bet · GK01AU1 · 1996-12-03 00:00:00 — Därmedkan sysselsättningen höjas ocharbetslösheten minska utan attinflationsdrivande flaskhalsar uppstår.Arbetsmarknadspolitiken har också tilluppgift att i samverkan med andrapolitikområden utjämna konjunkturernagenom att omfattningen av åtgärdernaanpassas till konjunkturutvecklingen.Arbetsmarknadspolitiken skall främjajämställdheten mellan kvinnor och män.Den skall bidra till att ävenarbetssökande som har svårigheter t.ex.i form av handikapp får möjligheter attarbeta. Den skall också ge vissaarbetssökande inkomsttrygghet underomställningen från arbetslöshet tillarbete.I propositionen erinrar regeringen omde förändringar iarbetsmarknadspolitiken som beslutades isomras på grundval av den s.k.sysselsättningspropositionen (prop.1995/97:222, FiU15). Arbetsförmedlingensresurser säkerställdes som dencentrala och regionala nivånkoncentrerades till lednings- ochstabsfunktioner. Kommunerna har fått ettstörre inflytande och därmed delaktigheti genomförandet av den nationellapolitiken på området. En ny åtgärd, OTA,infördes för äldre arbetslösa och enmöjlighet gavs arbetslösa mellan 25 och55 år att studera på grund- ochgymnasieskolenivå med särskiltutbildningsbidrag motsvarande nivån påarbetslöshetsersättningen.Arbetslösheten är vår tids störstaplåga, sägs det i propositionen. Värstär öppen arbetslöshet. Därför är detviktigt att de arbetslösa aktiveras i såstor utsträckning som möjligt. Samtidigtär det viktigt att åtgärderna hållersådan kvalitet att möjligheternapåtagligt förbättras att få ettordinarie arbete.Sverige har goda möjligheter atthalvera den öppna arbetslösheten till år2000, sägs det i propositionen. Denlångsiktiga målsättningen är fullsysselsättning. Genomsysselsättningspropositionen, somriksdagen ställt sig bakom, har grundenlagts för en halvering avarbetslösheten.MotionerI partimotioner utvecklaroppositionspartierna sin meraövergripande syn på sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitiken enligt följande.Moderata samlingspartiet serarbetslösheten som ett av Sverigesallvarligaste problem.Socialdemokraterna har misslyckats medbekämpningen av arbetslösheten. En avorsakerna till misslyckandet är bristenpå förståelse för företagandets ochskapandets villkor, men också historiskaoch ideologiska bindningar tillsamhällsförhållanden som inte längregäller. I motion A277 anger Moderaternafyra förutsättningar för att få flerarbeten. De skall ses som en helhet.Lägre skatter på arbete och företagande,gedigna förutsättningar för enhögkvalitativ kunskapstillväxt, enöppnare arbetsmarknad som utgår från denenskildes roll och betydelse samt enarbetsmarknadspolitik som stödjer dearbetslösa och öppnar möjligheter tillnyanställning i företagen. Tyngdpunktenmåste ligga på att öka tillväxten iföretagen. - Den svenska arbetsmarknadenfungerar illa. Obalansen imaktförhållandena till de fackligaorganisationernas förmån är enhuvudorsak till att lönebildningen intefungerar. De stora svårigheterna attsluta enskilda avtal mellan företag ochmedarbetare hämmar företagensutvecklingsmöjligheter och slår utarbeten. Anställningströskeln är förhög, vilket leder till att anställningarinte kommer till stånd. Dearbetsrättsliga reglerna är enhuvudorsak till att arbetslösheten inteminskar. - Utöver lönebildningen och enliberalisering av arbetsrätten är vissafaktorer särskilt betydelsefulla.Arbetslöshetsförsäkringen måste utformasså att den - tillsammans med de andradelarna i partiets politik - gerincitament till arbete och till enlönebildning som inte leder tillarbetslöshet. - Det är också angelägetatt analysera sociala ersättningars,skatters och inkomstrelaterade avgiftersinverkan på lönebildning ocharbetslöshet. - Arbetsmarknadspolitikenmåste förändras och bli mera effektiv.Den nuvarande politiken på området gerinte resultat, åtgärderna tycks mångagånger sättas in för att kvalificera fören ny ersättningsperiod iarbetslöshetsförsäkringen. Om deföretagsstimulerande åtgärderna införsär en effektivare arbetsförmedling, somäven