bet · GK01JuU3 · 1996-11-14 00:00:00 — Ny rättshjälpslag, m.m. I detta betänkande behandlar utskottetett regeringsförslag om en nyrättshjälpslag m.m. Avsikten medförslaget är att moderniserarättshjälpslagstiftningen och åstadkommabesparingar på rättshjälpsanslaget. Enprincipiell nyhet är att rättshjälpenföreslås bli generellt subsidiär tillrättsskyddet. Den som har enrättsskyddsförsäkring som täcker denaktuella angelägenheten skall inte fårättshjälp. Inte heller skall den sommed hänsyn till sitt försäkringsskydd iövrigt eller sina ekonomiska ochpersonliga förhållanden borde haft enrättsskyddsförsäkring kunna fårättshjälp om det inte finns särskildaskäl.Till betänkandet har fogats 21reservationer (c, fp, v, kd, och mp) 1996/97:9 vari yrkas att antarregeringens förslag till1. rättshjälpslag,2. lag om offentligt biträde,3. lag om rätt för attöverklaga vissa beslut om ersättningm.m.,4. lag om ändring i ,5. lag om ändring i ,6. lag om ändring i ,7. lag om ändring i lagen (1944:133) omkastrering,8. lag om ändring i lagen (1946:804) ominförande av nya ,9. lag om ändring i lagen (1946:817) ombevisupptagning vid utländsk domstol,10. lag om ändring i lagen (1957:668)om utlämning för brott,11. lag om ändring i lagen (1958:642)om blodundersökning m.m. vid utredningav faderskap,12. lag om ändring i lagen (1959:254)om utlämning för brott till ,, och ,13. lag om ändring i lagen (1963:193)om samarbete med , ,och ang. verkställighet avstraff m.m.,14. lag om ändring i lagen (1969:644)om vissa rättigheter för statslösapersoner och politiska flyktingar,15. lag om ändring i lagen (1970:375)om utlämning till , ,eller för verkställighet avvård eller behandling,16. lag om ändring i lagen (1971:289)om allmänna förvaltningsdomstolar,17. lag om ändring iförvaltningsprocesslagen (1971:291),18. lag om ändring i lagen (1972:260)om internationellt samarbete rörandeverkställighet av brottmålsdom,19. lag om ändring i lagen (1973:188)om arrendenämnder och hyresnämnder,20. lag om ändring i lagen (1976:19) ominternationellt samarbete rörandelagföring för brott,21. lag om ändring i lagen (1976:839)om statens va-nämnd,22. lag om ändring i lagen (1977:729)om patentbesvärsrätten,23. lag om ändring i lagen (1978:801)om internationellt samarbete rörandekriminalvård i frihet,24. lag om ändring i lagen (1982:395)om medverkan vidpolisiär övervakning,25. lag om ändring i lagen (1988:97) omförfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna ochdomstolarna under krig eller krigsfaram.m.,26. lag om ändring i lagen (1988:609)om målsägandebiträde,27. lag om ändring i lagen (1988:870)om vård av missbrukare i vissa fall,28. lag om ändring i smittskyddslagen(1988:1472),29. lag om ändring i utlänningslagen(1989:529),30. lag om ändring i lagen (1990:52)med särskilda bestämmelser om vård avunga,31. lag om ändring i lagen (1991:572)om särskild utlänningskontroll,32. lag om ändring i lagen (1991:1128)om psykiatrisk tvångsvård,33. lag om ändring i lagen (1991:1129)om rättspsykiatrisk vård,34. lag om ändring i lagen (1993:388)om införande av lagen (1993:387) om stödoch service till vissafunktionshindrade,35. lag om ändring i lagen (1996:242)om domstolsärenden.Lagförslagen, som granskats avLagrådet, har fogats till betänkandet,se bilaga 1. Motioner väckta med anledning avpropositionen1996/97:Ju4 av () vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att utreda konsekvenserna fördem som saknar försäkring omrättshjälpen görs subsidiär tillrättsskyddet,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att beslut som fattas iUtlänningsnämnden rörande rättshjälp iut-länningsärende skall kunna ställasunder prövning i ett fristående organ.1996/97:Ju5 av m.fl. (mp)vari yrkas1. att avslår regeringensförslag att rättshjälpen skall görasgenerellt subsidiär till rättshjälpen,2. att , om yrkande 1 avslås,beslutar om sådan ändring av 9 § iförslaget till rättshjälpslag somanförts i