bet · GJ01KU22 · 1996-02-08 00:00:00 — I betänkandet behandlas tolv motionerväckta under den allmänna motionstidenunder /95 avseendemotionsrätten, ledamöternas placering ikammaren, registrering av lobbyister,ersättare för ledamöterna, , titeln talman/kvinna ochmanifestation av avstyrker elva av motionernaoch tillstyrker en motion avseende enmanifestation av av RaoulWallenbergs gärning. Till betänkandethar fogats två reservationer, avrepresentanterna för ,och Miljöpartietbeträffande motionsrätten och av demoderata ledamöterna beträffandeledamöternas placering i kammaren. Motioner väckta /951994/95:K203 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om registreringssy-stem förlobbyister.1994/95:K303 av m.fl.(mp) vari yrkas1. att beslutar att ändratiteln talman till talkvinna när det ären kvinna som innehar uppdraget,2. att beslutar att uteslutaorden "fru" och "herr" vid tilltal avtalmannen/talkvinnan,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ändring av övriga titlar idet svenska samhället som har suffixetman.1994/95:K304 av ()vari yrkas att beslutar att ikonstnärlig form manifestera riksdagensoch det svenska folkets respekt förRaoul gärning i enlighet medvad som anförts i motionen.1994/95:K307 av och () vari yrkas att riksdagenbeslutar att platsfördelningen iriksdagens plenisal skall ske efterpartitillhörighet och inte eftervalkrets.1994/95:K309 av ()vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om allmänna motionstiden,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om budgetpropositionen.1994/95:K310 av () variyrkas att beslutar utreda hurmotionsrätt skall kunna garanteras ävennär mer omfattande lagförslag producerasdirekt i utskotten.1994/95:K321 av () variyrkas att beslutar attprotokollföringen vid EU-nämndenssammanträden organiseras så attprotokollen kan offentliggöras så fortsom möjligt efter nämndens möten.1994/95:K322 av m.fl. (s)vari yrkas att beslutar att getalmanskonferensen i uppdrag attåterkomma till med förslagtill en reformerad motionshantering ienlighet med vad som anförts i motionen.1994/95:K323 av ()vari yrkas att hos regeringenbegär förslag till en tidsbegränsadinskränkning i riksdagsledamöternas friamotionsrätt i enlighet med vad somanförts i motionen.1994/95:K326 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att ge ersättarna tillriksdagsledamöterna en mer aktiv roll iriksdagens arbete.1994/95:K327 av andre vice talman () vari yrkas att riksdagenbeslutar att ge talmanskonferensen iuppdrag att se över den allmännamotionsrätten och komma med förslag tilländring.1994/95:K328 av m.fl. (fp)vari yrkas att beslutar getalmanskonferensen i uppdrag att ta uppfrågan om motionstiden i arbetet medreformeringen av riksdagensarbetsformer. Motionsrätten m.m.Gällande bestämmelserEnligt 4 kap. 3 § regeringsformen fårregeringen och varje riksdagsledamotväcka förslag i fråga om allt som kankomma under prövning, om ejannat är bestämt i regeringsformen.Även vissa riksdagsorgan får väckaförslag inom sina ansvarsområden.Utskott får enligt 3 kap. 7 §riksdagsordningen väcka förslag i ämnesom tillhör dess handläggning. Förslagsom läggs fram av utskott medför tillskillnad från förslag från andraförslagsställare inte någonmotionsmöjlighet.De närmare bestämmelserna ommotionsinstitutet finns iriksdagsordningen 3 kap. 9-15 §§. Enligt9 § avger riksdagsledamot förslag tillriksdagen genom motion. Förslag i skildaämnen får inte sammanföras i sammamotion.Som en konsekvens av beslutmed anledning av Riksdagsutredningensförslag om ändringar i riksdagsordningenhar 10 och 11 §§ riksdagsordningen fåtten ny utformning från den 1 januari1996.Enligt 10 § får motioner väckas en gångom året i fråga om allt som kan kommaunder prövning (allmänmotionstid). Den allmänna motionstidenpågår, om inte på förslag avtalmannen bestämmer annat, från börjanav som inleds ,september eller oktober och så länge sommotioner får avlämnas med anledning avbudgetpropositionen.Budgetpropositionen