innefattarpersonaluthyrningsföretag, tillräckligtstöd för merparten av de arbetslösa. Demera aktiva åtgärderna kan då meraentydigt inriktas mot yngre med bristeri utbildningen genom ett moderntlärlingssystem, mot äldre bl.a. genomåterbäring av arbetsgivaravgiften ochmot handikappade. Denna striktarearbetsmarknadspolitik bör administrerasav en ny myndighet, vars centrala rollär förmedlingsverksamheten (yrk. 1delv., 13, 14 och 22).Liknande synpunkter framförs i partietskommittémotion A304 (yrk. 4) av PerUnckel m.fl.Folkpartiet liberalerna anser i motionA221 att det endast är genom flerarbeten som man kan få rätsida påSveriges problem. Socialdemokraternasätter enligt partiet alltför stortilltro till statliga system och attdessa skall kunna ingripa påarbetsmarknaden. I motionen sägs det attarbetsmarknadspolitiken vilar på treben: En aktiv arbetsmarknadspolitik, ettgynnsamt näringslivsklimat samt sundaoch sanerade statsfinanser. Med enriktig politik för tillväxt kombineradmed en offensiv arbetsmarknadspolitikgår det att minska arbetslösheten. Enförutsättning är att man inser att debakomliggande orsakerna inte bara ärkonjunkturella utan även strukturella.Folkpartiet anser att medhänsyn till osäkerheten om regeringenspolitik bör begära en särpropositionunder med en lägesbeskrivningoch eventuella förslag om åtgärder. -Enligt är och förblirarbetsmarknadspolitiken en nationelluppgift. Decentralisering är bra, menmåste fungera i praktiken. Dentraditionella arbetsmarknadspolitikenbör kunna genomföras med mindre resursergenom decentralisering,avbyråkratisering och mindredetaljstyrning. Samverkan kan ske medkommuner och näringslivsorganisationer.Större utrymme bör ges för upphandling ikonkurrens, och strävan bör vara attvälja billigare åtgärder framför dyrare.De medel som frigörs används förinsatser för handikappade. - Det ärframför allt på tjänste- ochservicesektorn som de nya arbetena växerfram, vilket ställer nya krav påarbetsmarknadspolitiken. Den måste svaramot de allt högre kraven på kunskaperoch personliga färdigheter. I denutveckling som pågår med tätaarbetsbyten, varvade med utbildning ocharbetssökande, blir uppgiften att ökaden yrkesmässiga och geografiskarörligheten allt viktigare för att nyabranscher och företag skall kunnautvecklas. - När nu kvinnornasarbetslöshet håller på att bli större änmännens är det enligt Folkpartietviktigare än någonsin att bryta dettraditionella könsmönstret påarbetsmarknaden (yrk. 1-10).Vänsterpartiets politik på detarbetsmarknadspolitiska området läggsfram i motionerna Fi212 (yrk. 20 och 21)och A305. Partiet ser massarbetslöshetensom det stora hotet mot välfärden ochjämställdheten - arbetet är grunden förall välfärd. I motion Fi212 föreslås ett20-miljarderspaket för nya arbeten.Detta består bl.a. av sänktaarbetsuppgifter för kommuner, landstingoch privat sektor, kreditstöd tillsmåföretag, försöksverksamhet medarbetstidsförkortning, ett gröntinvesteringsprogram, näringspolitiskasatsningar och en aktivarbetsmarknadspolitik som innefattarkvinnosatsning, stöd tillarbetshandikappade och utbildningsbidragm.m. - betonar attsysselsättningspolitiken måste varaintegrerad med övriga politikområden.Det går inte att öka sysselsättningen omden ekonomiska politiken verkar i annanriktning. Detsamma gäller denvälfärdspolitik som regeringen bedriver.Näringslivet måste utvecklas aktivt. Detkrävs nya strukturella grepp. Enbegränsning av övertidsuttaget och ensuccessiv arbetstidsförkortning ärviktiga delar i partietssysselsättningsstrategi, arbetsrättenbör utvecklas och inte nedmonteras.Arbetsmarknadspolitiken får inteöverbelastas utan skall vara en del iden övergripandesysselsättningspolitiken som har singrund i den ekonomiska politiken. Detreguljära arbetslivet tar för litetansvar; så borde t.ex. introduktionen iarbetslivet för de nytillträdande kunnaklaras av arbetsgivarna. Satsningarna påkompetensutveckling måste öka ochfördelas jämnare och kompletteras medett system med framtidsfonder. - Medregeringens förslag går