bet · GJ01KU9 · 1996-03-19 00:00:00 — Av kommunernas totalaverksamhet, uttryckt i kostnader,bedrevs i företagsform.Företagen hade 48 860 anställda.8.3 Utskottets bedömningNär det gäller öppenhet och insyn ärnumera de kommunala bolagen jämställdamed verksamhet driven i nämndform.Utskottet delar motionärens syn attkommunal verksamhet i första hand skallbedrivas i nämndform men ser att detibland finns skäl som talar förbolagsform. Kommunala förnyelsekommitténutreder i enlighet med sina direktivdessutom frågan om öppenhet också idelägda kommunala bolag. Utskottetavstyrker motion K603.9 Ersättningsfrågor9.1 MotionenI motion 1994/95:K629 yrkande 1 av StigSandström (v) hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en norm föratt belöna insatser som är samhälleligtvärdefulla. En stor del av det arbetesom utförs i samhället är oavlönat ellerlågt uppskattat trots att det kan, sommotionären ser det, vara samhälleligtviktigt. Motionären anser det värdefulltatt viktiga insatser i samhälletstjänst, som t.ex. att donera organ ellermedverka i statliga utredningar,belönas. En norm kan enligt motionärenvara användbar när man skall ersätta enprestation eller utförd uppgift. ,i form av samhällslön/arvode, som kanutgå per dag, halvdag eller kvartsdag,och som är knutet till basbeloppet,skulle enligt motionären kunna vara ettsådant hjälpmedel vid lönesättningen.I samma motion yrkande 2 begärs attriksdagen som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om atti kommunallagen införa samhällslön somett alternativ till ersättning förförtroendeuppdrag. Motionären anser attden tidigare tillämpadelikalönsprincipen för uppdrag ilandsting och kommuner fungerade bra ochatt kommunallagens nuvarande regler ominkomstbortfallsprincipen är orättviseftersom samma arbete ersätts olika. Härskulle, enligt motionären, samhällslön,lika för alla, vara att föredra. Skulleändå en höginkomsttagare inte vara nöjdfår han, enligt motionären, sökaersättning för inkomstbortfall.Motionären förordar en lagändring somger de förtroendevalda ett enkelt,rättvist och rimligt alternativ tillinkomstbortfallsprincipen.9.2 BakgrundGenom kommunallag infördesföljande regler. Förtroendevalda harenligt 4 kap. 12 § kommunallagen rätttill skälig ersättning för denarbetsinkomst samt de pensions- ochsemesterförmåner som de förlorar, när defullgör sina uppdrag. Fullmäktige skallbesluta enligt vilka grunder ersättningskall betalas. Fullmäktige får enligt 4kap. 14 § kommunallagen besluta attförtroendevalda i skälig omfattningskall få ersättning för resekostnaderoch andra utgifter som föranleds avuppdraget, arvode för det arbete som ärförenat med uppdraget, pension samtandra ekonomiska förmåner. Omfullmäktige beslutar att arvode skallbetalas, skall arvodet bestämmas tilllika belopp för lika uppdrag.Lokaldemokratikommittén föreslog i sittslutbetänkande (SOU 1993:90) en återgångtill de frivilliga regler som infördes1983. En sådan ändring överensstämmerenligt kommittén bättre med andan ikommunallagen. I den tidigarekommunallagen (1977:179) infördes 1983en rätt för fullmäktige att besluta omersättning för bl.a. förloradarbetsinkomst men någon skyldighet attgöra det fanns inte. Förslaget innebärenligt kommittén att den möjlighetkommunerna hade enligt regleratt lägga in ersättning för förloradarbetsinkomst i arvodet återinförs.Detta framför allt för att åter gekommunerna möjlighet att tillämpa ettrelativt lättadministreratersättningssystem med ett ordentligtgrundarvode för alla. Ett sådantersättningssystem ger enligt kommitténökade möjligheter för t.ex. arbetslösa,egna företagare och studerande, som meddagens ersättningssystem alla riskeraratt få mycket låga ersättningar, att åtasig olika kommunala förtroendeuppdrag.Regeringen uttalade i proposition1993/94:188 att det fanns anledning attägna fortsatt uppmärksamhet åt hurantalet förtroendeuppdrag ochrepresentativiteten bland deförtoendevalda utvecklas och då närmastvid