bet · GK01KU1 · 1996-11-28 00:00:00 — Orsaken till det missnöjemed assistent/utredarresurserna somframkommit i en enkät kanenligt motionärerna bero på attledamöterna inte själva direktdisponerar eller kan styra hur anslagetanvänds. Ändrade rutiner för huranslaget utnyttjas skulle kunna ledatill ett bättre totalt utnyttjande utanatt anslagen behöver höjas.Förvaltningsstyrelsen bör därför få iuppdrag att genom en enkät ta reda påledamöternas aktuella inställning tillhur assistent/utredarstödet skallutformas. Förvaltningsstyrelsen böråterkomma med förslag i frågan om detvisar sig att ledamöterna önskar attstödet i större utsträckning skall kunnadisponeras av den enskilde ledamoten.I motion 1996/97:K907 yrkande 1(delvis) hemställer m.fl.(mp) att anslaget B 1 skall minskas med20 . Enligtyrkande 2 (delvis) i samma motion böranslaget B 1 minskas med 20 miljonerkronor även och med 35 miljonerkronor . Motionärerna anser attminskningen bör kunna genomföras genomen minskning av ledamöternaskostnadsersättningar, mindre kostsammaresor och en effektivisering av den inreförvaltningen.Tidigare riksdagsbehandlingHöjningen av assistentstödet grundasbl.a. på de synpunkter som framkommit ien enkät om ledamöternas service somgenomfördes . Fler än 60ledamöter önskade då ytterligare stöd idet politiska arbetet. Av demefterfrågade nästan alla ytterligarehjälp av sekreterare/assistenter ellerpolitiska sekreterare/handläggare.I förra budgetpropositionen (prop.1994/95:100 bil. 16) föreslogs enhöjning för /96 avledamotsbidraget tillassistent/utredarstöd från en assistentper tre ledamöter till en assistent pertvå och en halv ledamöter. Samtidigtföreslogs redan då att bidraget skullehöjas ytterligare från den 1 januari1997 och då beräknas efter enassistent per två ledamöter.Konstitutionsutskottet tillstyrkteförvaltningsstyrelsens förslag /96, bl.a. med hänvisningtill att behovet av ett förbättratadministrativt stöd bekräftats av dennämnda enkäten (bet. 1994/95:KU39).Utskottet hade också tidigare (bet.1992/93:KU9) framhållit att ett gottpersonligt stöd till ledamöterna,innefattande såväl utredar- ochhandläggarfunktioner som sedvanligassistenthjälp, var en förutsättning föratt ledamöterna skulle ha möjlighet attpå bästa sätt fullgöra sina uppdrag.Beträffande förslaget att ytterligareförbättra assistentstödet från den 1januari 1997 förklarade sig utskottetdela ambitionen att då öka stödet, menansåg det för sin del rimligt attförvaltningsstyrelsen återkom i frågan isamband med budget.Riksdagen godkände ettförslag från förvaltningskontoret,1995/96:RFK4, till lag om ändring ilagen (1994:1065) om ekonomiska villkorför ledamöter (bet.1995/96:KU26). Förslaget innebar ikorthet att reglerna för riksdagensersättning till ledamöterna för rese-och logikostnader, ökadelevnadsomkostnader samt för övrigakostnader fick en ny utformning. De nyabestämmelserna träder i kraft den 1januari 1997.Utskottets bedömningMed hänvisning till vad utskottetanförde vid den föregåendebudgetbehandlingen tillstyrksförvaltningsstyrelsens förslag tilländring i lagen (1994:1066) om statligtbidrag till partigrupperna i ,innebärande att beräkningsgrunden förassistent/utredarstöd ändras till enassistent per två ledamöter. Motion K313(m) yrkande 1 avstyrks alltså.Ledamotsstödet utgår tillpartigrupperna och är avsett för utredar-, assistent- och kontorshjälp åtriksdagsledamöterna. Det står partiernafritt att med hjälp av bidraget geledamöterna ett stöd i enlighet medönskemålen inom varje partigrupp. Medhänvisning härtill avstyrker utskottetmotion K313 (m) yrkande 2.Som framgått av den ovan lämnaderedovisningen godkände så sentsom nya bestämmelserbeträffande ledamöternaskostnadsersättningar m.m. Utskottet serdärför inget skäl att nu minskaersättningarna på det sätt som begärs imotion K907 (mp) yrkande 1, delvis.Utskottet tillstyrker propositionensförslag till medelsanvisning förriksdagens ledamöter och partier ochavstyrker