skall enligttilläggsbestämmelse 3.2.1riksdagsordningen, i dess nya lydelsefrån , avlämnas senastden . dåriksdagsval hålls , skallbudgetpropositionen avlämnas senast envecka efter öppnande. Omhinder möter till följd avregeringsskifte att förfara som nyssbeskrivits, skall budgetpropositionenavlämnas efter den nyaregeringens tillträde, dock senast den15 november.Motion med anledning av propositioneller skrivelse från regeringen fårenligt 11 § väckas inom femton dagarefter det att propositionen ellerskrivelsen anmäldes i kammaren.Riksdagen kan i vissa fall besluta attmotionstiden skall förkortas ellerförlängas.Enligt 12 § riksdagsordningen fårmotion med anledning av proposition somuppskjutits från en valperiod till nästaväckas från början av dennya valperioden.Enligt 15 § får motion med anledning avhändelse av större vikt väckas gemensamtav minst tio ledamöter under vissaförutsättningar.MotionernaI motion 1994/95:K309 begär GudrunLindvall (mp) att som sinmening ger regeringen till känna vad somi motionen anförts om den allmännamotionstiden (yrkande 1) och ombudgetpropositionen (yrkande 2). Enligtmotionären vore det en fördel om denallmänna motionstiden som tidigare kundeligga kvar . Regeringenbör undvika att lägga fram propositionersom måste behandlas och att inte lägga framflera propositioner medbudgetpropositionen. Dessutom bör enligtmotionären budgetpropositionen göras mertillgänglig med hjälp avinnehållsförteckning och sökordregister.Föredragningar av berörda departement ifackutskotten skulle underlättabehandlingen av budgetpropositionen,anser motionären.I motion 1994/95:K310 yrkar BertilPersson (m) att beslutarutreda hur motionsrätt skall kunnagaranteras även när mer omfattandelagförslag utarbetas direkt i utskotten.Motionären hänvisar tillriksdagsbehandlingen av frågan omregistrerat partnerskap, där utskottetlade fram ett eget förslag tilllagstiftning. Det förhållandet attmotionsrätt inte föreligger i ett fallsom detta bör enligt motionärenkorrigeras på lämpligt sätt.I motion 1994/95:K322 begär MartinNilsson m.fl. (s) att uppdraråt talmanskonferensen att lämna förslagtill en reformerad motionshantering ienlighet med vad som anförts i motionen.Enligt motionärerna utgör de enskildamotionerna ett värdefullt instrument attkanalisera opinioner in i det politiskalivet, varför den fria motionsrätten börbibehållas. Den bör dock reformeras såatt den tidsmässiga begränsningenavskaffas till förmån för en frimotionsrätt . Denna öppnamotionsrätt bör enligt motionärernakombineras med ett krav på att en motiontas upp till behandling av riksdageninom ett år.I motion 1994/95:K323 yrkar ChristelAnderberg (m) att hosregeringen begär förslag till entidsbegränsad inskränkning iriksdagsledamöternas fria motionsrätt ienlighet med vad som anförts i motionen.Enligt motionären bör, med hänvisningtill den samhällsekonomiska situationen,ingen ledamot få väcka ett förslag sommedför ökade offentliga utgifter utanatt redovisa konkreta förslagtill motsvarande besparingar inom någotområde. Om ett ofinansierat förslagväcks skall det inte tas upp till sakligprövning vare sig i utskott eller ikammaren. Den föreslagna regeln börgälla tills hela statsskulden äreliminerad, anser motionären.I motion 1994/95:K327 begär GörelThurdin (c) att uppdrar tilltalmanskonferensen att se över denallmänna motionsrätten och lämna förslagtill ändringar vad gäller återkommandemöjligheter till allmän motionsrättunder ett . Motionären vändersig mot den rådande ordningen enligtvilken ledamöterna måste lämna allatänkbara goda uppslag under entvåveckorsperiod respektive att de måsteinvänta ett regeringsförslag för att fåen allvarlig fråga behandlad i ettutskott.I motion 1994/95:K328 hemställer SiggeGodin m.fl. (fp) att gertalmanskonferensen i uppdrag att ta uppfrågan om motionstiden i arbetet med attreformera arbetsformer.Enligt motionärerna är det olämpligt attbegränsa tiden för påverkan . En bättre