bet · GJ01FiU15 · 1996-07-05 00:00:00 — De förändringarsom nu föreslås förarbetslöshetsförsäkringen omfattar iprincip också det kontantaarbetsmarknadsstödet (KAS).Rätten till arbetslöshetsersättningunder en första ersättningsperiod börenligt regeringen bygga på en fastförankring på arbetsmarknaden. Nuvarandearbetsvillkor ger inte en tillräckliganknytning anser regeringen, somföreslår att arbetsvillkoret ändras itvå avseenden. För det första föreslåsatt anställning med rekryteringsstödinte längre skall berättiga till enförsta ersättningsperiod. För det andraföreslås att kvalifikationstiden förarbetsvillkoret skärps såväl i fråga omdet tidigare arbetets varaktighet sombeträffande omfattningen avarbetsinsatsen . Regeringensförslag innebär i princip att minst niomånaders arbete på minst halvtid kommeratt krävas för att få en förstaersättningsperiod.Kvalifikationstiden för en nyersättningsperiod skärps också i någonmån. För att bli berättigad tillfortsatt ersättning krävs att sökandenhaft reguljärt förvärvsarbete ellerdeltagit i en arbetsmarknadspolitiskåtgärd med minst 80timmar . Han eller hon kanockså kvalificera sig genom att undermotsvarande tid genomgå utbildning medsärskild studiefinansiering.Möjligheten att omväxlande uppbäraarbetslöshetsersättning och delta i enarbetsmarknadspolitisk åtgärd bör enligtregeringen dessutom begränsas i tiden.En omställningsersättning skall getydliga signaler om att arbetslöshetsersättningen är tillfällig. Stöd börenligt propositionen därför normaltkunna lämnas i högst . Under dennaersättningsperiod skall å andra sidanåtgärder vidtas som underlättar för denarbetslöse att återgå till reguljärtarbete. Arbetsförmedlingen skalltillsammans med den arbetslöse göra uppen individuell handlingsplan som främjaren sådan återgång. Den arbetslöse skallmed stöd av handlingsplanen aktivtarbeta för att komma tillbaka tillarbetslivet och inte bara passivt taemot arbetslöshetsersättning. Den bortregränsen väntas också fungera som endrivkraft för de arbetssökande attsnabbt återgå till reguljärt arbete medstöd av aktiviteter som är väl anpassadetill deras förutsättningar och tillbehoven på arbetsmarknaden.Enligt propositionen har den föreslagnaersättningstidens längd bestämts så attdet under denna tidsrymd skall varamöjligt att finna en lösning även förarbetssökande som behöver omfattandeservice eller åtgärder för att återgåtill den reguljära arbetsmarknaden.Regeringen anser slutligen också attanknytningen till arbetsmarknaden skallbetonas starkare genom att nivån pådagpenningen grundas på den sökandesaktuella förvärvssituation som denåterspeglar sig i inkomstförhållandenaunder de tolv månaderna närmast förearbetslösheten.De föreslagna ändringarna är avseddaatt träda i kraft den 1 januari 1997.Regeringen har i bl.a. den ekonomiskavårpropositionen aviserat att den kommeratt föreslå att kompensationsnivån iarbetslöshetsförsäkringen höjs från 75till från den 1 januari 1998.Höjningen, som beräknas kosta , skall finansieras genomregelförändringar i systemen förarbetslöshetsersättningen.Något förslag till höjning läggs intefram i proposition 222. Av propositionenframgår emellertid att regeringen avseratt återkomma till nivåhöjningen förstnär finansieringen är säkerställd. Tvåav de nu redovisade förslagen skallbidra till denna finansiering. Detgäller dels förslaget att anställningmed rekryteringsstöd inte längre skallberättiga till en förstaersättningsperiod, dels förslaget attkvalifikationstiden för en förstaersättningsperiod skall utökas.Tillsammans uppges dessa förändringarleda till en besparing på 500 miljonerkronor. Därmed återstår alltså för att höjningen skallvara finansierad fullt ut.Som tänkbara finansieringsalternativför att uppnå denna tillkommandebesparing anges i propositionen delsmöjligheten att begränsa uppräkningen aversättningen på grund av löneavtal tillhögst , dels möjligheten att samordnaarbetslöshetsersättningen medavgångsvederlag, semesterersättning ochföräldrapenning. Ingen av dessa åtgärderförs