motionen såvitt nu är i fråga.Utskottet anser inte att nubör ta ställning till anslagen för åren1998 och 1999 och avstyrker därför ävenyrkande 2, delvis, i samma motion.Riksdagens förvaltningskostnaderPropositionenRegeringen föreslår att till Riksdagensförvaltningskostnader anvisas ettramanslag på . Från anslaget utgårmedel för riksdagsförvaltningen avseendekostnader för bl.a. löner,administration, fastighetsförvaltning,intern service, säkerhet, datateknik,förlagsverksamhet, bibliotek ochinformationsverksamhet. För budgetåren1998 och 1999 har regeringen beräknatanslaget till respektive420 . I propositionen erinrasom att 1998 är valår, vilket medförökade kostnader för bl.a. ny tekniskutrustning för nya ledamöter.Utgifter som tidigare belastadeanslaget A 4 byggnader m.m.har förutom vissa byggnadsinvesteringarförts över till anslaget förförvaltningskostnaderna.Förvaltningsstyrelsen föreslår att debyggnadsinvesteringar till en kostnad av48 som avser förvärv ochombyggnad av fastigheter och somtidigare finansierats med anslag istället finansieras genom lån iRiksgäldskontoret. I sitt budgetförslagutgår förvaltningsstyrelsen vidare frånatt de anspråk på omfattandepersonalförstärkningar som framförtsmåste på annat sätt än genomtillskott av nya fasta tjänster. Medelhar dock beräknats för viss förstärkningav fasta resurser, främst tillfinansutskottets kansli, ADB-verksamheten och riksdagensutredningstjänst. Innan man tarställning till övriga anspråk inomutskottsorganisationen bör man enligtförvaltningsstyrelsen avvaktaerfarenheterna av den nyabudgetprocessen under hösten 1996.MotionenI motion 1996/97:K907 yrkande 2 (delvis)hemställer m.fl. (mp) attanslaget för riksdagensförvaltningskostnader minskas med 30miljoner kronor för ochmed för 1999.Motionärerna anser att behovet avlägenheter för riksdagsledamöterna ärkraftigt överdrivet, varför det bordevara möjligt att reducera kostnaderna.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker propositionensförslag till anslag för riksdagensförvaltningskostnader för budgetåret1997. Utskottet tillstyrker också attförvaltningsstyrelsen bemyndigas att besluta om lån iRiksgäldskontoret till investeringar iriksdagens fastigheter till ettsammanlagt belopp av 48 miljoner kronor.Utskottet har tidigare understrukitbetydelsen av att ledamöterhar tillgång till en rimligbostadsstandard de utövarsitt uppdrag i (se bl.a. bet.1990/91:KU45 och 1992/93:KU33). I detsenare betänkandet påpekade utskottetatt det inte längre anses rimligt attriksdagens ledamöter skall behövaövernatta i sina arbetsrum och att dettaställer nya krav på separataövernattningslägenheter. Utskottet, sominte anser att nu bör taställning till anslagen och1999, avstyrker motion K907 (mp) yrkande2.Riksdagens ombudsmänPropositionenRegeringen föreslår att till Riksdagensombudsmän, , anvisasett ramanslag på . förstärksmed en ny tjänst som föredragande,vilket kan ske inom givna budgetramartill följd av effektiviseringar ochrationaliseringar av verksamheten.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker propositionensförslag till anslag för Riksdagensombudsmän, förbudgetåret 1997.Verksamhetsområdet m.m.Regeringskansliet m.m.PropositionenFör anslaget C 1 m.m.föreslås en utgiftsram på 1 944 624 000kr för . En stor del avutgifterna - under innevarande budgetåren sjättedel - har avsatts förutredningsverksamheten, främst inomkommittéväsendet. Regeringen bedömer attkostnaderna för denna verksamhet intekan förväntas minska under kommandebudgetår. Av de för gemensamma ändamålavdelade medlen, ca ,avser den största delen lokalkostnadernaför samtliga departement och övrigaorgan i regeringskansliet.Förvaltningskostnaderna på anslaget harberäknats med utgångspunkt i det krav påbesparingar som gäller förstatsförvaltningen i stort. Därutöverhar vissa överföringar av medel skettfrån andra utgiftsområden.Inom pågår ett arbetesyftande till att från den 1 januari1997 föra samman