bet · GJ01AU9 · 1996-04-18 00:00:00 — EG:s arbetstidsdirektiv, m.m. I betänkandet tillstyrker utskottetregeringens förslag (prop. 1995/96:162)till ändring i arbetstidslagen(1982:673) med anledning av EG-rådetsarbetstidsdirektiv /104/EG.Ändringarna innebär att möjligheten attavvika från lagens regler genomkollektivavtal respektive dispensbegränsas med hänsyn till direktivetsregler.I lagen införs vidare regler omogiltighet och skadeståndsskyldighet förde fall kollektivavtal innebär attmindre förmånliga regler tillämpas förarbetstagarna än vad som följer av EG-direktivet.Slutligen införs i arbetstidslagen enupplysning om att vissa bestämmelser avbetydelse i arbetstidshänseende ävenfinns i arbetsmiljölagen (1977:1160).Moderata samlingspartiet,och är påolika punkter kritiska mot lagförslagetoch följer i reservationer upp sinarespektive motioner.I betänkandet behandlar utskottet ocksåen rad motioner som väckts under denallmänna motionstiden samt medanledning av proposition 1994/95:218 omen effektivare arbetsmarknadspolitik.Motionerna rör ledighetsbestämmelserna,frågan om arbetstidsförkortning,arbetstidsbestämmelser för sjöfarten ochslutligen frågan om en begränsning avmöjligheten för arbetsgivare att ta utövertid och mertid. I det sammanhangetbehandlar utskottet en av Centerpartietmed anledning av nu föreliggandeproposition väckt motion.Utskottet avstyrker samtliga motioner,de flesta med hänvisning tillArbetstidskommitténs pågående arbete. I proposition 1995/96:162 föreslårregeringen ()att antar regeringens förslagtill lag om ändring i arbetstidslagen(1982:673).Propositionens lagförslag återfinns ibilaga till betänkandet. Motioner väckta med anledning avpropositionen1995/96:A20 av Per m.fl. (m) variyrkas1. att avslår regeringensförslag om begränsning av den friakollektivavtalsrätten i enlighet med vadsom anförts i motionen,2. att avslår regeringensförslag om en ny bestämmelse omskadeståndsskyldighet för arbetsgivare ienlighet med vad som anförts i motionen.1995/96:A21 av m.fl.(mp) vari yrkas att beslutarom ändring i 8 § arbetstidslagen ienlighet med vad i motionen anförts.1995/96:A22 av m.fl.(c) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om övertidsarbete.1995/96:A23 av och () vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om veckoarbetstiden,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om dygnsvila,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om nattarbetets längd,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om rätten till omplacering vidnattarbete,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om hemarbete.Motioner från allmänna motionstiden 19951994/95:A203 av m.fl.(mp) vari yrkas6. att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts imotionen om den fria förhandlingsrätten.1994/95:A213 av m.fl.(mp) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna att en sänkning avarbetstiden är nödvändig som ett led iatt minimera sjukskrivningstid ocharbetsskador.1994/95:A225 av Per m.fl. (m)vari yrkas1. att hos regeringen begärutredning av arbetstidslagen,semesterlagen och lagen om arbetstagaresrätt till ledighet för utbildning ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om arbetsdelning och generellarbetstidsförkortning.1994/95:A230 av och () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av attbegränsa uttaget av övertid och mertid irådande arbetsmarknadsläge.1994/95:A247 av ()vari yrkas att hos regeringenbegär förslag om förändringar ilagstiftningen i syfte att ge närståenderätt till tjänstledighet för vård avanhörig, i enlighet med vad som anförtsi motionen.1994/95:A267 av () variyrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att rätt till tjänstledighetbör ges för anställda som erhållerstarta-eget-bidrag.1994/95:A272 av m.fl. (v)vari yrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ytterligare begränsning avtak för övertids- och mertidsarbete,5. att hos regeringen begären plan för minskning avnormalarbetsdagen år1997 och på ,6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om försöksverksamhet med kortarearbetsdag.1994/95:A274 av m.fl.