bet · GK01FöU1 · 1996-11-28 00:00:00 — Med anledning av den vidgade hotbilden bör det görasen översyn över vilka organisationer som kunnat få bidrag från detta anslag.UtskottetUtskottet vill i likhet med regeringen framhålla att de frivilligaförsvarsorganisationerna genom sitt starka engagemang och sin breda kompetensinom skilda områden i samhället utgör en viktig resurs för landets försvar.Genom organisationernas verksamhet ges breda medborgargrupper en chans attengagera sig i och göra en insats i totalförsvaret.De bidrar genom sin verksamhet även till en bred och djup folklig förankringav totalförsvaret genom att var och en efter sin förmåga ges möjlighet attbidra till landets försvar. Medborgarnas ideella insatser i det frivilligaförsvaret tillför totalförsvaret resurser som annars skulle kräva storaekonomiska satsningar. Det skall ses som ett uttryck för folkförsvarstanken.Genom den breddning av totalförsvarets uppgifter som sker bör det finnasnya och utmanande uppgifter för de frivilliga försvarsorganisationerna.Utskottet ställer sig bakom regeringens syn när det gällerfrivilligorganisationernas insatser i . Fortsatta och fördjupadeinsatser från deras sida i de baltiska länderna bör därför understödjas.Utskottet är medvetet om att de stora strukturella förändringar i Försvars-maktens grundorganisation som kommer att genomföras medför påfrestningar påmånga organisationers verksamhet. Det är därför av största vikt att berördamyndigheter gör stora ansträngningar för att på olika sätt fortsatt stödjaorganisationerna, inte minst i deras utbildningverksamhet.Genom bl.a. de regelbundna överläggningar som utskottet har med företrädareför de frivilliga försvarsorganisationerna, ges det goda möjligheter förutskottet att följa deras verksamhet och förutsättningarna för denna i olikaavseenden.Utskottet har i ett tidigare sammanhang (bet. 1993/94:FöU9) framhållit attorganisationernas grundläggande verksamheter, rekrytering av medlemmar ochförsvarsupplysning, har ett klart och tydligt egenvärde för helatotalförsvaret. Ett statligt stöd till denna verksamhet bör därför inte enbarthänföras till krigsorganisationens kvantitativa eller kvalitativa behov avutbildad personal, uan även lämnas som ett allmänt stöd till den frivilligaförsvarsverksamheten. Utskottets vidhåller den uppfattningen.Regeringen aviserar en utvärdering av finansieringssystemet för defrivilliga försvarsorganisationerna. Utskottet ser en sådan utvärdering somhelt naturligt, inte minst mot bakgrund av de något nya förutsättningar förderas verksamhet som det nu aktuella försvarsbeslutet kan skapa. Förslaget imotion Fö202 (yrkande 3) bör bli aktuellt att överväga i en sådan översyn,varför motionen inte bör bifallas av riksdagen.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen anfört om de frivilligaförsvarsorganisationerna. bör till Bidrag till de frivilligaförsvars-organisationerna inom totalförsvaret anvisa ett obetecknat anslag om98 771 000 kr.Lagstiftning med anledning av åtaganden enligt 1949 årsGenèvekonventionerI detta avsnitt behandlar utskottet vad regeringen itotalförsvarspropositionen (s. 202 - 208) har anfört om lagstiftning medanledning av åtaganden enligt Genèvekonventioner.BakgrundGenom ratificiering av rörande skyddför offren i internationella väpnade konfliker och tilläggsprotokollen tillkonventionerna har åtagit sig vissa förpliktelser.Av artikel 122 Genèvekonvention angående krigsfångars behandling- krigsfångekonventionen - följer att varje stridande part vid en konfliktsbörjan och i varje fall av ockupation, skall upprätta en officiell nationellupplysningsbyrå med uppgift att dels lämna upplysningar om krigsfångar sombefinner sig i den krigsförande statens våld, dels uppsamla och tillvederbörande makter vidarebefordra sådana personliga värdeföremål ochhandlingar som krigsfångar lämnat efter sig vid hemsändande, frigivning, flykteller dödsfall och som är av vikt för de närmast anhöriga. Var och en av destridande parterna skall