bet · GJ01KU24 · 1996-02-22 00:00:00 — hälsovård och personliga problemav olika slag, kan omfattas avsekretess.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringensförslag i denna del.Sekretess hos kommuner och landsting föruppgifter som rör förhandsbesked itaxerings- eller skattefrågorGällande bestämmelserEnligt 9 kap. 1 § första stycketsekretesslagen gäller sekretess imyndighets verksamhet, som avserbestämmande av skatt eller som avsertaxering eller i övrigt fastställande avunderlag för bestämmande av skatt, föruppgift om enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden.Sekretessen är med tre undantagabsolut, dvs. något skaderekvisit finnsinte. Ett av undantagen gäller sekretesshos domstol. I första stycket angeshärvid att för uppgift hos domstolgäller sekretess endast om det kan antasatt den enskilde lider skada eller menom uppgiften röjs.I 9 kap. 1 § tredje stycket sägs vidareatt sekretessen inte gäller beslut,varigenom skatt eller pensionsgrundandeinkomst bestäms eller underlag förbestämmande av skatt fastställs. Dettagäller dock inte bl.a. beslut i ärendeom förhandsbesked i taxerings- ellerskattefråga. Sådana beslut är såledesinte undantagna från sekretessen.PropositionenRegeringen föreslår att uppgifter omenskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden som lämnas till en kommuneller ett landsting i ett ärende omförhandsbesked i en taxerings- ellerskattefråga skall omfattas av sammasekretess hos kommunen eller landstingetsom hos skattemyndigheten. Enbestämmelse med denna innebörd börinföras i 9 kap. 1 § första stycketsekretesslagen.Regeringen anför att ärenden omförhandsbesked rörande tolkning ellertillämpning av skattelag räknas somsådan verksamhet som avses i 9 kap. 1 §första stycket sekretesslagen.Skatterättsnämnden prövar ansökningar omförhandsbesked. Förhandsbesked fåröverklagas hos Regeringsrätten avsökanden (den skattskyldige) ochRiksskatteverket. Om beslutet avserfastighetstaxering eller taxering tillkommunal inkomstskatt får enligt 9 §lagen (1951:442) om förhandsbesked itaxeringsfrågor (FHBL) ocksåvederbörande kommun och landstingöverklaga förhandsbeskedet. Enligt 8 §FHBL skall förhandsbeskedet sändas tillsökanden och Riksskatteverket.Kommunerna och landstingen har däremotingen sådan uttrycklig rätt enligt FHBLatt få förhandsbeskedet översänt.Regeringen erinrar dock om att det i 21§ förvaltningslagen (1986:223) stadgasatt part skall, om det inte är uppenbartobehövligt, underrättas om innehållet ibeslut varigenom en myndighet avgör ettärende, om det avser myndighetsutövningmot någon enskild. Om beslutet gårparten emot skall han gesbesvärshänvisning. Detsamma gäller närnågon som inte är part, men har rätt attöverklaga, begär att få ta del avbeslutet. Enligt regeringen har kommunenoch därmed, åtminstone iviss utsträckning, rätt att få del avförhandsbesked. De har dessutom rätttill partsinsyn när de har blivit parteri ärenden som gäller förhandsbesked (16§ förvaltningslagen jämförd med 14 kap.5 § sekretesslagen).Enligt förarbetena till sekretesslagentäcks inte bara själva taxeringsärendenaav det i 9 kap. 1 § använda uttrycket verksamhet som avser bestämmande avskatt , utan också t.ex. sådanverksamhet som innefattar att företrädadet allmänna som part i skatteprocessvid domstol. Paragrafen är ocksåtillämplig i skatteprocessen hosdomstolarna (prop. 1979/80:2 Del A, s.258). Regeringen anför att man kan hävdaatt om en kommun eller ett landstingöverklagar ett förhandsbesked företräderde det allmänna som part i enskatteprocess. Bestämmelsen omskattesekretess i 9 kap. 1 § skulledärmed vara tillämplig på uppgifter somkommunen eller fårbeträffande förhandsbesked i de fall deöverklagar ett förhandsbesked. I de fallkommunen eller endast ärmottagare av ett förhandsbesked finnsenligt regeringen mindre anledning attanse att de deltar i verksamhet somavser bestämmande av skatt. Regeringenanför att det saknas skäl till attuppgifter hos kommunerna ellerlandstingen som rör förhandsbesked inteskall omfattas av sekretess i sammautsträckning som hosskattemyndigheterna. En bestämmelse omsekretess hos kommuner och landsting bördärför införas.