det inte attupprätthålla den kvalitet somarbetsmarknadsåtgärderna måste ha föratt vara verksamma. Det behövs merotraditionella insatser för invandrareoch ungdomar. Det behövs också riktadesatsningar för att öka kvinnornasmöjligheter. - vill ocksåbetona vikten av att de nationella målenupprätthålls i arbetsmarknadspolitikennu när kommunerna får ett allt störreansvar. - Slutligen anser Vänsterpartietatt den övergripandearbetsmarknadspolitiken bör kompletterasmed ett fjärde mål, att bryta denkönssegregerade arbetsmarknaden. Dettaär nödvändigt för att förhindradiskriminerande effekter.Miljöpartiet de gröna anser enligt sinmotion A274 att det är orealistiskt atttro att problemen på arbetsmarknadenskulle kunna lösas med ökad ekonomisktillväxt. Den enskilt viktigasteåtgärden för att förbättrasysselsättningen är att förkortaarbetstiden. Fram börarbetstiden förkortas till 35 timmar.Det behövs också åtgärder för att stärkade små och medelstora företagenskonkurrensmöjligheter. En ekonomiskomställning till ett kretsloppssamhälleär nödvändig för att skall kunnabehålla och stärka sin internationellakonkurrenskraft. Partiet vill mildraverkningarna av planerade nedskärningari kommuner och landsting vilket innebäratt 20 000 arbeten kan räddas. -Arbetsmarknadspolitiken måste förnyasmed en total omorganisation på lokalnivå med sammanslagning avarbetsförmedling, försäkringskassa ochdelar av . De olikaersättningssystemen måstesamordnas.Vissa delar av arbetsrättenmåste reformeras, t.ex. förlängning avden längsta tillåtna tiden förvisstidsanställning vid arbetsanhopning.- anser att målet omhalvering av den öppna arbetslöshetentill bör kompletteras med ettmål för den totala arbetslösheten, sombör uppgå till högst (yrk. Ipartiets näringspolitiska motion N270(yrk. 6) betonas att lokaliserings- ochnäringspolitiken måste processinriktasför att nya arbetstillfällen skall kunnaskapas. Särskilda resurser bör avsättasför en försöksverksamhet i särskiltdrabbade kommuner.Kristdemokraterna anser enligt sinmotion A297 att en framgångsrik politikför nya arbeten också måste inbegripa ensund näringspolitik. Rimligaförutsättningar måste ges för att nyaföretag skall kunna startas ochbefintliga företag växa. Regeringenspolitik har försämrat företagsklimatet.Det är också nödvändigt med enskatteväxling med sänkta skatter påarbete. Många beslut av regeringen harslagit hårt regionalpolitiskt. I ställetför flyttlasspolitik behövs enregionalpolitisk helhetssyn på närings-och arbetsmarknadspolitiken. - En aldrigså stor satsning påarbetsmarknadspolitiska åtgärder kaninte ersätta de arbetstillfällen som kanskapas med riktiga förutsättningar förframför allt den privata sektorn.Arbetsmarknadspolitiken måste reformerasoch stimulera rörlighet och samhälletsstrukturomvandling. Den måste utgå frånsubsidiaritetssprincipen.Arbetsmarknadsområdet är i daggenomreglerat. En omprövning måste ske.- För att förhindra långtidsarbetslöshetkrävs insatser i form avkompetenshöjning och särskilda projekt.Ungdomsarbetslösheten bör motarbetas medlägre ingångslöner och ett nyttlärlingssystem. - EnligtKristdemokraterna skall målet vara atthalvera den totala arbetslösheten tillår 2000, (yrk. 1, 2 delv. och 11). - Iett från utrikesutskottet överlämnatmotionsyrkande, U515 (yrk. 27), begärKristdemokraterna ett tillkännagivandeom att arbetslösheten i skallbekämpas med ett program som vilar påsamtliga fem Essenpunkter, dvs.utbildning, sysselsättningsintensivtillväxt, sänkta direkta lönekostnader,arbetsmarknadspolitisk effektivitet ochsatsningar på utsatta grupper. Partietmenar att ignorerar dessapunkter, nämligen de som gäller minskadeindirekta lönekostnader ocharbetsmarknadspolitisk flexibilitet ocheffektivitet.Utskottets övervägandenInledningArbetsmarknadsläget är fortsatt dystert.Enligt SCB:s statistik var 326 000personer öppet arbetslösa i oktober1996, motsvarande avarbetskraften. Jämfört med samma månadförra året var arbetslöshetenoförändrad. Arbetslösheten bland män vari oktober och bland kvinnor 6,8 %.Av de