bet · GJ01KU23 · 1996-02-22 00:00:00 — I betänkandet behandlas elva motionerfrån allmänna motionstiden som ihuvudsak gäller frågor om offentlighetoch sekretess. Utskottet avstyrkersamtliga motioner. Till betänkandet harfogats fyra reservationer och ettsärskilt yttrande. 1994/95:K205 av . (mp) vari yrkas4. att hos regeringen begärförslag till sådan ändring itryckfrihetsförordningen attmedborgarnas grundlagsstadgade rätt tilloffentlighet och insyn utvidgas till attäven gälla konsumenternas rätt tillinformation om produkter, produkternasinnehåll och deras inverkan på hälsa ochmiljö.1994/95:K218 av m.fl. (v)vari yrkas3. att hos regeringen begärförslag för stärkande avoffentlighetsprincipen i enlighet medvad i motionen anförts.1994/95:K401 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om vissa sekretessproblem ivården.1994/95:K404 av och () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn avsjukvårdssekretessen.1994/95:K405 av m.fl.(fp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utökning ochgrundlagsskydd av svenskoffentlighetsprincip och meddelarfrihet.1994/95:K406 av och (m) vari yrkas att riksdagenbeslutar att sekretesslagen ändras såatt sekretesskydd gäller även förnämndemän i enlighet med vad som anförtsi motionen.1994/95:K413 av m.fl. (s)vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en kommission föratt utreda och stärka yttrandefrihetenoch offentlighetsprincipen i stat,kommuner och landsting.1994/95:K428 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen bör övervägaom det behövs en översyn av regler förhantering och arkivering avelevhandlingar eller om andra åtgärderbör vidtagas för att elevernasintegritet skall skyddas på etttillfredsställande sätt.1994/95:K429 av m.fl. (s)vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om utvidgning avoffentlighetsprincipen.1994/95:L717 av m.fl.(mp) vari yrkas6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om offentligalivsmedelsprotokoll.1994/95:U406 av ()vari yrkas3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av reglerna försekretess vid skyddsforskning. Offentlighetsprincipen ochyttrandefriheten m.m. inomoffentlig och privat verksamhetMotionernaI motion 1994/1995:K405 av ConnySandholm m.fl. (fp) påpekas att itryckfrihetsförordningens andra kapitelstipuleras handlingars offentlighet inomoffentliga verk och myndigheter. Dådenna lagtext skrevs var tanken på attbolagisera offentlig verksamhet underprivaträttsliga former långt fjärran itid. då bolagiseringar avoffentlig verksamhet har blivit legio,har kompletteratlagstiftningen genom t.ex. ändringar isekretesslagen och kommunallagen. Enligtmotionärerna har lagstiftningen på dettasätt anpassats till verkligheten, menkvar finns två brister. För det förstasaknar den del av offentlighetsprincipensom kompletterats enligt ovangrundlagsskydd. I motionen påpekas att iEU-debatten har framförts att EU kommeratt respektera Sverigesgrundlagsskyddade offentlighetsprincip.Mot den bakgrunden och även för att fåhela offentlighetsprincipengrundlagsskyddad börtryckfrihetsförordningen och annanberörd lagstiftning kompletteras i dennadel. För det andra talas itryckfrihetsförordningen om verk ochmyndighet, där församlinglikställs med dessa i detta hänseende,men offentligt företagande i form avt.ex. statligt ägda bolag i striktmening inte kan omfattas av begreppet verk och myndighet . Även i dettaavseende bör lagstiftningen kompletterasför att motsvara dagens verklighet ochkrav på offentlighet och insyn. Enligtmotionärerna bör, för att få enhelhetssyn och logiskt samband, ävenmeddelarfrihetens omfattning och skyddses över på samma sätt somoffentlighetsprincipen. Detta bör gesregeringen till känna.I motion 1994/95:K413 av Bo Holmbergm.fl. (s) anförs att harflera fall av brott mot yttrandefrihetenför de anställda och brist på insynuppmärksammats i offentlig verksamhet.Kritiken har mest kommit från anställda,fackliga organisationer och JO, menockså journalister