bet · GJ01LU22 · 1996-03-26 00:00:00 — Ändrade regler för näringsförbud I betänkandet behandlar utskottetregeringens proposition 1995/96:98Ändrade regler för näringsförbud. Ipropositionen föreslås lagändringar sominnebär skärpningar i fråga omnäringsförbud i anledning av brott.Ändringarna föreslås träda i kraft den 1juli 1996.Propositionen, som inte föranlett någonmotion, tillstyrks av utskottet. I proposition 1995/96:98 Ändrade reglerför näringsförbud föreslår regeringen() - efter hörandeav Lagrådet - att antar det ipropositionen framlagda förslaget tilllag om ändring i lagen (1986:436) omnäringsförbud.Lagförslaget har intagits som bilagatill betänkandet. Lagen (1986:436) om näringsförbud hartill ändamål att förhindra att personersom orsakar stora skador genom sinnäringsverksamhet skall kunna fortsättamed detta. Lagen innebär också enmöjlighet att ingripa med förbud i ettfall då det skulle framstå som stötandeom en person som har begått allvarligaoegentligheter i näringsverksamhet trotsdetta skulle få fortsätta att ägna sigåt sådan. Vid lagens tillämpning skallallmänpreventiva hänsyn tas samtidigtsom det är viktigt att rättssäkerhetenför den enskilde blirtillfredsställande.De grundläggande förutsättningarna förnäringsförbud är dels att ennäringsidkare grovt har åsidosatt vadsom ålegat honom i näringsverksamheten,dels att förbud är påkallat från allmänsynpunkt. För att tillgodose kravet pårättssäkerhet uppställs som ytterligareförutsättning att näringsidkaren enderagjort sig skyldig till brottslighet sominte är ringa eller i avsevärdomfattning underlåtit att betala skatt,tull eller avgift som omfattas av lagen(1978:880) om betalningssäkring förskatter, tullar och avgifter. Någon avdessa ytterligare förutsättningar krävsdock inte om näringsidkarens verksamhetförsatts i konkurs. Vid bedömningen avom näringsidkaren i dessa fall grovtåsidosatt sina åligganden får hänsyn tastill endast sådana oegentligheter somförekommit i den verksamhet som försattsi konkurs. Har näringsverksamhetenbedrivits av en juridisk person får,under de förutsättningar som enligt vadnu nämnts gäller för en enskildnäringsidkare, näringsförbud meddelasden som företräder den juridiskapersonen. Ett näringsförbud skall varatidsbegränsat och gälla under lägst treoch högst fem år.Den som är underkastad näringsförbudfår i princip inte drivanäringsverksamhet. Han får inte hellervara bolagsman i handelsbolag eller havissa närmare angivna befattningar,såsom exempelvis styrelseledamot iaktiebolag. Inte heller får han faktisktutöva ledningen av en näringsverksamheteller äga så många aktier i ettaktiebolag att hans andel av röstetaletför samtliga aktier i bolaget överstiger50 %. För att förhindra att ettnäringsförbud kringgås har den som ärunderkastad ett sådant förbud inte rättatt vara anställd i en näringsverksamhetsom drivs av en närstående eller i dennäringsverksamhet där han åsidosatt sinaskyldigheter.Frågor om näringsförbud prövas avallmän domstol på talan av allmänåklagare. Om det är uppenbart att grundför näringsförbud föreligger kandomstolen, i avvaktan på slutligtbeslut, meddela tillfälligtnäringsförbud. Tillsynen över meddeladenäringsförbud utövas av dekronofogdemyndigheter som ärtillsynsmyndigheter i konkurs.Överträdelse av ett meddelatnäringsförbud är straffbart. Ettnäringsförbud som överträds får ocksåförlängas med högst fem år.Före 1986 års särskilda lag omnäringsförbud fanns sedan år 1980bestämmelser i dåvarande konkurslag omnäringsförbud såsom en påföljd förkonkursmissbruk. Dessa bestämmelserflyttades till den nya lagen omnäringsförbud. infördesmöjligheter att även utan anknytningtill konkurs meddela näringsförbud ianledning av brott och vidbetalningsunderlåtelse. Ändamålet medden nya lagen var att institutetnäringsförbud i fortsättningen skullespela en större roll i kampen motekonomisk brottslighet. Under flera århar dock i olika sammanhang ifrågasattsom näringsförbudsinstitutet fungerartillräckligt