förnärvarande 15 myndigheter till ensammanhållen myndighet. Skälet tilldenna förändring är enligtbudgetpropositionen att det ärnödvändigt att anpassaregeringskansliets organisation ocharbetsformer till de stora krav somställs på statsförvaltningens högstaledning, inte minst mot bakgrund av denökade internationaliseringen och depågående stora omställningarna inom denoffentliga sektorn. Regeringen anser attregeringsformens krav på en indelning avregeringkansliet i departement kantillgodoses inom ramen för dentilltänkta konstruktionen somökad flexibilitet vinns.Den institutionella ramen förregeringens arbete anges i 7 kap. 1 §regeringsformen, där det föreskrivs attdet för beredning av regeringsärendenskall finnas ett regeringskansli ivilket ingår departement för skildaverksamhetsgrenar samt att regeringenfördelar ärenden mellan departementen.Regeringen beslutar själv om indelningeni departement.Regeringskansliet består för närvarandeav Statsrådsberedningen, vars uppgift äratt biträda statsministern och övrigastatsråd om dessa inte biträds av någotdepartement, tretton departement meduppgift att bereda regeringsärenden samtdet gemensamma Regeringskanslietsförvaltningskontor.Den närmare organisationen avregeringskansliet framgår avdepartementsförordningen (1982:1117, ochförordningen (1996:728) med instruktionför samtförordningen (1988:1147) med instruktionför Regeringskanslietsförvaltningskontor.MotionernaI motion 1996/97:K914 hemställer GudrunSchyman m.fl. (v) att anslaget C 1minskas med . Imotionen framhålls att den ipropositionen föreslagna ökningen ärkraftigt tilltagen i etttvåårsperspektiv. En viss prutning påregeringens äskande är motiverad. Enminskning kan genomföras utanatt det behöver gå ut över verksamheten,anser motionärerna.I motion 1996/97:K907 yrkande 1 (delvis)hemställer m.fl. (mp) attanslaget C 1 minskas med 100 miljonerkronor . Enligt motionen harregeringskansliet ökat sina kostnaderbetydligt medan nästanalla myndigheter fått vidkännasnedskärningar. börkunna förbättra sin effektivitet ochorganisation genom att se öververksamheten. De föreslagnabesparingarna bör enligt motionärernakunna genom exempelvis mindrekostsamma resor och effektivareorganisation. I motionen hemställsvidare (yrkande 2) att som sinmening bör ge regeringen till känna vadi motionen anförts om beräknadfördelning på anslag inom utgiftsområde1 för åren 1998 och1999. Av bilagda tabell framgår attpartiet vill minska anslaget C 1 med 100miljoner kronor i förhållande tillberäkningar i budgetpropositionen förvartdera och 1999.Regeringskansliets organisation ochbudgetI proposition med förslag tillny regeringsform m.m. anfördeföredragande departementschefen att detinte var motiverat att i regeringsformeneller annan lag ange ramar för antaletstatsråd eller antalet departement.Föredraganden ansåg det emellertidsjälvklart att skulle varatillförsäkrad ett inflytande i dessafrågor. Detta uppnåddes enligt hansmening på ett tillfredsställande sättgenom reglerna om anslagsmakt(prop. 1973:90 s. 181).Konstitutionsutskottet anslöt sig tillvad som hade anförts i propositionen (bet. KU 1973:26 s. 34).Vid tiden för regeringsformenstillkomst anvisade medel tillregeringskansliets skilda delar överolika anslag. Detta innebar att medelanvisades särskilt för varje departementöver olika anslag, uppförda under skildahuvudtitlar på statsbudgeten.Ordningen för anvisande av medel tilldepartementen innebar bl.a. attregeringen inte kunde genomföra merabetydande omorganisationer förränriksdagen anvisat anslag till nyadepartement eller medgett en dispositionav anvisade anslag på så sätt att entänkt departementsindelning kundegenomföras. För att göra det möjligt attundvika komplicerade övergångslösningarunder den förhållandevis långa tid dettar att få till stånd ett riksdagsbeslutmedgav att regeringen,vid organisatoriska förändringar inomregeringskansliet som hänger samman medomfördelningar av