bet · GJ01LU11 · 1996-05-21 00:00:00 — förekomendast 68 förhandlingar om offentligtackord vid landets tingsrätter.Därutöver förordnades, enligt enpreliminär beräkning, i ytterligare 480fall en god man enligt ackordslagen. Ivilken omfattning dessa förordnandenlett fram till underhandsackord är intekänt. Av uppgifterna kan inte dras någonannan slutsats än att den nuvarandeackordslagen inte visat sig vara ett såeffektivt instrument för rekonstruktionav företag som man antog vid lagenstillkomst år 1970.Bland de företag som försätts ikonkurs torde flertalet i grunden varaolönsamma. En brist på lönsamhet kan imånga företag bero på att affärsidénsaknat bärkraft. I andra fall kanuppkomna kapitalbrister inte ha kunnatbotas. Därutöver finns många företag sominte kunnat möta konkurrensen på etttillräckligt effektivt sätt. Å andrasidan är det allmänt omvittnat att blandde konkursdrabbade företagen också finnssådana som visserligen haft en bärandeaffärsidé men som av olika anledningarråkat i svårigheter som inte varitmöjliga att bemästra. Det kan ha varitfråga om brist på nödvändigtriskkapital, organisationsproblem,otillräcklig marknadsföring ellerbrister i företagsledningen.Enligt utskottet är det viktigt att mantar till vara alla utvägar för atthindra onödiga konkurser och atträttsordningen också tillhandahåller etteffektivt instrument för rekonstruktionutan konkurs. Företag som bedöms ha enbärande affärsidé men som råkar isvårigheter av det slaget att de kanövervinnas bör inte avvecklas genomkonkurs. Från såväl samhällsekonomisksom företagsekonomisk synpunkt är detviktigt att sådana företag genomomstrukturering och en finansielluppgörelse med borgenärerna i ett tidigtskede kan återfå livskraft innan krisenblivit så djup att en realisation avtillgångarna måste ske genom konkurs.Numera är det allmänt förekommande attkonkursinstitutet används inte bara föravveckling av företag utan också förrekonstruktion. Detta bekräftas också iflera av de remissyttranden som avgettsmed anledning av Insolvensutredningensbetänkande. Av betänkandet framgåremellertid att konkursinstitutet intealla gånger är lämpligt förföretagsrekonstruktioner.Konkursförfarandet präglas av endetaljerad reglering, vilket ärnödvändigt med hänsyn tillkonkursföretagets borgenärer.Regleringen medför emellertid samtidigtatt förfarandet drar ut ochblir kostsamt.En del rekonstruktioner som förekommerinom konkursinstitutets ram haruppfattats som stötande. Det har dågällt vad som ibland betecknas sombekvämlighetskonkurser. För ettaktiebolag som är insolvent men som harambitionen att fortsätta sin verksamhetkan konkurs ha vissa fördelar somrekonstruktionsform. Det finns nämligeninget hinder mot att konkursförvaltarenanlitar bolagets ställföreträdare attsvara för driften underkonkurstillståndet. De anställda kansägas upp och deras uppsägningslönerunder den fortsatta driften betalas medlönegarantimedel. Vidare blirskuldsaneringen effektiv eftersom deoprioriterade borgenärerna ofta inte fårnågon utdelning. Ställföreträdaren kangenom ett nytt bolag förvärva t.ex.lager, inventarier och andra tillgångari konkursbolaget (det s.k. inkråmet).Möjlighet skapas därigenom förställföreträdaren att fortsätta denverksamhet han har bedrivitutan gamla skulder och med det antalanställda han finner lämpligt.I sammanhanget bör vidare erinras omatt utvecklingen internationellt går motmer flexibla insolvensrättsliga system.Detta beror på en ökad medvetenhet omatt insolvensrättsliga problem är avmångskiftande natur och att olikaproblem kräver skilda instrument för attkunna hanteras på ett effektivt sätt ursåväl den enskildes som samhälletsperspektiv. Sätten attlagstiftningsvägen lösa de frågor somuppstår när man väljer ett mer flexibeltsynsätt varierar från rättsordning tillrättsordning. Som en sorts minstagemensamma nämnare finns dock, såsomockså anförs i propositionen, ettmarkant inslag av utveckladerekonstruktionsförfaranden.Enligt utskottets mening harutvecklingen klart visat på behovet aven