bet · GJ01UU13 · 1996-03-07 00:00:00 — EU:s konsumentpolitikBengt () anser att dendel av utskottets yttrande som börjarmed Utskottet kan och slutar medSdelar avstyrkas bort ha följandelydelse:Till lagutskottets beredningsområde hörkonsumentpolitiken. Med anledning avregeringens proposition 1994/95:140,Aktiv konsumentpolitik, behandladeutskottet i betänkandet1994/95:LU32 frågor som rörkonsumentpolitikens mål och inriktning.En svensk konsumentpolitisk strategisaknas dock, och regeringen har föravsikt att återkomma i denna fråga undervåren 1996.Nu ifrågavarande yttrande gäller , som pågår 1996-1997.Vid konferensen kommer i första handfrågor som rör när detgäller medlemsantalet, förändringar igällande unionsfördrag, institutionellaproblem samt frågor av direkt intresseoch betydelse för medborgarna, såsomsyssselsättning, miljö, säkerhet ochsubsidiaritet, att behandlas. Ensynnerligen sträng prioritering krävs isyfte att uppnå koncentration på deviktigaste frågorna. Konsumentpolitikenär viktig men bör inte prioriteras idetta läge. En fördragsändring kan dockkomma att behöva aktualiseras, bl.a. föratt undvika att all konsumentpolitikfastläggs inom gemenskapen. Främstgäller detta en skärpning avsubsidiaritetsprincipens tillämpninggenom en omarbetning av artikel 235.Det är dock angeläget att detkonsumentpolitiska arbetet inom EU gårvidare, vilket är möjligt inom ramen förnu gällande fördrag. Ett sådant arbetepågår redan för att uppnå en effektivgemenskapspolitik på detkonsumentpolitiska området, där denkonsumentpolitiska dimensionenintegreras i de övriga gemensammapolitikområdena. Utskottet är positivttill en stark konsumentmakt, vilketinnebär en konsumentpolitik därkonsumenternas intressen tas till varapå fria marknader präglade av eneffektiv konkurrens. Försvaret av EU:sinre marknad mot särintressen som villinföra regleringar, utdela subventioneroch snedvrida konkurrensen är därförenligt utskottets mening ett starktkonsumentintresse.Med hänsyn till detta pågående arbeteföreligger ett stort behov av en svenskstrategi såvitt avser EU:s framtidakonsumentpolitiska program. Närregeringen återkommer till idenna fråga är det rätt tillfälle förutskottet att mer ingående behandla dekonsumentpolitiska frågorna i ett EU-perspektiv.Mot bakgrund av vad sålunda anförtsanser utskottet att motion U19 yrkande 6i nu behandlad del bör tillstyrkas.Däremot bör motion U23 i nu behandladdel inte föranleda någon riksdagensvidare åtgärd.3. Inhemska bestämmelser på varuområdetAgne och (bådac) anser att den del av utskottetsyttrande som börjar med Med anledning och slutar med vidare åtgärd bort haföljande lydelse:Utskottet delar de synpunkter som försfram i motion U25 yrkande 11. Sverigebör som medlem i EU ha kvar sina högaambitioner när det gällerkonsumentskyddet. Inte minst gällerdetta på livsmedelsområdet. För attkonsumenterna skall kunna göra ettmedvetet val måste, enligt utskottetsuppfattning, nationell lagstiftning omursprungsmärkning tillåtas inom EU.Enligt utskottets mening är detangeläget att man från svensk sidaverkar för detta liksom för att de olikaingredienserna i livsmedel tydligtframgår av förpackningarna. Dessutomanser utskottet, i likhet med vad somanförs i motion U25, att varje enskiltland måste ges rätt att förbjuda importav exempelvis bestrålade livsmedel. Etttillkännagivande till regeringen om bör införa en förstärkt rätt förmedlemsländerna att införa strängarekrav än de som har fastställts pågemenskapsnivå är därför påkallat.Vad som sålunda anförts anser utskottetatt med bifall till motion U25yrkande 11 i nu behandlad del och medanledning av motionerna U22 yrkande 35 inu behandlad del samt U29 yrkandena 22och 23 som sin mening bör ge regeringentill känna.4. Inhemska bestämmelser på varuområdetTanja Linderborg (v) anser att den delav utskottets yttrande som börjar med Med anledning och slutar med vidareåtgärd bort ha följande lydelse:Utskottet delar de synpunkter som försfram i motion U22 yrkande 35 och anseratt EU:s konsumentpolitik står