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringensförslag i denna del.Sekretess hos i ansökningar som rörlån till hemutrustning för flyktingarm.fl.PropositionenRegeringen föreslår att den sekretesssom gäller för uppgift om enskildspersonliga eller ekonomiska förhållandeni ärenden hos () om lån tillhemutrustning för flyktingar och vissaandra utlänningar utvidgas till attomfatta även ansökningar i sådanaärenden. En bestämmelse med dennainnebörd bör införas i 9 kap. 5 § andrastycket sekretesslagen.Sekretess gäller med stöd av 9 kap. 5 §tredje stycket sekretesslagen föruppgift om enskilds personliga ochekonomiska förhållanden i bl.a. ärendenhos CSN om lån till hemutrustning förflyktingar och vissa andra utlänningar,om det kan antas att den enskilde liderskada eller men om uppgiften röjs.Sekretessen gäller emellertid inteuppgifter i ansökningar eller beslut isådana ärenden. Regeringen anför attansökningar som rör hemutrustningslånofta kan innehålla mycket känsligauppgifter om enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden. Sådanauppgifter bör därför enligt regeringenkunna omfattas av sekretess i sammautsträckning som gäller när uppgifternaförekommer i ärendet i övrigt.Allmänhetens intresse av insyn i detallmännas utlåningsverksamhet på dettaområde får anses tillgodosett genom attbeslutet i sådana ärenden är offentliga.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringensförslag i denna del.Sekretess hos allmänna domstolar i vissamål och ärendenSekretess hos domstolar i mål om ansvarför brott genom vilket hivinfektion hareller kan ha överförtsPropositionenRegeringen föreslår att sekretess skallgälla för uppgifter hos domstolar i målom ansvar för brott genom vilkethivinfektion har eller kan ha överförts.En bestämmelse med denna innebörd börinföras i 9 kap. 16 § första stycketsekretesslagen. Vidare föreslårregeringen att sekretessen i mål enligt9 kap. 16 § skall gälla även i ärendensom rör brott som avses där.Enligt 9 kap. 16 § sekretesslagengäller sekretess hos domstol i mål omansvar för sexualbrott, utpressning,brytande av post- eller telehemlighet,intrång i förvar eller olovligavlyssning, för uppgift om enskildspersonliga eller ekonomiskaförhållanden, om det kan antas att denenskilde eller någon honom närståendelider skada eller men om uppgiften röjs.Sekretessen gäller också i mål om ansvarför barnpornografibrott ellermotsvarande tryckfrihets- elleryttrandefrihetsbrott för uppgift om enung person som skildras i pornografiskbild. På samma sätt gäller sekretess imål om ersättning för skada medanledning av sådana brott. Sekretessengäller inte för uppgift om vem som ärtilltalad eller svarande i målet.Regeringen anför att någonsekretessbestämmelse som särskiltskyddar uppgifter hos domstolar omenskildas förhållanden i mål om ansvarför brott där överföring av hivinfektionkan ha förekommit finns inte (jfr NJA1995 s. 119). finns detenligt regeringen stor okunskap ochmånga fördomar om människor som hardrabbats av en sådan infektion. Detgäller framför allt hur smittspridningengår till. Det är därför viktigt attinformera om sjukdomen och att med kraftbekämpa de fördomar som finns.Regeringen anför att det emellertid integår att bortse från att de uppgifter somrör hivinfektion kan vara mycketkänsliga och att den enskilde kan lidastort men om uppgifterna bliroffentliga. Det är mot denna bakgrundinte otänkbart att en person som harblivit hivsmittad eller riskerat attsmittas genom brott inte polisanmälersaken av rädsla för att förhållandetdärigenom skulle bli allmänt känt.Enligt regeringen skall en person somutsatts för ett sådant brottnaturligtvis inte behöva göraöverväganden av det slaget. Regeringenanser det vara oacceptabelt att den somsprider hivinfektion inte lagförs därföratt målsäganden inte vill