ordning som medger att företag i krisfår rådrum för att lösa sina problem. Ensådan ordning bör vara enklare, snabbareoch mer flexibel än konkursen och syftatill att genom en sanering skapamöjligheter för en ändamålsenligåteruppbyggnad av livskraftiga företag.Rekonstruktionsförsök skulle därmedkunna påbörjas på ett tidigt stadium ochutsikterna till framgångsrikaföretagsrekonstruktioner kunna öka.Detta lagstiftningsbehov bör intetillgodoses inom konkursinstitutets ram.Tvärtom bör, som regeringen anför, i denutsträckning det är möjligtkonkursinstitutet renodlas mot sinegentliga uppgift, nämligen att iordnade former avveckla i grundenolönsamma företag. Enligt utskottetsmening kan lagstiftningsbehovet inteheller i tillräcklig utsträckningtillgodoses genom ändringar iackordslagen. Reglerna om offentligtackord är alltför inriktade påekonomiska uppgörelser med företagetsborgenärer. En reformerad ackordslagframstår därför inte som en tillräckligtverksam lösning.Utskottet anser mot bakgrund av detanförda att en särskild lagstiftning omföretagsrekonstruktion för företag iekonomisk kris bör komma till stånd.Det nu framlagda lagförslaget innebäratt alla näringsidkare, oberoende avverksamhetens omfattning ochassociationsform, kan komma i fråga förföretagsrekonstruktion. Vissaverksamheter, hänförliga till definansiella och offentliga sektorerna,undantas dock. Begreppet näringsidkareär vidsträckt och täcker såväl juridiskasom fysiska personer som driver näring.Det omfattar de allra största företagenlikaväl som enmansföretagare. Också densom jämsides med en anställning drivernågon form av näringsverksamhet är attanse som näringsidkare. betänkande framgåratt erfarenheterna från utländskarättssystem tyder på att ett lagregleratrekonstruktionsförfarande får sinstörsta betydelse för stora ochmedelstora företag. Utredningen haremellertid inte funnit skäl att föreslånågon inskränkning av lagenstillämpningsområde med hänsyn tillnäringsverksamhetens storlek eller form.Förslaget har i stället utformats så attdet av bl.a. kostnadsskäl också skallkunna användas av mindre företag. Ilikhet med flera remissinstanser påpekarregeringen att behovet avrekonstruktioner kan vara väl så storthos något mindre företag. Det är därförenligt regeringens mening angeläget attinte utesluta någon kategori avnäringsidkare från möjligheten tillföretagsrekonstruktion.I motion L13 av . (fp, m, c) yrkas att riksdagenskall avslå förslaget till lag omföretagsrekonstruktion och begära attregeringen skyndsamt återkommer med ettnytt förslag. Enligt motionärernasmening är lagförslaget otillräckligteftersom det saknar ett förenklatrekonstruktionsförfarande för småföretag. Vidare måste en ändradförmånsrättsordning beträffandeleverantörsfordringar och skatter kommatill stånd där statens förmånsrätt förskatter är avskaffad. I motionenframhålls bl.a. den finländskalagstiftningen om sanering av företagsom förebild. Regler för ett omfattandeförfarande för företagsrekonstruktion ärdär kompletterade med ett förenklatföretagssaneringsförfarande. Systemetinnefattar också en radikalt ändradförmånsrättsordning (yrkande 1 delvisoch yrkande 2).Ett tillkännagivande om lagstiftning omföretagsrehabilitering begärs i motionL309 av m.fl. (fp,m, c) (yrkande 1).Såvitt utskottet kan bedöma har detframlagda lagförslaget i huvudsak enutformning som bör kunna tillgodse destora och medelstora företagens behov.Om lagstiftningen kommer att medge entillräckligt flexibel tillämpning ochmöjliggöra rekonstruktioner även för småföretag är emellertid inte helt säkert.I sammanhanget måste emellertid beaktasatt ett rekonstruktionsförfarande harstörst betydelse för något störreföretag helt enkelt därför attmöjligheterna till rekonstruktion däroftast är betydligt bättre. Somframhålls i propositionen kan ett störreföretag ha en administration ochproduktion som rymmer tillräckligamöjligheter till flexibilitet ochförändring. Ett sådant företag kan ocksåha bättre förutsättningar än ett mindreatt erbjuda säkerhet