beträffande varje krigsfånge i deras våld förmedlauppgifter till sin nationella byrå. Byrån skall sedan på snabbaste sättvidarebefordra dessa uppgifter till den centrala efterforskningsbyrån (, CTA) som pemanent finns inrättad i av . Beträffande konventionerna som rör en förbättrandebehandling av bl.a. sårade och sjuka i fält respektive till sjöss skall destridande parterna även här till den officiella nationella byrån göra enrapportering om uppgifter för fastställande av identiteten av sårade, sjukaoch döda.Av artikel 136 Genèvekonvention angående skydd för civilpersonerunder krigstid - civilkonventionen - följer att varje stridande part viduppkomsten av en konflikt och i varje fall av ockupation skall upprätta enofficiell nationell byrå med uppgift att bl.a. ta emot och lämna upplysningarom skyddade personer, t.ex. civilinternerade, som befinner sig i deras våld.Den nationella byrån skall vidarebefordra upplysningarna m.m. till en centralbyrå. Denna centrala byrå kan vara densamma som den som skall upprättas medstöd av krigsfångekonventionen.I tilläggsprotokoll I till Genèvekonvention åläggs de krigförandeparterna en skyldighet att senast vid upphörandet av de aktiva fientligheternalämna ut uppgifter i syfte att underlätta sökandet efter personer som av enpart i konflikten har rapporterats vara saknade. Inga krav ställs dock på attdenna efterforskningsverksamhet skall bedrivas av en nationellupplysningsbyrå. I tilläggsprotokoll I regleras även skyldigheten för såvälparter i en konflikt som andra fördragsslutande makter, dvs. även neutrala ochicke krigförande stater, att underlätta återföreningen av familjer somskingrats till följd av väpnade konflikter och att särskilt uppmuntra detarbete som utförs inom humanitära organisationer som ägnar sig åt dessauppgifter. Skyldigheten är inte vidare konkretiserad och något krav på att ennationell upplysningsbyrå skall delta i denna verksamhet ställs inte heller.Den verksamhet som bedömt skall bedrivas med anledning avratificieringen av regleras iefterforskningsförordningen (1988:1039). Av förordningen framgår att den ikonventionerna angivna officiella nationella byrån skall upprättas i form avEfterforskningsbyrån för krigsfångar och civilinternerade(Efterforskningsbyrån) från den tidpunkt regeringen bestämmer.Efterforskningsbyrån har i efterforskningsförordningen även givits uppgiftersom enligt och tilläggsprotokollen inte nödvändigtvismåste utföras av den nationella byrån. Så bl.a. har byrån i uppgift att ävenunderlätta återförening av familjer som har skingrats till följd av väpnadekonflikter, liksom att bedriva efterforskning av svenska medborgare som finnsutanför eller av personer som på grund av en väpnad konflikt ellerannan politisk händelse har förlorat förbindelserna med sina närstående ochsom har anknytning till Sverige.Enligt ett avtal mellan staten och Svenska röda korset lämnar Svenska rödakorset biträde åt ett organ - EKC-delegationen - och åt Efterforskningsbyrånnär den inrättas. Efterforskningsbyrån blir, enligt nuvarande ordning, vidupprättandet en direkt under regeringen lydande myndighet. Även EKC-delegationen lyder direkt under regeringen, även om Svenska röda korset genomavtal har åtagit sig att svara för delegationens sekreteriatsfunktion och attmedverka vid planeringsverksamhet.I en av Försvarsdepartementet initierad översyn av EKC-delegationensarbetsformer och Efterforskningsbyråns uppgifter och organisation föreslås attde uppgifter som som stat påtagit sig genom ratificieringen avGenèvekonventionerna med tilläggsprotokoll och som enligt dessa skall utförasav en nationell upplysningsbyrå bör överföras till Svenska röda korset.Svenska röda korset åtar sig att vid behov, dvs. i situationer då folkrättenkräver det, inom sin organisation upprätta en nationell upplysningsbyrå. Iöversynen påpekas att det krävs lagstiftning för att ålägga kommuner ochlandsting skyldighet att lämna den nationella upplysningsbyrån de uppgiftersom folkrätten kräver. Även sekretessreglerna behöver ses över bl.a. medanledning av arten hos de uppgifter som den nationella upplysningsbyrån skallta emot och vidarebefordra. En informell arbetsgrupp inom regeringskansliethar arbetat fram nödvändiga lagförslag med anledning av påpekandena iöversynen.