har reagerat. Vidarepåpekas i motionen att man i det svenskasamhället är van vid öppenhet - även förde anställda på arbetsplatserna. Det ärockså en del av vår demokrati. I denedskärningstider och systemförändringarsom gällt för den offentliga sektorn ärdet enligt motionärerna inte konstigtatt personalen protesterar. Sådanaprotester har en del kommunalaarbetsgivare mött med hot ellerrepressalier. Vidare anger motionärernaatt vissa kommunal- och landstingsrådhar liknat kommunen eller landstingenvid ett företag och i något fall anförtatt chefer måste vara lojala mot sinarbetsgivare. Läkare i chefsställningsom går ut i massmedierna med osakligainlägg mot sin arbetsgivare bör få andrabefattningar. I motionen påpekas attkommuner och landsting inte är någraföretag. De är demokratiskasjälvstyrelseorgan som styrs avfolkvalda och där offentlighetsprincipengäller. Öppenhet är en viktig hörnsten ide demokratiska institutionerna. Enligtmotionärerna finns det också anledningatt uppmärksamma de formellttvivelaktiga upphandlingar som gjorts ibåde stat och kommun. Mot den härbakgrunden finns det behov av enkraftfull markering av yttrandefrihetenoch offentlighetsprincipen i stat ochkommun. Motionärerna anser att det börtillsättas en representativ kommissionmed uppgift att kartlägga problemensomfattning och lägga framåtgärdsförslag. Detta gälleryttrandefriheten,offentlighetsprincipen,meddelarfriheten,registreringsskyldigheten,myndighetsbegreppet m.m. Vad som nuanförts bör ges regeringen till känna.I motion 1994/95:K429 av . (s) påpekas att på det statligaområdet gäller bara enbegränsad handlingsoffentlighet utanförmyndighetskretsen. Det är fråga om vissaaktiebolag, t.ex. AB ,stiftelser m.fl. som på statens uppdraghar hand om förvaltningsuppgifter sominnefattar myndighetsutövning ellerliknande. Frågan är enligt motionärernavarför inte statens företag, somtenderar att bli fler och fler, fullt utskall omfattas av sammaoffentlighetsregler som kommunernas ochlandstingens företag. I motionen påpekasvidare att det haröppnats möjlighet för enskilda personereller sammanslutningar att bedrivaverksamhet som varitförbehållen kommuner och landsting.Gemensamt för många av dessa företag äratt de för sin verksamhet är beroende avtilldelning av skattemedel. Enligtmotionärerna måste regler tillskapas somgaranterar allmänheten möjligheter tillinsyn och kontroll i alla företag varsverksamhet, utan att vara statlig ellerkommunal, ändå huvudsakligen finansierasmed skattemedel. Vad som anförts omutvidgning av offentlighetsprincipen börges regeringen till känna.I motion 1994/95:K205 av MarianneSamuelsson m.fl (mp) behandlas frågor omfolkstyrelse. Bland annat anförs attoffentlighetsprincipen endastgäller inom stat och kommun.Möjligheterna till insyn ochoffentlighet inom företagsvärlden ärdäremot mycket begränsade. Motionärernapåpekar att denna skillnad delvis ärnaturlig mot bakgrund av att det finnsett större allmänintresse av öppenhetinom det politiska verksamhetsområdet.Det finns också legitima skäl förnäringslivet att skyddautvecklingsverksamhet m.m. från insyn.Men det finns också här ett väsentligtmedborgar- och konsumentintresse somenligt motionärerna intetillgodoses. I motionen anförs attföretagen blir allt större och starkareoch konsumenterna behöver stärkas genombetydligt bättre tillgång tillinformation om produkter och deraseffekter på hälsa och miljö. Dengrundlagsstadgade offentligheten ochinsynen skall enligt motionärernasuppfattning därför också utvidgas tillatt omfatta konsumenternas rätt tillfull information om produkter,produkternas innehåll och ursprung ochderas inverkan på hälsa och miljö.Vidare påpekar motionärerna att ettlagförslag om utvidgadoffentlighetsprincip även måsteinnehålla regler om arkivering ochdiarieföring för att fungera ipraktiken. Enligt motionärerna bör hosregeringen begäras ett förslag tillsådan ändring i tryckfrihetsförordningenatt medborgarnas grundlagsskyddade rätttill