emellertid nu fram som konkretaförslag.Lagtekniskt genomförande av förslagen ipropositionenArbetsmarknadsutskottet beskriver i sittyttrande (AU6y) förslagen mer i detalj.I sju punkter redovisararbetsmarknadsutskottet vilkaförändringar som föreslås och hur dessatekniskt påverkar utformningen av lagen(1973:370) om arbetslöshetsförsäkring() och lagen (1973:371) om kontantarbetsmarknadsstöd.Efterföljande redovisning återgerarbetsmarknadsutskottets beskrivning avpropositionens förslag.1. Ändrad systematik i fråga omarbetsvillkoretReglerna bygger sedan lång tid tillbakapå att man kvalificerar sig förersättning antingen genomförvärvsarbete (arbetsvillkor) ellergenom s.k. jämställd tid. Jämställd tidär bl.a. tid iarbetsmarknadsutbildning. Fram till den1 januari innebar reglerna att s.k.jämställd tid i princip varkvalificerande på samma sätt somförvärvsarbete. En lagändring innebar att jämställd tidblev kvalificerande enbart för den somen gång påbörjat en ersättningsperiod.I det nu framlagda förslaget slopasbegreppet jämställd tid. I ställetbyggs lagen upp med två olika slag avarbetsvillkor. 6 § anger villkoren föratt kvalificera sig för ersättningförsta gången, medan 7 § anger vilkakrav som skall vara uppfyllda förfortsatt ersättning, nyttarbetsvillkor. avsåg 6 § iprincip förvärvsarbete, medan 7 § angavandra sätt att kvalificera sig. Med dennya systematiken ingår förvärvsarbetesom en kvalifikationsgrund i bådalagrummen. 7 § innefattar i övrigtvidare möjligheter till kvalificeringän 6 § dels genom att alla slagsförvärvsarbeten - även subventioneradesådana - tillgodoräknas, dels genom atten mindre mängd arbete krävs förkvalificering, dels genom att ävent.ex. arbetsmarknadspolitiska åtgärderingår bland kvalifikationsgrunderna.2. Skärpt arbetsvillkorDen grundläggande regeln innebär attden arbetslöse under entolvmånadersperiod (ramtid) förearbetslöshetens inträde kvalificerarsig för ersättning genom arbete. Detskärpta arbetsvillkoret innebär till enbörjan att den mängd arbete som skallutföras för att ge rätt till ersättningi en första period utökas. I dagförutsätts enligt förvärvsarbeteunder fördelade på minst femmånader. Endast dag då arbete utförts iminst tillgodoräknas. Enligtförslaget utökas kravet förförstagångskvalificering till arbete iminst , varvid endast sådanamånader räknas då arbete utförts iminst . De nya reglernainnebär att mängden arbete skall varastörre, ha längre varaktighet ochstörre kontinuitet. För närvarandeinnebär arbetsvillkoret minst 240timmars förvärvsarbete. Med förslagetkommer det att krävas minst 720 timmar.Vidare föreslås en förändring i frågaom vilka slag av förvärvsarbeten somskall grunda rätt till ersättning. Framtill /96 gjordes ingenskillnad mellan olika slag avförvärvsarbete. Det kunde avse arbetesom egen företagare eller lönearbete,med eller utan statliga subventioner.Från årsskiftet undantogs i principvissa slag av subventionerade arbeten,nämligen näringsverksamhet med starta-eget-bidrag, utbildningsvikariat ochberedskapsarbete. nämnda slag avarbeten skulle varakvalifikationsgrundande enbart för densom redan påbörjat enersättningsperiod.Det som föreslås innebär ingenprincipiell ändring i detta hänseende.Fortfarande skall alltså enligt 6 § iprincip endast reguljärt förvärvsarbetekvalificera för en förstaersättningsperiod. Ytterligare en formav subventionerat arbete utesluts,nämligen anställning medrekryteringsstöd. Anställning genomutbildningsvikariat, som undantasenligt en särskild bestämmelse i 6 §,kommer enligt vad utskottet erfarit attinordnas under undantaget föranställning med rekryteringsstöd ochdärmed inte heller fortsättningsviskvalificera för förstagångsersättning.Även framöver kommer olika slag avsubventionerade anställningar förarbetshandikappade att kunnatillgodoräknas även för en förstaersättningsperiod.I fråga om förstagångskvalificeringför KAS föreslås dels att den tid undervilken arbete skall ha utförts ökasfrån , dels atthänsyn skall tas endast till månad dåarbete utförts jämförtmed 75 timmar.Liksom skall kontantarbetsmarknadsstöd därutöver kunnautges till den som uppfyller det s.k.studerandevillkoret enligt 9 § KAS.3. Kvalificering för fortsattersättningHittills har 7 § i resp. lag reglerats.k. Som nämnts mönstrasdetta begrepp nu ut ur paragrafen. 