bet · GJ01LU26 · 1996-05-21 00:00:00 — Konsumentpolitiken i EU - mål och inriktning för det svenska arbetet I betänkandet behandlar utskottet enskrivelse från regeringen (skr.1995/96:181) om konsumentpolitiken i EU.I skrivelsen lämnar regeringen enredogörelse för de mål och deninriktning bör ha vid sittarbete med konsumentfrågor i EU. Detövergripande målet skall vara att gekonsumenterna en stark ställning påmarknaden och främja konsumenternasintressen och inflytande i ettintegrerat . I skrivelsenbehandlas vidare formerna för EU:sarbete med konsumentpolitiken samt dekonsumentfrågor som prioriteras i detpågående och kommande arbetet. Därutöverbehandlas vägar till inflytande i EU påkonsumentområdet samt metoder och formerför en ökad samverkan medkonsumentorganisationer och näringsliv iSverige om EU:s konsumentpolitik.Vidare behandlar utskottet fem motionermed ett sextiotal yrkanden, som väcktsmed anledning av skrivelsen.Vad som anförts i skrivelsen föranlederinga erinringar från utskottets sida.Med anledning av fyra motioner (m, c, voch mp) förordar utskottet etttillkännagivande angående märkning avlivsmedel.Övriga motionsyrkanden avstyrks.Till betänkandet har fogats tioreservationer och två särskildayttranden.SkrivelsenI skrivelsen lämnar regeringen enredogörelse för de mål och deninriktning bör ha vid sittarbete med konsumentfrågor i EU. 1995/96:L33 av m.fl.(v) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om obligatoriskursprungsmärkning,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om märkning av GMO-produkter,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om strängare regler förmarknadsföring.1995/96:L34 av m.fl. (m)vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om prioritering och mål avseendeinriktning för den svenskakonsumentpolitiken inom EU.1995/96:L35 av () variyrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att man som konsument skallfå information om de varor och tjänstersom finns på marknaden,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att hushållen skall ha godamöjligheter att utnyttja ekonomiska ochandra resurser medvetet, somman ökar naturkapitalet,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att konsumenterna skall ha enstark ställning på marknaden och få ettökat inflytande i samhället,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att konsumenternas hälsa ochsäkerhet skall skyddas,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att förändra konsumtions- ochproduktionsmönster till ettmiljöanpassat och resursbevarandesystem,6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att det konsumentpolitiskaarbetet särskilt skall inriktas påhushållens baskonsumtionsgrupper,7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att hänsyn till miljö ochkonsumenter alltid skall ha företrädeframför hänsyn till den inre marknaden,8. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att den som villproducera/exportera en vara också skallbevisa att den är ofarlig,9. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att bör verka för attEU antar miniminormer för miljö-, hälso-och säkerhetsregler och för informationom varor och tjänster,10. att hos regeringen begäratt den motverkar att länder inom EUanvänder subsidiaritetsprincipen för attmotverka gemensamma åtgärder inomkonsumentskyddslagstiftningen där EU haren klar skyldighet att agera,11. att hos regeringen begäratt den verkar för att förtydliga ochförstärka konsumentskyddet i artiklarna92 och 100a,12. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att till EU ochinternationellt, i situationer därkonsumentintressen agerar, skickarpersoner som representerar allakonsumentorganisationer som finns iSverige,13. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att ger uten nyhetstidning, dels omkonsumentpolitiken, dels om svenskainitiativ och insatser,14. att hos regeringen begäratt den tar fram ett informationsutbyteså att intressenter, organisationer ochpartier kan lämna synpunkter påkonsumentpolitiska frågor i EU,15. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om medborgarkontor som kan geservice kring samhälls- ochkonsumentfrågor,16. att hos regeringen begäratt den arbetar för att miljökostnaderskall ingå i priset på varor ochtjänster,17. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall tillåta enskildamedlemsländer att införa hårdare reglerpå miljöområdet,18. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall diskutera medmiljöorganisationer före framtagning avnya lagförslag, policies etc. om miljön,19. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall öka insynen ibeslutsförfarandet hos ministerrådet ochkommissionen,20. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall informera allmänhetenom projekt som rör miljön och geröverklaganderätt i miljöfrågor,21. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall sätta miljöskydd somett övergripande mål i all EU-policy,22. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall använda EU-landet medhögsta miljöskydd som normgivande för EU-åtgärder,23. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU vid konflikt mellan reglerför inre marknad och miljö skall gevarje medlemsland rätt att prioriteramiljöskyddet,24. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall använda styrmedel föratt främja "ren produktion", t.ex.tillämpa substitutionsprincipen förkemikalier, och utveckla enkretsloppspolitik,25. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall införa obligatorisk ochoffentlig miljörevision,26. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verkaför att EU skall ge konsumenter tillgångtill information om varor och tjänster,27. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att reformera Nordensmiljömärkning Svanen och EU:smiljömärkningssystem,28. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att arbetet medmiljökriterier skall stå fritt fråndirekt påverkande intressenter,29. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att kriteriesystemet vidmiljömärkning skall bygga påförsiktighets- ochsubstitutionsprincipen,30. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att man vid miljömärkningeninte skall kunna kompensera en produktsdåliga egenskap med bättre värden vadgäller en annan egenskap,31. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen inom EU börverka för en klar och tydlig märkning avgenmodifierade produkter,32. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att bör verka förfullständiga innehållsdeklarationer pålivsmedel,33. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen i EU bör verkaför att förbjuda diskriminerande reklam,34. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen skall verkaför att förbjuda reklam och smygreklamför tobaks- och alkoholprodukter, bådeinom den inre marknaden och för exportoch bistånd,35. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att låta konsumentforskningenfå mer resurser,36. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att utvidga säkerhetslagentill att gälla tjänster somtillhandahålls inom offentlig verksamhetoch som inte omfattas avmyndighetsutövning,37. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att inte skall arbetamed att främja konsumentskydd i Öst- ochCentraleuropa samt i utvecklingsländervia olika EU-program,38. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att genomföramarknadskontroller och prisuppföljningregelbundet för att skyddakonsumenterna,39. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att utöka anslagen förkonsumentarbetet med ,40. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om hur bör arbeta föratt påverka EU.1995/96:L36 av ochKerstin () vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att konsumentpolitiken intebör drivas vid ,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om strikt tillämpning avsubsidiaritetsprincipen i detkonsumentpolitiska arbetet,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om finansieringen avforskningsprogrammen,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om produktsäkerhetslagenstillämpningsområde,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att ta till vara dehandikappades intressen istandardiseringsarbetet,6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om TV-reklam riktad till barn,7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av aktivintegrering av konsumentpolitiken inomandra politikområden.1995/96:L37 av m.fl. (c)vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka föratt alla beslut i miljöfrågor bl.a. närdet gäller handel med varor skall varaminimiregler,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om nationell lagstiftning omursprungsmärkning,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att bör driva fråganom ett gemensamt system förursprungsmärkning inom EU,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att bör driva fråganom generell märkning av genetisktmodifierade livsmedelsprodukter inom