ordningvore att ledamöterna hade ständiginitiativrätt. Ett alternativ till dennarätt kan enligt motionärerna vara envecka per kvartal. Därmed skulledramatiken kring motionerandetförsvinna, få en jämnarearbetsfördelning och antalet motionerminska.Tidigare behandlingUtskottet har tidigare behandlat fråganom olika slags begränsningar imotionsrätten, senast /94 årsriksmöte (bet. 1993/94:KU18), dåutskottet behandladeRiksdagsutredningens förslag omfrivillig restriktivitet vid väckandetav motioner (1993/94:TK1). Utskottetansåg därvid att begränsningar imotionsrätten skulle innebära ettuppgivande av en viktig princip isvenskt parlamentariskt liv och attbegränsningar i motionsrätten borde varafrivilliga. Utskottet tillstyrkte motdenna bakgrund utredningens förslag attinga formella begränsningar skulleinföras.I samma betänkande behandlades någramotioner med förslag om ändringar imotionsrätten med inriktning på frimotionsrätt (mot.1992/93:K328, 1993/94:K307). Dessamotioner avstyrktes med hänvisning tillRiksdagsutredningens överväganden.I betänkandet behandlades även fråganden allmänna motionstidens förläggning.Utskottet hade därvid inga invändningarmot utredningens förslag om att denallmänna motionstiden förläggs tillbörjan av och utgår samtidigtmed motionstiden på budgetpropositionen.Frågan om utskottsinitiativ ilagstiftningsärenden har behandlats avkonstitutionsutskottet senast hösten1995 (bet. 1995/96:KU6). Till grund förärendet låg en motion, 1994/95:K206 (m),i vilken yrkades ett tillkännagivande omstärkt skydd för utskottsminoriteter.Enligt motionären borde det övervägasbl.a. om initiativ i utskotten bordefordra fem sjättedels majoritet för ettpositivt beslut. Utskottet hänvisadetill vad Grundlagberedningen ochutskottet självt anfört dåinitiativrätten infördes för allautskott. Utskottet ansåg attinitiativrätten stärker riksdagensställning och underlättar dessarbetsmöjligheter. Därutöver minskarbehovet av att dra en gräns mellanbegränsade och obegränsade initiativ.Utskottet utgick från att befogenheternaäven i fortsättningen skulle begagnasmed varsamhet och att politisk enighetskulle eftersträvas. Utskottet utgickockså från att utskotten kommer att vararestriktiva med att själva utarbeta meraomfattande förslag utan beredning inomregeringskansliet. Med det anfördaavstyrktes motionen. I en reservation(m) anfördes bl.a. att en självständig och obegränsad initiativrätt kaninbjuda en riksdagsmajoritet tillaktioner i syfte att hindra oppositionenatt presentera alternativförslag. Enligtreservanterna finns det också en riskatt förslag som läggs fram av utskottenutan underliggande förslag frånregeringen kan vara otillräckligtberedda. Denna risk blir särskiltpåtaglig i fråga om initiativ igrundlagsfrågor. Frågan om skyddet förutskottsminoriteter bör ses över enligtreservanterna.Vissa riksdagsbeslut med anknytning tillmotionsrätt m.m.Vid behandling av förslagtill förändringar av budgetprocessen medanledning av betänkandet Reformerariksdagsarbetet 2 (1993/94:TK2) våren1994 ställde sig bakom deprinciper för budgetarbetet somRiksdagsutredningen fört fram (bet.1993/94:KU18).Enligt utredningen kommer sannolikt,som en konsekvens av att budgetarbetetkommer att utgå från ramar, helhetssynenpå budgeten att bli mer framträdande ide motioner som kommer att väckas ianslutning till budgetförslaget. Partieroch enskilda motionärer som vill ändrapå medelstilldelningen på olika anslagförutsätts på vanligt sätt framförayrkanden om detta men bör också föreslåatt nivån på de berörda utskottsramarnaanpassas till dessa ändringar. Om ettpartis eller en enskild motionärsförslag innebär att resurser behöveromfördelas från ett utskott till ettannat bör enligt utredningenmotionärerna sålunda begära en minskningav den ena utskottsramen och en likastor ökning av den andra (1993/94:TK2 s.17).Efter sedvanlig motionstid på 15 dagarkommer budgetförslaget med följdmotioneratt remitteras till berörda fackutskott,som