Översynens förslag och lagförslagen har remissbehandlats. Remissinstansernahar inte haft något att erinra mot översynens förslag i sak. Vad gällerremissinstansernas yttrande över lagförslagen rörande skyldighet att lämnaupplysningar m.m. har och Överstyrelsen för civilberedskap påpekat att lagförslagens ålagda skyldigheter på bl.a. landsting ochkommuner medför ökade kostnader.Lagrådet, som yttrat sig över lagförslagen, har lämnat förslagen utanerinran.RegeringenRegeringen föreslår - i likhet med förslagen i översynen - en ändradorganisation av upplysningsverksamheten. I propositionen sägs bl.a. attreglerna är nu sådana att en helt ny myndighet med för personalen delvis nyaarbetsuppgifter skall träda i verksamhet vid höjd beredskap. Vidare attkunskapen om Efterforskningsbyråns existens och arbetsuppgifter är låg inom demyndigheter som skall lämna upplysningar till byrån. Efterforskningsbyrån harockså som statlig beredskapsmyndighet, i likhet med andra sådana myndigheter,att inför ett yttre hot verka för landets möjligheter att bevara sinsjälvständighet och sitt oberoende. Denna grundläggande inriktning kan i vissafall komma i konflikt med den genom internationell humanitär rätt fastlagdaupplysningsskyldighet som byrån har.Enligt det avtal som är under utarbetande kommer det att åligga Svenska rödakorset att under krig och annan väpnad konflikt som deltar i upprättaen nationell upplysningsbyrå som förekriver. Enligtregeringens mening bör vidare den nationella byråns uppgifter - i förhållandetill vad som gäller - begränsas till att endast avse de uppgifter somfolkrätten uttryckligen kräver av en sådan byrå. De uppgifter som t.ex. följerav tilläggsprotokoll I bör enligt regeringen inte utföras av en nationellupplysningsbyrå. Efterforskningsbyrån har enligt efterforskningsförordningenäven haft denna typ av uppgifter. Sådana uppgifter faller dock huvudsakligeninom traditionella verksamhetsområde och bör därmed intevara föremål för fortsatt statlig reglering.I ett nytt avtal mellan staten och Svenska röda korset kommerberedskapsförberedelserna för en nationell upplysningsbyrå att regleras,inklusive inrättandet av en särskild delegation för förberedelsearbetet. avses även framgå att regeringen skall ha en ledamot i delegationen.En ny förordning som reglerar de statliga myndigheternas uppgiftsskyldighettill den nationella upplysningsbyrån kommer också att utfärdas.För att Svenska röda korset skall kunna fullgöra uppgifterna enligt vad somsägs i krävs att samtliga berörda organ åläggs attrutinmässigt lämna de uppgifter som den nationella upplysningsbyrån behövernär den är upprättad. Eftersom särskilt landstingen, men även i viss månkommunerna och de kyrkliga kommunerna, kommer att få den typ av uppgifter somskall lämnas vidare skall ett sådant åläggande omfatta även dessa organ. I dendelen måste skyldigheten läggas fast i lag. En sådan reglering kan lämpligentas in i lagen om civilt försvar. Där bör också läggas fast en skyldighet förkommuner, landsting och de kyrkliga kommunerna att i fred lämna Svenska rödakorset biträde för att förbereda den nationella upplysningsbyråns verksamhet.Av praktiska skäl bör uppgifterna till den nationella upplysningsbyrånkanaliseras via såvitt avser krigsfångar och såvitt avser övriga skyddade personer. De uppgifter som olikaorgan skall lämna till respektive kan vara av känslig natur, främst med hänsyn till den enskildespersonliga integritet. Enligt 7 kap. 14 § första stycket sekretesslagenomfattas dessa uppgifter av sekretess i de fall röjandet kan medföra fara föratt någon utsätts för övergrepp eller annat allvarligt men som föranleds avförhållandet mellan utlänningen och utländsk stat eller myndighet