EU,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om återkommanderegeringsskrivelser angående detkonsumentpolitiska arbetet i EU. InledningVerksamhet med syfte att stödjakonsumenter har en lång tradition iSverige. Konsumentpolitiska riktlinjerhar fastställts av vid fyraolika tillfällen - första gången år1972. gällande riktlinjer för detinhemska arbetet fastställdes (prop. 1994/95:140, bet. LU32, rskr.438). Riksdagsbeslutet innebär att denationella målen för konsumentpolitikenskall vara att hushållen skall ha godamöjligheter att utnyttja sina ekonomiskaoch andra resurser effektivt, attkonsumenterna skall ha en starkställning på marknaden, attkonsumenternas hälsa och säkerhetskyddas samt att sådana konsumtions- ochproduktionsmönster utvecklas som minskarpåfrestningarna på miljön och bidrartill en långsiktigt hållbar utveckling.I förhållande till vad som gälldetidigare innebär de två förstnämndamålen ingen ändring. De övriga två målen- skyddet för hälsa och säkerhet samtmiljömålet - är däremot helt nya.När det gäller inriktningen av detkonsumentpolitiska arbetet innebär 1995års konsumentpolitiska beslut att vissaområden är prioriterade. Det gälleråtgärder som avser hushållensbaskonsumtion och stöd tillkonsumentgrupper som är ekonomiskt ellersocialt utsatta eller av andra skäl är ibehov av särskilt stöd. Det gäller ocksååtgärder som främjar konsumenterna i detinternationella samarbetet.Många av EU:s medlemsländer har liksomSverige nationellt satsatpå konsumentfrågor och byggt upp ettstarkt konsumentskydd. EU:skonsumentpolitik har emellertid av fleraolika skäl ännu inte samma bredd, djup,tradition och betydelse somkonsumentpolitiken i exempelvis Sverige.Till en början handlade samarbetet inomgemenskapen främst om att främja enharmonisk utveckling av den ekonomiskaverksamheten inom gemenskapen somhelhet, en fortgående och balanseradtillväxt, en ökad stabilitet, ensnabbare höjning av levnadsstandardensamt närmare förbindelser mellanmedlemsstaterna. I samarbetet låggivetvis också att konsumenterna skullegynnas genom ökad konkurrens, störreutbud, lägre priser och andra positivaeffekter.I ett första konsumentpolitisktprogram, som antogs , slogs fastvissa grundläggande rättigheter förkonsumenterna. Det gällde skyddet förhälsa och säkerhet, skyddet avekonomiska intressen, rätten tillreklamation och skadestånd, rätten tillinformation och utbildning samt rättentill inflytande. Det första programmetgav få synliga resultat, men utgjordestartskottet för ett omfattandeutredningsarbete. Konsumenternasrättigheter fördes sedan vidare till ettandra konsumentpolitiskt program, somantogs år 1981.Först kom dockutvecklingen av konsumentskyddet att tafart. kom en s.k. vitbok med enlista över de åtgärder som skulle vidtasinför förverkligandet av den inremarknaden. Av särskilt stor vikt förkonsumentpolitiken blev den nyaharmoniseringsmetoden, benämnd NewApproach. Metoden innebar att arbetetmed produktsäkerheten kunde förenklas.Medan EG formulerade de väsentligasteproduktsäkerhetskraven överlämnadesutformningen av detaljregler till deeuropeiska standardiseringsorganen ,Cenelec m.fl.Genom enhetsakten beslutadesett tillägg till . I en nyartikel, 100a, slogs då uttryckligenfast att Europeiska kommissionensförslag i fråga om hälsa, säkerhet,miljö och konsumentfrågor skall utgåfrån en hög skyddsnivå. Då infördesockså möjligheten att med kvalificeradmajoritet inom rådet besluta om direktivför att genomföra den inre marknaden.Därigenom ökade möjligheterna attgenomföra åtgärder för ett bättrekonsumentskydd.År 1990 antog kommissionen för förstagången ett treårsprogram påkonsumentområdet. Programmet inleddesmed en uppmaning till medlemsländernaatt se till att de konsumentpolitiskabeslut som EG redan hade fattat ocksågenomfördes. Nationell lagstiftningskulle genomföras så snabbt som möjligtenligt direktiven om vilseledandemarknadsföring, produktansvar,konsumentkrediter, hemförsäljning,livsmedelsmärkning och leksakerssäkerhet. Vidare pekades på vikten avatt varor och tjänster är säkra och påbehovet av ett bättre skydd mot oskäligaavtalsvillkor. I programmet anfördesbl.a. att förverkligandet av den inremarknaden förutsattes gekonsumentpolitiken en ny dimension.Konsumentpolitiken skulle i framtidenvara en viktig kompletterande politik,som skulle se till att konsumenternafick tillgång till en större och mervarierad marknad för varor och tjänster.Uttryckliga konsumentpolitiska målfastställdes först genom om Europeiska unionen år 1993.Därvid infördes också en särskildartikel om konsumentskydd iRomfördraget. Enligt artikel 129a skallgemenskapen medverka till attkonsumentskyddet uppnår en hög nivå.