arbetsuppgifterna,fick disponera anvisade anslag tilldepartement m.m. på ett annat sätt ändet för vilket anslagen beräknats (prop.1990/91:100 bil. 2, bet. 1990/91:FiU20,rskr. 1990/91:132). En förutsättning fördetta var dock att den samladeanslagssumma som anvisat förregeringskansliet som helhet inteöverskreds annat än i mycket begränsadomfattning.Genom bifall till 1993 årskompletteringsproposition gavsregeringen ytterligare ökade möjligheteratt fortlöpande anpassaregeringskansliets organisation ocharbetsformer till ändrade förhållanden(prop. 1992/93:150 bil. 6, bet.1992/93:FiU30, rskr. 1992/93:454).Beslutet innebar att regeringen gavsmöjlighet att merbelasta anslagen tilldepartementen under förutsättning attanslaget till Regeringskanslietsförvaltningskontor i samma mån inteutnyttjades. För att ytterligare ökaflexibiliteten i regeringskanslietsorganisation anvisade riksdagensamtidigt för /94 ettreservationsanslag på 50 miljoner kronorför gemensammaändamål och för oförutsedda, angelägnainsatser.Med början från budgeten för /95anvisar numera medel tilldepartementen, utomUtrikesdepartementet, samt tillStatsrådsberedningen, Regeringskanslietsförvaltningskontor och kommittéväsendetöver ett samlat anslag på statsbudgetensförsta huvudtitel. Detta anslag harersatt 31 tidigare anslag som fannsuppförda under tolv av statsbudgetenshuvudtitlar. För Utrikesdepartementetsvidkommande bekostas verksamhetenfortfarande från ett särskilt anslag somdr gemensamt för Utrikesdepartementetoch den svenska utrikesrepresentationen.Kostnaderna för sådana specialattachéervid utlandsmyndigheterna som har ettannat departement änUtrikesdepartementet som huvudmanbetalas dock från anslaget förregeringskansliet.Den ordning som gäller sedan budgetåret1994/95 har motiverats med behovet avatt öka möjligheterna att fortlöpandeanpassa organisationoch dess insatser till de i skildahänseenden ökade krav på flexibilitetsom ställs på den högsta ledningen avstatsförvaltningen. Den har ansettsstämma väl överens med det sätt att sepå regeringens rätt att bestämma översin organisation som kommit till uttrycki RF (prop. 1993/94:100, bil. 9,bet. 1993/94:KU29 s. 7).Utskottets bedömningRegeringskansliets omorganisationDen institutionella ram för regeringensarbete som anges i 7 kap. 1 §regeringsformen innebär att det skallfinnas ett regeringskansli för beredningav regeringsärenden, att det däri skallingå departement för skildaverksamhetsgrenar, att fördelningen avärenden mellan departementen bestäms avregeringen och att statsministern blandstatsråden skall utse chefer fördepartementen.Regleringen är avsedd att gestatsministern och regeringen en mycketvidsträckt möjlighet att bestämmaregeringens sammansättning och formernaför fördelningen av uppgifterna inomregeringskretsen. Flera viktiga skäl haransetts tala för en sådan ordning,däribland behovet av att kunna anpassaregeringens arbetsformer efter vad somär lämpligt för olika typer avregeringar. Beträffanderegeringskansliets organisation ansågsdet vid regeringsformens tillkomst attdepartementssystemet, med dess ihuvudsak vertikala uppdelning avförvaltningsområdena och en motsvarandegruppering av de myndigheter somsorterar under regeringen, bordebehållas och fortfarande varagrundlagsfäst. Men med detta borde manenligt propositionen i det väsentligagöra halt när det gälldegrundlagsreglering av regeringsarbetetsorganisation. Det ansågs inte motiveratatt i regeringsformen eller annan lagange ramar för antalet statsråd ellerantalet departement. ansåg det emellertidsjälvklart att skulle varatillförsäkrad ett inflytande i dessafrågor. Detta uppnåddes enligt hansmening på ett tillfredsställande sättgenom reglerna om anslagsmakt(prop. 1973:90 s. 181).Sedan budgetåret 1994/medel för helaregeringskansliet utomUtrikesdepartementet i form av ettsamlat anslag, m.m.Denna ordning har ansetts motiverad medhänsyn till behovet av att kunnafortlöpande anpassa regeringskanslietsorganisation och dess insatser till deökade krav på flexibilitet som i skildahänseenden numera ställs på den högstaledningen av statsförvaltningen. Denordning som gäller har ansetts stämmaväl överens med det synsätt påregeringens sätt att bestämma över sinorganisation som kommit till uttryck iregeringsformen (prop. 1993/94:100 s. 9,bet. 1993/94:KU29 s. 7).