7 §kommer i stället att regleramöjligheterna att kvalificera sig förden som en gång påbörjat enersättningsperiod, s.k. nyttarbetsvillkor.Sådan kvalificering kan för det förstaske genom förvärvsarbete som företagareeller löntagare. I detta sammanhanggodtas även subventionerade arbeten.Därutöver kan kvalificering liksom ske genom arbetsmarknadsutbildningeller yrkesinriktad rehabilitering medstatligt utbildningsbidrag. Vidareskall kvalificering kunna ske ävengenom annan utbildning medstudiefinansiering som motsvarararbetslöshetsersättningen. Vad somavses är utbildning upp till ett läsårsom är ett led i denutbildningssatsning som föreslås ipropositionens avsnitt 6.7.Förvärvsarbetet eller deltagandet iden arbetsmarknadspolitiska åtgärdeneller studierna måste omfatta minst sexmånader. Endast månad då verksamhetenutförts beaktas.Även tjänstgöring enligt lagen omtotalförsvarsplikt eller tid medföräldrapenningsförmån grundar rätttill ny ersättningsperiod, dock tillsammans.Åtgärderna arbetslivsutveckling (ALU)och offentliga tillfälliga arbeten föräldre (OTA) föreslås bli regleradegenom särskilda lagar i vilka det bl.a.klargörs att tiden i åtgärden ärkvalificerande för ett nyttarbetsvillkor enligt 7 §.4. Begränsning av ersättningsrättenDen s.k. bortre parentesen införs genomförändringar i 14 och 15 §§.Ett nytt begrepp införs,ersättningstid. I 14 § anges attersättning som grundar sig på ettarbetsvillkor som uppfyllts enligt 6 §kan lämnas längst från denförsta karensdagen i den förstaersättningsperioden. Detta är enkalendertidsberäkning.Ersättningsrätten upphör när de treåren löpt till ända. Dock kanersättningstiden förlängas med högstett år i två fall, nämligen om denförsäkrade utfört förvärvsarbete enligt6 § eller genomgått utbildning som inteär arbetsmarknadsutbildning. Någonmöjlighet att bortse från tid t.ex. dåden försäkrade varit sjuk medges inte.I ersättningstiden ingår en ellerflera ersättningsperioder om vardera300 dagar. Ersättningsperiodens längdföreslås vara densamma i både ochKAS. De nuvarande reglerna om längreersättningsperiod för äldre tas bort.En ersättningsperiod är liksom enbeloppsmässig bestämning, så till vidaatt en ersättningsperiod rymmer ettvisst antal ersättningsdagar (dagpenningbelopp). En person som uppbär fullarbetslöshetsersättning förbrukar 300ersättningsdagar under ca 14 månadereller ca 240ersättningsdagar. Detta innebär attersättningstiden maximalt kommer attrymma drygt 2,5 ersättningsperioder.För en deltidsarbetslös som uppbärfärre antal dagpenningbelopp under enkalenderperiod kan förslaget om maximalersättningstid begränsaersättningsrätten i förhållande till idag.Även den som kvalificerar sig genomett nytt arbetsvillkor enligt 7 § harrätt till en ny ersättningsperiod,vilket följer av 15 § andra stycket.Den nya ersättningsperioden räknastidigast från det att den föregåendeersättningsperioden gick till ändaeller på annat sätt upphörde. Tillskillnad från vad som gäller skallsåledes en bruttoberäkning ske aversättningsperioderna (15 § andrastycket sista meningen). kanersättningsperioderna överlappavarandra.För närvarande förbrukasersättningsdagar endast dåarbetslöshetsersättning eller KAS utgesmen inte under tid då den försäkradedeltar exempelvis i ALU ellerarbetsmarknadsutbildning. Ipropositionen föreslås att man iersättningsperioden även skall inräknadagar då den försäkrade/sökandendeltagit i en arbetsmarknadspolitiskåtgärd eller i den tidigare nämndautbildningen med särskildstudiefinansiering. Detta innebär iprincip att tid som är kvalificerandeför en ny ersättningsperiod enligt 7 §också skall räknas in iersättningsperioderna. Man nårdärigenom ersättningsperiodens slutsnabbare än för närvarande.Om arbetslösheten upphör innanersättningsperioden