effektivt. Förslag omöversyn i skilda avseenden av reglernaom näringsförbud och om attnäringsförbuden bör kungöras har vidflera tillfällen förts fram bl.a. imotioner i . harvissa lagändringar kommit till stånd isyfte att förbättra näringsförbudenseffektivitet. Sålunda trädde den 1 juli1994 en ny regel i aktiebolagslagen(1975:1385) i kraft som innebär attpersoner som belagts med näringsförbudomedelbart avförs uraktiebolagsregistret (prop. 1993/94:196,bet. LU32, rskr. Motsvarandeändringar har gjorts i lagen (1987:667)om ekonomiska föreningar, vilka trätt ikraft (prop.1994/95:67, bet. LU11, rskr. 111).Vidare har efter beslut av riksdagenvåren 1994 (prop. 1993/94:171, bet.LU36, rskr. 351) ansvaret förnäringsförbudsregistret den 1 juli 1994förts över från tillPatent- och registreringsverket.Härigenom har uppnåtts en bättresamordning med de andra register somförs hos Patent- och registreringsverketoch en rationalisering av arbetet kringnäringsförbudsregistret.I sammanhanget bör vidare nämnas attregeringen inrättat ensärskild arbetsgrupp inomregeringskansliet för bekämpande avekonomisk brottslighet, regeringensekobrottsberedning. Beredningen harutarbetat en strategi för kampen mot denekonomiska brottsligheten som godtagitsav (skr. 1994/95:217, bet.JuU25, rskr. Strategin innehållerett brett åtgärdsprogram som berör bådemyndigheterna och näringslivet. Några avhuvudpunkterna är att myndigheternaskall utveckla och effektivisera sinverksamhet när det gäller att förebygga,upptäcka samt utreda och lagföraekonomisk brottslighet och attnäringslivet skall ta ett större ansvarför bekämpningen av denna. Vidare skallnäringsförbud användas i störreutsträckning. bereds inomregeringskansliet vissasektorsövergripande mål och riktlinjerför myndigheternas arbete mot denekonomiska brottsligheten. Enligtekobrottsberedningens strategi äravsikten att i dessa riktlinjerframhålla vikten av att frågor omnäringsförbud beaktas i myndigheternashandläggning och att myndigheterna börinföra rutiner som gör det möjligt attleva upp till intentionerna inäringsförbudslagstiftningen.Våren 1994 tillkallade regeringen ensärskild utredare med uppdrag attutvärdera tillämpningen av lagen omnäringsförbud och ge förslag till deändringar i regelsystemet som bedömdesnödvändiga för att lagen skall fungeraeffektivt samt pröva om tillsynen övernäringsförbuden bör förändras (dir.1994:25). Utredningen, som antog namnetNäringsförbudsutredningen, överlämnade ifebruari 1995 betänkandet (SOU 1995:1)Ett renodlat näringsförbud.Näringsförbudsutredningens betänkandeoch remissvaren ligger till grund förförslagen i förevarande proposition.I propositionen föreslås lagändringarsom innebär skärpningar i fråga omnäringsförbud i anledning av brott. Omdet är påkallat från allmän synpunkt,skall näringsförbud meddelas den som iegenskap av enskild näringsidkare grovtåsidosatt vad som ålegat honom inäringsverksamhet och därvid gjort sigskyldig till brottslighet som inte ärringa. Detta innebär att näringsförbud iprincip alltid skall meddelas vidbrottslighet som inte är ringa om det ärpåkallat från allmän synpunkt. Harnäringsidkaren i näringsverksamhetengjort sig skyldig till brott för vilketlägsta straffet är fängelse i sexmånader, skall enligt förslagetnäringsförbud anses påkallat från allmänsynpunkt, om inte särskilda skäl talarmot det. Beträffande förbudstidenföreslås att näringsförbud skallmeddelas för av lägst ochhögst . Längsta tiden förnäringsförbud förlängs således med femår. Lagförslaget innebär vidare att deti lagtexten uttryckligen föreskrivs attdet är förbjudet för den som ålagtsnäringsförbud att vara firmatecknare förjuridisk person. När det gälleröverträdelse av näringsförbud föreslåsen skärpning så till vida attförbudstiden normalt skall förlängas.Vidare föreslås att domstolen skallpröva om det är lämpligt att medge visstid för avveckling av ennäringsverksamhet innan ett beslut omnäringsförbud börjar gälla. Förslagetinnebär