inleder behandlingen avsina delar av förslaget. Regeringens ochledamöternas förslag till budgetramarremitteras därvid till finansutskottet,som bereder varje fackutskott tillfälleatt yttra sig över den eller de ramarsom omfattar utskottets anslag. som efter en översiktligprövning inte anser sig kunna godtaregeringens förslag till budgetramarskall anmäla detta till finansutskottet.Finansutskottet har att vid sin prövningav budgetförslaget göra en samladbedömning av effekterna av allatilläggsförslag och jämka samman dem medövriga krav som kan ställas på budgeten,inte minst i fråga om det tillgängligasamhällsekonomiska utrymmet (1993/94:TK2s. 18).Den lagstiftning om registreratpartnerskap som fattade beslutom och som åberopas i motion1994/95:K310 grundades på ett förslagsom utarbetats i lagutskottet (bet.1993/94:LU28) utan föregåendeproposition från regeringen. Dendåvarande regeringen fann för gott attinte utarbeta någon proposition medanledning av (SOU 1993:98), ivilket förslag till lagstiftning ompartnerskap lades fram. Utskottetsinitiativ grundades på motioner iärendet som väckts . Utskottsförslagetbaserades på kommitténs förslag tilllagstiftning med smärre ändringar.I en gemensam reservation tillutskottsbetänkandet (kds, c, m, nyd)hävdades att lagen om registreratpartnerskap hade arbetats fram försnabbt och utan ordentlig analys.Reservanterna hänvisade också till denkritik som Lagrådet framfört motlagförslaget. Reservanterna var kritiskamot att ett lagförslag presenteradesdirekt av ett utskott, vilket medförtatt enskilda riksdagsledamöter intekunnat väcka motioner med anledning avförslaget.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att de beslutadeförändringarna vad avser övergången tillkalenderårsbudget och förskjutningen avtidpunkten för budgetpropositionensframläggande och den därtill knutnaallmänna motionstiden medför storaförändringar i riksdagsarbetet i olikaavseenden.Den tidrymd under vilkenbudgetpropositionen och de motioner ibudgetfrågor som väcks under denallmänna motionstiden skall behandlasminskar i förhållande till den tidigareordningen. Detta medför en ökadtidspress i riksdagsarbetet underhösten.Riksdagsutredningen anförde(1993/94:TK2 s. 15) beträffande dennaökade tidspress att det blir svårt förriksdagen att ta sig an kompliceradelagstiftningsfrågor och pröva dem somett led i budgetprocessen. Utredningenförutsatte att höstmånaderna kommer attägnas åt en mer renodlad budgetprövningmedan mer långtgående förslag tillregeländringar behandlas undervårmånaderna. De anslagsäskanden dettaarbete ger upphov till bör enligtutredningen tas upp i den efterföljandebudgetpropositionen. En sådan ordningkan enligt utredningens bedömning antasge riksdagsarbetet en bättre årsrytm.I detta perspektiv kan det enligtutskottets mening vara naturligt attvissa förändringar beträffandemotionsverksamheten övervägs.I motionerna K322 (s), K327 (c) ochK328 (fp) aktualiseras frågan om enreformering av motionshanteringen. Engemensam uppfattning hos motionärerna äratt det finns skäl att överväga ettavskaffande eller en uppluckring av dentidsmässiga begränsningen avmotionsrätten som gäller.De alternativ som förs fram är frimotionsrätt elleråterkommande möjligheter att motioneraunder loppet av ett . Somargument för en mindre restriktivmotionsrätt anförs bl.a. att dramatikenkring motionsverksamheten skulle minska,att riksdagsarbetet skulle fördelasjämnare över året och att beroendet avpropositioner som grund förmotionsinitiativ skulle minska. Även imotion K309 yrkande 1 (mp) anförs delvisliknande tankegångar i den meningen attmotionären efterlyser en motionstid somär skild från behandlingen avbudgetpropositionen.Med hänvisning till vad utskottetanfört i det föregående anser utskottetatt det kan finnas skäl att på siktöverväga vissa förändringar imotionsrätten. Med hänsyn tillbudgetpropositionens centrala roll iriksdagsarbetet finns det emellertidanledning att avvakta utfallet av