offentlighet och insyn utvidgastill att även gälla konsumenternas rätttill information om produkter,produkternas innehåll och deras inverkanpå hälsa och miljö (yrkande 4).BakgrundOffentlighetsprincipen kan definierassom den grundsats enligt vilkensamhällsorganens verksamhet skall skeunder allmän insyn och kontroll.Yttrandefriheten och principen omallmänna handlingars offentlighet ärinslag i offentlighetsprincipen.Meddelarfriheten, dvs. rätten för varoch en att utom i vissa undantagsfalllämna uppgifter i vilket ämne som helstför publicering, kan också ses som endel av det regelverk som förverkligaroffentlighetsprincipen. För attförverkliga de syften som bär uppmeddelarfriheten finns vidare regler omanonymitetsskydd.I 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF)regleras allmänna handlingarsoffentlighet. Enligt dessa bestämmelserär en handling allmän, om den förvarashos en myndighet och enligt särskildabestämmelser anses upprättad hos ellerär inkommen till myndigheten. likställs enligt 2 kap. TFriksdagen, kyrkomötet och beslutandekommunal församling.Enligt 1 kap. 8 § andra stycketsekretesslagen (1980:100) skall vad somföreskrivs i TF om rätt att ta del avhandlingar hos myndigheter i tillämpligadelar också gälla handlingar hos deorgan som anges i bilaga till lagen, iden mån handlingarna hör till verksamhetsom nämns där. Bestämmelsen gerprincipen om allmänna handlingarsoffentlighet ett vidaretillämpningsområde utanförmyndighetssektorn. Principen görstillämplig också hos vissa aktiebolag,föreningar och stiftelser som på statensuppdrag handhar förvaltningsuppgiftersom innefattar myndighetsutövning ellerliknande.Vidare anges i 1 kap. 9 §sekretesslagen att vad som föreskrivs iTF om rätt att ta del av handlingar hosmyndighet i tillämpliga delar ocksåskall gälla handlingar hos aktiebolag,handelsbolag, ekonomiska föreningar ochstiftelser där kommuner eller landstingutövar ett rättsligt bestämmandeinflytande.Yttrandefriheten, dvs. friheten att ital, skrift eller bild eller på annatsätt meddela upplysningar samt uttryckatankar, åsikter och känslor, garanterasi regeringsformen,tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen.Meddelarfriheten innebär att det iviss utsträckning är möjligt attstraffritt lämna normaltsekretessbelagda uppgifter förpublicering i tryckt skrift, radio ellerTV. I 1 kap. 1 § tredje styckettryckfrihetsförordningen föreskrivs attdet står envar fritt att i alla de falldå ej annat är i förordningenföreskrivet, meddela uppgifter ochunderrättelse i vad ämne som helst föroffentliggörande i tryckt skrift. Enmotsvarande bestämmelse finns i 1 kap. 2§ yttrandefrihetsgrundlagen, som gällerandra medier än tryckt skrift.Vidare har enligt 1 kap. 1 § fjärdestycket var och en rätt att anskaffauppgifter och underrättelser i vad ämnesom helst för att antingen självoffentliggöra dem i tryckt skrift ellerlämna meddelande som avses i tredjestycket. Också undantag från dettaanskaffandeskydd skall ha stöd itryckfrihetsförordningen. En motsvarandebestämmelse finns även i detta fall i 1kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen.I 3 kap. tryckfrihetsförordningen finnsregler om anonymitetsskydd. Detta skyddbestår av flera komponenter. En ärrätten till anonymitet som innebär attförfattare, meddelare samt utgivare avicke periodiska skrifter inte ärskyldiga att låta sina namn sättas ut iskriften (1 §). Vidare finnsbestämmelser om tystnadsplikt i 3 § fördem som tagit befattning med tillkomsteneller utgivningen av tryckt skrift ochför dem som varit verksamma vid t.ex.bokförlag och nyhetsbyråer. Dessa fårenligt huvudregeln inte röja vem som ärförfattare, meddelare eller utgivare aven icke periodisk skrift. Därutöverfinns en bestämmelse omefterforskningsförbud i 4 §. Dettainnebär att myndigheter och andraallmänna organ inte får efterforskaförfattaren till en framställning somhar införts eller varit avsedd attinföras i en tryckt skrift, den som hargett ut eller