en skärpning i förhållande tillgällande rätt, som föreskriver attavvecklingstid skall vara obligatorisk,om tiden behövs för avvecklingsåtgärder.Lagförslaget innehåller också en nyregel om att det till en dom eller ettbeslut som innefattar näringsförbudskall fogas en särskild handling meduppgift om förbudets innebörd. En nyregel föreslås också om atttillsynsmyndigheterna i konkurs, somäven i fortsättningen bör övervaka hurde meddelade näringsförbuden efterlevs,för sin tillsyn skall ha rätt att fåbiträde av polisen. Lag- ändringarna äravsedda att träda i kraft den 1 juli1996.Förslaget innebär att möjligheten attmeddela näringsförbud i andra fall än ianledning av brott behålls. Enligtregeringen finns det dock ett behov avatt se över bestämmelserna omnäringsförbud i samband medbetalningsunderlåtelse och konkurs föratt öka förutsebarheten och för att gede rättstillämpande myndigheternavägledning. I sammanhanget kan nämnasatt regeringen beslutattillkalla en särskild utredare för attse över bestämmelserna om näringsförbudi samband med betalningsunderlåtelse ochkonkurs i lagen om näringsförbud. Enligtdirektiven (dir. 1996:20) för uppdragetär syftet med översynen att åstadkommatydligare regler för att härigenomunderlätta en effektivare tillämpning avlagen i dessa fall. Utredaren skallockså överväga vilka åtgärder som kanvidtas för att öka möjligheterna för enmer frekvent tillämpning av lagen vidåsidosättanden i näringsverksamhetutöver brott, betalningsunderlåtelse ochkonkurs såsom t.ex. vid åsidosättandenav marknads- och konkurrensrättsligaregler, arbetsmiljö- och miljöregler,civilrättsliga skyldigheter m.m. Vidareskall utredaren överväga om det skallvara möjligt att meddela näringsförbudenbart på grund av sådanaåsidosättanden. Enligt direktiven skalluppdraget redovisas senast den 31december 1996.När det gäller frågan om kungörelse avnäringsförbud anförs i propositionen attregeringens strategi mot den ekonomiskabrottsligheten innebär att större ansvarläggs på näringslivet självt när detgäller att stävja sådan brottslighet.Näringslivet måste genom ökad s.k.affärskontroll bli bättre på att skyddasig mot denna brottslighet. Ipropositionen hänvisas till attregeringen uppdragit åtPatent- och registreringsverket attverka för en ökad och effektivaffärskontroll genom att utveckla ettlämpligt och lättillgängligt system fördenna kontroll. För att kunna skapa godaförutsättningar för den seriösanäringsverksamheten är det såledesenligt regeringen ett mycket stortallmänintresse att seriösa näringsidkarepå ett effektivt sätt får kännedom omvilka näringsidkare som meddelatsnäringsförbud. Ett kungörelseförfarandenär det gäller näringsförbud skulle göradessa uppgifter mera tillgängliga ochunderlätta för seriösa näringsidkare attskydda sig mot personer belagda mednäringsförbud. En konsekvens av dennaförbättrade information bör enligtregeringen också bli att överträdelserav näringsförbud lättare kan upptäckas.Regeringen avser att återkomma tillfrågan om var och på vilket sättnäringsförbuden skall kungöras.Utskottet anser i likhet med regeringenatt förstärkta insatser mot ekonomiskbrottslighet är av väsentlig betydelseför att främja ett bra näringslivsklimatmed väl fungerande marknader. mening är det av stor viktatt samhället kan ingripa mednäringsförbud mot personer som harbegått allvarliga oegentligheter inäringsverksamhet. En effektivnäringsförbudslagstiftning är ettväsentligt medel för att motverkaekonomisk brottslighet. Utskottet haringen erinran mot att det ipropositionen framlagda lagförslagetgenomförs. Utskottet hemställer beträffande näringsförbud ianledning av brottatt antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1986:436) om näringsförbud.Stockholm den 26 mars 1996På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), TanjaLinderborg (v), (),(), (),de () ochRigmor ().Propositionens lagförslagFörslag till lag om ändring i lagen(1986:436) om närings-förbudGotab, 1996