(mp) vari yrkas7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att anpassanormalarbetstiden till den verklighetsom råder på arbetsmarknaden med hänsyntill bl.a. teknisk utveckling,9. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att sex timmars arbetsdagskall införas före år 2000.1994/95:A706 av m.fl. (v)vari yrkas6. att hos regeringen begärförslag till lag om rätt till ledighetför startande av företag enligt vad somanförts i motionen.1994/95:A711 av () variyrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ändringar av arbetsrätt ochregler för arbetsmarknadspolitiken.1994/95:A807 av m.fl.(c) vari yrkas20. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att syftet med en nyarbetstidsutredning måste vara att sänkanormalarbetstiden med målet en 30-timmars arbetsvecka med möjlighet 6-timmars dag, vilket måste framgå avdirektiven.1994/95:U502 av . (mp) vari yrkas5. att som sin mening gerregeringen till känna att inomEU bör arbeta för att EU-kommissionensidéer om arbetstidsförkortning ledertill konkreta resultat.1994/95:So489 av m.fl.(v) vari yrkas6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att förkortanormalarbetsdagen och begränsaövertiden.1994/95:T605 av m.fl. (m)vari yrkas7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om särbestämmelser rörandearbetstid och semester.1994/95:N272 av m.fl. (v)vari yrkas8. att beslutar om sådanändring av reglerna förutbildningsbidrag och starta-eget-bidragatt även personer med anställning kanerhålla dessa bidrag i samband medtjänstledighet enligt vad som anförts imotionen.Motioner väckta med anledning avproposition 1994/95:2181994/95:A55 av m.fl. (v)vari yrkas21. att hos regeringen begären plan för minskning avnormalarbetsdagen år1997 och på ,23. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ytterligare begränsning avöver- och mertidsarbete,24. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om extra arbetsgivaravgift påallt över- och mertidsarbete samt enextra höjning på övertid över tak.1994/95:A56 av m.fl. (mp)vari yrkas3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att anpassa normalarbetstidentill den rådande verkligheten,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en tidsplan för införandet av35 timmars arbetsvecka. InledningArbetstidslagen (1982:673), ifortsättningen förkortad AL, trädde ikraft . Lagen ersattedels den förutvarande allmännaarbetstidslagen (1970:103), somreglerade arbetstidens längd, dels detförutvarande 4 kap. i arbetsmiljölagen(1977:1160) om arbetstidens förläggning.Arbetarskyddsstyrelsen ochYrkesinspektionen är tillsynsmyndigheternär det gäller arbetstidsreglerna. VidAL:s tillkomst framhölls att arbetstidenskall ses som en del av arbetsmiljön.I anslutning till AL utfärdaderegeringen en arbetstidsförordning(1982:901) med vissa bemyndiganden förArbetarskyddsstyrelsen att utfärdaföreskrifter.Arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat enkungörelse (1982:17) rörandeanteckningar om jourtid, övertid ochmertid med kommentarer.Även minderåriga arbetstagare, dvs. desom inte fyllt , faller under AL.För dessa finns dessutom i 5 kap.arbetsmiljölagen om minderårigasärskilda bestämmelser av betydelsebl.a. i arbetstidshänseende.Arbetarskyddsstyrelsen har vidare, medstöd av ett bemyndigande i 5 kap. 5 §arbetsmiljölagen, utfärdat föreskrifterom arbetstidens längd och förläggningför minderåriga (1990:19).Arbetsmiljölagen innehåller vidare i 2kap. 1 § en allmän skyddsbestämmelse avbetydelse för förläggningen avarbetstid. Bestämmelsen innebär bl.a.att förläggning av arbetstid skallbeaktas när teknik, arbetsorganisationoch arbetsinnehåll skall utformas.Under den tid AL varit i kraft