bet · GJ01FiU15 · 1996-07-05 00:00:00 — Risken är stor att densocialdemokratiska regeringen ochCenterpartiet med förslagen i de nuaktuella propositionerna fortsätter attkonservera en näringsstruktur som varkenger arbetstillfällen eller bättreekonomi i framtiden.Utskottet finner det egendomligt attregeringen, med sitt uttalade engagemangför att minska arbetslösheten, ipraktiken väljer bort de internationelltmest expansiva delarna av näringslivet.Oförmågan att fullfölja påbörjadesatsningar och löften på miljöområdet,liksom frånvaron av en offensiv strategiför att utveckla tjänstesektorn, ledertill ett tomt intet i regeringensekonomiska politik. I likhet medvårpropositionen är ocksåpropositionerna 207 och 222 ett stegbakåt när det gäller de nyaarbetstillfällen som måste komma.Som framgår av utskottets redogörelseför den ekonomiska utvecklingen finnsdet stora osäkerheter i bedömningarna avbl.a. konsumtionen, tillväxten ocharbetslösheten. Det som starkt oroar äratt tillväxten nu bedöms bli lägre ocharbetslösheten högre än vad somförutsågs i vårpropositionen. Dennautveckling ställer ökade krav påutformningen av den ekonomiskapolitiken. En inriktning av politikensom bl.a. innebär att man sparar mindrepå utsatta grupper skulle möjliggöra enmer positiv utveckling.En omläggning av den nuvarandeekonomiska politiken är såledesnödvändig.dels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken riktlinjerför den ekonomiska politiken börjar med Utskottet vill understryka och slutarmed yrkandena 1, 2 och 40 bort utgå,dels att den del av utskottets yttrandesom under här nämnda rubrik börjar med Som utskottet ser det och slutar med i motion Fi110 (fp) bort utgå,dels att den del av utskottets yttrandesom under här nämnda rubrik börjar med Utskottet konstaterar att och slutarmed yrkandena 1 och 2 bort utgå,dels att den del av utskottets yttrandesom under här nämnda rubrik börjar med Utskottet vill med och slutar med förordas i proposition 207 bort haföljande lydelse:Riktlinjer för den ekonomiska politikenUtskottet anser det viktigt attunderstryka att det är orealistiskt atttro att problemen på arbetsmarknaden kanlösas med ökad ekonomisk tillväxt.Framtidens arbetsmarknad ser inte ut somden vi varit vana vid. Den enskiltviktigaste åtgärden för att på kort ochmedellång sikt förbättrasysselsättningen är, enligt utskottetsmening, en förkortad arbetstid. Enarbetstidsförkortning pervecka bör genomföras fram tillsekelskiftet.Åtgärder behövs för att stärka framförallt de små och medelstora företagenskonkurrensmöjligheter, bland annat vadgäller riskkapitalförsörjning ochskatteregler. Utskottet är emellertidtveksamt till om särskilda lättnaderbehövs för tjänstesektorn. I stället börman pröva generella åtgärder i sambandmed utformningen av skatteväxlingen.Utskottet avvisar specialinriktadeåtgärder för vissa hushållstjänster( pigavdrag , skattereduktion förreparation och underhåll) då dessaendast innebär en omfördelning av jobboch i huvudsak gynnar grupper som redanär välbeställda.En ekologisk omställning till ettkretsloppssamhälle ser utskottet somnödvändig för att skallkunna bevara och förstärka sininternationella konkurrenskraft. Sverigemåste ta täten i denna omställning.Endast härigenom kan de framtidaarbetena tryggas. Utskottet vill i dettasammanhang hänvisa till motion Fi117(mp) där det ges ett stort antal exempelpå och förslag om satsningar på grönaarbetstillfällen. En skatteväxling medhöjda skatter på energi- ochnaturresursförbrukning och lägre skatterpå arbete, i storleksordningen 100miljarder kronor fram ,måste genomföras.Välfärdens kärna, tjänsteutbudet ikommuner och landsting, har en storbetydelse för sysselsättningen. uppfattning bör verkningarnaav planerade nedskärningar mildras bl.a.genom att de planerade höjningarna avegenavgifterna inte genomförs - de redaninförda egenavgifterna bör dessutomavskaffas. Detta skulle medföra attåtminstone 20 000 arbetstillfällen