ellerorganisation av utlänningar. Eftersom det är fråga om känslig information kanden enskilde eller till honom närstående även i andra fall lida men av attuppgiften röjs. Regeringen anser därför att detta skydd är otillräckligt ochföreslår att de uppgifter som lämnas till ochStatens invandrarverk - utöver vad som gäller enligt 7 kap. 14 § förstastycket - bör omfattas av sekretess.Den som deltar i verksamheten hos den nationella upplysningsbyrån kan kommaatt hantera en mängd känslig information - uppgifter som normalt omfattas avutrikessekretess, försvarssekretess och sekretess med hänsyn till denpersonliga integriteten. Regeringen anser att det är självklart att den somdeltar i eller har deltagit i denna verksamhet skall ha tystnadspliktbeträffande vad han eller hon i denna verksamhet får veta om krigsfångar ochandra skyddade personer. Tystnadsplikten får dock inte hindra den nationellaupplysningsbyrån från att vidarebefordra uppgifterna i enlighet med vad somföljer av . Regeringen föreslår att denna fråga regleras ilagen om civilt försvar i det kapitel som behandlar frågan om tystnadsplikt.Enligt regeringen kommer föreslagna organisatoriska förändringar avupplysningsverksamheten enligt Genèvekonventioner inte att medföranågra ökade kostnader för staten. Vad avser rapportskyldigheten m.m. förlandsting, kommuner och de kyrkliga kommunerna anser regeringen att dettakommer att medföra försumbara kostnader.Regeringen föreslår sammanfattningsvis följande.Genom ett avtal mellan staten och Svenska röda korset får röda korset iuppdrag att lösa de uppgifter som enligt den 12 augusti1949 rörande skydd för offren i internationella väpnade konflikter ochtilläggsprotokollen till konventionerna skall utföras av en nationellupplysningsbyrå i Sverige.I lagen (1994:1720) om civilt försvar införs regler som medför skyldigheterför kommuner, landsting, och kyrkliga kommuner att lämna upplysningar m.m. omkrigsfångar och andra personer som är skyddade enligt 1949 årsGenèvekonventioner med tilläggsprotokoll.Tystnadsplikt skall gälla för den som deltar eller har deltagit i verksamhethos den nationella upplysningsbyrån för uppgifter som han eller hon har fåttom krigsfångar och andra skyddade personer. Även den bestämmelsen tas in ilagen om civilt försvar.Sekretesslagens (1980:100) bestämmelser om s.k. utlänningssekretesskompletteras med en bestämmelse som innebär att de uppgifter och tar emot i ärendenangående mottagande och vidarebefordran av uppgifter m.m. om krigsfångar ochandra skyddade personer omfattas av sekretess.Regeringen föreslår att lagändringarna träder i kraft den 1 januari 1997.UtskottetUtskottet har inget att erinra mot regeringens föreslagna åtgärder beträffandeatt genom avtal mellan Svenska röda korset ge Röda korset i uppdrag att lösade uppgifter som enligt rörande skyddför offren i internationella väpnade konflikter och tilläggsprotokollen tillkonventionerna skall utföras av en nationell upplysningsbyrå i Sverige.Inte heller har utskottet något att invända mot att det i lagen (1994:1720)om civilt försvar införs regler som medför skyldighet för kommuner, landstingoch kyrkliga kommuner att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andrapersoner som är skyddade enligt Genèvekonventioner medtilläggsprotokoll. Likaså att tystnadsplikt skall gälla för den som deltareller har deltagit i verksamhet hos den nationella upplysningsbyrån föruppgifter som han eller hon har fått om krigsfångar och andra skyddadepersoner. Utskottet anser i likhet med regeringen att även denna bestämmelsetas in i lagen om civilt försvar.Utskottet ansluter sig också till regeringens förslag att sekretesslagens(1980:100) bestämmelser om s.k. utlänningssekretess kompletteras med enbestämmelse som innebär att de uppgifter som ochStatens invandrarverk tar emot i ärenden angående mottagande ochvidarebefordran av uppgifter m.m. om krigsfångar och andra skyddade personeromfattas av sekretess.Utskottet tillstyrker också regeringens förslag om