motionen,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om rådgivning,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om bevisning och utredning,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om instansordningen i frågor omoffentligt biträde i utlänningsärenden,6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ersättning tillrättshjälpsbiträden och offentligabiträden,7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om besparingar.1996/97:Ju6 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att reglerna röranderättshjälp skall utformas enligt deförslag som framförts i motionen.1996/97:Ju7 av m.fl. (v)vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att propositionens förslagatt låta den enskildes behov av skydd irättsliga frågor bli beroende avförsäkringsbolagens försäkringsvillkorinte står i överensstämmelse medEuroparådets resolution 78 (8),2. att avslår 9 § iregeringens förslag till nyrättshjälpslag,3. att beslutar att 6 §första stycket i regeringens förslagtill rättshjälpslag skall ha följandelydelse: Rättshjälp får beviljas enfysisk person vars ekonomiska underlagenligt 38 § inte överstiger ett beloppsom motsvarar sju gånger det basbeloppenligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring som gällde året innanrättshjälp begärs,4. att hos regeringen begärförslag om sådan ändring i regeringensförslag till rättshjälpslag att denrättsliga angelägenhetens art,omfattning och betydelse skall varaavgörande för rätten till biträde iförvaltningsdomstolarna,5. att beslutar att 8 § iregeringens förslag till rättshjälpslagskall ha följande lydelse: Den som intehar befogat intresse av att få sin sakbehandlad får inte beviljas rättshjälp,6. att beslutar att 13 § iregeringens förslag till rättshjälpslagskall ha följande lydelse: Den som äreller har varit näringsidkare får intebeviljas rättshjälp i angelägenhet somuppkommit i hans näringsverksamhet omdet inte finns skäl för rättshjälp medhänsyn till verksamhetens art ochbegränsade omfattning, hans ekonomiskaoch personliga förhållanden ochomständigheterna i övrigt,7. att avslår 11 § 1 iregeringens förslag till rättshjälpslag,8. att avslår 34 § iregeringens förslag till rättshjälpslag,9. att beslutar att 17 § iregeringens förslag till rättshjälpslagskall tillföras ett tredje stycke medföljande lydelse: Om det föreliggersärskilda skäl betalar staten förutredningskostnader som överstiger ,10. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om vilken instans som böröverpröva beslut om offentligt biträde iutlänningsärenden,11. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ny lagreglering avförvarstagna barns rätt till offentligtbiträde, utökade möjligheter tillrättshjälp vid avvisning med omedelbarverställighet och tidpunkten förförordnande av offentligt biträde.1996/97:Ju8 av m.fl.(fp) vari yrkas1. att beslutar att avslåregeringens proposition 1996/97:9 Nyrättshjälpslag,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om förändringar i gällanderättshjälpslag,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ny utredning om rättshjälpensutformning.Motioner väckta /971996/97:Ju810 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om rättshjälp hosförvaltningsdomstol.1996/97:Ju918 av . (mp) vari yrkas2. att hos regeringen begärförslag till utredning omersättningskostnaderna tillrättshjälpsbiträden och offentligabiträden i enlighet med vad som anförtsi motionen,1996/97:So425 av m.fl.