inomlandsting och kommuner kan räddas framtill år 1999.Arbetsmarknadspolitiken måste förnyas.En satsning på permanenta lokalaarbetsmarknader bör göras för arbetslösasom har små utsikter att åter få arbetepå den ordinarie arbetsmarknaden. Entotal omorganisation avarbetsmarknadspolitiken på lokal nivåbehövs med sammanslagning avarbetsförmedling, försäkringskassa ochdelar av kommunernas socialtjänst.De olika ersättningssystemen vidarbetslöshet, ohälsa och utbildningmåste samordnas och delvis slås ihop föratt undvika den nuvarande splittringen.Men utskottet avvisar hårdarekvalifikationskrav för att få a-kassaoch KAS. Ersättningsnivån i a-kassan börhöjas till för låginkomsttagare ochfinansieras genom successivt lägreprocentuell ersättning vid högreinkomster, s.k. brutet tak. En bortreparentes i a-kassan är acceptabel endastom det klart framgår vad som skall kommadärefter. Som utskottet ser det börefter a-kasseperiodens utgång ersättningutgå som ett grundskydd, lika för alla,på en nivå som ungefär motsvarargrundskyddet i förtidspensioneringen,inkl. bostadstillägg.Vissa reformer behövs i arbetsrätten.Enligt utskottets mening bör möjlighetentill visstidsanställning vidarbetsanhopning förlängas från 6 månadertill . Undantag frånturordningsregler bör medges för 2personer i företag med högst 10anställda. Blockadåtgärder för attteckna kollektivavtal mot enmans- ochfamiljeföretag utan utomståendeanställda bör inte vara tillåten.Möjligheten till provanställning utöver6 månader behöver, enligt utskottetsmening, inte förlängas.Sammanfattningsvis innebär utskottetsställningstaganden till riktlinjerna förden ekonomiska politiken att utskottetavstyrker propositionens inriktning.Vad utskottet här anfört ominriktningen för den ekonomiskapolitiken med anledning av motionernaFi112 (mp) och Fi117 (mp) bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Det förslag till inriktning av denekonomiska politiken som framförs imotionerna Fi109 (m), Fi110 (fp), Fi111(v) och Fi113 (kds) uppfyller inteenligt utskottets mening de krav som måste ställas på den ekonomiskapolitiken.dels att utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse:3. beträffande allmänna riktlinjerför den ekonomiska politikenatt med avslag påproposition 1995/96:207 yrkande 1 ochmotionerna 1995/96:A49 yrkandena 1, 2och 40, 1995/96:Fi109 yrkande 1,1995/96:Fi110 yrkande 1,1995/96:Fi111 yrkandena 1 och 2 ochmed anledning av motionerna1995/96:Fi112 yrkande 1, 1995/96:Fi113 yrkande 1 och 1995/96:Fi117yrkandena 1-4, 6 och 42 godkänner vadutskottet anfört och som sin meningger regeringen detta till känna,8. Utgiftstak och fördelning påutgiftsområden (mom. 4), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken riktlinjerför den ekonomiska politiken börjar med Av propositionerna 207 och slutar med i motion Fi110 (fp) bort ha följandelydelse:I motionerna Fi109 (m) och Fi110 (fp)föreslås förändringar av utgiftstaketoch fördelning av utgifterna påutgiftsområden.I motionerna Fi109 (m) yrkandena 3 och 4och Fi110 (fp) yrkande 3 föreslås attriksdagen dels godkänner de utgiftstaksom föreslås i motionerna för åren 1997,1998 och 1999, dels godkännerfördelningen på utgiftsområden ienlighet med den uppläggning av denekonomiska politiken som föreslås irespektive motion.Utskottet konstaterar att det inte finnsnågon regel i den nya budgetprocessensom hindrar att nu beslutasänka utgiftstaket för de kommande trebudgetåren. Utskottet föreslår mot dennabakgrund att det statliga utgiftstaketmed utgångspunkt från de detaljeradeförslag till åtgärder som redovisas imotion Fi109 (m) bestäms till 670miljarder kronor 1997, 652 miljarderkronor och 641 miljarder kronor1999. Det är en sänkning av utgiftstaketmed 53, 68 respektive 94 miljarderkronor jämfört med beslut den11 juni för de tre åren.Vad gäller fördelningen av de statligautgifterna per utgiftsområde kommerutskottet vid höstens behandling avbudgetpropositionen att lägga förslaghärom