nästa allmänna val hösten 1994.Regeringen beslutade omdirektiv till en utredning (dir.1994:86) med uppdrag att bl.a. se överkommunallagens regler om rätt tillersättning för förlorad arbetsförtjänstoch rätt till ledighet i samband medutövandet av kommunala förtroendeuppdragoch föreslå åtgärder för att förbättraarbetsförutsättningarna för de politiskapartierna och de förtroendevalda ikommuner och landsting. Den nuvaranderegeringen återkallade i februari 1995direktiven.I tilläggsdirektiv till (dir. 1995:113) fickkommittén bl.a. i uppdrag att föreslååtgärder som kan leda till att deförtroendevaldas arbetsförutsättningarförbättras samt överväga om det behövsytterligare åtgärder för att stärka deskiftarbetandes möjligheter att åta sigförtroendeuppdrag. Kommitténs arbeteskall vara avslutat senast den 31december 1996.9.3 Utskottets bedömningUtskottet som anser att arbete inte börföregripas avstyrker motion K629 yrkande2. Även motionens yrkande 1 bör enligtutskottet avstyrkas.10 Sanktioner10.1 MotionenI motion 1994/95:K607 av TanjaLinderborg m.fl. (v) hemställs attriksdagen begär att regeringentillsätter en utredning med uppgift attlämna förslag till införande avsanktionsmöjligheter mot kommuner enligtvad i motionen anförts om brott moträttighets- och förvaltningslagensbestämmelser. Motionärerna anför att detär relativt vanligt att landsting ochkommuner bryter mot omsorgslagen, närdet t.ex. gäller förståndshandikappadesrätt till eget boende. De menar ocksåatt det inom handikapprörelsen finns enoro för att privatiseringar avoffentliga verksamheter ochdecentralisering av beslutsfattande kanmedföra en risk för att rättssäkerhetenoch den enskildes integritet hotas.Enligt motionärerna bör dessa problemanalyseras. Åtgärder som förespråkas ärskärpt tillsynsskyldighet och ökaträttsligt stöd samt sanktionsmöjlighetermot kommuner och landsting som intelever upp till sina skyldigheter.10.2 BakgrundFrågor av det slag som tas upp imotionen har utretts avKommunalansvarsutredningen, som i sittbetänkande (SOU 1989:64) Kommunalbotbl.a. föreslagit införandet av ettekonomiskt sanktionssystem (kommunalbot)direkt riktat mot vederbörande kommuneller landsting. Flertalet av deremissinstanser som yttrat sig överförslaget har visserligen tagit avståndfrån just detta förslag men ändå uttalatsig för att det finns ett klart behov avmera verkningsfulla sanktionsregler.I direktiven tillLokaldemokratikommittén (dir. 1992:12)uttalade regeringen bl.a. I etträttssamhälle som vårt måste kommuneroch landsting på samma sätt som andraoffentliga organ och enskilda följa deregler som finns i lagar och andraförfattningar. Om det skulle uppstå etticke godtagbart spelutrymme mellankommunalt handlande och lagarna måstedetta motverkas på ett effektivt sätt.Under senare år har det i flera fallförekommit att kommuner har vidhållitbeslut som förklarats olagliga i domstoleller också har de fattat nya beslut medliknande innehåll (s.k. domstolstrots).Det finns också en del uppmärksammadefall där kommuner medvetet har satt sigöver tvingande lagregler avoffentligrättslig natur (s.k. lagtrots).Under förarbetena till kommunallagenanförde att detär angeläget att frågorna får sinlösning , och förordade attregeringen på lämpligt sätt skullebereda dessa frågor. Mot den angivnabakgrunden bör kommittén slutföraarbetet med frågan om hur ettsanktionssystem bör utformas som gör detmöjligt att komma till rätta medöverträdelser av det slag som härbeskrivits. Kommittén bör därvidöverväga bl.a. möjligheten av att införaett personligt ansvar. Ett sådant ansvarbehöver inte nödvändigtvis ha formen avstraffansvar.Lokaldemokratikommittén överlämnade idecember 1993 delbetänkandetFörtroendevaldas ansvar viddomstolstrots och lagtrots (SOU1993:109). Kommitténs förslag går iförsta hand ut på att kommuner ochlandsting åläggs att själva vidtaåtgärder mot domstolstrots och lagtrots.Detta sker enligt förslaget i förstahand genom att granskningen