har tresmärre lagändringar gjorts, 1987, 1993och 1994. Ändringarna avsågbestämmelserna om tillsyn i 20 § och omövertidsavgift i 27 §.AL:s regler är dispositiva, dvs.reglerna får frångås genomkollektivavtal av visst slag. Genomavtal som slutits eller godkänts av encentral arbetstagarorganisation fårundantag göras antingen från lagen idess helhet eller från vissa angivnabestämmelser. Genom avtal som slutits aven lokal arbetstagarorganisation fåravvikelser från lagen göras när det gäller vissa avbestämmelserna om övertid och mertidsamt arbetstidens förläggning.AL omfattar i princip allt arbete därarbetstagare utför arbete för enarbetsgivares räkning. Lagensbegränsningar av arbetstiden gäller baraarbete som utförs hos en och sammaarbetsgivare. Om en arbetstagare harflera anställningar bedöms de bådaanställningarna oberoende av varandra.AL gäller inte arbete som utförs avarbetstagare i företagsledande ellerdärmed jämförlig ställning och inteheller arbetstagare som har förtroendetatt själv disponera sin arbetstid.Undantag har också gjorts för arbete somutförs i arbetstagarens hem, arbete somutförs i arbetsgivarens hushåll ochslutligen vid skeppstjänst.För arbete som utförs i arbetsgivarenshushåll finns särskilda bestämmelser ilagen (1970:943) om arbetstid m.m. ihusligt arbete. Arbetstider vidskeppstjänst regleras framför allt isjöarbetstidslagen (1970:105).Den ordinarie arbetstiden får enligt ALuppgå till högst . Omdet behövs med hänsyn till arbetetsnatur eller arbetsförhållandena får denhögsta tillåtna arbetstiden avse ettgenomsnitt för av högst fyraveckor.Om det på grund av arbetets natur ärnödvändigt att arbetstagaren står tillarbetsgivarens förfogande påarbetsstället får jourtid tas ut medhögst per arbetstagare eller under enkalendermånad.Med övertid avses sådan arbetstid somöverstiger ordinarie arbetstid ochjourtid eller den arbetstid som vidheltidsarbete gäller på grund avkollektivavtal resp. medgivande omavvikelse av Arbetarskyddsstyrelsen.Övertid är allmän övertid resp.nödfallsövertid.Allmän övertid får tas ut med högst 48timmar eller 50 timmarunder en kalendermånad. Under ettkalenderår får den allmänna övertidenuppgå till högst 200 timmar.Nödfallsövertid får under vissaomständigheter tas ut i den utsträckningförhållandena kräver när enolyckshändelse eller liknande händelsedrabbat verksamheten.Mertid, dvs. den arbetstid som viddeltidsanställning överstigerarbetstagarens ordinarie arbetstid ochjourtid, får tas ut med högst 200 timmarunder ett kalenderår.Bestämmelserna om arbetstidensförläggning innebär att arbetstagarenskall ha ledigt för nattvila mellanklockan 24.00 och 05.00. Det är alltsåfråga om ett nattarbetsförbud. Undantagfår göras om arbetet med hänsyn tilldess art, allmänhetens behov ellersärskilda omständigheter måste fortgåäven . För varjesjudagarsperiod skall en arbetstagareäven ha minst 36 timmars sammanhängandeledighet, s.k. veckovila, vilken såvittmöjligt skall förläggas till veckoslut.Raster är avbrott i den dagligaarbetstiden under vilka arbetstagareninte är skyldig att stanna kvar påarbetsstället. Rasternas antal, längdoch förläggning skall varatillfredsställande med hänsyn tillarbetsförhållandena. De skall förläggasså att arbetstagaren inte utför arbetemer än . Raster får ivissa fall bytas ut mot måltidsuppehållvid arbetsplatsen. Sådanamåltidsuppehåll räknas in i arbetstiden.Arbetsgivaren skall slutligen anordnaarbetet så att arbetstagaren utöverraster kan ta de pauser som behövs.Pauser räknas också in i arbetstiden.Tidigare utredningar m.m.Frågan om arbetstidsförkortningbehandlades senast i 1987 årsArbetstidskommitté som hade i uppgift(dir. 1987:23) att analyserakonsekvenserna av olika arbetstidsformeroch arbetstidsmönster. Kommittén drog ibetänkandet (SOU 1989:53) Arbetstid ochvälfärd slutsatsen att en förkortning avarbetstiden inte är ett effektivt medelatt minska