utifrån här angivet utgiftstak förde kommande tre åren.Vad utskottet här anfört om utgiftstakoch fördelning på utgiftsområden börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse:4. beträffande utgiftstak ochfördelning på utgiftsområdenatt med anledning av motion1995/96:Fi109 yrkandena 3 och 4 ochmed avslag på motion 1995/96:Fi110yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,9. Utgiftstak och fördelning påutgiftsområden (mom. 4)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken riktlinjerför den ekonomiska politiken börjar med Av propositionerna 207 och slutar med i motion Fi110 (fp) bort ha följandelydelse:I motionerna Fi109 (m) och Fi110 (fp)föreslås förändringar av utgiftstak ochfördelning av utgifterna påutgiftsområden.I motionerna Fi109 (m) yrkandena 3 och 4och Fi110 (fp) yrkande 3 föreslås attriksdagen dels godkänner de utgiftstaksom föreslås i motionerna för åren 1997,1998 och 1999 och dels godkännerfördelningen på utgiftsområden ienlighet med den uppläggning av denekonomiska politiken som föreslås irespektive motion.Utskottet konstaterar att det inte finnsnågon regel i den nya budgetprocessensom hindrar att nu beslutasänka utgiftstaket för de kommande trebudgetåren. Utskottet föreslår mot dennabakgrund att det statliga utgiftstaketmed utgångspunkt från de detaljeradeförslag till åtgärder som redovisas imotion Fi110 (fp) bestäms till 706miljarder kronor , 699 miljarderkronor och 710 miljarder kronorår 1999. Det är en sänkning avutgiftstaket med 17, 21 respektive 25miljarder kronor jämfört med riksdagensbeslut för de tre åren.Vad gäller fördelningen av de statligautgifterna per utgiftsområde kommerutskottet vid höstens behandling avbudgetpropositionen att lägga förslaghärom utifrån här angivet utgiftstak förde kommande tre åren.Vad utskottet här anfört om utgiftstakoch fördelning på utgiftsområden börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna,dels att utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse:4. beträffande utgiftstak ochfördelning på utgiftsområdenatt med anledning av motion1995/96:Fi110 yrkande 3 och medavslag på motion 1995/96:Fi109yrkandena 3 och 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,10. Studier av internationella exempel(mom. 5)(), (),(), Per () ochBo Lundgren () anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken avinternationella exempel börjar med Utskottet delar motionärernas ochslutar med motion A49 (m) yrkande 3 bort ha följande lydelse:Utskottet delar den uppfattning somframförs i motion A49 (m) yrkande 3: attdet finns goda exempel från andra länder- t.ex. och Nya Zeeland- som illustrerar vad som krävs avförändringar i arbetsmarknadens strukturför att nya arbetstillfällen skallskapas.Viktiga slutsatser som kan dras från deamerikanska erfarenheterna är att en meravreglerad arbetsmarknad främjartillkomsten av fler arbetstillfällen.Erfarenheterna från är avspeciellt intresse därför att NyaZeeland och länge hyllade sammavälfärdsideal. I början av 1980-taletstod det emellertid klart att NyaZeeland inte skulle kunna fortsätta påden inslagna vägen. På initiativ av ensocialdemokratisk regering inleddes istället ett avregleringsarbete som i sininriktning i stor utsträckningsammanfaller med vad utskottet tror börgälla också för . Inte minstarbetsmarknaden gjordes enklare medpositiva effekter på arbetslösheten somföljd.Utvecklingen såväl i Förenta staternasom i avviker kraftigt ochpositivt från de mycket betydandearbetslöshetsproblem som hela Europabrottas med. Även om skillnader förvissofinns mellan olika delar av vårvärldsdel är ändå huvudintrycket attstörre delen av har problem somdr likartade de svenska. 