avsett att ge ut trycktskrift eller den som lämnat ettmeddelande för publicering. Författaren,meddelaren eller utgivaren får dockefterforskas då detta behövs för åtaleller annat ingripande som är tillåtetenligt tryckfrihetsförordningen. I denmån efterforskning får förekomma, skallden i 3 § stadgade tystnadspliktenbeaktas. Motsvarande bestämmelser omanonymitetsskydd finns i 2 kap. 1, 3 och4 §§ yttrandefrihetsgrundlagen.Inom myndighetsområdet anses deoffentliga funktionärerna kunna åläggastystnadsplikt endast författningsvägenoch inte genom avtal. Utanför dettaområde kan däremot avtal träffas omtystnadsplikt, och sådana anses iprincip bryta meddelarfriheten (prop.1986/87:151 s. 117-119). I dettasammanhang kan nämnas att enligt lagen(1990:409) om skydd förföretagshemligheter kan en arbetstagarei det privata näringslivet som i stridmed ett avtal med arbetsgivaren röjerdennes skyddade företagshemligheterådömas skadeståndsskyldighet. Dettagäller dock inte om arbetstagaren röjeren företagshemlighet för attoffentliggöra eller för behörigt organavslöja misstänkt brottslighet av visssvårhet eller annat allvarligtmissförhållande (2 § i nämnda lag).Utredningsförslag om grundlagsfästmeddelarfrihet inom den privata sektornFrågan om att utvidga meddelarfrihetenutanför myndighetsområdet har fleragånger varit föremål för utredning ochövervägande. (SOU 1983:70) tog upp frågan och ansågatt som allmän princip borde gälla attmeddelarfriheten inte skulle medföra attföretagens möjligheter att fungera påmarknaden äventyrades. Förslag lämnadesom en utvidgning av meddelarfriheten.Frågan behandlades utförligt i en år1986 avlämnad lagrådsremiss om förstärktgrundlagsskydd för yttrandefriheten m.m.(intagen i prop. 1986/87:151).Slutsatsen av övervägandena blev attövertygande skäl i och för sig kundeanföras för tanken att meddelarfrihetenborde gälla också utanförmyndighetsområdet men att något förslaginte kunde läggas fram ilagstiftningsärendet. I betänkandet KU1987/88:36 ansåg konstitutionsutskottetatt det fanns skäl att utvidgameddelarfriheten att i princip gällaförhållandet även utanför den offentligasektorn. Enligt utskottet var detmaterial som förelåg i ärendet intetillräckligt. Utskottet ansåg attregeringen i stället borde se till attfrågan blev föremål för utredning.Konstitutionsutskottets uttalande leddetill att Meddelarskyddskommitténtillkallades. Kommittén föreslog ibetänkandet Meddelarrätt (SOU 1990:12)en grundlagsreglering om en vissbegränsad rätt för enskilda inom företagoch organisationer att lämna uppgifter,som omfattas av avtalad tystnadsplikt,för publicering utan att drabbas avrättsliga sanktioner.Kommittéförslaget behandlades iproposition 1990/91:64 omyttrandefrihetsgrundlag. Därkonstaterades att förslaget mött starktmotstånd bland remissinstanserna. Medhänsyn härtill stod det enligtpropositionen klart att det inte varmöjligt att föra fram frågan om envidgad insyn inom den privata sektorntill grundlagstiftning i samband med1991 års riksdagsval. Vidare stod detenligt propositionen klart att enlagstiftning av det slag som finnsredovisad i kommitténs betänkande - medgrundlagsfäst meddelarfrihet inomprivata företag och andra privataorganisationer - inte kunde förordas idet dåvarande läget. Frågan borde ägnasfortsatt uppmärksamhet och göras tillföremål för vidare överväganden.Regeringen ansåg sig inte beredd att dåförorda någon särskild inriktning påberedningsarbetet utan ansåg atterfarenheterna av lagstiftningen omskydd för företagshemligheter bordeavvaktas.Vid riksdagsbehandlingen avgrundlagsärendet anfördekonstitutionsutskottet (bet.1990/91:KU21) att det var angeläget attöka insynen i det privata näringslivetoch i de stora organisationerna. man lagstiftningstekniskt skulle gåvar enligt utskottet en kompliceradfråga. Också utskottet konstaterade attdet inte hade varit möjligt att förafram frågan om ett förstärktmeddelarskydd på den privata sektorninför riksdagsvalet . Liksomregeringen