dennya ordningen , innanutskottet tar ett eventuellt initiativ ifrågan om motionsrättens utformning.Motionerna K309 yrkande 1, K322, K327och K328 avstyrks därför.Beträffande motion K309 yrkande 2,enligt vilket budgetpropositionen börgöras mera tillgänglig etc., finns detenligt utskottets mening skäl att antaatt man inom såväl somriksdagens utskott inför övergången ny budgetprocess kommer att vidtaåtgärder som på olika sätt underlättarför ledamöter att tillägnasig innehållet i budgetpropositionen,varför motionen i denna del avstyrks.Beträffande motion K310, i vilkenmotionären begär en utredning av hurmotionsrätt kan garanteras när utskottentar initiativ till mer omfattandelagstiftning, hänvisar utskottet tillsin tidigare, i det föregåenderedovisade, behandling av dessa frågor(bet. 1995/96:KU6). Motionen avstyrksdärmed.När det gäller den tidsmässigabegränsningen i den fria motionsrättensom föreslås i motion K323, hänvisarutskottet till vad utskottet anfört idet föregående om förändringar ibudgetprocessen. Av redovisningenframgår bl.a. att helhetssynen påbudgeten sannolikt blir mer framträdandei de motioner som framgent kommer attväckas med anledning avbudgetpropositionen och att den nyabudgetprocessen i sig kommer att medförabetydande restriktioner av det slagmotionären efterlyser. Motionenavstyrks.Ledamöternas placering i kammarenGällande bestämmelserEnligt 2 kap. 3 § riksdagsordningenskall för varje ledamot finnas ensärskild plats i plenisalen. Enligttilläggsbestämmelse 2.3.1 tarledamöterna plats i plenisalenvalkretsvis. Särskilda platser skallfinnas för talmannen samt för vicetalmännen.MotionenI motion 1993/94:K307 yrkar LarsTobisson och () attriksdagen beslutar att platsfördelningeni plenisal skall ske efterpartitillhörighet och inte eftervalkrets. Enligt motionärerna tenderardebatterna i att bli utdragnaoch svåröverskådliga när de förs med upptill sju partier som deltagare. Ävenledamöternas placering i plenisalenspelar en roll härvidlag. Enligt enkartläggning av Interparlamentariskaunionen, som motionärerna refererartill, hade endast 7 av 54 undersöktaländer valkretsindelningen som grund förplaceringen. I en klar majoritet avländerna satt ledamöterna grupperadeefter politisk uppfattning. Motionärernaanför också att kommun- ochlandstingsfullmäktigeledamöter oftasitter partivis, liksom fallet är iEuropaparlamentet. En platsfördelningefter partitillhörighet skulle enligtmotionärerna skänka debatten störrelivfullhet och överskådlighet. Eftersomen förändring i denna riktning inte lärkräva någon större ombyggnad ellerinstallation av ny apparatur, böråtgärden enligt motionärerna kunnagenomföras under innevarande ellersenast inför nästa mandatperiod.Tidigare behandlingUtskottet har ,(bet. 1993/94:KU18),avstyrkt motionsförslag med sammainnehåll som det nu aktuella. I etttidigare betänkande (bet. 1987/88:KU43)anförde utskottet med anledning av enmotion bl.a. att en partivis placeringav ledamöterna skulle vara en markeringav den framträdande roll som depolitiska partierna numera spelar iriksdagen. Den skulle enligt utskottettroligen också ha vissa andra fördelarfrån kontakt- och debattsynpunkt.Emellertid fanns det enligt utskottetsbedömning inte någon tillräckligt starkopinion bland ledamöterna för att brytatraditionen. I ett senare betänkande(bet. 1992/93:KU9) anförde utskottetbl.a. att effekterna från debatt- ochkontaktsynpunkt inte skulle bli de somavsågs i den då aktuella motionen. Enomdisponering av plenisalen måste ske,om man vill skapa en tätare atmosfär viddebatterna, ansåg utskottet ochavstyrkte motionen. Med hänvisning tilldetta ställningstagande avstyrkteutskottet ett motionsförslagmed samma innehåll som tidigare (bet.1993/94:KU18).Programutredning om plenisalensinredningInom talmanskonferensens arbetsgrupp förvissa riksdagsfrågor har problemet medden låga närvaron i plenisalendiskuterats. Arbetsgruppen har uttalatatt problemet borde utredas inomriksdagens