20 miljonerarbetslösa i EU-länderna talar ocksåsitt tydliga språk.Enligt utskottets mening är detavgörande att drar nytta av godainternationella exempel i kampen motarbestlösheten. Utskottet förordardärför att initiativ tas tillgrundläggande studier av goda exempelfrån andra länder för att vidgabeslutsunderlaget som en del av ennödvändig liberalisering av den svenskaarbetsmarknaden. Resultaten av studiernabör successivt redovisas för riksdagenunder de kommande två åren.Vad utskottet har anfört om studier avandra länders åtgärder i kampen motarbetslösheten bör som sinmening ge regeringen till känna.Utskottet tillstyrker yrkande 3 i motionA49 (m).dels att utskottets hemställan undermoment 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande studier avinternationella exempelatt med anledning av motion1995/96:A49 yrkande 3 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,11. Svensk arbetsmarknad i etteuropeiskt perspektiv (mom. 6)(), (),(), (),Per () och () anserdels att utskottets yttrande underrubriken arbetsmarknad i etteuropeiskt perspektiv bort ha följandelydelse:Finansutskottet anser i likhet med vadsom anförs i motion Fi125 (m) att densvenska arbetsmarknaden måste sesutifrån ett europeiskt ochinternationellt perspektiv. De svenskaföretagen konkurrerar på eninternationell marknad där det ärangeläget att skapa bästa tänkbaraförutsättningar för att de ska kunnaöverleva och därigenom skapasysselsättning. Genom att stärka Europaskonkurrenskraft gentemot internationellakonkurrenter kansysselsättningssituationen i Europaförbättras. Detta kräver en politik förlångsiktigt goda villkor för företagandeoch produktion som lägger grunden förarbetstillfällen och välfärd.Det är därför viktigt att den inremarknaden förverkligas och upprätthållsoch att Essendeklarationens intentionerförverkligas.Förslaget till europeisksysselsättningsunion har visat sig varainnehållslöst.Sverige bör vid den pågåenderegeringskonferensen driva kravet på ettfördragsmässigt stöd för en systematiskavreglering av . Sverigebör verka för att arbetstidsdirektivetersätts med betydligt liberalaredirektiv eller helt avskaffas.Riksdagen bör med anledning av motionFi125 (m) som sin mening ge regeringentill känna vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 6bort ha följande lydelse:6. beträffande svensk arbetsmarknadi ett europeiskt perspektivatt med anledning av motion1995/96:Fi125 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,12. Fördelningspolitiska effekter avskattepolitiken (mom. 8)() anserdels att finansutskottets yttrande underrubriken skattepolitiken bort ha följandelydelse:Finansutskottet har tidigare ibetänkandet behandlat riktlinjerna förden ekonomiska politiken och i detsammanhanget berört defördelningspolitiska konsekvenserna avden ekonomiska politiken. Utskottet ärav den uppfattningen att det nu ochsärskilt med tanke på den svagahemmamarknaden behövs en justering avfördelningspolitiken så att efterfrågankan öka. Det kan därför vara lämpligtatt göra vissa fördelningspolitisktmotiverade justeringar av skatteuttaget,som t.ex. höjt grundavdrag för lägreinkomstskikt kombinerat med ettreducerat eller slopat grundavdrag överbrytpunkten.Finansutskottet delar den bedömning somredovisas av såväl regeringen somVänsterpartiet, att det i samband medskattereformen var riktigt att övergåtill ett enklare skattesystem med lägreskattesatser och bredare skattebaser.Finansutskottet kan vidare konstateraatt hade rätt när mankritiserade både skattereformensfördelningsprofil och den bristfälligafinansieringen. Som Vänsterpartiethävdade i samband med skattereformen såhar den givit upphov till ökadeoffentliga underskott. Detta ärförhållanden som erkänns även avregeringen som deklarerat att den avseratt återkomma till dessa frågor.Utskottet ser det som positivt attregeringen och kommitfram till samma principsyn när detgäller skattereformensfördelningseffekter och finansiering.Utskottet delar dessutom regeringens ochVänsterpartiets uppfattning att det ärviktigt med stabila och förutsebaraskatteregler. Regeringen bör därför isamband med budgetpropositionen hösten1996 för redovisa ett samlatställningstagande till hur defördelningspolitiska skevheterna