avlagligheten i verksamheten inomnämnderna blir en obligatorisk uppgiftför revisorerna. Revisorerna får ocksårätt att väcka ärenden i fullmäktige ochi nämnderna som rör granskningen. Vidareföreslås att det i kommunallagenuttryckligen anges att nämnderna harrätt att vägra verkställa beslut avfullmäktige som har överklagats ellersom är uppenbart olagliga. Revisorernasutökade uppgifter samt nämndernaslagstadgade rätt att vägra verkställaöverklagade eller olagligafullmäktigbeslut innefattar ett ökatpersonligt ansvar för de förtroendevaldabåde vid lagtrots och domstolstrots. Vadgäller det som betecknas lagtrots anserkommittén att dessa båda generellaåtgärder är tillräckliga. För vissaformer av domstolstrots i samband medlaglighetsprövning bör dock dessaåtgärder kompletteras med ett personligtvitesansvar. De fall som avses ärverkställande av beslut trots att endomstol har förordnat omverkställighetsförbud och att man harunderlåtit att rätta ett redanverkställt beslut eller inte gjort det iden utsträckning som det varit möjligt,sedan beslutet blivit upphävt.Utskottet behandlade i betänkande1993/94:KU40 en motion av samma innehållsom den nu aktuella. Utskottet avstyrktemotionen med hänvisning till attkommitténs förslag bereddes inomregeringskansliet.I departementspromemorian Kommunaltdomstolstrots och lagtrots - ett förslagom personligt vitesansvar i mål omlaglighetsprövning (Ds 1995:27) föreslåsatt det införs ett personligtvitesansvar i mål om laglighetsprövningdels vid trots motverkställighetsförbud, dels vidutebliven eller otillräcklig rättelse avupphävda beslut som tidigareverkställts. Promemorian bereds förnärvarande inom regeringskansliet.10.3 Utskottets bedömningPromemorian Kommunalt domstolstrots ochlagtrots (Ds 1995:27), som behandlarfrågor som tas upp i motion K607, beredsför närvarande inom regeringskansliet.Denna beredning bör avvaktas. Motbakgrund härav avstyrker utskottetmotion K607.11 EU-strategi m.m.11.1 MotionenI motion 1994/95:K604 av andre vicetalman och () hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om initiativ och en lokal EU-Agenda påkommunal nivå. Det är viktigt enligtmotionärerna att regeringen tarinitiativ till en EU-strategiså att människorna ute i landet blirinvolverade i EU-arbetet. Motionärernaföreslår att regeringen följer denmodell som användes vid introduktionenav efter ommiljö och utveckling. Genom denna modellkan, enligt motionärerna, kommunen, dessföretag och människor lägga upp enstrategi så att de kan hävda sig som om miljö och utvecklingägde rum i år 1992.Konferensen behandlade globala miljö-och utvecklingsfrågor av stor betydelseför mänsklighetens fortlevnad. antogs tre grundläggandedokument: Riodeklarationen om miljö ochutveckling, samtSkogsprinciperna. Riodeklarationeninnehåller grundläggande principer förmiljö- och utvecklingsarbetet nationelltoch internationellt. Agenda 21innehåller handlingsprogram ochriktlinjer för nationellt ochinternationellt handlande underåterstoden av och in i nästasekel. är inte juridisktbindande, men handlingsprogrammet ärenligt regeringens mening politiskt ochmoraliskt förpliktande. är ettuppdrag till alla regeringar liksom tillalla grupper och individer i samhälletatt arbeta för att uppnå målet om enhållbar utveckling, utrota fattigdom ochundanröja hoten mot miljön.I proposition 1993/94:111 lämnaderegeringen bl.a. förslag till denhuvudsakliga inriktningen av arbetet medgenomförandet av Riobesluten i Sverige.De riktlinjer och bedömningar somredovisas i propositionen rörandeövergripande frågor och integreradmiljöpolitik formar enligt regeringentillsammans grundläggande element i ennationell strategi för hållbarutveckling och därmed en svensk Agenda21. Enligt regeringen borde kommunernafölja rekommendationen i omatt alla lokala myndigheter 1996 skall utarbeta lokalahandlingsprogram för en hållbarutveckling inför nästa århundrade.Jordbruksutskottet ställde sig bakomregeringens förslag