att det blirkänt att han eller hon drabbats ellerhar riskerat att drabbas av infektionen.Enligt regeringens mening innebär detanförda att de intressen som talar förett skydd för integriteten i domstolarnaför hivsmittade brottsoffer och sådanabrottsoffer som utsatts för risken attsmittas väger tyngre änoffentlighetsintresset.Regeringen anför att sekretessen enligt9 kap. 16 § är förenad med ett raktskaderekvisit, vilket innebär enpresumtion för offentlighet, men ocksåatt känsliga uppgifter av aktuellt slagkan skyddas. Detta skaderekvisit synesenligt regeringen vara väl avvägt även idetta fall.Vidare anför regeringen att det hosdomstolarna även förekommer ärenden somrör de brott som avses i 9 kap. 16 §sekretesslagen, t.ex. begäran ommålsägandebiträde. Uppgifter i sådanaärenden kan i viss utsträckningsekretessbeläggas med stöd av andrabestämmelser, t.ex. bestämmelserna omförundersökningssekretess (5 kap. 1 §och 9 kap. 17 §). För de falluppgifterna kommer in till domstolenfrån målsäganden själv eller dennesombud gäller dock inteförundersökningssekretessen. Andra falldär det nu torde saknas möjlighet attförordna om sekretess är enligtregeringen vid ansökan om resning ibrottmål som avser ett brott som avses i9 kap. 16 §. Regeringen anför att avsamma skäl som finns för sekretess i målom ansvar eller skadestånd bör uppgifteri ett ärende hos domstol som rör brottsom avses i 9 kap. 16 § kunna omfattasav sekretess i den utsträckning somgäller i dessa mål.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringensförslag i denna del.Sekretess hos domstolar i mål ochärenden enligt konkurrenslagen (1993:20)PropositionenSekretess gäller med stöd av 8 kap. 6 §sekretesslagen jämförd med 2 §sekretessförordningen (1980:657) ochpunkt 17 i bilagan till förordningen iverksamhet som består i utredning ochtillsyn hos föruppgifter om enskilds affärs- ellerdriftsförhållanden, uppfinningar ellerforskningsresultat, om det kan antas attden enskilde lider skada om uppgifternaröjs. Sekretessen gäller även föruppgifter om andra ekonomiska ellerpersonliga förhållanden för den som harträtt i affärsförbindelse med den som ärföremål för myndighetens verksamhet.Denna sekretess är absolut.Uppgifter angående ett företag somfinns hos ellerMarknadsdomstolen i ärenden enligtkonkurrenslagen kan vara föremål försekretess hos domstolen enligt 8 kap. 17§ sekretesslagen. Enligt dennabestämmelse gäller sekretess hos domstoli mål eller ärenden för uppgift ommyndighets eller enskilds affärs- ellerdriftförhållanden, om det kan antas attden som uppgiften rör lider avsevärdskada om uppgiften röjs.Regeringen anför att sistnämnda lagtextinnebär att sådana uppgifter om affärs-eller driftförhållanden som affärsidkaregärna vill hålla för sig själva menvilkas röjande inte kan antas få någranämnvärda ekonomiska konsekvenser inteomfattas av lagrummet. Med hänsyn tillintresset av offentlighet vid domstolarhar det enligt regeringen inte funnitsanledning att låta dessa fall omfattasav en allmän regel om sekretess hosdomstol (prop. 1979/80:2, Del A, s.248). Det gäller alltså olikaförutsättningar för sekretess för enuppgift beroende av om uppgiften finnshos eller hos domstol.Posten AB har i en framställning tillJustitiedepartementet hemställt om enlagändring som innebär attsekretessskyddet för företagshemligheterblir detsamma i domstolarna som hosKonkurrensverket i ärenden som haröverklagats till domstol enligt 60 eller63 § konkurrenslagen (1993:20) eller ivart fall att sekretesskyddet skallstärkas.Regeringen anför att handläggningen hosdomstolar i största möjliga utsträckningskall vara föremål för allmänhetensinsyn. Mot detta måste vägas behovet avskydd för en enskild part. Enligtregeringen är i mål och ärenden enligtkonkurrenslagen dessutom domstolarnaspraxisskapande roll avgörande förlagstiftningens sammantagna ekonomiskaeffekter på marknaden. Behovet av insynmåste därför även här vägas mot riskenför att en alltför vidsträckt insyn iekonomiska förhållanden kan leda tillatt ärenden inte förs vidare tilldomstol av en enskild part trots attallmänintresset av en prövning är stor.Regeringen anför att en särskildutredare har tillkallats för attfölja upp de första erfarenheterna avkonkurrenslagen (dir. 1995:136). Iuppdraget ingår bl.a. att redovisa dehittillsvarande erfarenheterna fråntillämpningen av lagen i domstol, t.ex.