för en fortsattfinansiering av rörelsen. Det är, somregeringen också framhåller, givet atten blygsam om än yrkesmässig ekonomiskverksamhet som en enskild personbedriver däremot ofta inte ger utrymmeför alternativa lösningar och knappastheller för ny kredit.Osäkerheten vad gäller de mindreföretagen i nu berört hänseende börenligt utskottets mening inte föranledaatt en mycket angelägen reform omföretagsrekonstruktion skjuts på enobestämd framtid i avvaktan på attfrågan om särskilda regler för ettförenklat rekonstruktionsförfarandeutreds. I sammanhanget vill utskottetsärskilt peka på att regeringenframhåller att de lösningar som förordasi propositionen kan sägas varabegränsade till vad som bedömts varanödvändigt för attföretagsrekonstruktioner skall kunnavinna tilltro som ett lämpligt sätt attutan konkurs åtgärda ett företagsbetalningssvårigheter. En del förslag omlängre gående, eller i vissa avseendenannorlunda utformade, åtgärder somframförts från olika håll kan dock,menar regeringen, ha fog för sig.Regeringen utesluter därför inte att enframtida utvärdering av detrekonstruktionsförfarande som föreslåskan leda till att vissa av de förslagsom nu inte framläggs kan få förnyadaktualitet . Utskottet anser sigmot denna bakgrund ha goda skäl att utgåfrån att regeringen är uppmärksam påfrågan huruvida lagstiftningen ärändamålsenlig och verksam även förmindre företag. Om det därvid skullevisa sig att särskildalagstiftningsåtgärder är påkalladeförutsätter utskottet att regeringenåterkommer till mederforderliga förslag.Utskottet har också en viss förståelseför kritiken i motion L13 mot attpropositionen inte innehåller någraförslag till ändringar iförmånsrättslagen som på ett merpåtagligt sätt kan underlättaföretagsrekonstruktioner. mening hade det varitönskvärt om beredningen av samtliga deförmånsrättsfrågor, som kan anses varaav betydelse för möjligheterna tillföretagsrekonstruktion, nu hade varitklar. Vad som anförts i motionen i dennadel bör dock inte heller föranleda attlagstiftningen om rekonstruktion avföretag skjuts . Regeringenhar nämligen , efterdet att förevarande propositionavlämnats till , beslutatdirektiv till en parlamentarisk kommittésom skall utreda frågor om förmånsrätt ikonkurs, lönegaranti och underlaget förföretagshypotek (dir. 1995:163).Kommitténs huvuduppgifter är att taställning till dels om statensförmånsrätt för skatter och avgifter börslopas, dels om företagshypotek bör gesen annan ställning än det har ochdels om arbetstagarnas löneskydd vidarbetsgivarens konkurs kan förbättrasutan att statens kostnader förlönegarantin ökar. En strävan bör enligtdirektiven vara attförmånsrättsordningen och anslutandelagregler är så utformade attrekonstruktion av livskraftiga företagunderlättas. Uppdraget skall varaslutfört senast den 31 december 1997.Utskottet anser det värdefullt attförmånsrättsfrågorna kommer att få en såallsidig belysning som direktiven handen.Den i propositionen föreslagna lagen omföretagsrekonstruktion får mot dennabakgrund i viss mån ses som en förstaetapp mot ett mer fullständigtregelsystem som innefattar också en förrekonstruktioner lämplig ochändamålsenlig förmånsrättsordning. Detkan också enligt utskottets mening varaav stort värde att viss erfarenhet avden nya lagstiftningen vunnits närslutliga ställningstaganden tillförmånsrättsordningen skall göras iframtiden. Utskottet anser det angelägetatt utredningen om förmånsrättsfrågor ikonkurs arbetar skyndsamt och att enremissbehandling av framlagda förslagkan komma till stånd redan under år1997.Med det anförda avstyrker utskottetmotion L13 yrkande 1 i denna del ochyrkande 2 samt motion L309 yrkande 1.Utskottet återkommer i ett senareavsnitt närmare tillförmånsrättsordningen med anledning avmotionsyrkanden i särskildaförmånsrättsfrågor.Utskottets ställningstagande innebäratt yrkande 4 i motion L306 av KristinaNordström och (båda s),vari begärs förslag för att underlättarekonstruktion av företag som bedömskunna bli livskraftiga, är tillgodosett.Utskottet