arbetslösa hade 118 000 varitarbetslösa mer än 6 månader, vilketinnebär en ökning med 13 000 personerfrån . Antalet personer ikonjunkturberoendearbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgicki oktober till 196 000 personer, vilketär 15 000 fler än sedan.Arbetskraften (sysselsatta ocharbetslösa) uppgick till 4 294000 personer, vilket innebär att 77,5 %av befolkningen i åldersgruppen 16-64 årfanns i arbetskraften.I AMS prognos förutvecklingen på arbetsmarknaden bestårobalansen . Den svenskakonjunkturen förstärks, men intetillräckligt för att nedbringa den högaarbetslösheten. För innevarande årberäknas arbetslösheten uppgå till 8 %och till . Helaminskningen beror enligt AMS på enöverströmning av personer tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Nedgången förutsätter att andelen iåtgärder ökar från 4,5 till mellan1996 och 1997. Obalansen kommer därmedatt uppgå till av arbetskraftenunder jämfört underinnevarande år.AMS rapporterar om en optimism hosföretagen. Enligt enintervjuundersökning av drygt 9 000arbetsställen inom det privatanäringslivet tror företagen på en tydligökning av produktion/försäljning och deplanerar för ökade investeringar. Deplanerar dock att möta den ökadeefterfrågan med befintlig personal. Inomflera branscher minskar antaletanställda.Enligt AMS-prognosen dröjer det en brabit in på 1997 innan sysselsättningenökar. Utvecklingen inom den offentligatjänstesektorn motverkar en mer gynnsamutveckling på arbetsmarknaden. Under1997 beräknas sysselsättningen inomoffentlig sektor att minska med ca 18000 personer.Det som avgör hur mycket arbetslöshetenkan pressas ned är enligt AMSmöjligheterna att skapa flerarbetstillfällen för korttidsutbildade.Arbetsförmedlingen har 285 000 inskrivnamed grundskola som högstautbildningsnivå. Många utomnordiskainvandrare har kort utbildning. Bildenär till stor del likartad förarbetshandikappade.Den kraftiga ökningen avarbetsmarknadspolitiska åtgärder ledertill färre personer i arbetskraften.Detta beror på att flertalet avåtgärderna klassificeras som utbildning.Sådana åtgärder där deltagarnadefinieras som sysselsatta(rekryteringsstöd, beredskapsarbete,utbildningsvikariat) minskar. AMSberäknar att arbetskraften minskarkraftigt, eller med ca 30 000 personer1997.Utskottet kan konstatera attarbetslösheten i nu ligger påsamma nivåer som genomsnittet för EU-länderna, vilket under ingaomständigheter kan accepteras. Målet atthalvera den öppna arbetslösheten till år2 000 ligger fast. Utskottet delarregeringens uppfattning att bekämpandetav massarbetslösheten är och förblir denviktigaste uppgiften. Ytterligareåtgärder måste vidtas under de år somåterstår fram för attförhindra att arbetslösheten permanentaspå en hög nivå.Riksdagens beslut om utgiftsramar ochberäkning av statsinkomsternaRiksdagen har godkäntfinansutskottets betänkande 1996/97:FiU1Utgiftsramar och beräkning avstatsinkomsterna. har ställtsig bakom regeringens förslag när detgäller de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken.Oppositionspartiernas motioner påområdet har avslagits.De i detta ärende behandladepartimotionerna innehåller i stora delarståndpunkter som även utvecklats ipartiernas ekonomisk-politiska motioner.Det innebär att det nyssnämndariksdagsbeslutet innefattarställningstaganden till ganska storadelar av de allmänna utgångspunkter somde arbetsmarknadspolitiska motionernabygger på.I korthet innebär riksdagensställningstagande om den ekonomiskapolitiken följande vad avser frågor medanknytning till arbetsmarknaden.- Målet för den ekonomiska politikenär att halvera den öppna arbetslöshetentill . Att bekämpamassarbetslösheten är den ekonomiskapolitikens främsta uppgift. En viktigförutsättning för att klara detta mål äratt åstadkomma en förbättrad ekonomisktillväxt . Dettakräver fortsatt arbete för att förbättraekonomins sätt att fungera. Viktigabeslut måste fattas rörande bl.a.lönebildningen, arbetsmarknaden och denoffentliga sektorn.