Även den förändring avregeringskansliets organisation som nuförbereds motiveras enligt vad somanförs i budgetpropositionen av deökande anspråk på funktionsförmåga somregeringskansliet har att möta. De skälsom har anförts för förändringen liggerföljaktligen i linje med det synsätt sommotiverat de ändrade formerna föranvisande av medel tillregeringskansliet. Vad som har anförts ipropositionen i frågan om ändring avregeringskansliets organisation ger inteanledning till några vidare uttalandenfrån utskottets sida.Som ett led i den granskning somankommer på utskottet enligt 12 kap. 1 §regeringsformen har utskottet vidtidigare års granskningar berörtregeringens sammansättning ochregeringsarbetets organisation. Denändring av regeringskanslietsorganisation som förbereds gerytterligare anledning för utskottet attvid kommande granskningar uppmärksammade organisatoriska förutsättningarnasbetydelse för regeringsarbetet.AnslagetI propositionen föreslås att anslaget m.m. anvisas för budgetåret 1997.I motion 1996/97:K914 (v) hemställs attanslaget C 1 minskas med 38 895 000 krför 1997. I motion 1996/97:K907 (mp)yrkande 1 hemställs att anslaget minskasmed och iyrkande 2 att det minskas med sammasumma för 1998 och 1999.Utskottet tillstyrker propositionensförslag angående anslaget C 1 för 1997och avstyrker motionerna K907 yrkande 1delvis och K914.Beträffande motion K907 yrkande 2 anserutskottet att inte nu bör taställning till konkreta yrkanden somgäller anslagen ochavstyrker motionen i denna del.Svensk författningssamlingPropositionenUtgifterna på anslaget C 2 Svenskförfattningssamling beräknas till1 för budgetåret 1997.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker propositionensförslag till anslag för Svenskförfattningssamling för budgetåret 1997.Allmänna valPropositionenAnslaget C 3 Allmänna val beräknas till48 för . Frånanslaget betalas statens kostnader förvalsedlar, valkuvert och andravaltillbehör samt ersättningar tillvissa myndigheter m.m. för biträde isamband med allmänna val.Anslagsbelastningen är beroende av vilkaval som hålls . Anslaget för1997 avser bl.a. kostnader årskyrkoval.UtskottetUtskottet tillstyrker propositionensförslag till anslag för Allmänna val förbudgetåret 1997.Stöd till politiska partierNuvarande bestämmelserEnligt lagen (1972:625) om statligt stödtill politiska partier lämnas stöd delssom partistöd, dels som kanslistöd förett år i taget räknat fr.o.m. den 15oktober. Partistödet lämnas sommandatbidrag. Ett mandatbidrag är förnärvarande . Kanslistödet, somi princip är avsett endast för partiersom är företrädda i , lämnassom grundstöd och tilläggsstöd. Heltgrundstöd är 3 910 000 kroch tilläggsstödet för varjevunnet riksdagsmandat om partiet ärföreträtt i regeringen, och annars för varje mandat. Partier, somtidigare varit representerade iriksdagen, ges möjlighet till ettavtrappat stöd efter det att de förlorat sinariksdagsmandat. gällande belopp förpartistöd och kanslistöd fastställdestill sin nuvarande nivå år 1995.Till följd av en överenskommelse mellanföreträdare för regeringspartierna i dendåvarande regeringen ochSocialdemokratiska arbetarepartiet iseptember 1992 sänktes det statligapartistödet fr.o.m. den 15oktober 1994 (prop. 1993/94:100 bil. 3,bet. Fr.o.m. den 15 oktober 1995sänktes partistödet med ytterligare 12miljoner kronor, räknat på entolvmånadersperiod (prop. 1994/95:100bil. 3, bet. KU34).Enligt 12 § i lagen om partistöd skallstödet utgå årsvis räknat från den 15oktober. I lagen sägs också att stödetuträknas en gång , menutbetalas kvartalsvis med en fjärdedelvarje