arbetslösheten. bedömning fanns inte utrymmeför generella arbetstidsförkortningarfram till mitten av . Däreftervar produktivitetsutvecklingen avgörandeför vilka arbetstidsförkortningar somkunde göras.Kommittén ansåg vidare att det behövdesen ny norm för heltidsarbete - enårsarbetstidsnorm. Genom att arbetstidenberäknades över skulle en radfördelar kunna uppnås. Det skulle gemöjligheter till flexibla lösningar ochskapa större valfrihet förarbetstagarna. Frågan borde enligtkommittén utredas.En särskild utredare tillkallades ifebruari 1991 för att undersöka om merflexibla regler för arbetstid ochsemester borde införas i svensklagstiftning (dir. 1991:7). Utredningenavlämnade betänkandet (SOU1992:7) Årsarbetstid, Ny lag omarbetstid och semester.Utredningen föreslog en gemensam lag omarbetstid och semester. Enligt förslagetskulle den lagstadgade 40-timmarsveckanomvandlas till en årsarbetstid ochsemestern ingå i årsarbetstiden. Påarbetsplatser som har kollektivavtal omlöner och allmänna anställningsvillkorskulle om arbetstidensförläggning slopas. På arbetsplatser därkollektivavtal saknas skulle AL:snuvarande regler om förläggningen avarbetstiden behållas. Reglerna omordinarie veckoarbetstid föreslogs dockkunna frångås genom personliga avtal.Vid remissbehandlingen framkom attflertalet instanser i princip varpositiva till flexibla arbetstider. Iövrigt var remissopinionen blandad. LOoch TCO ansåg att förslaget inte itillräcklig grad tillgodosåg denenskilde arbetstagarens inflytande överarbetstiden. Några remissinstanserhävdade att förslaget om årsarbetstidstred mot de arbetstidsregler som varunder övervägande inom EG.I budgetpropositionen 1992/93:100, bil.11 konstaterade arbetsmarknadsministernatt förslaget om årsarbetstid iväsentliga avseenden stred mot det dåföreliggande förslaget till EG-direktivpå arbetstidsområdet. Eventuellalagändringar med anledning avutredningens förslag skulle prövas dådirektivet slutligt antagits.EU-rådet antog ettdirektiv (93/104/EEG) om arbetstidensförläggning i vissa avseenden.Direktivet skall införlivas imedlemsländernas lagstiftning inom treår efter antagandet, dvs. senast den 23november . Direktivet upptar reglerom dygnsvila, raster, veckovila,veckoarbetstidens längd samt semester.Vidare regleras nattarbete, skiftarbeteoch tempoarbete.EG-rådets direktiv har varit föremålför en jämförande analys av en inovember 1993 tillkallad arbetsgrupp.Enligt arbetsgruppens rapport (Ds1994:74) EG:s arbetstidsdirektivförutsätter ett införlivande avdirektivet en anpassning av det svenskaregelsystemet i vissa avseenden. Påvissa punkter kan det, enligt gruppensuppfattning, finnas anledning attöverväga ändringar av AL. Enligtarbetsgruppen krävdes en fördjupadutvärdering av direktivets konsekvenserför de svenska arbetstidsreglerna.Enligt beslut vid regeringssammanträdeden tillkallades enparlamentarisk kommitté med uppgift attanalysera de långsiktiga konsekvensernaav alternativa arbetstidsförkortningaroch att undersöka på vilket sättflexibla arbetstidsregler kan införas isvensk lagstiftning (dir. 1995:6).Kommittén skulle slutligen med förturoch skyndsamt behandla frågan omkonsekvenserna av EG:sarbetstidsdirektiv för det svenskaregelsystemet på arbetstidsområdet.1995 års redovisar idelbetänkandet (SOU 1995:92) EG:sarbetstidsdirektiv och dess konsekvenserför det svenska regelsystemet resultatetav en jämförelse mellan EG-direktivetoch de svenska bestämmelserna.Kommitténs utgångspunkt är att nuendast föreslå förändringar som vid enrättslig bedömning är absolut nödvändigaför att EG-direktivet skall ansesinförlivat i det svenska regelsystemet.Härigenom lämnas största möjliga utrymmeför det fortsatta utredningsarbetet.Kommittén avser att i sitt fortsattaarbete återkomma till i stort sett allade aspekter som behandlas i EG-direktivet.Kommittén konstaterar att jämförelsenvisar att det finns betydande skillnaderi