- Ett uppskov bör ske medförändringarna avarbetslöshetsförsäkringen. Deförändringar som beslutades i juli 1996bör inte träda i kraft utan skjutas uppför att ge tillfälle att taställning till ett sammanhållet förslagunder våren 1997.- Tydliga och stabila välfärdssystembehövs, t.ex. vid arbetslöshet.- Arbetsrätten måste anpassas tillförändringar på arbetsmarknaden.Arbetsmarknadsutskottets syn påoppositionens förslag om inriktning avpolitikenUtskottet anser att politikmed kraftiga skattesänkningar i föreningmed nedskärningar i en offentlig sektorsom redan drabbats svårt till följd avlågkonjunkturen skulle innebära att dengenerella välfärdspolitiken måsteöverges. I kombination med deförändringar i lönebildningen somModeraterna förordar kommer partietspolitik sannolikt att öka klyftorna vadgäller levnadsvillkoren för olikagrupper i samhället. Attvälfärdssystemen är stabila har storbetydelse. Medborgarnas tilltro tillolika försäkringssystem måste stärkas.Tydliga och stabila regler måste gällabl.a. Vad gällerarbetslöshetsförsäkringen kan utskottetkonstatera att det nyssnämndariksdagsbeslutet förutsätter attregeringen återkommermed ett samlat förslag till hurförsäkringen skall utformas på längresikt. tar uppdenna fråga i anslutning tillbehandlingen av anslagen inomutgiftsområde 13.Med anledning av vad anförtom att arbetsmarknadspolitiken måste blimera effektiv kan utskottet konstateraatt ett kontinuerligt förnyelsearbetepågår, i vilket man också tar till varaerfarenheterna från 1990-taletsomfattande insatser på området.Förmedlingen av de lediga platserna ärdet första steget i en offensivarbetsmarknadspolitik. Det är heltavgörande att de lediga platserna snabbtblir tillsatta och att de arbetssökandekommer i arbete på den reguljäraarbetsmarknaden. Utskottet kan inte delaModeraternas uppfattning att man skullekunna inrikta de mera aktiva åtgärdernaenbart mot vissa kategorier av sökande.Huvuduppgiften måste vara att främjatillväxt och sysselsättning genom attöka flexibiliteten på arbetsmarknaden,bryta obalanser på de olikadelarbetsmarknaderna, motverkainflationsdrivande flaskhalsar ochstärka arbetskraftens kompetens. Ävenarbetslösa som inte tillhör de avModeraterna angivna grupperna men somt.ex. har bristfällig eller föråldradutbildning måste kunna få del av de meraaktiva insatserna så att de kan svaramot det nya arbetslivets krav. Attarbetsmarknadspolitiken har denna roll iden ekonomiska politiken utesluter inteatt den skall ha särskild inriktning motäldre arbetstagare och arbetstagare mednedsatt arbetsförmåga.En av huvudlinjer är attarbetsmarknadspolitiken kan genomförasmed mindre resurser genomdecentralisering, avbyråkratisering ochmindre detaljstyrning, genom samverkanmed kommuner ochnäringslivsorganiationer och genom attvälja billigare åtgärder framför dyrare.Utskottet kan konstatera att även med enlångt driven decentralisering,avbyråkratisering etc., vilket ingår iden reformering avarbetsmarknadspolitiken som genomförsför närvarande, innebär de aktivainsatserna ofrånkomliga kostnader förutbildningsbidrag och aktivitetsstödtill dem som deltar i åtgärderna.Storleken på stöden, som i själva verketutgör en väsentlig del av de totalautgifterna för dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna,styrs av reglerna iarbetslöshetsförsäkringen och KAS. Dekostnadsminskningar som skulle kunnaåstadkommas på det sätt som föreslås avFolkpartiet bedömer utskottet somtämligen begränsade. I övrigt innehållerFolkpartiets partimotion synpunkter somi delar sammanfaller med regeringenspolitik på området.Förutom ett 20-miljarderspaket för nyaarbeten är en begränsning avövertidsuttaget och en successivarbetstidsförkortning en del iVänsterpartiets strategi för ökadsysselsättning. Utskottet återkommertill denna fråga i ett kommande avsnitt.Utskottet delar motionärernasuppfattning att arbetsmarknadspolitikeninte får överbelastas. Den successivaförnyelsen av politiken med ett störreinflytande för kommunerna är ett led isträvan att höja kvaliteten i dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Attkommunerna