lokal- och bostadskommitté.Arbetsgruppen har uttalat sig för enmodell för inredning av plenisaleninnebärande att debattdeltagarna tarplats i rummets främre del, vilket i sintur kan leda till att ledamöternasplatser grupperas partivis och inteefter valkretstillhörighet som ärfallet.På lokal- och bostadskommitténs uppdraghar en utredning genomförts syftandetill att redovisa förslag om hur en nyinredning och gestaltning av lokalenskall ge bättre förutsättningar förolika former av debatter som kanförekomma i plenisalen med särskildhänsyn till att antalet deltagarevarierar starkt.Det arkitektoniska förslaget, somutarbetats av arkitekten ,syftar till att göra plenum merinspirerande och intresseväckande bådeför ledamöter och åhörare. Förslagetinnebär bl.a. att den nuvarandeinredningen med individuella pulpeterför ledamöterna ersätts avledamotsplatser utmed längsgåendeskrivbänkar. Vidare föreslås attledamotsplatserna samlas kringtalarstolen och fördelas på tre grupperdär ledamöterna är vända mot varandra.Ledamöterna föreslås få en fri placeringpå de platser som reserveras förrespektive parti.Plenisalen föreslås få 372 platserinklusive 23 platser för regeringen. Vidsalens främsta bänk avses placeras minsten ledamot per i representeratparti. Övriga platser vid de främstbänkarna fördelas proportionellt motpartiernas storlek.Partierna placeras i plenisalen efterden traditionella vänster-höger-skalan.Varje parti får ett platsområde i formav en tårtbit. Regeringsplatsernafördelas med 3 på den främsta bänken ochövriga 20 på de närmast bakomvarandebänkarna i nära anslutning tilltalmanspodiet.Utskottets bedömningFrågan om riksdagsledamöterna skallplaceras valkretsvis eller partivis iplenisalen har varit föremål förriksdagens överväganden vid åtskilligatillfällen. - ochriksdagsmajoriteten - har hittillsavvisat förslag om en ändring i denriktning som motion K307 förespråkar.Utskottet finner ingen anledning att nufrångå den ståndpunkt som utskottettidigare intagit i denna fråga. Motionenavstyrks.Registrering av lobbyisterMotionenI motion 1994/95:K203 begär BengtHarding () att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om registreringssystemför lobbyister. Motionären konstateraratt lobbyism, med vilket menas sådanverksamhet som bedrivs avintresseorganisationer eller särskildaföretag för att påverka politiskainstanser att fatta beslut i linje medorganisationernas eller företagens egnaönskemål, finns i både och EU. ISverige är det främstintresseorganisationer som SAF, LO, TCO,och som bedriverlobbyverksamhet. I ochStrasbourg arbetar företrädare för enmängd organiserade intressen med sammamål. Enligt motionären är det rimligtatt medborgarna själva eller genomintresseorganisationer ellerlobbyföretag ökar sina kontakter motpolitiker i och EU. EU-parlamentariker och företrädare för har efterlyst etiska reglerför lobbyister och obligatoriskregistrering. Kommissionen har inrättaten databas där lobbyister kan registrerasig frivilligt. Ett sådantregistreringssystem borde enligtmotionären övervägas även i Sverige.Lobbyverksamhet i och EUNågon samlad, aktuell översikt överlobbyverksamhet i finns intesåvitt bekant. Enligt en enkät somgenomfördes av tidningen hade dekommersiella och specialiseradelobbyföretagen inte fått någotgenombrott i kontakterna mellanriksdagen och dess omvärld. En klarmajoritet av de svarande ansåg att deetablerade organisationerna som LO, SAFoch LRF stod för de mest omfattandekontakterna. Kontakterna från ad hoc-grupper och enskilda ansågs vara mindrevanliga, och ovanligast bedömdeskontakter från professionella lobbyistervara.Frågan om lobbyism och lobbyister harkortfattat berörts avPersonvalsutredningen som i sittbetänkande Ökat personval (SOU 1993:21)fört en diskussion om lobbyismenseventuella konsekvenser för personval.Utredningen behandlade frågan i vad månpolitiker kommer attutsättas för större påtryckningar frånorganiserade intressen än vad som skerför närvarande.