och överväganden ipropositionen (bet. 1993/94:JoU19).Regeringen beslutade atttillsätta en parlamentarisk kommitté, , med uppdrag dels att låtagöra utredningar om viktigare sakfrågorsom kan komma att behandlas vid , dels attstimulera den offentliga debatten kringregeringskonferensens huvudfrågor och geföreträdare för olika åsiktsyttringarutrymme att argumentera för sinauppfattningar. I direktiven sägs att detär av stor vikt att vi i delsgrundligt analyserar de frågor somkommer att stå i centrum vidkonferensen, dels för en öppendiskussion om de förväntningar ochambitioner som vi har avseende EU-samarbetet liksom vad som bör liggautanför detta samarbete. En strävanmåste vara att en bred, offentlig debattkan komma till stånd kring dessa frågor.Beträffande kommitténs andrahuvuduppgift - att anordna aktiviteterför att stimulera offentlig debatt omregeringskonferensen - betonas idirektiven att kommittén särskilt skalllägga sig vinn om att både positiva ochnegativa uppfattningar kommer tilluttryck och att debatten förs runt om ilandet. Exempel på lämpliga aktiviteterkan enligt direktivet varapaneldebatter, seminarier, utfrågningarav experter och opinionsbildare.Kommittén kan tillsätta undergrupper somgenom en bred och varieradsammansättning kan bidra till att fångaupp debatten i olika delar av detsvenska samhället. Kommittén skallfortlöpande avge rapporter i enskildaämnen i den takt och i den utsträckningsom kommittén finner lämpligt.11.3 Utskottets bedömningMånga kommuner bedriverinformationsverksamhet gentemotkommunmedlemmarna i olikasamhällsfrågor, även EU-frågor.Utskottet utgår från att såväl sättetför att lämna denna information somkommunmedlemmarnas efterfrågan påinformation skiftar från kommun tillkommun. Utskottet anser inte attriksdagen bör ta initiativ till etthandlingsprogram för kommunerna i dennafråga. Motion K604 avstyrks.12 Partierna och de förtroendevalda ikommuner och landsting12.1 MotionenI motion 1994/95:Kr4 yrkande 6 av IngerDavidson och ()hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning om hur depolitiska partiernas arbete kanunderlättas och de förtroendevaldas rolloch arbetssituation kan förbättras.Motionärerna erinrar om att den förraregeringen beslutade om direktiv för enutredning om hur de politiska partiernasarbete kan underlättas och hur deförtroendevaldas roll ocharbetssituation kan förbättras. Dennautredning bör enligt motionärernagenomföras utan dröjsmål.I samma motion begärs i yrkande som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om attvalresultatet bör analyserasutifrån de förtroendevaldasrepresentativitet när det gäller ålderoch kön. De politiska partierna harenligt motionärerna ett stort ansvar närdet gäller att släppa framunderrepresenterade grupper t.ex.ungdomar och kvinnor till olikaförtroendeuppdrag.12.2 BakgrundRegeringen beslutade omdirektiv (dir. 1994:86) till en kommittéatt utreda vissa frågor om partiernasoch de förtroendevaldas villkor ikommuner och landsting. föreslå åtgärder för att förbättraarbetsförutsättningarna för de politiskapartierna och de förtroendevalda ikommuner och landsting samt redovisa hurde förtroendevaldas antal ochrepresentativitet förändrats efter valet1994. Den nuvarande regeringenåterkallade direktiven.I tilläggsdirektiv till (dir. 1995:113) fickkommittén bl.a. i uppdrag att föreslååtgärder som kan leda till att deförtroendevaldas arbetsförutsättningarförbättras. Kommittén skall isammanhanget redovisa hur deförtroendevaldas antal ochrepresentativitet har förändrats eftervalet samt analysera varförförtroendevalda ofta lämnar sinakommunala uppdrag efter en relativt korttid. Uppdraget skall vara avslutatsenast den 31 december 1996.12.3 Utskottets bedömningUtskottet anser att resultatet avKommunala förnyelsekommitténs arbete böravvaktas och avstyrker därför motion Kr4yrkandena 6 och 7.13 De funktionshindrades situation13.1 MotionenI motion 1994/95:K216 yrkande 7 avGudrun