övergår därmed till att -under skilda rubriker - behandlaförslagens närmare innebörd i de delarsom aktualiserats i motionerna eller someljest har tilldragit sig utskottetsuppmärksamhet.Den ekonomiska förutsättningen förföretagsrekonstruktionInom insolvensrätten används vissabegrepp för att beskriva gäldenärensekonomiska situation. Ett sådant begreppär insolvens eller obestånd. Insolvensinnefattar den ekonomiska situation somutgör förutsättning för konkurs ochackord. Med insolvens avses attgäldenären inte rätteligen kan betalasina skulder och att denna oförmåga inteär endast tillfällig. Ett annatinsolvensrättsligt begrepp ärinsufficiens, varmed menas attgäldenärens skulder överstiger hanstillgångar. Illikviditet innebär attgäldenären inte har omedelbar tillgångtill vanliga betalningsmedel motsvarandede förfallna skuldernas belopp. Om engäldenär är enbart illikvid, har handäremot andra tillgångar som kananvändas för att betalaskulderna. Därutöver förekommer iinsolvensrätten betalningsinställelse,vilket utgör en presumtion för obestånd.I propositionen föreslås att endastföretag som vid tiden för ansökan omrekonstruktion saknar förmåga att betalasina förfallna skulder skall komma ifråga för företagsrekonstruktion.Förslaget innebär med andra ord att detkrävs illikviditet. Något krav på attföretaget är på obestånd ställs alltsåinte upp.Utgångspunkten för regeringensresonemang om den grundläggandeekonomiska förutsättningen förrekonstruktion är att endast företag medbetalningssvårigheter av någonomfattning kan antas komma att ansöka omrekonstruktion. Förutsättningarna föratt besluta om företagsrekonstruktionbör därför enligt regeringen inteknytas till någon viss kvalificerad nivåpå företagets betalningssvårigheter.Regeringen anser således att när detgäller gäldenärens ekonomiska situationinga andra krav bör ställas än att dennei sin ansökan om företagsrekonstruktionklargör att han inte kan betala sinafordringar allteftersom de förfallertill betalning. Det är således, anförregeringen, tillräckligt att gäldenärenär illikvid.Konkursförvaltarkollegiernas föreninghar inför utskottet framfört kritik motförslaget till utformning av dengrundläggande ekonomiskaförutsättningen. Föreningen har därvidanfört att förslaget innebär en påtagligrisk för att i många fall erforderligaföretagsrekonstruktioner kommer i gångför sent.Utskottet delar de farhågor som sålundaframförts i ärendet. Enligt utskottetsmening bör det vara möjligt att beslutaom företagsrekonstruktion inte bara närillikviditeten är ett faktum utan ävennär en sådan betalningsoförmåga inträderinom kort. Den grundläggande ekonomiskaförutsättningen - illikviditet - börinte heller vara utformad så att detkrävs en fullständig och otvetydigutredning om att illikviditet föreliggereller kommer att inträda . Detbör vara tillräckligt att det kan antasatt illikviditet föreligger eller attsådan oförmåga inträder inom kort.Utskottet föreslår därför enligt vad somframgår av bilaga 3 en ändrad lydelseav regeln om den ekonomiskaförutsättningen. Förslaget innebärsåledes att även en prognos omillikviditet eller en risk förillikviditet kan läggas till grund förett beslut om företagsrekonstruktion.I detta sammanhang tar utskottet uppmotion L308 av och (båda fp). I motionenyrkas ett tillkännagivande om att enobligatorisk prövning avföretagsrekonstruktion skall komma tillstånd innan beslut om konkurs fårmeddelas (yrkande 5).Utskottet kan inte finna att en sådanordning som motionärerna förespråkar ärändamålsenlig. Enligt utskottets meningmåste det i de fall där förutsättningarinte föreligger för en rekonstruktionalltid finnas möjligheter att utanonödig tidsutdräkt direkt kunna få tillstånd konkurs. Med det anförda avstyrkerutskottet bifall till motion L308yrkande 5.Ansökan om företagsrekonstruktionRätten att ansöka omföretagsrekonstruktion skall enligtförslaget tillkomma gäldenären ochdennes borgenärer. Om en borgenäransöker om företagsrekonstruktion, fåransökan emellertid bifallas endast omgäldenären har medgett den. När enborgenärsansökan skriftligen bestrids avgäldenären förfaller ansökan och ärendetskall avskrivas från vidarehandläggning.I motion L14 vill m.fl.