gång.PropositionenI propositionen föreslås en höjning avanslaget C 4 Stöd till politiska partierför med till145 . Ökningen finansierasgenom en indragning av motsvarandebelopp från anslagssparande underanslaget C 1 m.m.Regeringen anser att den föreslagnanivån bör gälla även åren 1998 och1999, men finansiering för dessa årsaknas. Regeringen avser att återkomma idenna fråga i nästa budgetproposition.Regeringen framhåller att de politiskapartierna har en central roll i densvenska folkstyrelsen och att det därförär av väsentlig betydelse för demokratinatt de har tillräckliga resurser för attbedriva sin opinionsbildande verksamhet.Det statliga stödet till partierna äravsett att garantera detta. Enligtregeringen tyder mycket på att det undersenare år blivit svårare att engageramedborgarna i partipolitisk verksamhet.Genom EU-medlemskapet har partiernasverksamhetsområde dessutom utökats medytterligare en nivå, där de måste kunnafölja och delta i det europeiskasamarbetet. Mot denna bakgrund föreslåsatt det statliga partistödet räknas uppmed 30 miljoner kronor.MotionernaMotionärerna i motionerna 1996/97:K907(mp), K912 (m) och K916 (fp) motsättersig den föreslagna höjningen avanslaget. De moderata motionärerna villdärutöver reducera partistödet i dessnuvarande omfattning och föreslår enminskning av stödet till en tredjedel avdet nuvarande fr.o.m. år 1997.I motion 1996/97:K907 yrkande 1 (delvis)hemställer m.fl. (mp) attpartistödet bör behållas på nuvarandenivå med tanke på det ansträngdabudgetläget. Yrkandet ligger således 30miljoner kronor under regeringensförslag.I motion 1996/97:K912 hemställer AndersBjörck m.fl. (m) att beslutaranslå för anslag C 4 ienlighet med vad som anförts i motionen.Motionärerna finner det orimligt att inuvarande bekymmersamma läge, dånedskärningar drabbar så många förmedborgarna vitala områden, kraftigt ökastödet till de politiska partierna.Motionärerna anser också att depolitiska partiernas integritet kräveratt de inte är beroende av bidrag frånolika intressenter och inte heller ialltför hög grad av stöd från denoffentliga sektorn. Enligt motionärernasuppfattning bör partistödet minska ochpå sikt reformeras. Stödet bör minskastill en tredjedel av det nuvarandefr.o.m. 1997, vilket innebär enbesparing på för 1997.I motion 1996/97:K916 hemställer BirgitFriggebo m.fl. (fp) att tillanslaget C 4 för anvisar30 mindre än vadregeringen föreslagit eller således115,. I motionenerinras om att partistödet sänktes åren1994 och 1995 som ett led istabiliseringen av svensk ekonomi.Sänkningen av partistödet var ettviktigt symboliskt beslut, anförmotionärerna. Det gav eftertryck åtbehovet av att sanera statsbudgeten ochsänka utgifter. Saneringen är ännu inteavslutad och fortfarande vidtas en radåtgärder både i kommuner och landstingoch hos staten som på många hålluppfattas som mycket drastiska. Enligtmotionärerna förefaller det mindreövertänkt att vidta en fullåterställning av partistödet. Deframhåller dock att frågan kan komma iett annat läge års val.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattningatt det är av väsentlig betydelse fördemokratin att de politiska partiernahar tillräckliga resurser för attbedriva sin opinionsbildande verksamhet.Genom medlemskap i harpartiernas verksamhetsområde utökats meden nivå, vilket kräver ytterligareinsatser från partiernas sida. Denföreslagna höjningen av partistödetinnebär i stort sett att stödet återgårtill den nivå det hade före de bådasenaste sänkningarna. Mot den nu angivnabakgrunden tillstyrker utskottetpropositionens förslag tillmedelsanvisning och avstyrker motionernaK907 (mp) yrkande 1, delvis, K912 (m)och K916 (fp).Partibidragsnämnden har redan fastställtdet partistöd som skall utgå till den 15oktober 1997 i enlighet med nu gällanderegler. För att partierna skall komma iåtnjutande av det högre bidraget för1997, måste partibidragsnämnden ha ettnytt uträkningstillfälle före nästakvartalsutbetalning .