iskattereformen skall justeras. Riksdagenbör som sin mening ge regeringen dettatill känna.Enligt utskottets mening börskattepolitiken, vilket föreslagits imotion Fi116 (v), nu utvecklas efter tvålinjer - en röd skatteväxling förrättvis fördelning och ökad efterfråganoch en grön skatteväxling för enlångsiktigt uthållig utveckling. I dettaperspektiv är således inte huvudfrågornaatt höja eller minska skatteuttaget utansnarast att omfördela skatteuttaget påett sådant sätt att rättvis fördelningoch uthållig tillväxt stimuleras.Vad som ovan anförts angåenderiktlinjer för skattepolitiken börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna.Utskottet tillstyrker således bifalltill motion Fi116 (v) yrkandena 2 och 3.dels att utskottets hemställan under 8bort ha följande lydelse:8. beträffande fördelningspolitiskaeffekter av skattepolitikenatt med bifall till motion1995/96:Fi116 yrkandena 2 och 3 somsin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört dels om ettsamlat ställningstagande för attjustera de fördelningspolitiskaskevheterna i skattereformen, dels omriktlinjer för skattepolitiken,13. Fördelningspolitiska effekter avskattepolitiken (mom. 8, motiveringen), , och (alla m) anser attfinansutskottets yttrande under rubrikenFördelningspolitiska effekter avskattepolitiken bort ha följandelydelse:Finansutskottet vill i denna frågaanföra följande.Arbetslösheten i är rekordhög,och det finns tecken på att den kommeratt öka . Densocialdemokratiska regeringen harmisslyckats med att främja tillkomstenav riktiga jobb eftersom man saknar dengrundläggande insikten om företagandetsvillkor. Arbetslösheten har förvärratsav regeringens politik. harregeringen genomfört skattehöjningar påca som till enbetydande del riktat sig mot företagenoch försvårat expansion ochnyanställningar.Den viktigaste fördelningspolitiskaambitionen är att elimineramassarbetslösheten. Då krävs ett programför förändring där företagande ochinitiativkraft står först pådagordningen. Företagen måste gesverkliga möjligheter att växa om deskall kunna ge riktiga och trygga jobbåt de människor som drabbats avarbetslöshet. För detta krävs enföretagsexpansion som saknar motstycke imodern tid. En sådan utveckling kanåstadkommas endast genom en djupgåendeoch snabb förbättring av företagandetsvillkor och en ökad frihet för människoratt själva forma sitt liv.Tillväxt och fler jobb kräver attekonomin fungerar väl och att deoffentliga finanserna är i god ordning.Även Socialdemokraterna har tvingatsinse att stora budgetunderskott och höginflation endast ger mycket kortsiktigtpositiva effekter. Den saneringspolitiksom regeringen bedriver är inriktad påatt skydda kollektiva och etableradelösningar och innebär att företagare ochenskilda drabbas av skatte- ochavgiftshöjningar. Som nämnts harregeringen höjt skatterna med ca 80miljarder kronor sedan 1994.Huvuddelen av skattehöjningarna hargällt beskattningen av arbete. Det harblivit dyrare att anställa, ochförutsättningarna för en långsiktigtfungerande lönebildning har försämrats.Näringslivets kapitalförsörjning harockså försvårats och fördyrats genombl.a. införandet av dubbel skatt på detegna riskbärande kapitalet i aktiebolag.Kapitalbildningen har hämmats också iandra avseenden, bl.a. genom återinfördförmögenhetsskatt och en vidgning avfastighetsskatten till kommersiellalokaler och industrifastigheter. Genomde kraftiga energiskattehöjningarna harsvensk industri fått ett högrekostnadsläge och därmed sämrekonkurrensförmåga.Särskilt allvarlig är den s.k.värnskatten som inneburit att ökadkunskap och större kompetens lönar sigmindre. Tillsammans med den kraftigahöjningen av egenavgifter ärmarginalskatten för en stor del av deheltidsarbetande nu istället för de som var målet imarginalskattereformen.Hög beskattning på arbete ochåterinförd dubbelbeskattning är och harvarit negativt vad gäller ambitionen attskapa goda förutsättningar förföretagande och nya jobb. När