(fp) vari yrkas4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om rättshjälp. InledningRättshjälpslagen (1972:429) trädde ikraft (prop. 1972:4,JuU12, rskr. lämnadesstatlig processuell rättshjälp i form avfri rättegång i mål och ärenden viddomstol samt genom offentlig försvararei brottmål enligt . Frirättegång kunde beviljas den som intehade ekonomiska förutsättningar attbetala de kostnader som kunde uppkomma irättegång vid domstol. Dessutom kunderättshjälp lämnas i huvudsakligen tvåformer. Dels fanns av landsting ellerkommun anordnade rättshjälpsanstaltersamt en statlig rättshjälpsanstalt, delsfanns rättshjälp enligt en modell sominnebar att rättshjälp lämnades inomvissa landstingsområden enligt avtalmellan och Sverigesadvokatsamfund. Visst statsbidrag utgickför verksamheten.Rättshjälp enligt den gällanderegleringen lämnas i fyra olika former,nämligen som allmän rättshjälp,rättshjälp åt misstänkt i brottmål,rättshjälp genom offentligt biträde ochsom rådgivning. Dessutom betalaskostnader för offentlig försvarare ochmålsägandebiträde frånrättshjälpsanslaget.Statens kostnader för rättshjälpuppgick under /95 tillsammanlagt ca netto,dvs. när rättshjälpsavgifter,mervärdesskatt och återbetalade medelavräknats. Till kostnaderna skall läggasuteblivna intäkter för bl.a.ansökningsavgifter. Några exaktauppgifter om den sammanlagda storlekenav de uteblivna intäkterna finns inte.De största utgiftsposterna utgörs avrättshjälp åt misstänkt i brottmål (ca364 ) och allmänrättshjälp (ca ).Allmän rättshjälp kan lämnas tillfysisk person samt dödsbon i en rättsligangelägenhet där det föreligger behov avsådant bistånd. Från denna huvudregelfinns flera undantag, t.ex. ges interättshjälp för upprättande aväktenskapsförord eller ifastighetstvister då den rättssökandehar eller borde ha haft enrättsskyddsförsäkring. Vidare skallrättshjälp inte beviljas den som intehar ett befogat intresse av att få sinsak behandlad.En ytterligare begränsning ärinkomstgränsen. Den som har en beräknadårsinkomst som överstiger sju basbeloppeller kan intefå rättshjälp. Gränsbeloppet kan höjasmed hänsyn till den rättssökandesförsörjningsbörda.Vid allmän rättshjälp betalar statenkostnaderna för framför allt juridisktbiträde men även för andra kostnader,t.ex. Däremot omfattasinte ersättning för motpartsrättegångskostnader som den rättssökandekan tvingas betala om han eller honförlorar en process. Sådana kostnaderfår den rättssökande alltså självbetala. Däremot kan sådana kostnaderbetalas från en rättsskyddsförsäkring.Den rättssökande är skyldig att betalaen rättshjälpsavgift. Denna består av engrundavgift vars storlek är beroende avden rättssökandes ekonomiskaförhållanden samt av en tilläggsavgiftvars storlek beror dels på de ekonomiskaförhållandena, dels på kostnaderna förrättshjälpen.Rättshjälp genom rådgivning omfattarrådgivning och därmed jämförlig åtgärd inästan alla slags rättsligaangelägenheter under högst en timme.Rådgivning är öppen för alla oavsettinkomst och sker mot en fastställdavgift (för varjepåbörjad femtonminutersperiod). Avgiftenkan i vissa fall sättas ned.Rättshjälp åt misstänkt i brottmålutgår dels i form av offentligförsvarare enligt bestämmelserna i 21kap. , dels som annanrättshjälp åt misstänkt i brottmålenligt rättshjälpslagen.Rätten till offentlig försvarare ärinte beroende av den misstänktesekonomi. Däremot kan annan rättshjälp åtmisstänkt i brottmål komma i fråga baraför tilltalade som hör till de sämstställda grupperna. Denna form avrättshjälp ersätter den tilltaladeskostnader för bl.a. bevisning. Någonrättshjälpsavgift utgår inte. Om dentilltalade döms för brottet blir hanåterbetalningsskyldig för såvälkostnaden för sitt försvar som för denrättshjälp han fått i målet.Återbetalningsskyldigheten får dock inteöverstiga vad den dömde skulle ha fåttbetala i rättshjälpsavgift om han ellerhon hade haft allmän rättshjälp.Rättshjälp genom offentligt biträdelämnas i vissa särskilt angivna typer avmål och ärenden som rör den personligarörelsefriheten eller den kroppsligaintegriteten. I huvudsak rör det sig ommål och ärenden på de psykiatriska ochsociala vårdlagstiftningarnas samtutlänningslagens område. Den enskildesekonomi saknar betydelse för frågan omoffentligt biträde och någon avgifteller återbetalningsskyldighetförekommer inte.Målsägandebiträde kan förordnas enligtlagen (1988:609) om målsägandebiträdeför en målsägande som varit utsatt