m.fl. (v) hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslagtill ändringar i kommunallagen enligtvad i motionen anförts omsamhällsinformation tillfunktionshindrdade. Motionärerna anföratt man handikapputredningpekade på åtta områden, däriblandgrundläggande samhällsinformation, därman fann det särskilt väsentligt attfrämja funktionshindrades deltagande isamhällslivet. På alla dessa områdenlade man fram förslag till åtgärder, mende avgörande förändringarna haruteblivit. Motionärerna finner detdärför nödvändigt att nu lagstifta motdiskriminering av människor medfunktionsnedsättningar och anser attregeringen bör föreläggariksdagen förslag på grundval avutredningens betänkande när det gällerändring i bl.a. kommunallagen.13.2 Bakgrund1989 års handikapputredning hade iuppdrag att utreda vissa frågor omsamhällets stöd till människor medfunktionshinder. Kommittén tog i sittslutbetänkande Ett samhälle för alla(SOU 1992:52) upp frågan om rätten tillgrundläggande samhällsinformation.Kommittén anförde bl.a. attinformationsfriheten och rätten att fåta del av allmänna handlingar ärhörnpelare i vårt demokratiska samhälle.Rättigheterna gäller alla medborgare ochär grundlagsskyddade. Trots detta harfunktionshindrade ofta stora svårigheteratt få del av information. Det kan varafråga om att en rullstolsbunden personinte kan ta sig in i den lokal där denallmänna handlingen förvaras. Det kanockså gälla brist på tolkservice fördöva, dövblinda och hörselskadade ellerhinder för synskadade att få del av enhandling på ett tillgängligt medium somkassettband eller punktskrift. Trots attgällande lagstiftning skulle kunna varatillräcklig för att garanterafunktionshindrades möjligheter att fådel av grundläggande samhällsinformationanser kommittén att erfarenheternatydligt pekar på behovet av ettförstärkt lagskydd. Det måste klartframgå att myndigheters (stat, kommun,landsting) serviceskyldigheter omfattartillgänglighetsskapande åtgärder förpersoner med funktionsnedsättningar.Kommittén föreslog i detta syfte etttillägg till förvaltningslagen medinnebörden att funktionshindrade skallha rätt till grundläggandesamhällsinformation på ett för denenskilde lämpligt medium. Betänkandetbereds i regeringskansliet.Den 1 juli 1994 inrättadesHandikappombudsmannen med uppgift attbevaka frågor som angårfunktionshindrade personers rättigheteroch intressen. Målet för verksamhetenskall enligt 1 § lagen (1994:749) omHandikappombudsmannen vara fulldelaktighet i samhällslivet ochjämlikhet i levnadsvillkor för personermed funktionshinder.Handikappombudsmannen skall verka föratt brister i lagar och andraförfattningar i fråga om personer medfunktionshinder avhjälps.Handikappombudsmannen skall när detbehövs ta initiativ till överläggningarmed myndigheter, företag, organisationeroch andra i syfte att motverka attpersoner missgynnas eller på annat sättutsätts för orättvis eller kränkandebehandling på grund av funktionshinder.Handikappombudsmannen skall även genominformationsverksamhet och på annatliknande sätt verka för att ingenmissgynnas eller på annat sätt utsättsför orättvis eller kränkande behandlingpå grund av funktionshinder.I juni 1995 inrättades en arbetsgruppinom med uppdrag attutreda frågor om framställning avbetänkanden och propositioner m.m. iformer som är tillgängliga för olikagrupper funktionshindrade. Enligtuppdraget skulle arbetsgruppen kartläggaoch beskriva i vilken omfattningbetänkanden m.m. för närvarandepresenteras i tillgänglig version förfunktionshindrade, vilka former ochtekniker som används och kostnaderna fördetta. I uppdraget ingick bl.a. attutarbeta förslag till framtidariktlinjer för ochkommittéerna vad gäller framställning avbetänkanden och propositioner så att deblir tillgängliga för personer medfunktionshinder av olika slag.Arbetsgruppen redovisade i december1995 sitt uppdrag i promemorianSamhällsinformation för alla -publikationer ochderas tillgänglighet för personer medfunktionsnedsättning (Ds 1995:80).Förslagen i promemorian är till förpersoner med handikapp som behöversärskild information som de kan läsa ochförstå samt för handikappförbund somskall ge synpunkter. Promemorianinnehåller bl.a. följande förslag. Densom framställer en skrift skall ansvaraför att den också trycks i punktskrift,läses in på kassett och skrivs om tilllättläst form. skallanordna en lässtation med apparater somgör det lättare för en del handikappadeatt läsa.Socialministern kommenterade i ettpressmeddelande promemorian med att honhoppades att kommuner, landsting ochmyndigheter skall följa efter så attockså deras skrifter och handlingarskall kunna läsas av fler. Promemorianbereds inom regeringskansliet.13.3 Utskottets bedömningUtskottet, som vill avvakta beredningeni av promemorianSamhällsinformation för alla (Ds1995:80), avstyrker motion K216 yrkande7. beträffande kommundelningaratt avslår motionerna1994/95:K609 och 1994/95:K619 yrkande2,res. 1 (m, c, fp, mp)2. beträffande demokratiatt avslår motionerna1994/95:K618 och 1994/95:K619 yrkande3,res. 2 (c, mp)3. beträffande snabbare valgenomslagm.m.att avslår motionerna1994/95:K616, 1994/95:K701 och1994/95:K703,res. 3 (mp)4. beträffande partistödatt avslår motion1994/95:K615,5. beträffande fullmäktige m.m.att avslår motionerna1994/95:K601, 1994/95:K614 och1994/95:K620,6. beträffande internationelltbiståndatt avslår motionerna1994/95:U233 yrkande 1 och 1994/95:U809 yrkande 5,res. 4 (mp)7. beträffande kommunaltvårdnadsbidragatt avslår motionerna1994/95:So607 yrkande 2 och 1994/95:So623 yrkande 5,res. 5 (m, c)8. beträffande kommunaltjänsteexportatt avslår motion1994/95:K611,9. beträffande bojkotteratt avslår motion1994/95:K623,res. 6 (mp)10. beträffande skatter och avgifterm.m.att avslår motion1994/95:K320,res. 7 (m, fp) - motiv11. beträffande formerna förkommunal verksamhetatt avslår motion1994/95:K603,res. 8 (fp, c, mp)12. beträffande ersättningsfrågoratt avslår motion1994/95:K629,13. beträffande sanktioner motkommuneratt avslår motion1994/95:K607,14. beträffande EU-strategiatt avslår motion1994/95:K604,15. beträffande de förtroendevaldaatt avslår motion1994/95:Kr4 yrkandena 6 och 7,16. beträffande defunktionshindrades situationatt avslår motion 1994/95:K216yrkande 7.Stockholm den 19 mars 1996På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (), CatarinaRönnung (s), (), IngvarJohnsson (s), (), ToneTingsgård (s), (),(), (), (), Pär-AxelSahlberg (s), (), PeterEriksson (mp), (), () och (). Kommundelningar (mom. 1)(), (),(), (), (), (), () och NilsFredrik () anserdels att utskottets yttrande på s. 5bort ha följande lydelse:Utskottet anser att ett sätt att stärkaden lokala demokratin är att delakommuner. Enligt utskottet börregeringen inta en positiv hållning tillkommundelningar som begärts avkommuninvånarna själva, och som principbör gälla att regeringen tillåter ensådan delning. Regeringen bör också pålämpligt sätt se över reglerna omkommundelningar. Översynen bör syftatill att redovisa förutsättningarna fören genomgripande kommundelningsreform.Riksdagen bör som sin mening geregeringen till känna vad som anförtsmed anledning av motionerna K609 ochK619 yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse:1. beträffande kommundelningaratt med anledning avmotionerna 1994/95:K609 och1994/95:K619 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. demokrati (mom. 2)() och PeterEriksson (mp) anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 8 börjar med Utskottetvidhåller och slutar med avstyrksdärför. bort ha följande lydelse:Utskottet har tidigare ansett att ensammanställning och utvärdering averfarenheterna av folkomröstningar iSverige och i andra länder borde göras.Sammanställningen borde enligt vadutskottet tidigare uttalat ligga tillgrund för en översyn av gällande regleroch ett övervägande av behovet av nyaregler. Utskottet anser numera att dennaöversyn också bör omfatta kommunalafolkomröstningar.