regelsystemen. Sålunda likställs medarbetstid enligt svensk lagstiftning allledighet som arbetstagaren kan ha rätttill. Utöver semester och sjukledighetnämns föräldraledighet, studieledighetoch ledighet för fackliga uppdrag.Enligt direktivet likställs medarbetstid endast sjukledighet och betaldsemester. En annan betydelsefullskillnad är att den svenska lagen utgårfrån ett nattarbetsförbud, medandirektivet saknar sådant förbud menföreskriver att nattarbetspassens längdskall begränsas.Enligt kommitténs uppfattning motsvarasvarje föreskrift i direktivet av svenskabestämmelser som sammantaget ger ett förarbetstagarna väl så högt skyddsvärde.Kommittén föreslår därför i princip intenågra förändringar i den lagregleradearbetstiden. Kommittén anser däremot attAL:s dispositivitet till förmån förkollektivavtal måste begränsas tillföljd av EG-direktivet. Om regler medlägre skyddsvärde tillämpas enligt visstkollektivavtal, skall sådan tillämpningkunna förklaras ogiltig. Brott mot EG-direktivets minsta godtagbara skyddsnivåbör vidare, enligt kommittén, medföraatt skadestånd kan dömas ut. Kommitténanser vidare att ävenArbetarskyddsstyrelsens dispenser ifortsättningen måste hållas inom EG-direktivets ramar, och tillsynen vadavser den lagreglerade arbetstiden skalltrygga att direktivets lägsta godtagbaraskyddsnivåer inte underskrids.För att tydliggöra sambandet mellanarbetstidsfrågor och arbetsmiljölagensallmänna skyddsbestämmelser föreslåsslutligen att en hänvisning görs i ALtill arbetsmiljölagen.Proposition 162InledningEG:s arbetstidsdirektiv skall varagenomfört i medlemsländernas regelsystemsenast den 23 november 1996.Direktivet består av fyra avsnitt. Idet första avsnittet anges direktivetsändamål och tillämpningsområde samt gesdefinitioner av direktivets centralatermer (art. 1-2). Det andra avsnittetinnehåller bestämmelser angåendeminimiperioder för vila och andrabestämmelser om arbetstidens förläggningsamt om begränsning av veckoarbetstiden(art. 3-7). I det tredje avsnittet finnsföreskrifter om natt- och skiftarbetesamt arbetsrytm (art. 8-13). Detavslutande fjärde avsnittet innehållerallmänna bestämmelser om bl.a.beräkningsperioder och avvikelser samtnärmare anvisningar om införlivandet avdirektivet i medlemsländernasregelsystem (art. 14-18).Regeringen delar liksom de flestaremissinstanserna den bedömningenkommittén gjort, nämligen att detsvenska regelsystemet påarbetstidsområdet som helhet gerarbetstagarna ett väl så gott skydd somEG-direktivet föreskriver. Detta talar,enligt propositionen, starkt för atthelt undvika materiella ändringar iregelsystemet i avvaktan på attArbetstidskommittén slutför sitt arbete.Arbetstidsdirektivet innehåller enklausul (art. 18.1 a) som gör detmöjligt att genomföra direktivet genomatt arbetsmarknadens parter fastställerde nödvändiga bestämmelserna, varvidmedlemsländerna skall se till att dealltid kan garantera att direktivetsbestämmelser efterlevs.Den del av den svenska arbetsmarknadensom styrs direkt av är avmycket begränsad omfattning. Lagensregler kan helt eller delvis avtalasbort, och det sker också i storutsträckning. Behovet av flexibilitet ärstort och på samtligaarbetsmarknadssektorer har parternaträffat kollektivavtal om arbetstidensförläggning som i större eller mindreutsträckning avviker från AL:s regler.Kollektivavtalsregleringen på områdetkan antas vara dominerande även ifortsättningen.Enligt propositionen bör det finnasutrymme för att genomföraarbetstidsdirektivet genomkollektivavtal som slutits med avvikelsefrån . En stor fördel meddetta är att parterna själva får behållamöjligheten att anpassa reglerna till despeciella förhållandena på avtalsområdeti fråga. åläggs de ansvar föratt avtalen håller sig inom de ramar somdirektivet anger.Rättsläget när det gällermöjligheten att genomföra direktiv medkollektivavtal har inneburit krav påheltäckande avtal eller kompletterandelagstiftning. Efter