(m) att skall ändra förslagetså att endast gäldenären ges rätt attansöka om företagsrekonstruktion.Enligt motionärernas mening medförregeringens förslag risker för att vissaborgenärer kommer att utnyttja sin rätti syfte att driva in sina fordringar påsamma sätt som förekommer när detgäller konkursansökningar. Motionärernaser fler nackdelar än fördelar med attinföra en rätt för borgenärer att ansökaom rekonstruktion (yrkande 2).Utskottet vill erinra om attrekonstruktionsinstitutets främsta syfteär att på ett så tidigt stadium sommöjligt av en negativ utveckling för ettföretag ge möjlighet - och incitament -till nödvändiga förändringar avverksamheten. Som framhålls ipropositionen torde det förekommaåtskilliga fall där gäldenären på grundav bristande resultatuppföljning intetillräckligt väl ser de negativa teckneneller till följd av överoptimism inteförmår att tolka dessa tecken rätt. I ensådan situation är det viktigt attgäldenärens medkontrahenter kan ta ettinitiativ. Mot denna bakgrund framstårdet som angeläget att flera aktörersbedömning av ett företags situationtillåts initiera, om än inte utlösa, enföretagsrekonstruktion. Därtill kommeratt den gäldenär som misstänker att enborgenärsansökan om rekonstruktiontillkommit i något orättmätigt syftealltid har möjlighet att förhindra ettfortsatt förfarande genom att bestridaansökan.Utskottet tillstyrker med det anfördaregeringens förslag i nu behandlad deloch avstyrker bifall till motion L14yrkande 2.Gäldenärens avtalEn viktig rättsverkan av ett beslut omföretagsrekonstruktion gällergäldenärens avtal. Propositionensförslag i den delen innebär att omgäldenären har ingått ett avtal sommotparten före beslutet omföretagsrekonstruktion har fått rätt atthäva på grund av gäldenärens dröjsmål,får motparten inte häva avtalet på grundav dröjsmålet, om gäldenären medrekonstruktörens samtycke begär attavtalet fullföljs. Motparten skallemellertid inte behöva ta några nyarisker. Han skall därför inte varaskyldig att prestera enligt avtalet, ominte gäldenären fullgör sina motsvarandeprestationer eller ställer säkerhet fördem. Är tiden för motpartens fullgörelseinte inne, skall gäldenären under vissaytterligare förutsättningar vara skyldigatt ställa säkerhet - helt eller delvis- för sina prestationer. Avtal omanställning undantas helt från dennareglering. Någon hävningsrätt förgäldenären föreslås inte.I motion L15 av Per m.fl. (v)anförs att gäldenären måste gesmöjlighet att i vissa fall säga uppavtal. En sådan rätt kan enligtmotionärernas mening vara av avgörandebetydelse för att en rekonstruktionskall lyckas. Regeringen bör därföråterkomma med förslag i denna riktning(yrkande 1).Den i motionen aktualiserade frågan harvarit föremål för en diskussion iInsolvensutredningen. Enligt utredningenkan det inte uteslutas att gäldenärensmöjlighet till befrielse från löpandeavtal kan ha avgörandebetydelse för möjligheterna tillrekonstruktion. Det fallet kan tänkasatt en rekonstruktion innebär att vissaverksamhetsgrenar i ett företag läggsned och att det därmed finns ett uttalatintresse av att bli kvitt vissa hyres-och leas- ingavtal.I propositionen upplyses att det i denfinska lagen om sanering av företag harföreskrivits att gäldenären skall kunnasäga upp ett tidsbundet hyres- ochleasingavtal så att det upphör tvåmånader efter uppsägningen oavsettvilken tid som bestämts i avtalet. Denersättning som gäldenären vid ettförtida upphörande kan bli skyldig attutge skall bestämmas enligt en särskildregel som tränger undan eventuellaavvikande avtalsvillkor. Ersättningenutgör en oprioriterad fordran.Regeringen konstaterar att det intefinns underlag för att nu bedöma om enmotsvarande regel bör införas även iSverige. Frågan kan dock enligtregeringen behöva bli föremål för vidareöverväganden sedan den föreslagna lagenom