ansåg utskottet att fråganborde ägnas fortsatt uppmärksamhet.Senare års riksdagsbehandlingMed anledning av några motionsyrkandenhänvisade vidriksmötet /93 till sitt tidigareuttalande i ovan nämnda grundlagsärendeom att frågan borde ägnas fortsattuppmärksamhet. Något särskilt uttalandefrån ansågs inte påkallat(bet. 1992/93:KU2).Frågan om insyn, meddelarfrihet ochanonymitetsskydd i kommunala företagberördes under /94 i ettlagstiftningsärende omhandlingsoffentligheten i kommunalaföretag. I ärendet föreslogs en nyregel, 1 kap. 9 §, i sekretesslagen(1980:100) av innebörd att vad somförskrivs i tryckfrihetsförordningen omrätt att ta del av allmänna handlingarhos myndighet i tillämpliga delar ocksågäller handlingar hos aktiebolag,handelsbolag, ekonomiska föreningar ochstiftelser där kommuner eller landstingutövar ett rättsligt bestämmandeinflytande. antog förslagetoch bestämmelsen trädde i kraft den 1januari 1995.I den proposition som låg till grundför förslaget (prop. 1993/94:48) anförderegeringen att något uttryckligtundantag i lag från principen ommeddelarfrihet inte borde göras för dekommunala företagens del. Allmänhetensintresse av insyn kunde enligtregeringen sägas vara större i dekommunala företagen, vilka ytterstgaranteras av kommunala medel, än i deprivata. Samma ordning borde gälla i dekommunala företagens verksamhet som i dekommunala myndigheterna, om intesärskilda skäl talade för något annat.Regeringen ansåg för sin del inte attdet fanns några sådana skäl och föreslogdärför ingen inskränkning avmeddelarfriheten. Konstitutionsutskottetdelade denna bedömning (bet.1993/94:KU13).I ärendet hade Lagrådet anfört att detemellertid ändå kan kvarstå vissaskillnader vad gäller meddelarfrihetenjämfört med de kommunala myndigheterna.Lagrådet gav några exempel på detta ochkom till slutsatsen att det åtminstonefinns en viss risk för att utrymmet förmeddelarfriheten krymps när en kommunalverksamhet flyttas från en nämnd tillett kommunägt bolag eller jämställtorgan som behandlas som myndighet närdet gäller handlingsoffentligheten.Lagrådet hade även pekat på attefterforskningsförbudet inte torde gällai de kommunala företagen.Konstitutionsutskottet menade att de avLagrådet aktualiserade problemen medtillämpningen av meddelarfriheten bordeägnas fortsatt uppmärksamhet och ansågför sin del att frågan om ett utbyggtmeddelarskydd i de kommunala företagensom omfattades av propositionens förslagkunde behöva bli föremål för utredning.Intill dess att erfarenheter av den nyaregleringen hade vunnits borde riksdagenenligt utskottets mening dock inte vidtanågra åtgärder.Under /94 behandladeutskottet ett annat lagstiftningsärendepå det kommunala området (bet.1993/94:KU40). Ärendet hade väckts genomproposition 1993/94:188 om lokaldemokrati. Med anledning av ett flertalmotioner föreslog utskottet etttillkännagivande till regeringen ombehovet av en samlad uppföljning ochutvärdering av de reformer ochomfattande förändringar som hade skettinom den kommunala sektorn. En föruppföljningen och utvärderingen viktigfråga var enligt utskottetoffentlighetsprincipens tillämpning inomden kommunala verksamheten, vilketangavs bl.a. innefatta frågor ommeddelarskydd och anonymitetsskydd. Isammanhanget uttalade utskottet attfrågan om tillämpningen avoffentlighetsprincipen i helt privatägdaföretag, som bedriver kommunalverksamhet på entreprenad, givetvis hadeett samband med möjligheten till insynoch kontroll. Utskottet ansåg att detborde finnas ett parlamentariskt inslagi uppföljnings- och utvärderingsarbetet.Enligt utskottet borde regeringenåterkomma till med enredogörelse för arbetet senast vidutgången av . beslutadeom ett tillkännagivande i enlighet meddetta (rskr. 1993/94:379).I enlighet med riksdagsbeslutetbeslutade regeringen atttillkalla en parlamentarisk kommitté.Den har till uppgift att göra en samladutvärdering av de reformer ochomfattande förändringar som har skett ikommunernas och landstingensorganisation och