införsamma problem som miljöfrågorna. Dettaär en följd av att varuhandeln äröverordnad konsumenternas intressen.Såsom påtalas i motion U22 bör man sökaåstadkomma en förstärkning avRomfördragets artikel 100a i syfte attge medlemsländerna rätt att ikonsumentskyddssyfte behålla och införanationellt hårdare krav än de somfastställs på gemenskapsnivå. EU:sbestämmelser bör således enligtutskottets mening vara inriktade på attsätta konsumentskyddet före den friarörligheten för varor.Vad som sålunda anförts anser utskottetatt med bifall till motion U22yrkande 35 i nu behandlad del och medanledning av motionerna U25 yrkande 11 inu behandlad del samt U29 yrkandena 22och 23 som sin mening bör ge regeringentill känna.5. EU:s harmoniseringsåtgärderRolf , , TomasHögström och de (alla m) anser att den del av utskottetsyttrande som börjar med Något närmare och slutar med bör avstyrkas bort haföljande lydelse:En väl fungerande inre marknad därhandel med varor och tjänster kan skeöver nationsgränserna skulle, enligtutskottets mening, underlättasväsentligt om vissa lagregler inom detprivaträttsliga området gjordes merenhetliga. Genom en ökadlagharmonisering på t.ex. köprättensområde borde betydande förenklingarkunna åstadkommas. Företag skullehärigenom med större enkelhet kunna idkahandel i de olika medlemsländerna utanatt införskaffa nödvändiga kunskaper omländernas nationella lagstiftning.Mot bakgrund av det anförda anserutskottet att motion U23 i nu behandladdel bör tillstyrkas.Försvarsutskottets yttrande1995/96:FöU3yEU:s regeringskonferens 1996Till utrikesutskottetUtrikesutskottet har berettförsvarsutskottet tillfälle att yttrasig över regeringens skrivelse1995/96:30 om EU:s regeringskonferens1996 jämte motioner såvitt gällerförsvarsutskottets beredningsområde.FörsvarsutskottetPropositionenRegeringen anger inledningsvis vad somenligt dess mening bör stå i förgrundenvid beredningen av de utrikes- ochsäkerhetspolitiska frågorna inför deninstundande regeringskonferensen.Regeringen anför sålunda att dengemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken (GUSP) bör förstärkasså att EU bättre förmår att möta de nyarisker och utmaningar som i dagstår inför. Den nya instabiliteten iEU:s omvärld hänger samman med etniskaoch religiösa motsättningar, medekonomiska klyftor och hot mot miljön.EU:s medlemsstater måste skaffa sigverktyg för att bemästra dessa problem.Unionen bör kunna inskrida på ett tidigtstadium och medlemsstaterna måste ävenha förmåga att ingripa i ett akutkrisförlopp. Enligt regeringen måstesåledes Unionens instrument spänna överett brett fält, från den preventivadiplomatin till de fredsbevarandeinsatserna.BeslutsordningenEnligt regeringens mening kan ifrågor som rör vitala utrikes- ochsäkerhetspolitiska intressen inte låtasig röstas ned av en majoritet inom EU.I sådana grundläggande frågor, t.ex.rörande vår militära alliansfrihet ochsäkerhetspolitiska grundhållning ellerövriga frågor av övergripande utrikes-och säkerhetspolitisk betydelse, måsteSverige ha avgörandet helt i sin egenhand. Ett borttagande av vetorätten iutrikes- och säkerhetspolitiken ärdärmed inte aktuellt. Däremot har vi,enligt regeringen, förklarat oss bereddaatt pröva om enhällighetsprincipenskulle kunna modifieras i frågor avbegränsad räckvidd.Förberedelser, genomförande ochuppföljning av beslutRegeringen konstaterar att en påtagligbrist i EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik är avsaknaden av entillräckligt omfattande gemensamstruktur för förberedelse ochuppföljning av beslut. Härigenom gårmycket av samarbetets potentialförlorat. Dessutom sker i många fall ettonödigt dubbelarbete. Problemen sägs hauppfattats av flera medlemsländer.Regeringen anser därför att planerings-och analysförmågan bör utvecklas genomen förstärkt gemensam funktion förberedning och uppföljning av beslut.Denna bör innehålla konfliktförebyggandeelement, bl.a. arbete för att fåunderlag ( tidig förvarning ) förinsatser i förebyggande syfte från EU:ssida.Regeringen