företagsrekonstruktion kommit atttillämpas någon tid och därmedytterligare erfarenheter vunnits.Utskottet anser för sin del att detfinns goda skäl att omgående närmareutreda spörsmålet om en rätt förgäldenären att säga upp avtal under enföretagsrekonstruktion. Ett lämpligtsammanhang härför är enligt utskottetsmening den utredning om förmånsrätt ikonkurs som regeringen beslutat omdirektiv till i december 1995.Regeringen bör sålunda besluta omtilläggsdirektiv med nu angiveninnebörd.Vad utskottet nu anfört bör riksdagenmed anledning av motion L15 yrkande 1som sin mening ge regeringen till känna.Rekonstruktörens kompetensNär en domstol beslutar omföretagsrekonstruktion skall den enligtförslaget utse enrekonstruktör. En sådan person skall hasåväl obeståndsjuridiska kunskaper sominsikter i företagsekonomi ochföretagsledning. Normalt bör tillrekonstruktör, enligt vad som anförs ipropositionen, utses en advokat urkonkursförvaltarkretsen eller en högretjänsteman vid ackordscentral. I detenskilda fallet skall det emellertidvara möjligt för rätten att förordnanågon annan lämplig person. I denföreslagna bestämmelsen anges att enrekonstruktör skall ha den särskildainsikt och erfarenhet som uppdragetkräver, ha borgenärernas förtroende samtäven i övrigt vara lämplig föruppdraget.Enligt regeringens uppfattning kommerför en rekonstruktör förmågan attbedöma de rent affärsmässigaförutsättningarna för fortsatt drift iförgrunden på ett annat sätt än vidkonkurs eller ackord. Även enrekonstruktör måste givetvis, liksomkonkursförvaltaren, undersöka företagetsaktuella ekonomiska situation och bildasig en uppfattning om orsakerna tilldess svårigheter. Vidare måste han,liksom den gode mannen enligtackordslagen, ägna uppmärksamhet åtmöjligheterna till rekonstruktion ifinansiellt hänseende. Menrekonstruktörens viktigaste insats äratt bedöma om gäldenärsföretaget medåtervunnen lönsamhet kan fortsätta attsälja sin vara eller tjänst påmarknaden. För att kunna göra en sådanbedömning bör rekonstruktören ha godainsikter i företagsekonomi, erfarenhetav företagande, affärssinne,förhandlingsvana och inte sällan vissbranscherfarenhet. måsterekonstruktören, eftersom det är frågaom ett lagreglerat förfarande medbetydande rättsverkningar, besitta såvälett allmänjuridiskt som ett obeståndsjuridiskt kunnande.De krav på rekonstruktörens kompetenssom nu har redovisats torde enligtregeringens mening knappast uppfyllas avmer än ett begränsat antal personer,främst advokater med erfarenhet avstörre företagskonkurser liksom högretjänstemän vid ackordscentralerna. Detskall heller inte uteslutas att det iföretagsledarnas krets finns personermed tillräckliga juridiska kunskaper.Enligt regeringens uppfattning är detinte lämpligt att ställa upp någotformellt krav på viss utbildning, exameneller motsvarande för förordnande somrekonstruktör. Det är i stället rimligtatt ange att rekonstruktören skall haden särskilda insikt och erfarenhet somuppdraget kräver, ha borgenärernasförtroende och även i övrigt varalämplig för uppdraget. Genom en sådanbestämning blir det - vilket är viktigt- möjligt att i det särskilda falletvälja den person som är mest lämpad föruppdraget. Det kan ställas olika kravpå tyngdpunkten i rekonstruktörenskompetens beroende på vilket företag somär föremål för företagsrekonstruktion.Regeringen anser likväl att när inteomständigheterna i det enskilda falletmotiverar annat bör en advokat urkonkursförvaltarkretsen eller en högretjänsteman vid ackordscentral förordnas.I motion L15 av Per m.fl. (v)anförs att tyngdpunkten irekonstruktörens kompetens bör utgörasav kunskaper i företagsekonomi ochföretagsledning i stället för ijuridiskt kunnande. I motionen yrkas attriksdagen skall anta regeringens förslagnär det gäller rekonstruktör med denändring som följer av vad som sålundaanförts (yrkande 2).Utskottet anser att det med beaktandeav vad regeringen anfört omrekonstruktörens kompetens bör varamöjligt att i det enskilda fallet väljaden person som är mest lämpad föruppdraget.