överklaganden av Konkurrensverketsbeslut. Uppdraget skall redovisasslutligt senast den 31 december 1996.Regeringen framhåller attkonkurrenslagstiftningen är relativt nyoch att en uppföljning nu har påbörjats.Mot bakgrund härav och då det enligtregeringens mening ännu inte går att dranågra bestämda slutsatser om vilkenpraxis som kommer att gälla vidtillämpningen av nuvarandesekretessregler i dessa mål och ärenden,anser regeringen att någon ändring avsekretesslagen som föreslagitinte nu bör genomföras.MotionernaI motion 1995/96:K16 av ChristerEirefelt m.fl. (fp) anförs att det voreolyckligt att, såsom fleraremissinstanser påpekat, bristandesekretesskydd leder till att företagavstår från att överklagaKonkurrensverkets beslut. Skillnaden isekretesskyddet enligt nuvarandelagstiftning mellan domstolar, å enasidan, och , å andrasidan, har lett till flera fall därföretag avstått från att överklagabeslut. Detta är enligt motionärernainte förenligt med rättssäkerhet.Uppgifter som företag lämnar tillKonkurrensverket är typiskt sett sådanasom företagen betraktar somaffärshemligheter. Motionärerna anseratt det är oacceptabelt attsekretesskyddet är lägre hos domstolarnaän hos . bördärför hos regeringen begära förslagtill sådan ändring av sekretesslagen attsekretesskyddet blir fullgott och likaoavsett instans i mål och ärenden enligtkonkurrenslagen.I motion 1995/96:K18 av . (m) anförs att de brister isekretesskyddet som tydliggjortssnabbt måste avhjälpas. Det är enligtmotionärerna från rättssäkerhetssynpunktmycket allvarligt om enskilda avstårfrån att utnyttja sina rättsligamöjligheter att få beslut avKonkurrensverket överprövade av domstol.Härvid bör framhållas, vilket regeringenockså gör, att domstolarnaspraxisskapande roll i konkurrensfrågorhar en övergripande marknadsekonomiskbetydelse och att brister isekretesskyddets utformning inte bör fåhindra att en rättslig prövning kommertill stånd. Motionärerna anför att etttungt vägande skäl för att utvidgasekretesskyddet i mål och ärenden idomstol alltså är att det bättre skullegagna rättssäkerheten och den framtidaprejudikatbildningen påkonkurrensrättens område. Enligtmotionärerna är det hög tid att nuutvidga sekretesskyddet i domstolarna såatt samma sekretessskydd gäller för deolika instanser som prövar frågor enligtkonkurrenslagen. Mot denna bakgrund börregeringen möjligt efter det attpågående utredning skyndsamt slutförtsitt uppdrag återkomma till riksdagenmed förslag i denna riktning.Motionärerna anser att vad som imotionen anförts om ett utvidgatsekretesskydd i mål och ärenden enligtkonkurrenslagen bör ges regeringen tillkänna.Yttrande från näringsutskottetKonstitutionsutskottet har berettnäringsutskottet tillfälle att yttra sigöver regeringens förslag jämte motioneri nu aktuell del.I sitt yttrande (1995/96:NU6y) anförnäringsutskottet att det i linje med vadsom anförs i motionerna 1995/96:K18 och1995/96:K16 anser att det finns skäl attse över sekretesslagstiftningenbeträffande konkurrensärenden. Utskottetkonstaterar att enligt direktiven förden särskilde utredare som tillkallatsmed uppdrag att följa upp de förstaerfarenheterna av den nyakonkurrenslagen skall denne bl.a.redovisa hittillsvarande erfarenheter avtillämpningen av lagen i domstol. Hithör även förhållanden som kan påverka enparts benägenhet att överklagaKonkurrensverkets beslut.Näringsutskottet har inhämtat att fråganockså uppmärksammas i en enkät omhittillsvarande erfarenheter avkonkurrenslagen som utredaren nyligentillställt ett stort antal myndigheteroch andra intressenter. Därförförutsätter utskottet att frågor omeffekterna av gällande sekretessreglersnarast blir föremål för ingåendeöverväganden från utredarens sida ochatt därefter skyndsamt kommeratt få anledning att återkomma tillfrågan. Med det anförda finner utskottetatt syftet med nämnda motioner i alltväsentligt blir tillgodosett. Någotuttalande härutöver från sidaär därför enligt näringsutskottet inteerforderligt.