får ett större ansvar innebärinte en nedtoning av de nationellamålen, vilket befarar.Försöksverksamheten med lokal samverkanmot arbetslöshet bygger på att denationella målen förarbetsmarknadspolitiken utgör basen. Ibudgetpropositionen anges nu attledamöterna i arbetsförmedlingsnämndernaoch länsarbetsnämnderna på sinrespektive nivå måste kunna få grepp omhur den egna verksamheten ligger till iförhållande till de nationella målen.Detta är ett skäl till attverksamhetsmålen måste vara tydliga ochmätbara på olika nivåer iorganisationen, sägs det ipropositionen. Utskottet återkommer tilldenna fråga.Regeringen föreslår som nämnts attArbetsmarknadsverket skall ha treövergripande mål för sin verksamhet;förkortade vakanstider, minskadlångtidsarbetslöshet och motverkande avlånga tider utan arbete. Med anledningav förslag om ett fjärdemål, att bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden, kan utskottetkonstatera att de övergripande målenskall kompletteras med ett antal mätbaraverksamhetsmål. Utskottet delarregeringens uppfattning att den ökadearbetslösheten bland kvinnor ställerytterligare krav på Arbetsmarknadsverketatt bryta den inriktning av dearbetsmarknadspolititiska åtgärderna somlett till att arbetslösa män kommit ifråga för åtgärderna i större omfattningän arbetslösa kvinnor. I de meragenerella riktlinjerna för denarbetsmarknadspolitiska verksamheteningår också att verka för mäns ochkvinnors rätt till arbete på likavillkor och att motverka en könsuppdeladarbetsmarknad.Även anser attarbetslösheten skall bekämpas bl.a. meden generell arbetstidsförkortning.Utskottet återkommer som nämnts tilldenna fråga. Med anledning av partietsuppfattning att det behövs en totalomorganisation på lokal nivå medsammanslagning av arbetsförmedling,försäkringskassa och delar avsocialtjänsten vill utskottet hänvisatill den pågående försöksverksamheten ikommunerna. Det säger sig självt att enså radikal omläggning avarbetsmarknadspolitiken som Miljöpartietförordar inte kan ske i ett slag. Detpågår redan ett successivtförnyelsearbete. Försöksverksamheten ikommunerna måste utvärderas innan mankan ta ställning till en generellutvidgning. En arbetsgrupp skall ocksåha till uppgift att följa och utvärderaförsöksverksamheten.Arbetsmarknadsutskottet har vid sinbehandling av frågan ocksåuttalat att det är angeläget att i ettforskningsuppdrag göra en utvärdering avverksamheten. När det slutligen gällerMiljöpartiets förslag om att politikenkompletteras med ett mål för den totalaarbetslösheten på vill utskottethänvisa till vad finansutskottettidigare anfört i denna fråga. I korthetgår resonemanget ut på att ett mål avdetta slag måste kunna kvantifieras utanatt kunna misstolkas som detmåste kunna uppnås med tillgängligamedel. Den öppna arbetslösheten fyllerdet kravet. I internationell statistikär den öppna arbetslösheten denvanligaste kvantifieringen.Finansutskottet tillade att det finnsytterst få ekonomer som påstår sig medsäkerhet kunna ange hur stor minskningenav den totala arbetslösheten skulle bliefter en given tidsperiod på grund avt.ex. förbättrade villkor för företagoch företagande (1995/96:FiU15, s. 38).Som framgått av motionsreferatet ovanbetonar betydelsen avatt det ges rimliga förutsättningar föratt nya företag skall kunna startas ochbefintliga växa. Utvecklingen itjänstesektorn är enligt utskottetsmening särskilt viktig för att klara enhalvering av arbetslösheten. Det ärdärför med tillfredsställelse somutskottet kan konstatera att regeringenhar tillsatt en utredning som bl.a.skall analysera den privatatjänsteproduktionens betydelse försysselsättningen. I uppdraget ingårockså att analysera effekterna av olikatänkbara regeländringar som syftar tillatt främja utbud och efterfrågan påprivata tjänster och sysselsättningen idenna del av ekonomin. Utskottet haringen annan uppfattning änKristdemokraterna när det gällerarbetsmarknadspolitikens begränsning -de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernakan inte ersätta reguljäraarbetstillfällen.