förvissa angivna brott samt i fall dåmålsäganden har ett särskilt starktbehov av biträde. Målsägandensekonomiska situation saknar betydelseoch någon avgift utgår inte.Rättshjälpslagen har ändratsvid flera tillfällen. Genom en meromfattande förändring (prop.1978/79:90, JuU30, rskr. 268) fickdomstolar och vissa myndigheter vidgadebefogenheter att besluta irättshjälpsfrågor som derättshjälpsnämnder som inrättats vidlagens tillkomst minskades från sex tillfyra.Därefter har vidtagitsen rad ändringar i RHL bl.a. i syfte attminska statens kostnader förrättshjälpen. Till grund för flera avändringarna låg förslag avRättshjälpsutredningen (Ju 1975:09) ochRättshjälpskommittén (Ju1982:01).Åren 1981 och 1982 höjdes rättshjälps-och rådgivningsavgifterna (prop.1980/81:20, JuU 1998/81:17, rskr. 65 och1981/82:28, JuU 1981/82:19, rskr. 105).År 1982 slopades möjligheterna tillrättshjälp i vissa typer av ärenden,bl.a. för upprättande aväktenskapsförord och testamente.Samtidigt begränsades möjligheterna atti vissa fall få rättshjälp innan ettlikartat mål, s.k. pilotfall, avgjorts(prop. 1981/82:28, JuU 1981/82:42 ochJuU1981/82:52, rskr. År 1983gjordes rätten till allmän rättshjälp ivissa fastighetstvister subsidiär tillrättsskyddsförsäkring och möjlighetentill biträde i bodelningsärendenbegränsades. Vidare infördes en nyavgift, tilläggsavgift, som beräknas medutgångspunkt i kostnaderna förrättshjälpen (prop. 1982/83:61, JuU1982/83:19, rskr. 172).År 1988 genomfördes nya omfattandeförändringar av RHL. att rättshjälpsavgifternahalverades, och avgifternas anknytningtill basbeloppet, som tagits bort år1983, återinfördes. Den övreinkomstgränsen för rätt till allmänrättshjälp höjdes, och ytterligareärendetyper undantogs från den allmännarättshjälpen (prop. 1987/88:73, JuU21,rskr. 193).Lagen (1988:609) om målsägandebiträdeträdde i kraft (prop.1987/88:107, JuU33, rskr. Rättentill målsägandebiträde utvidgades år1991 (prop. 1989/90:158, 1990/91:JuU4,rskr. 16) och (prop. 1993/94:26,JuU12, rskr. 124)ändrades reglerna förallmän rättshjälp i fastighetstvisteroch patientskadeärenden (prop.1988/89:117, JuU19, rskr. 116).I en proposition föreslogregeringen i besparingssyfte att denövre inkomstgränsen för rätt till allmänrättshjälp skulle sänkas från sju tillfyra basbelopp. Propositionen, somavstyrktes av utskottet, avslogs avriksdagen (prop. 1991/92:159, JuU26,rskr. 307).Regeringen återkom med nyabesparingsförslag som på utskottetshemställan godtogs av . Den 1mars 1993 ändrades såledesavgiftssystemet och de avgifter som denrättssökande skall betala höjdes (prop.1992/93:109, JuU12, rskr. 104).Den 1 augusti 1995 infördes nya reglerför bestämmande av ersättning tillbiträden enligt rättshjälpslagen ochoffentliga försvarare (prop.1994/95:150, bilaga 3, JuU26, rskr.456).Den nuvarande organisationen förrättshjälpen infördes den 1 januari1991. ersatte dåde fyra tidigare rättshjälpsnämnderna.Samtidigt upphörde förrättshjälpen och dess uppgift att prövaöverklaganden enligt rättshjälpslagenövertogs av en ny myndighet,tog genomreformen över en delekonomiadministrativa uppgifter irättshjälpsärenden från domstolarna.Domstolsverket är centralförvaltningsmyndighet för bl.a. och skall således iadministrativt hänseende leda ochsamordna Rättshjälpsmyndighetensverksamhet. har vidaredet samlade ansvaret förrättshjälpsmedlens användning.Domstolsverket har också rätt att föratalan mot beslut om rättshjälp och attbegära att beslut om rättshjälp skallupphöra.