vissabegränsade lindringar föreslås motverkasde emellertid med råge genomskattehöjningar på andra områden. Genomatt ge med ena handen och tamer med den andra skapas, som framgåttav ett antal analyser och kommentarerefter det att propositionerna harpresenterats, inga nya jobb.Saneringen av offentligafinanser måste nu ges en inriktning därskattesänkningar och minskade offentligautgifter går hand i hand. Moderaternahar föreslagit successivautgiftsminskningar som uppgår till drygt65 miljarder kronor mer än vadregeringen föreslagit för . Dessamöjliggör skattesänkningar på närmare 61miljarder kronor för hushåll ochföretag, som budgetsaldot blir8 miljarder kronor bättre änregeringens. Det lägre skattetryck viföreslår ger också enskilda människor enstörre rådighet över den egna vardagen.Det gör det bl.a. möjligt att undvikaden fattigdomsfälla som kombinationen avminskade offentliga tjänster och högreskatter försätter ett växandeantal människor i.Utskottet anser att inriktningen avskattepolitiken bör överensstämma medvad som redovisats ovan. De övergripandemålen skall vara att skapaförutsättningar för snabb tillväxt, nyajobb och en god reallöneutveckling. Imotion Fi116 (v) yrkandena 2 och 3föreslås att skattepolitiken börutvecklas efter två linjer - en rödskatteväxling för rättvis fördelning ochökad efterfrågan och en grönskatteväxling för en långsiktigtuthållig utveckling. Utskottet kan intetolka detta på annat sätt än att denskattepolitik motionärerna förespråkarhar motsatt verkan än de härförespråkade riktlinjerna.Motionsförslagen innebär attförutsättningarna för ekonomisk tillväxtförsämras genom att skattehinder byggsupp som barriärer för initiativkraft ochnyföretagande.Med det anförda avstyrks motion Fi116(v) yrkandena 2 och 3.14. Tillfällig nedsättning avstämpelskatt i vissa fall (mom. 9), , och (alla m) anserdels att utskottets yttrande underrubriken nedsättning avstämpelskatt i vissa fall bort haföljande lydelse:Finansutskottet vill med anledning avregeringsförslaget och motion Fi129 (m)anföra följande.Regeringens förslag om en tillfällignedsättning av stämpelskatten gällerförvärv den 12 juni1996-den 31 december 1997. Anknytningentill datum för förvärvet kan enligtutskottets mening ge upphov till problemvid tillämpningen.Överlåtelse av fastighet sker vanligengenom dubbla köpehandlingar. Förstupprättas ett köpekontrakt med de olikavillkor som skall gälla för köpet.Köpekontraktet innehåller bl.a.bestämmelser om när och hur betalningskall ske. Sedan betalning erlagts ochandra villkor uppfyllts upprättas ettköpebrev. Ansökan grundar sig sedannormalt på köpebrevet. Som en följd avdetta förfarande finns det vanligen intenågon uppgift om kontraktsdatum i ettlagfartsärende, och detta förhållandekan ge upphov till ett visst merarbeteför de inblandade när nedsättningsfråganskall avgöras.Den allvarligaste invändningen mot denlösning som regeringen valt äremellertid de uppenbara möjligheternaatt kringgå kravet att förvärvet skallha skett eller senare.Om kontraktsdagen ligger före den 12juni finns det nämligen goda möjligheterför parterna att skriva ett nyttkontrakt som är daterat efter dennatidpunkt. På samma sätt blir det möjligtatt under första kvartalet 1998dagteckna köpekontrakt före den 1januari 1998. Om detta blir ett vanligtförfarande har anknytningen tillförvärvsdagen inte någon egentliguppgift att fylla.Vid behandlingen av detta ärende iskatteutskottet har man frånmajoritetens sida bedömt attomskrivningen av kontrakt inte kommeratt få någon mer betydande omfattningoch att anknytningen till förvärvsdagdärför har en betydelse för att begränsakostnaden för nedsättningen. Betydandebelopp skulle kunna gå förlorade omanknytningen till förvärvsdag slopas.Finansutskottet gör emellertid en annanbedömning härvidlag. Det är högstsannolikt att aktörerna på marknadenanpassar sitt agerande, t.ex. genom attupprätta nya kontrakt, vilket de hargoda incitament att göra.