lagändringarnasikraftträdande den 1 januari 1997.Vissa Organisations- och styrningsfrågorI detta avsnitt behandlar utskottet vad regeringen anfört itotalförsvarspropositionens kapitel 19 Organisations- och styrningsfrågor utomavsnittet 19.5 Försvarets högskolor, som utskottet behandlar i ett annatsammanhang i detta betänkande. Vidare behandlas motion Fö38 (fp parti) yrkande21. Utskottet senarelägger sin behandling av ett antal av de motioner somväckts i anledning av det som regeringen redovisat. Utskottet avser attbehandla vissa organisations- och styrningsfrågor i ett senare sammanhang.I propositionen redovisar regeringen - utan att lämna några förslag tillriksdagsbeslut - sin bedömning samt vilka åtgärder som regeringen avser vidtaavseende:* Omstruktureringen inom Försvarsdepartementets område* Styrning och uppföljning av Försvarsmakten* Styrning och finansiering av det civila försvaret* Regeringens styrning av stödmyndigheternaOmstruktureringen inom Försvarsdepartementets områdeRegeringenUnder har ett omfattande omstrukturerings- ochförändringsarbete bedrivits inom Försvarsdepartementets område. MyndighetenFörsvars- makten bildades genom en sammanslagning av knappt100 myndigheter. Det är enligt regeringen den enskilt störstaomstruktureringen i modern tid inom svensk statsförvaltning. Dessutomtillkommer det förnyelsearbete som bedrivs för att utveckla mål- ochresultatstyrningen samt för att anpassa den finansiella styrningen tillmoderna metoder.En särskild utredning (Utredningen av försvarets ledning och struktur -UTFÖR) har på regeringens uppdrag följt upp och utvärderat de genomfördastrukturförändringarna. Utredningsresultatet har redovisats i ett stort antalbetänkanden.Regeringens bedömning är att målen med det genomfördaomstruktureringsarbetet i stor omfattning kan anses vara uppfyllda. Motbakgrund av de erfarenheter som vunnits anser regeringen att det inom vissaområden emellertid måste vidtas ytterligare åtgärder för att öka graden avmåluppfyllelse. De områden som enligt regeringens bedömning berörs är:* Kostnadsminskningar inom ledningsorganisationen i fred* Styrningen och organisationen av Försvarsmakten* Ledningen av materielanskaffningen inom Försvarsmakten* Förvaltningen av försvarsfastigheter.Regeringen avser att regleringsbrev ställa krav på Försvarsmakten,dels att vidta erforderliga åtgärder för att uppnå kostnadsminskningar inomledningsorganisationen i fred, dels att utveckla redovisningssystemet. Vidarekommer styrningen att utvecklas. Försvarsmakten ges i uppdrag att lämnaförslag års kontrollstation till framtida organisation avhögkvarteret inklusive behovet av förstärkt beställarkompetens inommaterielområdet.Slutligen kommer uppdrag att ges för att överföra drifts- ochunderhållsresurserna inom fastighetsförvaltningen till Fortifikationsverketsamt att införa en totalhyresmodell.MotionenFolkpartiet liberalerna är i Fö38 (yrkande 21) kritiska mot att regeringenvalt att skjuta förändringar av Försvarsmaktens högkvarter framför sig.Högkvarteret bör renodlas i sin ledning av krigsorganisationen respektive avproduktionen. Dess förmåga att styra bör stärkas.Motionärerna ställer sig bakom regeringens beslut att föra över resurserna förfastighetsdrift till . Man betonar att det är angelägetatt åtgärder vidtas för att förbättra möjligheterna att ekonomiskt följa upptotalförsvarsmyndigheterna.UtskottetI likhet med regeringen konstaterar utskottet att förändringsprocessen inomutskottets ansvarsområde varit synnerligen intensiv och omfattande de senasteåren. Detta gäller i synnerhet inom Försvarsmakten. Förutom de omfattandeorganisatoriska och strukturella förändringarna har även statsmakternasstyrning av verksamheten förändrats på ett genomgripande sätt. Det är därförförtjänstfullt att regeringen tagit initiativ till en från Försvarsmakten ochregeringen fristående uppföljning och utvärdering av de genomförda reformerna.Det finns nu ett omfattande utredningsmaterial för regeringen och riksdagensom grund för