nämner att det inom fleramedlemsländer finns en uppfattning atten person bör ges uppgiften attföreträda unionen gentemot omvärlden -att vara ett gemensamt ansikte utåt iGUSP. Från svensk sida har denna tankeinte avvisats, men det har framhållitsatt uppgiften måste vara begränsad ochatt den inte får medföra en oklaransvarsfördelning gentemot andraföreträdare inom det utrikespolitiskaområdet.Regeringen nämner vidare att man frånsvensk sida dessutom uppmärksammatbehovet av att följa upp beslut i GUSP.En förbättrad sådan uppföljning sägskomma att stärka GUSP.Försvarsfrågan och fredsbevarandeinsatserRegeringen anser att detkonfliktförebyggande och krishanterandearbetet bör stå i förgrunden viddiskussionerna om försvarspolitikenunder regeringskonferensen.Regeringen anför vidare att EU enligtMaastrichtfördraget kan anmoda VEU attgenomföra fredsbevarande uppgifter. VEUhar också i den s.k.Petersbergsdeklarationen uttalatambitionen att kunna agera i detfredsfrämjande arbetet.Sverige avser inte att bli medlem iVEU, eftersom dess traktat innehållerömsesidiga säkerhetsgarantier.Regeringen framhåller att den vid fleratillfällen förklarat att inte ärberett att ta emot eller att utfärdanågra militära säkerhetsgarantier.Deltagande i ett gemensamt försvarkommer därför inte i fråga för vår del.I dessa frågor har vetorätt.Sålunda består militäraalliansfrihet med syfte att vi skallkunna vara neutrala i händelse av ettkrig i vårt närområde.Regeringen har ansett det värdefulltatt , med bibehållenalliansfrihet, får insyn i och kan deltai den säkerhetspolitiska diskussion somförs inom VEU. Inte minst gäller dettasådana fredsfrämjande insatser som VEUkan komma att verkställa på uppdrag avEU. har därför valt att anslutasig till VEU som observatör. ärberett att delta i vissa sådanafredsfrämjande insatser, dock efter ettnationellt beslut i varje enskilt fall.Regeringen anser att det nu gäller attutveckla förmågan att agera gemensamtinom ramen för fredsbevarandeoperationer m.m., vilket kan ske påflera sätt. EU:s kapacitet för analysoch tidig upptäckt av möjliga konflikterkan t.ex. stärkas och VEU:s operativaförmåga i olika avseenden förbättras.Regeringen nämner i sammanhanget attregeringen enligt lag kan besluta omdeltagande i fredsbevarande insatserendast om dessa grundar sig på mandatfrån eller (Organisationen för säkerhet ochsamarbete i ). Fredsframtvingandeoperationer, vilka också regleras inomramen för Petersbergsdeklarationen, fårenligt endast genomföras omde baseras på mandat frånsäkerhetsrådet.Sammanfattningsvis anser regeringen atten starkare samordning avseendefredsbevarande och humanitära insatsermellan EU och VEU bör bli ett resultatav regeringskonferensen. Härvid måsteunder alla förhållanden de ömsesidigaförsvarsgarantierna mellan VEU:smedlemsländer hållas åtskilda frånsamarbetet på det fredsfrämjandeområdet, där som alliansfrittland kan delta.MotionernaInom försvarsutskottets beredningsområdehar avgivits fyra motionsyrkanden.Kristdemokraterna anser i sinpartimotion 1995/96:U21 attvapenförsäljningen från EU-länderna börges en annan inriktning än dennuvarande. Ett organiserat samarbete ochen specialisering påkrigsmaterielområdet skulle därvid påsikt kunna leda till att försäljningenbegränsas till att främst gälla unionensmedlemsländer och i andra hand övrigastabila demokratiska stater (yrkande35).Centerpartiet säger sig i sinpartimotion 1995/96:U25 hellre viljastärka förmågan till krishantering ochfredsfrämjande insatser inom ramen förOSSE, än att bygga upp motsvarandekompetens inom EU eller VEU.Motionärerna anser att två villkor måstevara uppfyllda för att skallkunna acceptera att EU, snarare än VEU,utvecklar förmågan att delta ifredsfrämjande och humanitäraoperationer i enlighet medPetersbergsdeklarationen. För det förstaskall gemensamma fredsfrämjande styrkorinom EU enbart kunna agera på mandat avFN eller , för det andra skall valetatt delta fattas i nationella beslut ivarje enskilt fall (yrkande 19).I sin partimotion 1995/96:U29 ärMiljöpartiet