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet instämmer i vadnäringsutskottet anfört och ansersåledes att syftet med motionerna1995/96:K18 och 1995/96:K16 ärtillgodosett. Motionerna avstyrksdärför.Uppgifter om familjehems adresserPropositionenEnligt 7 kap. 4 § sekretesslagen gällersekretess inom föruppgift om enskilds personligaförhållanden, om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att denenskilde eller någon honom närståendelider men. Regeringen anför att det irättspraxis har ansetts att bestämmelsenhindrar att namn- och adressuppgifteravseende familjehem lämnas ut till enfamiljehemsförening som vill ta kontaktmed familjehemmen för att informera omföreningens verksamhet (RÅ 1990 not.481).Regeringen anför att bestämmelsen i 7kap. 4 § är utformad med en presumtionför sekretess med hänsyn till attuppgifter inom ofta ärmycket integritetskänsliga. Enligtregeringen torde information omföreningar av nu aktuellt slag utanstörre svårigheter kunna förmedlas genomatt t.ex. kommunerna lämnar informationom familjehemsföreningar tillfamiljehemmen, varvidfamiljehemsföräldrarna själva får väljaatt ta kontakt med en dylik förening.Det förhållandet att enfamiljehemsförening önskar informera omsin verksamhet utgör enligt regeringensmening inte ett tillräckligt skäl för enförfattningsändring.Tidigare riksdagsbehandlingI betänkande1993/94:KU38 behandlades bl.a. en motionvari begärdes lättnader i sekretessenbeträffande uppgifter om familjehem.Enligt motionären fanns det ett behov avatt lätta på sekretessen för uppgifterom familjehemmens adresser så att de kanlämnas ut i den omfattning som kan ansesrimlig för att familjer med sammaproblemområden skall kunna få stöd avvarandra. Utskottet förutsatte attfrågan skulle bli föremål förbedömningar i det fortlöpandeöversynsarbete i fråga om sekretesslagensom pågår inom ochavstyrkte motionen. följdeutskottet (rskr. 1993/94:382).MotionernaI två motioner från allmännamotionstiden behandlas frågan omsekretess för uppgift om familjehemsadresser.I motion 1994/95:K433 av MonicaWidnemark (s) anförs att det, medanledning av de rapporter som har kommitom att kommunerna inte tar fullt ansvaroch utvecklar familjehemsvården såsomriksdagen tänkt sig, t.ex.Socialstyrelsens rapport av ungautom hemmet och revisorerskritik, inte är till gagn attsekretessen för familjehemmen behålls.Enligt motionären har familjehemmensegna intresseorganisationer stått förden utveckling som funnits inomfamiljehemsvården. Deras möjlighet attnå alla familjehem med den utbildningoch information som finns skulleförbättras om inte sekretessen fanns.Motionären anför att Regeringsrätten vidsin senaste prövning hävdat att detskulle vara till men för den enskilde ominte sekretessen bibehölls för uppgiftenom att man driver ett familjehem. Dettaär enligt motionären ett beslut utifrånfelaktiga grunder och ger dubbla budskaptill alla parter. När familjehemmen fårsitt uppdrag får de absolut inteförsättas i tron att det är deras ensakhur familjehemmet bedrivs.Socialtjänstlagens målsättning är attbarnen skall tillbaka till sin familj,och om detta inte är möjligt skall de ivarje fall ha möjlighet att hållakontakten med sin ursprungsfamilj. Attdå behålla sekretessen för vilka somdriver familjehem med ovanståendemotivering verkar enligt motionären intelogiskt. Utöver detta är det ettotidsenligt synsätt vad gällerfamiljehemsvården att det skall kunna gåatt hålla hemligt att man driver ettfamiljehem. I motionen hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omsekretess över vilka som driverfamiljehem.I motion 1994/95:So295 av