verksamhetsformer samtföreslå åtgärder som utvecklar ochstärker medborgarnas inflytande över detfortsatta förnyelsearbetet (dir.1994:151).I direktiven anför regeringen att det idiskussionen om det kommunalaförnyelsearbetet har förts fram förslagom att öka medborgarnas möjligheter tillinsyn och kontroll av kommunalverksamhet. Därför bör kommittén ägnasärskild uppmärksamhet åt denna fråga.Regeringen konstaterar vidare att förverksamhet som drivs på entreprenad åtkommunen av privata bolag, stiftelser,föreningar eller enskilda gäller fr.o.m.den 1 juli 1994 enligt 6 kap. 7 §kommunallagen (1991:900) att nämndernahar ett ansvar för sådan verksamhet ochatt de enligt 3 kap. 19 § skalltillförsäkra sig möjligheter attkontrollera och följa upp verksamheten.Den information som kommunen därvid fårtillgång till kommer att utgöra enallmän handling och vara tillgänglig förallmänheten med de inskränkningar somföljer av sekretesslagen (1980:100).Regeringen konstaterar härvid att det iden allmänna debatten har rests krav påatt insynen bör vara bredare. Vidareanger regeringen att i sambandmed behandling av propositionen om lokaldemokrati också ansåg att förslagen omett förstärkt kommunalt ansvar ochkontroll över entreprenadverksamhetinnebär en förbättring, men att de inteär tillräckliga för att tillgodose detbehov av medborgerlig insyn ochkontroll som här gör sig gällande (bet.1993/94:KU40 s. 42-43).Därutöver anför regeringen bl.a. attdet från demokratisk synpunkt kanfinnas risker med att delar av denoffentliga verksamheten undandras dengrundlagsskyddade rätten till insyngenom att den bedrivs av ett privatföretag. Kommittén skall därför föreslååtgärder som ökar medborgarnasmöjligheter till insyn i och kontroll avkommunal verksamhet, främst då dennabedrivs på entreprenad. I detta arbeteingår även frågan om allmänhetens behovav insyn innan kommunen bundit upp sig iett avtal med en entreprenör. I arbetetbör resultatet av Socialtjänstkommitténsuppdrag beaktas (SOU 1994:139).Vidare konstaterar regeringen attkommunalt anställda, liksom alla andra,har en grundlagsskyddad rätt att delta iden offentliga debatten. De anställdahar i vissa fall upplevt att de inte harkunnat delta i den offentliga debatteneller framföra kritik på sin arbetsplatsav rädsla för olika typer avrepressalier. JO har i några fall riktatkritik mot vissa ledande kommunalabefattningshavares agerande mot deanställda i sådana fall. Utredningenskall därför analysera och klargöravidden av de kommunalt anställdasyttrandefrihet.Regeringen anför att reglerna itryckfrihetsförordningen ommeddelarfrihet, anonymitetsskydd ochefterforskningsförbud gäller förkommunala myndigheter. Härvid hänvisarregeringen till vad Lagrådet medanledning av proposition 1993/94:48Handlingsoffentlighet i kommunalaföretag konstaterat vad gäller en riskför att utrymmet för meddelarfrihetkrymps när verksamhet flyttasfrån en nämnd till ett kommunägt bolageller jämställt organ som behandlas sommyndighet när det gällerhandlingsoffentligheten. Bestämmelser omanonymitetsskydd för den som lämnaruppgifter till massmedier gäller fulltut i kommunala företag (se prop.1993/94:48 s. 34-37). Härvid påpekarregeringen att har ansett atttillämpningen av meddelarfriheten börägnas fortsatt uppmärksamhet och atttillämpningen kan behöva bli föremål förytterligare utredning när erfarenhetvunnits om de nya reglernas tillämpning(bet. 1993/94:KU13 s. 19). Enligtregeringen bör kommittén därför följaupp tillämpningen och de förstaerfarenheterna avoffentlighetsprincipens tillämpning ikommunala företag och vid behov lämnaförslag till åtgärder. Information omden kommunala verksamheten bör varalättillgänglig. Regeringen påpekar atttillämpningen av gällande regler förinsyn och rätt att ta del av allmännahandlingar i några fall har kritiseratsav JO. Utredningen bör överväga omsärskilda åtgärder krävs för att nå enbättre tillämpning av gällande regler.Kommitténs uppdrag skall vara avslutatsenast .