvårdoch socialtjänst i , i och Håkanstorpsbehandlingshem.I Allmänna råd omberoendeframkallande psykofarmaka(1990:7) framhålls att hälso- ochsjukvården också har ett särskilt ansvarnär det gäller förebyggande insatsereftersom beroende och missbruk kanutvecklas inom vården. Hälso- ochsjukvårdens ansvar gäller ocksåmöjligheterna till fortsattförskrivning.