gått till ändaskall liksom gälla att denförsäkrade har rätt till ersättningunder återstående antal dagar avperioden vid ny arbetslöshet även omarbets- och karensvillkoren inte äruppfyllda. Denna rätt till ersättningföreslås dock bli begränsad.Förutsättningen för fortsatt ersättningskall vara att de återstående dagarnaunder perioden ligger inom den maximalaersättningstiden på tre (15 § första stycket).Om en sammanhängande tid av 12 månaderhar förflutit från det att denförsäkrade senast uppbar ersättningskall vad som sagts inte gälla(15 § första stycket andra meningen). Isådant fall skall ersättningsrättenprövas på nytt. Om förutsättningarnaenligt 6 § föreligger börjar en nyersättningstid och en nyersättningsperiod att löpa. Någonmöjlighet till återkvalificering enligt7 § föreligger inte i denna situation.5. DagpenningberäkningFörsäkringen bygger på eninkomstbortfallsprincip. Dagpenningensstorlek grundar sig på inkomsten innanden försäkrade blev arbetslös. Manutgår från den inkomst som denarbetslöse vanligen hade underarbetstid som var normal förearbetslöshetens inträde, s.k.normalarbetstid.För närvarande gäller två alternativaberäkningssätt för normalarbetstiden.Antingen skall som normalarbetstidgälla den genomsnittliga arbetstid idet förvärvsarbete som innebar attarbetsvillkoret uppfylldes eller, omdet är förmånligare, i allt detförvärvsarbete som utförts enligt 6 §.Nu föreslås att normalarbetstiden istället skall hänföra sig till dengenomsnittliga arbetstiden under desista tolv månaderna innan denarbetslöse anmälde sig somarbetssökande hos arbetsförmedlingen.Även månader som inte kantillgodoräknas för uppfyllande avarbetsvillkoret skall således räknasin. En person som kvalificerat siggenom heltidsarbete under nio månadermen inte arbetat under övriga tremånader får alltså sindagpenning beräknad som om arbetetutförts på 3/4-tid. Någonöverhoppningsbar tid medges inte helleri detta sammanhang. En person som varitsjuk under hela tolvmånadersperiodenkan således inte hänföra sig till någonnormalarbetstid. I så fall utges enligt17 § ersättning med lägsta dagpenning,230 kr.Omprövning av underlaget förbestämmande av dagpenningen får iprincip inte ske under pågåendeersättningsperiod. Detta gäller inte omden försäkrade haft ett sammanhängandeavbrott påminst med reguljärtförvärvsarbete med högre inkomst ellerlängre normalarbetstid. Vidare föreslåsatt den som under löpandeersättningstid uppfyllt ett nyttarbetsvillkor genomarbetsmarknadsutbildning elleryrkesinriktad rehabilitering får sindagpenning bestämd till belopp sommotsvarar utbildningsbidraget.6. AvstängningsreglernaAvstängning från rätt till ersättningkan ske både på grund av olika slag avarbetsvägran och på grund av vägran attdelta i en arbetsmarknadspolitiskåtgärd. regleras detta iolika lagrum, 31 § hänvisar i fråga omde arbetsmarknadspolitiska åtgärdernatill tre olika arbetsvägransfall i 29§. Vägransfallen föreslås nu blireglerade i ett och samma lagrum,29 §.I en fjärde punkt i 29 §, i principmotsvarande nuvarande 31 § som föreslåsbli upphävd, anges att avstängningskall ske om någon avvisat etterbjudande om en arbetsmarknadspolitiskåtgärd i form av anställning,praktikperiod eller arbetsmarknadsutbildning eller avvisat etterbjudande om annan utbildning med enstudiefinansiering som motsvarar arbetslöshetsersättningen. Även den nyaetgärden offentliga tillfälliga arbetenför äldre och studier med särskiltutbildningsbidrag enligt avsnitt 6.7 ipropositionen omfattas avavstängningsreglerna.Någon förändring föreslås inte när detgäller avstängningstiderna. Beroende påarbetets/åtgärdens/studiernas längd kanavstängning ske mellan 10 och 60 dagar.7. Ikraftträdande- ochövergångsbestämmelserDe nya reglerna föreslås träda i kraftden . För den som harpåbörjat en ersättningsperiod före den1 räknas redan förbrukadeersättningsdagar i den pågåendeperioden av från den maximalaersättningstiden.Avslag på föreslagna ändringar i lagenom arbetslöshetsförsäkring och lagen omkontant arbetsmarknadsstödModerata