de gröna kritiskt mot attstärka VEU:s operativa förmåga. Detskulle kunna leda till att FN:sställning undergrävs. Sverigesinternationella insatser av humanitär,konfliktförebyggande och fredsbevarandekaraktär bör i stället ske direkt underFN utan omvägar via VEU (yrkande 42).Motionärerna erinrar om att riksdagenställt sig bakom regeringens intentioneratt skall närma sig WEAG ().Miljöpartiet säger sig ha en annanuppfattning och anser att regeringenskall lägga in veto mot varje förändringsom kan leda till inskränkningar i detnationella självbestämmandet om strängaregler för vapen-export. Inte heller bördet försvarsindustriella samarbetetfrämjas (yrkande 41).Försvarsutskottets övervägandenUtskottet konstaterar att huvvuddelen avde frågor om den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken (GUSP) som tas upp iregeringens skrivelse och i avgivnamotionsyrkanden faller inomutrikesutskottets beredningsområde.Försvarsutskottet ger i det följandedärför endast vissa synpunkter på vadsom i skrivelse och motioner anförts omfredsbevarande insatser ochförsvarsindustriellt samarbete.Regeringen betonar i sin skrivelse dennya instabilitet som inträtt i EU:somvärld efter det kalla krigetsavveckling. Etniska och religiösamotsättningar, ekonomiska obalanser ochmiljöhot skapar risker och utmaningar idagens och framtidens Europa.Utskottet anser, liksom regeringen ochflertalet motionärer som uttalat sig ifrågan, att det därför är naturligt attförsöka stärka unionens gemensammautrikes- och säkerhetspolitik. Det ärviktigt att unionen kan inskrida ikonflikters tidiga skeden liksom i akutakrisförlopp och därvid effektivt kunnautnyttja alla säkerhetspolitikensinstrument från diplomati tillfredsbevarande militära insatser.Regeringen anför i skrivelsen att detnu gäller att förbättra förmågan tillgemensamt agerande inom ramen förfredsbevarande operationer m.m.Utskottet delar denna uppfattning ochanser att ett aktivt engagemang förfredsbevarande verksamhet,katastrofhjälp, evakueringsinsatser ochkrishantering i vid mening sålunda börvara en självskriven och högtprioriterad uppgift för EU-länderna ideras arbete för att säkra freden iEuropa. EU behöver här stärka sinainstrument. Under regeringskonferensenbör därför vid diskussionen omförsvarspolitiken detkonfliktförebyggande och krishanterandearbetet stå i förgrunden. Dettasamarbete på det fredsfrämjande området,där som ett militärtalliansfritt land kan delta, är enligtutskottet något helt annat än attförsöka åstadkomma ett gemensamteuropeiskt försvar.Inom ramen för detta samarbete kan, somregeringen framhåller, VEU:s operativaförmåga i olika avseenden behövaförbättras. Utskottet vill här för sindel betona att sådana åtgärder intesamtidigt bör få försämra andraorganisationers förmåga tillkrishantering och fredsfrämjandeinsatser. FN:s ställning får sålundainte undergrävas, vilket isin motion påtalar risken för. Det sammagäller för som för hantering aveuropeiska konflikter i stället bör gesmöjligheten att spela en merbetydelsefull roll, eftersom Rysslandoch övriga östeuropeiska stater ärmedlemmar i men inte i EU ellerVEU. FN:s generalsekreterare har förövrigt uttalat sig för ett ökatregionalt ansvarstagande förkrishantering och fredsbevarandeverksamhet.Regeringen nämner i sin skrivelse intefrågan om framtida europeisktförsvarsmaterielsamarbete. Detta tematas däremot upp i Kristdemokraternaspartimotion /96:21 i vilken detanses att underregeringskonferensen skall ta initiativtill att förändra inriktningen avvapenförsäljningen från EU-länderna. Ettökat samarbete och en specialiseringinom de europeiska försvarsindustriernaanses kunna leda till attvapenförsäljningen begränsas tillunionens länder och stabila demokratiskastater.Miljöpartiet hävdar å sin sida ipartimotionen 1995/96:U29 att detförsvarsindustriella samarbetet inteskall främjas. I stället skallregeringen lägga veto mot varjeförändring som kan leda tillinskränkningar i det nationellasjälvbestämmandet omvapenexportreglerna.Utskottet erinrar om