IngridNäslund (kds) anförs att en rapportvisar på att av familjehemmen inteens känner till att det finns tvåorganisationer som tillvaratar derasintressen. Rapporten motbevisar attkommunerna klarar av sittinformationsansvar. Enligt motionärernafungerar samarbetet väl mellanorganisation och familjehemsenhet i demånga kommuner där det finnslokalföreningar av någon avfamiljehemsorganisationerna.Motionärerna anför vidare attarbetskamrater är mycket viktiga påandra arbetsplatser och i en slutenmiljö som denna är de ännu viktigare.Därför bör sekretesslagen ändras så attdet tydligt framgår att organisationersom i första hand tillvaratar deomhändertagnas intressen samt arbetarför en utveckling och förbättring avfamiljevård skall ha tillgång tillfamiljehemmens adresser. Detta bör gesregeringen till känna (yrkande 4).Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömningatt det förhållandet att familjehems-föreningarna önskar informera om sinverksamhet inte utgör ett tillräckligtskäl att ändra gällandesekretessbestämmelser. Familjehemmensbehov av att få information omfamiljehemsföreningarna bör dessutom,såsom regeringen anfört, kunnatillgodoses genom att t.ex. kommunernaförmedlar sådan information. mening bör motionerna1994/95:K433 och 1994/95:So295 yrkande 4därför avslås.Sekretess vid samarbetet motungdomsbrottPropositionenSom redovisats ovan anför regeringen attfrågor om sekretess i samband medsamarbetet vid ungdomsbrott harbehandlats i en inomJustitiedepartementet utarbetadpromemoria. Dessa sekretessfrågor avserregeringen att ta upp i ett senaresammanhang.MotionenI motion 1995/96:K17 av . (m) anförs att regeringen redan nuborde ha lämnat förslag till enlagändring i sekretesslagen i syfte attunderlätta polisens och socialtjänstensbrottsförebyggande insatser motungdomar. Motionärerna anför vidare attBrottsförebyggande rådet (BRÅ) i enrapport konstaterade attanledningen till de samarbetsproblem somförelåg mellan polisen ochsocialtjänsten framför allt berodde påde sekretessbestämmelser som vartillämpliga för de olika myndigheterna.Därefter tillsattesUngdomsbrottskommittén som i sittbetänkande SOU 1993:35 konstaterade inom såväl sompolisen ansåg att sekretesslagenmedförde problem vad gälldemöjligheterna till samarbete med andramyndigheter. En särskild utredaretillsattes därefter med uppdrag attutreda frågan om sekretessreglernasutformning eller tillämpning i onödanhindrade samarbetet mellan demyndigheter som handlägger ungdomsmål.Samarbetet mellan polisen ochsocialtjänsten skulle särskilt belysas.Motionärerna anför att utredaren i sinpromemoria Ju 1994:E konstaterade attsamma problem avseende samarbetet ochinformationsutbytet mellan polisen ochsocialtjänsten som redovisades i BRÅ:srapport och i Ungdomsbrottskommitténsbetänkande alltjämt kvarstod. Ipromemorian föreslås att 14 kap. 2 §sekretesslagen kompletteras med ett nyttstycke, som innebär attsocialtjänstsekretessen inte hindrar attuppgifter om ungdomar och derasnärstående lämnas till polisen i vissafall. Sådana uppgifter skall enligtförslaget få lämnas om det finns enpåtaglig risk att den unge skall begåbrott och uppgifterna dessutom kan antasbidra till att förhindra brott. Enligtmotionärernas uppfattning är detangeläget att promemorians förslagskyndsamt leder till lagstiftning.Riksdagen bör således besluta antaregeringens lagförslag med den ändringenatt 14 kap. 2 § sekretesslagenkompletteras med ett nytt stycke ienlighet med vad som anförts i motionen.Promemoria om sekretess vid samarbetetmot ungdomsbrottI promemoria Ju1994:E Sekretess vid samarbetet motungdomsbrott och ekobrott föreslås bl.a.att det i 14 kap. 2 § sekretesslagen(SekrL) införs ett nytt stycke, sominnebär att socialtjänstsekretessen intehindrar att uppgifter om ungdomar ochderas närstående lämnas till polisen ivissa fall. Sådana uppgifter skall fålämnas, om det finns en påtaglig riskatt den unge skall begå brott ochuppgifterna dessutom kan antas bidratill att förhindra brott.