samlingspartiet, Vänsterpartietoch de gröna yrkar heltavslag på förslagen till ändringar i ALFoch KAS. liberalerna harinvändningar i fråga om den bortregränsen i ersättningsperioden.Kristdemokraterna motsätter sigpropositionens förslag i fråga omarbetsvillkor, normalarbetstid ochnormalinkomst.Moderata samlingspartiet välkomnar imotion Fi122 i och för sig förslaget omen tidsgräns men anser att gränsen bordevara snävare. Motionärerna anserdessutom att arbetsvillkoret borde uppgåtill och attersättningsnivån borde beräknas på lönenunder . Imotionen avvisas också den aviseradehöjningen av ersättningsnivån till 80 %.Mot bakgrund härav anser motionärernaatt skall avslå de föreslagnaändringarna i (yrkande 7) och KAS(yrkande 8).Vänsterpartiet kritiserar i motionFi116 propositionen från en rad olikautgångspunkter. Förslagen är illagenomarbetade och ofullständiga. De kanleda till orättvisa mellan enskilda ochmotverka arbetslinjen. Förslagen saknarkonsekvensanalyser och flera frågorlämnas obesvarade i propositionen. Vadkommer exempelvis att hända efterutförsäkringen, och vilket ärförhållandet mellan handlingsplanen ochavstängningsreglerna. De nya reglernakommer att slå hårt mot dem somregeringen annars säger sig viljaprioritera - ungdomar, kvinnor,deltidsarbetslösa, invandrare m.fl.Stora grupper kommer dessutom attstängas ute trots god förankring påarbetsmarknaden. Eventuella förändringarav regelverket bör anstå tills ARBOMlämnat sina förslag och sedvanligberedning med remissomgång skett.Motionärerna avstyrker de föreslagnaändringarna av såväl (yrkande 51)som KAS (yrkande 53).Miljöpartiet de gröna anser i motionFi117 att redan dagenskvalificeringsregler slår snett ochskapar orimliga tröskeleffekter särskiltför ungdomar. En ovillkorligförutsättning för en bortre gräns börvara att försäkringen då ersätts av ettannat godtagbart ersättningssystem.Eftersom propositionen saknar förslag omdetta avstyrks förslagen (yrkande 66),inklusive de föreslagna ändringarna iALF (yrkande 61) och KAS (yrkande 62).Arbetsmarknadsutskottet påpekar i sittyttrande att regelverket förarbetslöshetsförsäkringen och detkontanta arbetsmarknadsstödet ärkomplicerat och svårtillgängligt.Lagstiftningens komplexitet talar föratt nödvändiga regeländringar av mergenomgripande slag bör genomföras samlatoch åtföljas av en ingående redovisningav såväl allmänna överväganden som vadsom mer specifikt avses med var och enav de konkreta lagändringarna.Utredningen om ersättning vidarbetslöshet och omställning (ARBOM) harett vittomfattande uppdrag att lämnaförslag till hur en nyarbetslöshetsförsäkring skall utformas.Enligt direktiven skall utredningenredovisa sitt uppdrag senast vidutgången av september 1996.Arbetsmarknadsutskottet anser att godaskäl skulle ha talat för att avvakta medmer ingripande förändringar iregelsystemet till dess att ARBOM hunnitlägga fram ett samlat förslag och dettaberetts i vanlig ordning. Berörda organskulle då haft möjlighet att lägga framsina synpunkter inte bara på de merövergripande frågorna. Därmed skulle mansäkerligen också ha kunnat vinna klarhetoch få en bättre överskådlighet iregelsystemet.Trots detta vill intearbetsmarknadsutskottet motsätta sig attförändringar beslutas . Dettyngsta skälet är det nära sambandetmellan ändringarna i försäkringen ochden nya inriktning avarbetsmarknadspolitiken som föreslås iproposition 222. Dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna skallsyfta till en återgång till denreguljära arbetsmarknaden och de får -framhåller arbetsmarknadsutskottet -under inga omständigheter bara vara ettsätt att kvalificera sig för ytterligareersättning. Då hotas arbetslinjen.Arbetslöshetsförsäkringen är och skallvara en omställningsförsäkring förpersoner med fast förankring påarbetsmarknaden. Det är, anserarbetsmarknadsutskottet, naturligt attdessa viktiga principer nu konkretiserasgenom lagregler om skärpt arbetsvillkoroch en bortre gräns i försäkringen. Tilldetta kommer de ökande kostnaderna förarbetslöshetsersättningen, bl.a. tillföljd