Ärendets beredningDagens rättshjälpssystem har av mångauppfattats som komplicerat ochsvårtillgängligt. En särskildkomplikation är att det existerar tvåparallella system - den offentligarättshjälpen och det privatarättsskyddet som normalt ingår som ettmoment i hemförsäkringen - och att dessai vissa fall överlappar varandra. Dethar i olika sammanhang också framförtsatt systemet i sin helhet inte ger denenskilde tillräckliga incitament för atthålla nere kostnaderna. Statensnettokostnader för rättshjälpen harockså ökat år för år. Med hänsyn till debesparingskrav som gäller på allasamhällsområden för att stärka deoffentliga finanserna har det ocksåansetts angeläget att överväga vilkabesparingar som kan göras ocksåbeträffande rättshjälpen.Mot denna bakgrund tillkallades i juni1993 en särskild utredare med uppdragatt se över rättshjälpslagen (dir.1993:77). Utredningen antog namnet 1993års rättshjälpsutredning (ifortsättningen ).Genom tilläggsdirektiv (dir. 1994:81) fick utredningen även iuppdrag att se över ordningen förutseende av offentliga försvarare.Rättshjälpsutredningen lade i augusti1995 fram betänkandet (SOU 1995:81) Nyrättshjälpslag och andra bestämmelser omrättsligt bistånd. Betänkandet harremissbehandlats.Regeringen tar i propositionen upp defrågor som behandlats i betänkandet.Utskottet har i ärendet inhämtatyttranden från lagutskottet ochsocialförsäkringsutskottet, se bilagorna2-3. Yttrandena behandlas närmare idetta betänkande under avsnitten omrättshjälp vid skuldsanering och vidäktenskapsskillnad (lagutskottet) och omoffentligt biträde i utlänningsärenden(socialförsäkringsutskottet).Under ärendets handläggning harutskottet mottagit en delegation frånSveriges advokatsamfund.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås en nyrättshjälpslag. Det nya systemet innebärenligt regeringen förenklingar och enökad överskådlighet. Det förutses ocksåmedföra stora besparingar - enligtregeringens beräkningar 200 miljonerkronor - somrättshjälpens grundläggande syftebehålls, dvs. att rättshjälpen skallutgöra ett yttersta skyddsnät för demsom inte kan få rättsligt bistånd påannat sätt.De viktigaste nyheterna är enligtregeringen följande:- Rättshjälpen blir generellt subsidiärtill rättsskyddet. Den som har enrättsskyddsförsäkring som täcker denaktuella angelägenheten skall inte fårättshjälp. Inte heller skall den sommed hänsyn till sitt försäkringsskydd iövrigt eller sina ekonomiska ochpersonliga förhållanden borde ha haft enrättsskyddsförsäkring kunna fårättshjälp om det inte finns särskildaskäl.- Rådgivning blir en inledning tillrättshjälp. Rådgivningen skall kunnapågå i upp till två timmar.- Inkomstgränsen för rätt tillrättshjälp sänks till per år.- Avgörande för om rättshjälp skallbeviljas skall vara om den rättssökandehar behov av biträde.- En ny regel införs som innebär att enprövning alltid skall göras av om det ärrimligt att staten bidrar tillkostnaderna i det enskilda fallet.- För att näringsidkare skall beviljasrättshjälp i angelägenhet som rörnäringsverksamhet skall det krävas attdet finns särskilda skäl.- En ny form av bistånd -ersättningsgaranti - införs vidbodelning. Biståndet innebär att statenbidrar till kostnaderna förbodelningsförrättare.- För att rättshjälp skall beviljas iangelägenheter som rör underhållsbidragskall det krävas att det finns särskildaskäl.- Genom bättre information och utökademöjligheter till rådgivning minskarenligt regeringen behovet av rättshjälpi angelägenheter som röräktenskapsskillnad. Rätten tillrättshjälp begränsas därför i mindrekomplicerade äktenskapsskillnader därnågon egentlig tvist inte föreligger.- Förmånen av biträde begränsas till attavse högst . Under vissaförutsättningar skall taket kunnaöverskridas.- Bestämmelserna om utredning förenklasoch görs enhetliga. Utredningskostnaderskall i fortsättningen ersättas medsammanlagt högst . I jämförelsemed nuvarande förhållanden innebär deten utvidgning i vissa fall och enbegränsning i andra.- Avgiftssystemet förenklas.Rättshjälpsavgiften utgör en vissprocentuell andel av ersättningen tillrättshjälpsbiträdet. Systemet föreslåsinnehålla sex avgiftsnivåer. Denrättssökandes ekonomiska förhållandenskall vara avgörande för vilkenprocentuell andel som skall betalas.Avgiften skall betalas till biträdetallteftersom kostnaderna uppstår.