fortsatta organisationsöverväganden.Utskottet ställer sig bakom regeringens ambition att fullfölja detbesparingsarbete som var en av flera utgångspunkter för reformeringen av För-svarsmaktens ledning. Vidare delar utskottet regeringens bedömning att ettställningstagande till förändringar av högkvarterets inre organisation ochrelationerna till inte nu är berett och kan beslutas.Det är rimligt att ytterligare erfarenheter bör vinnas, eftersom reformernabeslutats , och att Försvarsmakten ges en aktiv medverkan.Regeringen anmäler att den avser att föra över ansvaret och resurserna fördrift och underhåll av försvarsfastigheterna från Försvarsmakten tillFortifikationsverket. Utskottet anser, i likhet med regeringen, att det börankomma på regeringen att fatta beslut i ärendet.Utskottet har sålunda inget att invända mot vad regeringen redovisat i dessafrågor. Motion Fö38 (fp) yrkande 21 bör därför inte bifallas.Styrning och uppföljning m.m. av Försvarsmakten, det civila försvaret samt avstödmyndigheternaRegeringenUtvecklingen av regeringens styrning och uppföljning av Försvarsmakten är ettpågående arbete. Regeringen har informerat omarbetet med att utveckla mål- och resultatstyrningen. Den modell som från den1 har gällt för statsmakternas styrning av Försvarsmakten bygger påatt statsmakterna beslutar om den säkerhets- och försvarspolitiskainriktningen samt beställer en häremot svarande krigsorganisation inombeslutad ekonomisk ram. delas i tolv program. Ytterligaretvå program är gemensamma för Försvarsmakten. För varje program fastställsverksamhetsmål. har (bet.1994/95:FöU4, rskr. 1994/95:338) uttalatatt bör godkänna verksamhetsinriktningen inom de olika programmen.De erfarenheter av den tillämpade styrningsmodellen är enligt regeringensbedömning att den inte är helt tillfredsställande. Därför har det underFörsvarsdepartementets ledning bildats en arbetsgrupp som skall vidareutvecklamål- och resultatstyrningen av och inom Försvarsmakten, och omfatta ävenförmåge-, produktivitets- och kostnadsramsstyrning. Därmed skärps regeringensmöjligheter till uppföljning och kontroll. Regeringen redovisar i sammanhangetolika exempel på hur krav på Försvarsmaktens operativa förmåga skall kunnauttryckas. Regeringen har vidare för avsikt att bl.a. skärpa uppföljningen avde regeringsbeslutade materielprojekten. En modell med investeringsramarövervägs.Regeringen har för avsikt att hålla informerad om hur utvecklingenav mål- och resultatstyrningen fortskrider.När det gäller styrning, uppföljning och finansiering av det civila försvaretredovisar regeringen sin bedömning av hur arbetet bör bedrivas. Enligtregeringen bör arbetet fortsätta med att ta fram en modell så att en årligrapport kan erhållas. Därför bör funktionsvisa resultatmått utarbetas av defunktionsansvariga myndigheterna.De funktionsansvariga myndigheternas resultatredovisningar bör utvecklas iett funktionsperspektiv och inte bara avse den egna myndighetens resultat. Engenomgripande utvärdering av en eller två funktioner bör genomföras ,som ett komplement till den befintliga resultatredovisningen.Vissa myndigheter bör enligt regeringens mening se överbefintliga lagerhanteringssystem så att en korrekt tillgångsredovisning avberedskapslager kan uppnås.Regeringen anser att betydelsen av en ekonomisk planeringsram inom detcivila försvaret ökar. Planeringsramen bör därför vidareutvecklas som ettavvägningsinstrument mellan olika konkurrerande resursanspråk.Regeringen redovisar även sin syn på hur styrningen av stödmyndigheterna börutvecklas. Stödmyndigheterna är de myndigheter som arbetar utifrån uppdragfrån främst Försvarmakten, men även från andra myndigheter inom totalförsvaretsamt från regeringen. Till denna kategori hör , , , Flygtekniska försöksanstalten,samt . Med några undantag ärverksamheten vid dessa myndigheter till största delen avgiftsfinansierad.Regeringen framhåller att regeringens styrning av nämnda myndigheter blevotydlig i samband med att Försvarsmakten bildades.