att riksdagensenast 1992 (prop.1991/92:102, FöU12, rskr. 338) och år1995 (prop. 1995/96:12, FöU1, rskr. 45)betonat försvarsindustrins betydelse. Enegen utvecklings- ochtillverkningskapacitet för kvalificeradförsvarsmateriel har sålunda ettsäkerhets- och försvarspolitiskt värde.Utskottet har härutöver vid fleratillfällen, t.ex. i sitt yttrande tillutrikesutskottet om förslag till lag omexport av krigsmateriel (prop.1991/92:174, FöU2y), betonat exportensförsvarspolitiska betydelse. Den bidrartill att minska våra egnautvecklingskostnader och till attupprätthålla önskvärd kompetens ochkapacitet för att kunna utveckla,tillverka och vidmakthålla materiel tilldet svenska försvaret.Den internationella avspänningen harfått vittgående konsekvenser för allförsvarsindustri genom att såvälhemmamarknad som exportmöjligheterminskat. Trots neddragningar finns internationell överkapacitet. Ettsamarbete om en framtida europeiskförsvarsindustripolitik bör därmed varaintressant för alla länder inom unionen.I rådande läge, när stora förändringarav försvarsindustristrukturen förestår ialla länder, har ställt sigbakom regeringens bedömning (prop.1995/96:12, FöU1 s. 94 och 96, rskr. 45)att acceptera ett ökat samarbete mellansvensk och företrädesvis europeiskindustri och att därvid regeringen,Försvarsmakten och aktivt bör verka för attstärka försvarsindustrins möjligheteratt samarbeta med utländska företag.Inom ramen för reglerna för svenskkrigsmaterielexport bör också regeringenoch svenska myndigheter aktivt stöttaförsvarsindustrins exportansträngningarav sådana projekt som har betydelse förvåra möjligheter att utveckla önskvärdkompetens och kapacitet.Utskottet vill ändå inte förorda attfrågan om försvarsmaterielsamarbete försupp på dagordningen underregeringskonferensen, eftersom dettaskulle innebära att var berettatt omförhandla artikel 223 iRomfördraget. Att ändra denna artikel,vilket kräver enhällighet, skulle kunnainnebära att vi förlorar vårsjälvständighet när det gäller attutforma vår politik i fråga omtillverkning av eller handel medkrigsmateriel. Frågan om ett utvidgatförsvarsmaterielsamarbete bör såledesdrivas i andra fora och former än vid enregeringskonferens som har som syfte attse över EU:s olika fördrag.Stockholm den 13 februari 1996På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), HenrikLanderholm (m), (), MyPersson (m), (),(), (),(), (),(), (),(), () ochIngibjörg Sigurdsdóttir (s).Avvikande meningAnnika () anser att den delav utskottets yttrande som börjar med Utskottet anser, liksom regeringen ochslutar med olika fördrag bort haföljande lydelse:Utskottet anser att Sverigesinternationella insatser av humanitär,konfliktförebyggande och fredsbevarandekaraktär skall ske direkt under FN, utanomvägar via VEU. I och med attfredsbevarande operationer splittras upppå regionala organisationer, som intekan betraktas som alliansfria vare sigmilitärt eller intressemässigt, serutskottet en stor risk för att FN:sställning undergrävs. Utskottet vill idetta sammanhang återigen erinra om vadFN:s generalsekreterare redovisade isitt tillägg till "An Agenda for Peace". I denna rapport framhållergeneralsekreteraren att det finns riskermed att överlåta mer krävande uppgifterpå grupper ledda av stormakter.I stället för att stödja och aktivtbidra till utveckling mot enregionalisering av krishantering ochfredsfrämjande åtgärder, som i sin turkan leda till att man glider alltnärmare ett gemensamt militärt försvar,bör resurserna satsas på att i ställetstärka FN:s förmåga och trovärdighet.En riksdagsmajoritet har tidigareställt sig bakom regeringens intentioneratt skall närma sig WEAG . Denhar också accepterat ett ökat samarbetemellan svensk och företrädesviseuropeisk försvarsindustri, samt attregeringen, Försvarsmakten aktivt bör verkaför att stärka detta samarbete.Regeringen och myndigheterna bör enligtriksdagsbeslutet också aktivt stöttaförsvarsindustrins exportansträngningar.Utskottet delar inte denna uppfattning.Det är i stället utskottets