- Den som döms för ett brott skallendast återbetala kostnaderna föroffentlig försvarare ochmålsägandebiträde. Den dömde är dockinte skyldig att att betala mer än vadhan eller hon skulle fått betala irättshjälpsavgift, dvs. som regel enviss procentuell andel av kostnadernaför den offentlige försvararen.- För den som har små ekonomiska resurerskall staten betala kostnaderna förbevisning och inställelse tillförhandling i allmän domstol ellerArbetsdomstolen. Detta slags bistånd kanlämnas oberoende av om rättshjälpbeviljas eller inte och faller såledesutanför rättshjälpssystemet. Denrättssökande behöver inte betala någonavgift för biståndet. Bistånd skallkunna ges i allmän domstol i tvistemål,brottmål och ärenden samt iArbetsdomstolen.- Rätten till offentligt biträderegleras direkt i respektive materielllagstiftning. Vissa gemensammabestämmelser tas in i en särskild lag omoffentligt biträde.- Den nya regleringen föranlederföljdändringar i ett stort antalförfattningar.Förändringarna föreslås träda i kraftden 1 december 1997.Rättshjälpens förhållande tillrättsskyddsförsäkringarInledningEn rättsskyddsförsäkring ersätterförsäkringstagarens kostnader för deträttsliga förfarandet i tvister som hanär inblandad i. Rättsskyddsförsäkringingår numera som en obligatorisk del ide hemförsäkringar som säljs i Sverige.Rättsskyddsförsäkringar finns i olikaformer och för olika angelägenheter,t.ex. för tvister som anknyter till hem,fastighet, bil eller båt. Som regelingår rättsskyddsförsäkring som en del ien annan försäkring, t.ex. i hem- ellerbåtförsäkringar. I vissa fall kan enrättsskyddsförsäkring tecknas som etttillägg till ett försäkringspaket,vilket ofta är fallet vad gällerförsäkringar för näringsidkare. Det ärinte möjligt att teckna en generellrättsskyddsförsäkring separat. Särskildarättsskyddsförsäkringar finns dock förnäringsidkare.Enligt en rapport från Statistiskacentralbyrån (SCB) omlevnadsförhållandena i underåren 1992-1993 (Offer för vålds- ochegendomsbrott 1978-1993, rapport nr 88 iserien Levnadsförhållanden) har avSveriges befolkning hemförsäkring. Drygt4 % saknar sådan försäkring medan ca enhalv % inte känner till om de ärförsäkrade eller inte. De som inte ärförsäkrade utgör i absoluta tal omkring280 000 personer i åldrarna mellan 16och 84 år.Försäkringsbolagens kostnader förrättsskyddet uppgick tillca vilket avser delsunder året betalda ersättningar, delsmedel reserverade för framtidautbetalningar. Kostnaderna förrättsskyddet har sjunkitnågot.Rättsskyddsförsäkringarnas utformningVarje försäkringsbolag ställer upp sinavillkor för rättsskyddsförsäkring. Detråder dock en relativt överensstämmandesyn på omfattning och villkor.Gemensamt för de olika försäkringarnaär att de gäller i tvistemål om tvistenkan prövas av tingsrätt, hovrätt ochHögsta domstolen. Tvister som kan prövasav fastighetsdomstol, Statens va-nämndoch vattendomstol omfattas också. Om entvist först måste prövas av annaninstans (t.ex. skiftesman ellerarrendenämnd) täcks inte kostnaderna försådan förberedande prövning avförsäkringen. Rättsskyddsförsäkringengäller inte tvister som endast kanprövas av förvaltningsmyndighet ellerförvaltningsdomstolar, t.ex.fastighetsbildningsmyndighet,hyresnämnd, länsstyrelse, länsrätt,kammarrätt och regeringsrätten.Rättsskyddet i motorfordons- ochbåtförsäkring gäller även i vissabrottmål.Rättsskyddet täcker även tvister meddet egna försäkringsbolaget.Undantagna från försäkringsskyddet ärtvister om mindre värden (ett halvtbasbelopp) för vilka det finns ensärskild reglering i ,se 1 kap. 3 §. Tvister som rättenbeslutat skall handläggas enligträttegångsbalkens allmänna regleromfattas oavsett värde. Detsamma gällertvister med försäkringsbolaget om självaförsäkringsavtalet och tvister som skallhandläggas utomlands.Rättsskyddet täcker inte tvister därden rättssökande inte har ett befogatintresse av att få sin sak behandlad ochinte heller tvister som faller under dens.k. pilotfallsregeln i 8 § förstastycket 8 rättshjälpslagen, dvs.