Åtgärder skall vidtas som stöder ochkompletterar den politik sommedlemsländerna bedriver för att skyddakonsumenternas hälsa, säkerhet ochekonomiska intressen samt för att gekonsumenterna fullgod information. Detslås vidare fast att de åtgärder som EUvidtar inte skall hindra någotmedlemsland att behålla eller införasträngare skyddsåtgärder, förutsatt attdessa är i överensstämmelse medfördraget och att kommissioneninformerats om dem.År 1993 antog kommissionen sitt andrakonsumentpolitiska program. I programmetredovisades kommissionens prioriteringar- konsumentinformation, förbättratsamråd med , tillgångtill domstolsprövning samt finansiellatjänster. I programmet pekades också påsambandet mellan konsumentpolitik ochmiljöpolitik. Vidare fästes stortavseende vid produkt- och miljömärkning.Det nu gällande konsumentpolitiskaprogrammet antogs ochomfattar , KOM (95)519. Kommissionen konstaterar att detfinns konsumentintressen att ta hänsyntill inom i princip alla EU:sverksamhetsområden. Till skillnad fråntidigare handlingsprogram, som ihuvudsak har inriktats på den inremarknaden, vill nu kommissionen breddaperspektivet. Med denna utgångspunktpresenteras tio prioriterade områden,som kommer att vara vägledande förkommissionens arbete med konsumentfrågorfram . Enligt programmetavser kommissionen att förbättrakonsumentupplysning och information.Vidare anges att kommissionen avser attkomplettera, se över och kontinuerligtuppdatera den ram som behövs för attsäkerställa att konsumenternas intressentill fullo beaktas på den inremarknaden. Kommissionen skall ocksåbehandla de konsumentproblem som finns isamband med köp av finansiella tjänster.Ett annat område som anges i programmetgäller allmännyttiga tjänster, ochprioriteringen går ut på att skyddakonsumenterna vid tillhandahållande avsådana tjänster. Kommissionen skallockså vidta åtgärder för attkonsumenterna skall kunna dra nytta avde möjligheter som informationssamhälleterbjuder. När det gäller livsmedel skallkommissionen vidta åtgärder för attstärka konsumenternas förtroende. Ettpraktiskt förhållningssätt tillutvecklingen av från miljösynpunkthållbara konsumtionsmönster skallfrämjas. Därutöver går prioriteringarnaut på att stärka och ökakonsumentrepresentationen, att hjälpaländer i attutveckla konsumentpolitiska åtgärdersamt att vidta sådana åtgärder i länderi tredje världen.Mot bakgrund av vad som redovisatskan konstateras att efter en ganska trögstart takten idet konsumentpolitiska arbetet inom EUökat avsevärt under senare år.Att intresset för konsumentfrågor vuxitinom EU belyses också av deorganisationsförändringar som gjorts. Enoberoende byrå för miljö- ochkonsumentfrågor med en funktion liknandeett generaldirektorats inrättades år1973. omvandladesbyrån till ett generaldirektorat medansvar för miljö- och konsumentskyddsamt atomsäkerhet. Konsumentfrågornaöverfördes till en självständigenhet inom kommissionen, Consumer PolicyService.År 1995 omvandlades organisationsenhetenConsumer till ettsärskilt generaldirektorat (DG XXIV),som behandlar frågor om bl.a. generellproduktsäkerhet, leksakers och kemiskaprodukters säkerhet, konsumentkrediter,elektroniska betalningsmedel,vilseledande reklam och prismärkning.Andra frågor som har stor betydelse förkonsumenterna - teknisk provning ochkontroll, standardisering, produktansvarm.m., konkurrens, jordbruksfrågor,transporter, miljöfrågor, däriblandmiljömärkning, samt bank- ochförsäkringsfrågor - handläggs inom andrageneraldirektorat. Konsumentfrågorbehandlas också i Ekonomiska och socialakommittén (ESK).I sammanhanget kan vidare nämnas attkommissionens rådgivande organ i frågorav konsumentintresse, , ombildatstill en särskild kommitté - ConsumerCommittee. Den nya kommittén avses blimer flexibel och effektiv än sinföregångare. När det gällerministerrådets arbete förbereds detta iett stort antal arbetsgrupper som varoch en handhar en eller flera särskildafrågor. Flertalet konsumentpolitiskafrågor bereds iarbetsgruppen för konsumentskydd ochinformation.I den nu aktuella skrivelsen redogörregeringen för de mål och den inriktningSverige bör ha vid sitt arbete medkonsumentfrågor i EU (avsnitt 4). Vidareredovisar regeringen sina bedömningarnär det gäller behoven av ändringar iRomfördraget (avsnitt 5). Regeringen tari skrivelsen också upp formerna för EU:sarbete