uppfattningatt regeringen under - om vapenexportenkommer upp på dagordningen - skall läggain veto mot varje förändring som kanleda till en inskränkning i vårtnationella självbestämmande om strängaregler för vapenexport. Regeringen börockså verka för att detförsvarsindustriella samarbetet inteskall främjas.Snarare skall tid och kraft läggas påatt ställa om vapenindustrin till civilproduktion. Detta skulle vara iförsvarsutskottets intresse, eftersomdet leder till en värld med mindre vapenoch därmed mer resurser förinvesteringar och åtgärder för enfredligare utveckling. Det skulle ocksåvara helt i linje med den vidgadehotbild som harbeslutat om.Socialförsäkringsutskottets yttrande1995/96:SfU3yEU:s regeringskonferens 1996Till utrikesutskottetUtrikesutskottet har den 30 januari 1996beslutat att bereda bl.a.socialförsäkringsutskottet tillfälle attavge yttrande över regeringens skrivelse1995/96:30 1996jämte motioner i de delar som harsamband med utskottetsberedningsområde.Socialförsäkringsutskottet yttrar signedan om skrivelsens avsnitt 7.6Arbetstagarnas rättigheter och 9Samarbete i rättsliga och inrikes frågorsamt motionerna U19 yrkande 5, U20, U21yrkandena 5 och 37 , U22 yrkandena 50och 51, U23, U25 yrkande 20, U29yrkandena 45 och 46 och U30 yrkande 1,allt i den månsocialförsäkringsutskottetsberedningsområde berörs.InledningI skrivelsen lämnar regeringen enredogörelse för förberedelsearbetetinför samtför vissa principiellaställningstaganden i de frågor somkonferensen kan komma att behandla.Regeringen uppger i skrivelsen attsamarbetet inom EU främst grundar sig påfördraget om upprättandet av Europeiskakol- och stålgemenskapen(Parisfördraget), fördraget omupprättandet av Europeiska gemenskapen(), fördraget omupprättandet av Europeiskaatomenergigemenskapen (Euratomfördraget)och fördraget om Europeiska unionen(). De treförstnämnda fördragen utgör den s.k.första pelaren i vilken medlemsstaternahar överlåtit vissa beslutsbefogenhetertill gemenskaperna. GenomMaastrichtfördraget har samarbetetutvidgats till den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken (andra pelaren)och till det rättsliga ochinrikespolitiska området (tredjepelaren).Fördragsändringar kan ske genom att enmedlemsstat eller kommissionen föreslårändringar till rådet. Rådet kan därefterinleda ett ändringsförfarande genom attkalla samman en regeringskonferens.Enligt (artikel N.2)skall en regeringskonferens sammankallasår 1996 för att undersöka vilkabestämmelser i fördraget som skallrevideras i enlighet med de mål somanges i fördragets inledning.De frågor som kommer att behandlas vidkonferensen är enligt regeringen intenya. Flertalet av dem är föremål föruppmärksamhet i det löpande samarbetet,och kommer att söka uppnå sinamålsättningar i EU såväl i det löpandesamarbetet som vid regeringskonferensen.Konferensen är en förhandling mellanEU:s medlemsländer om ändringar ifördragen. Fördragsförändringar kräverenighet medlemsländerna emellan. Dettagör enligt regeringen att kompromisserblir nödvändiga. börkonstruktivt verka för sådana och kommeratt verka för sina mål medunionssamarbetet även efter konferensensslut.Arbetstagarnas rättigheter (avsnitt 7.6)I skrivelsen uppges att frågor sombehandlas i det social protokollet rörbl.a. arbetstagarnas rättigheter.Sverige bör därför verka för att detsociala protokollet skrivs in ifördraget, dvs. att innehållet i de sjuartiklarna i avtalet förs in iunionsfördragets avdelning II() och därmed kommer attgälla i samtliga medlemsstater. Detsociala protokollet skulle därmedavskaffas.I motion U20 (delvis) begär () ett tillkännagivande omfördragsförändringar för att utveckladen sociala dimensionen. Motionärenuppger bl.a. att regeringen bör verkaför att ministerrådet skall kunna fattabeslut om miniminormer inom hela detsociala området.Alf m.fl. (kds) uppger imotion U21 att socialastadga och den sociala stadga som 1989ratificerades av elva medlemsstater börföras in i . I yrkande 5(delvis) begärs ett tillkännagivandehärom.I motion U23 (delvis) av .