av försämrat arbetsmarknadsläge.Med hänvisning härtill avstyrkerarbetsmarknadsutskottet deavslagsyrkanden som Moderatasamlingspartiet, ochMiljöpartiet de gröna har i fråga omändringarna i och tre partierna har var för sig iavvikande meningar biträtt sinaavslagsyrkanden.Finansutskottet vill i denna frågaframhålla följande.Arbetslinjen ärarbetsmarknadspolitikens fundament. Enaktiv arbetsmarknadspolitik hjälperföretag att snabbt tillsätta ledigaplatser och stödjer de arbetslösa ideras ansträngningar att åter finna ettförvärvsarbete. Det är viktigt attstödet uppfattas som ett ömsesidigtåtagande mellan samhälle och medborgareoch inte som ett bidrag som utgår tillde arbetslösa utan krav påmotprestation. framhåller skallde arbetsmarknadspolitiska åtgärdernasyfta till en återgång till denreguljära arbetsmarknaden, och de fårunder inga omständigheter bara vara ettsätt att kvalificera sig för ytterligareersättning. Då hotas arbetslinjen.Arbetslöshetsförsäkringen är och skallvara en omställningsförsäkring förpersoner med en fast förankring påarbetsmarknaden.Omställningsförsäkringen skall också getydliga signaler om attarbetslöshetsersättningen är tillfällig.De förslag som regeringen redovisar ipropositionen innebär att försäkringensroll som omställningsförsäkring markeraskraftigare. Förändringen kombineras medatt samhällets åtagande gentemot dearbetslösa tydliggörs i deindividuella handlingsplaner som skallgöras upp för var och en av dearbetssökande. Båda åtgärderna utgörviktiga inslag i arbetet med attbegränsa arbetslösheten. kanfinansutskottet således inte biträda deframförda yrkandena om avslag påpropositionens förslag.Finansutskottet avstyrker såledesmotionerna Fi116 (v) yrkandena 51 och53, Fi117 (mp) yrkandena 61, 62 och 66samt Fi122 (m) yrkandena 7 och 8.Finansutskottet övergår nu till attbehandla de konkreta ändringsförslag somregeringen förordar i och utgår från denredovisning som arbetsmarknadsutskottetlämnat i sitt yttrande på s. 63-70.Arbetsmarknadsutskottet kommenterar därlagförslagen närmare, gör vissaförtydliganden samt förordar attförslagen justeras på några punkter. mån inget annat anges tararbetsmarknadsutskottets synpunktersikte på både och såväl som KAS anges i 6 § vilketarbetsvillkor som gäller för en förstaersättningsperiod och i 7 §vad som krävs för en ny ersättningsperiod.Miljöpartiet de gröna avvisar i motionFi117 förslaget att den aviseradehöjningen av ersättningsnivån till 80 %i a-kassan delvis skall finansierasgenom skärpta kvalifikationskrav för attkomma in i försäkringen (yrkande 63).Även avvisar i motionFi118 tills vidare regeringensfinansieringsförslag i denna del(yrkande 29, delvis). Motionärernafinner ingen anledning att än en gångföregripa en sittande utredning omsjälva villkoren inomarbetslöshetsförsäkringen.Arbetsmarknadsutskottet kommenterar deföreslagna ändringarna avarbetsvillkoret på följande sätt.6 § Skärpt arbetsvillkorSom redovisats ovan innebär det nyaarbetsvillkoret enligt 6 § ALFskärpningar i flera avseenden. Enligtpropositionen bör man dock hålla iminnet att skärpningen för flertaletinte innebär några förändringar imöjligheten att få ersättning vidarbetslöshet. Regeringen utgår från attförslaget för personer med tillfälligaarbeten, säsongsarbeten ellerdeltidsarbeten och som söker mer arbetebör medverka till en förändring avarbetsmarknaden i riktning mot flertillsvidareanställningar och arbetenmed längre arbetstid, inte minst fördeltidsarbetande kvinnor.Arbetsmarknadsutskottet skullesjälvfallet gärna se att detta bleveffekterna av förslaget. Det gåremellertid inte att bortse från attäven grupper med en relativt fastförankring på arbetsmarknaden kan kommaatt stå utanför försäkringen t.ex.därför att de arbetat oregelbundet ochvissa månader inte kommit upp i de 80timmar som krävs, t.ex. s.k.springvikarier och anropsanställda. Föratt uppfylla arbetsvillkoret kommer detatt krävas minst 720 arbetade timmar.Fall kan tänkas där inte ens den dubblamängden arbetade timmar ärtillräckligt.