med konsumentpolitiken (avsnitt6) samt de konsumentfrågor somprioriteras i det pågående och kommandearbetet (avsnitt 7). Vidare behandlasvägar till inflytande i EU påkonsumentområdet samt metoder och formerför en ökad samverkan medkonsumentorganisationer och näringsliv iSverige om EU:s konsumentpolitik(avsnitt 8). Avslutningsvis redovisarregeringen sin syn på de finansiellakonsekvenserna (avsnitt 9).Skrivelsen grundar sig på rapporten (Ds1995:32), Svensk konsumentpolitik i ettEU-perspektiv. Rapporten, somremissbehandlats, har utarbetats av ensärskild arbetsgrupp inomCivildepartementet.Med anledning av skrivelsen har väcktsfem motioner, som innehåller ettsextiotal yrkanden. Motionsspörsmålengäller en mängd olika frågor ominriktningen av svensk konsumentpolitiki EU.I det följande kommer utskottet attunder skilda rubriker behandla de frågori regeringens skrivelse som haraktualiserats genom de väckta motionernaeller eljest har tilldragit sigutskottets uppmärksamhet. Betänkandetsdisposition följer i stort regeringensskrivelse.Allmänna övervägandenFrågan om arbete medkonsumentfrågor i EU aktualiseradesredan i samband med riksdagensställningstagande till ett svenskmedlemskap (prop.1994/95:19, bet. I sitt yttrandetill utrikesutskottet över den dåaktuella propositionen (yttr.1994/95:LU1y) anförde lagutskottet attett svenskt EU-medlemskap innebär attSverige fullt ut och aktivt kan medverkai och påverka utvecklingen avkonsumentpolitiken inom gemenskapen ochutformningen av de gemenskapsregler somär av betydelse frånkonsumentskyddssynpunkt. Att somEU-medlem bör arbeta för att uppnåRomfördragets viljeinriktning att uppnåen hög konsumentskyddsnivå framstår,anförde utskottet, som odiskutabelt.Enligt utskottets mening tillhörkonsumentskyddet ett av de områden sombör prioriteras från svensk sida inomramen för EU-samarbetet. Inte minstangeläget härvidlag, anförde utskottet,är att åstadkomma högre skyddsnivåer närdet gäller produktsäkerhet ochproduktutformning. En annan viktig frågaär, framhöll utskottet, att förbättrakonsumentskyddet vid finansiellatjänster. Vad utskottet sålunda anfördegav som sin mening regeringentill känna (rskr. 63).I ett yttrande till utrikesutskottettidigare i vår över regeringensskrivelse /96:30 om (yttr.1995/96:LU2y) förklarade lagutskottetatt vad som uttalades börstå fast. Utskottet förordade därvid attmotionsyrkanden, i den mån de innebarkrav på andra ställningstaganden införregeringskonferensen, borde avstyrkas.Utrikesutskottet anslöt sig tilllagutskottet (bet. 1995/96:UU13).Riksdagen följde utskotten och avslog dedå aktuella motionsyrkandena (rskr.199).Som tidigare redovisats innebär 1995års konsumentpolitiska beslut att vissaområden skall vara prioriterade. Ett avprioriteringsområdena skall vara attfrämja konsumentintressena i detinternationella samarbetet. I denproposition som låg till grund förriksdagsbeslutet anförde regeringen attdetta prioriterade område särskiltskulle gälla områdenakonsumentinformation, produktkvalitetoch produktsäkerhet. Ambitionen är,framhöll regeringen, att hävda svenskaintressen på dessa områden samt attbidra till en förstärkning avkonsumenternas inflytande och ställninginom EU (prop. 1994/95:140). Utskottethade inga erinringar mot vad som sålundaföreslogs men förutsatte attriksdagen skulle komma attfå ta ställning till eventuellaändringar eller justeringar när detgäller detta prioriteringsområde (bet.1994/95:LU32 s. 26).Utskottet har i ett yttrandetill om EU-frågornas behandling i (yttr.1995/96:LU3y) understrukit vikten av attutskottens arbete med EU-frågornaförstärks. I yttrandet anfördelagutskottet att utskottens medverkan ärsärskilt viktig med hänsyn till attmöjligheterna till inflytande torde varastörst under ett tidigt stadium avbeslutsprocesserna. För denparlamentariska förankringen avsamarbetet med EU är det ocksåvärdefullt, anförde utskottet, om intebara utan också utskotten kanspela en aktiv roll som samrådspartnertill regeringen.Enligt utskottets mening är det motdenna bakgrund värdefullt att regeringennu i en särskild skrivelse tillriksdagen redovisat de mål och deninriktning bör ha vid sittarbete med konsumentfrågorna i EU. Genomdet svenska medlemskapet i EU har dennationella svenska konsumentverksamhetenknutits samman med den som bedrivs pågemenskapsnivå. Tillfälle har skapatsatt påverka utvecklingen avkonsumentpolitiken också i etteuropeiskt perspektiv somvissa begränsningar när det gällermöjligheten till nationella avvikelseruppkommit.