Maastrichtavtalethar synen på kollektivavtalenförändrats, och avtalen har fått enbetydligt starkare ställning.I propositionen sägs, med hänvisningtill uttalanden frånkommissionsledamoten i olikasammanhang, bl.a. vid de svenskamedlemskapsförhandlingarna samt i denförklaring och det uttalande i frågansom fogats till slutakten till fördragetom anslutning till EU, att detnu skall vara möjligt att införlivadirektiv med kollektivavtal av svenskeller dansk modell, dvs. med lägretäckningsgrad, utan att kompletterandelagstiftning krävs.I propositionen föreslås således attEG:s arbetstidsdirektiv inte skallföranleda andra lagändringar än vad somavser möjligheterna att avvika frånarbetstidslagen genom kollektivavtal ochdispens.AL tillförs således en regel sominnebär att parterna i kollektivavtalsom avviker från lagens regler måstebeakta minimikraven i EG-direktivet.Bestämmelsen föreslås sanktionerad genomatt AL kompletteras med regler omogiltighet och om skadestånd för de fallparterna åsidosätter direktivetsminimikrav.En regel införs också om attArbetarskyddsstyrelsen vid beviljandetav undantag från skallbeakta de minimikrav som direktivetställer upp.Enligt propositionen föreslåsytterligare en ändring i AL. I lagensinledande paragraf om lagenstillämpningsområde föreslås införandetav ett tillägg som tydliggör sambandetmellan AL:s och arbetsmiljölagensregler. Arbetsmiljölagens allmännaskyddsbestämmelser innebär, somredovisats ovan, bl.a. attarbetstidsfrågor skall beaktas i enhelhetssyn på arbetsmiljön. Dessa reglerfår speciell aktualitet genom EG-direktivet, eftersom dess bestämmelserpå åtskilliga punkter knyter frågor omförläggning av arbetstiden m.m. tillkrav på skydd för arbetstagares hälsaoch säkerhet. Detta gäller särskilt föralla de fall som avvikelser tillåts fråndirektivets huvudregel. Ändringen ärfrämst föranledd av att någon förändringav AL:s tillämpningsområde inte föreslåsav regeln om dygnsvila och omnattarbetets längd.De ytterligare förändringar iregelsystemet som kan vara lämpliga attvidta med anledning av direktivet börenligt propositionen anstå till dessArbetstidskommittén slutfört sin översynav arbetstidslagstiftningen.Möjligheten att i kollektivavtal avvikafrån AL:s bestämmelserPropositionenEnligt propositionen skall det nurådande förhållandet mellan lag ochkollektivavtal bibehållas. I den mån EG-direktivets regler motsvaras avdispositiva regler i AL måste, enligtpropositionen, gränser sättas förparternas möjligheter att sätta andraregler i stället för lagens. En ändringföreslås i 3 § fjärde stycket AL sominnebär att parterna i kollektivavtalsom avviker från lagens regler måstebeakta minimikraven i direktivet.MotionModerata samlingspartiet framhåller ikommittémotion A20 med stöd av vad somsägs i ingressen till EG-direktivet attdirektivet inte varit avsett attordagrant införlivas som lag imedlemsländerna. Det har, sägs det imotionen, lämnats visst utrymme förvarje medlemsland att med iakttagande avsina rättstraditioner göra enhelhetsbedömning av de minimikrav tillskydd för arbetstagarnas hälsa ochsäkerhet som direktivet uppställer samtanpassa den nationella lagstiftningendärefter. Motionärerna delar därförpropositionens synsätt att AL i principinte behöver ändras för att uppfylla EG-direktivet. har ett väl såhögt skyddsvärde som direktivet.Likaledes har de kollektivavtal somträffas på arbetsmarknaden ett lika högtskyddsvärde som lagen.Motionärerna accepterar inteuppfattningen att möjligheten att avvikafrån genomkollektivavtal måste begränsas medhänsyn till direktivet. Propositionenbör därför avslås i den delen (yrk. 1).Den förslagna ändringen i 3 § AL innebärde facto att direktivet införlivas medsvensk rätt i sin helhet. Det blirhärigenom nödvändigt att pröva varjeavtal som rör arbetstid om det står iöverensstämmelse med direktivet. Detkommer att leda till osäkerhet ochonödiga tvister.