bet · GJ01JuU14 · 1996-02-15 00:00:00 — Bestämmelsen innebär enligtstatsrådet ett förstärkt straffrättsligtskydd för personer som tillhör utsattagrupper, exempelvis homosexuella, motatt bli utsatta för brott just för attde tillhör en sådan grupp. Polis,åklagare och domstolar skall alltså ägnasärskild uppmärksamhet åt motiv av dettaslag och ge prioritet åt dessa typer avbrott. Polisens problemorienteradearbetssätt bör enligt Justitieministernockså vara en god grund för att utvecklainsatser mot denna typ av brottslighet.I regi har nyligengenomförts en kartläggning av brott mothomosexuella i . Avsikten medstudien har varit att vinna kunskap omhur situationen ser ut när det gällerhot och våld mot homosexuella för attbedöma vilka eventuella insatser frånmyndigheter m.fl. som kan förbättrasituationen. Studien omfattar enenkätundersökning bland homosexuella iStockholm samt 30 djupintervjuer med mänoch kvinnor som blivit utsatta för hoteller våld.I den rapport över studien, Hat, hot,våld - utsatta homosexuella kvinnor ochmän. En pilotstudie i (1996:84), som Folkhälsoinstitutetnyligen presenterat konstateras attdrygt en fjärdedel (141 personer) av demsom deltagit i studien (527 personer)blivit utsatta för brott - alltifrånförolämpningar till grovt våld - pågrund av sin homosexualitet. Avrapporten framgår vidare att endast enmindre andel av de utsatta polisanmältbrotten. Orsakerna härtill har i vissafall uppgivits vara att man ansettbrotten vara alltför ringa för attpolisanmälas, medan orsaken i andra falluppgivits vara rädsla för att polisenskall vara fördomsfull mot homosexuella.I rapporten anförs att en absolutmajoritet av dem som har gjortpolisanmälan har blivit väl bemötta avpolisen men att det förekommit att vissaupplevt att poliser varit föraktfulla,fördomsfulla och nedsättande. Irapporten föreslås bl.a. att polisen ochövrig personal inom rättsväsendet bör fåutbildning om homosexuella som utsattgrupp.Utskottet vill först uttala att det ärhelt oacceptabelt att personer somvänder sig till polisen i något ärendebemöts med förakt eller ett fördomsfulltuppträdande. Utskottet utgår från attdet inom polisen omgående vidtasnödvändiga åtgärder för att förframtiden förhindra detta.Utskottet vidhåller sin tidigareredovisade uppfattning att frågan ombrott m.m. mot homosexuella bör bevakasav berörda myndigheter, och utskottetutgår från att så sker även framgent.Utskottet avstyrker med dessa uttalandenbifall till motion K431.Ordning och säkerhetMaskerade demonstranterI motion Ju217 (fp) pekas på att detförekommer att demonstranter döljer sinidentitet genom att bära huvor ellermasker för ansiktet. I motionen framförsatt ett demonstrationstillstånd börkunna medges med villkor att deltagarnauppträder utan maskering.När utskottet senast behandlade ettliknande motionsyrkande (1993/94:JuU1, rskr. 1) hänvisadeutskottet till att varje medborgareenligt 2 kap. 1 § RF gentemot detallmänna är tillförsäkrad bl.a.yttrandefrihet, mötesfrihet ochdemonstrationsfrihet. Utskottet uttaladeatt demonstrationsfriheten innebärfrihet att anordna och delta i endemonstration på allmän plats. Yttrande-, mötes- och demonstrationsfriheternabrukar med ett gemensamt uttryckbenämnas opinionsfriheter. Utskottetkonstaterade att begränsningar av deolika opinionsfriheterna endast får skeför att tillgodose för varje frihetsärskilt angivna syften. Mötes- ochdemonstrationsfriheterna får enligt 2kap. 14 § första stycket RF begränsas avhänsyn till ordning och säkerhet vidsammankomsten eller demonstrationeneller till trafiken. I övrigt får dessafriheter begränsas endast av hänsyn tillrikets säkerhet eller för att motverkafarsot. Utskottet avstyrkte den dåaktuella motionen med hänvisning tilldenna reglering.Utskottet vidhåller alltjämt dennaståndpunkt och avstyrker bifall tillmotion Ju217.Missbruk av nödraketer m.m.I motion Ju228 yrkas föreskrifter somsyftar till att motverka missbruket avbl.a. I motionen framförstanken på en pantavgift på sådanaraketer.Utskottet har inhämtat attSprängämnesinspektionen kommeratt utfärda föreskrifter som bl.a.innebär att den som importerar ellerförsäljer explosiva varor åläggs attupprätta ett retursystem för sådanavaror som har en begränsad livslängd,t.ex. nödraketer.Något riksdagsinitiativ i frågan ärobehövligt. Utskottet avstyrker bifalltill motion Ju228.Vissa påföljdsfrågorPåföljden för grovt narkotikabrottI motion Ju801 (m) förordas attmaximistraffet för grovt narkotikabrotthöjs till livstids fängelse.Påföljden för grovt narkotikabrott ärfängelse i lägst två och högst tio år.När fråga är om flera brott får enligt26 kap. 2 § BrB fängelse sättas över detsvåraste av de högsta straff som kanfölja på brotten. Detta innebär, när detgäller grovt narkotikabrott, attpåföljden som högst kan bestämmas tillfängelse . Vid återfall kanhärutöver den särskildastraffskärpningsbestämmelsen i 26 kap. 3§ BrB tillämpas. Maximistraffet blir dåfängelse i 18 år.Utskottet behandlade i ett ärende våren1994 en motion om skärpning av straffetför grovt narkotikabrott (1993/94:JuU19s. 42 f). Utskottet hänvisade tillmöjligheterna att utdöma fängelsestraffför detta brott och konstaterade att destraff som mäts ut vid grovtnarkotikabrott regelmässigt är långa.Något behov av ytterligarestraffskärpning förelåg enligtutskottets mening inte. Motionenavstyrktes.Utskottet vidhåller sin tidigareuppfattning i fråga om straffet förgrovt narkotikabrott och avstyrkerbifall till motion Ju801.Påföljden för psykiskt stördalagöverträdareI motion Ju625 (m) anförs att oklarhetråder när det gäller påföljden för densom begått brott under inverkan avpsykisk sjukdom.I motion Ju801 (m) yrkas att förbudetmot att döma psykiskt stördalagöverträdare till straff avskaffas. Imotionen anförs att det endast i de fallgärningsmannen är så störd att han inteär medveten om vad han gör sig skyldigtill bör vara aktuellt att förklara attvederbörande skall vara fri från straffoch att inte utdöma fängelsestraff. Iövriga fall bör fängelse utdömas, och omså är nödvändigt får den dömde avtjänahela eller delar av straffet påpsykiatrisk vårdinrättning underkriminalvårdens ansvar.Sedan gammalt gäller regler omstraffrättslig särbehandling av personersom gjort sig skyldiga till brottsliggärning under inflytande av en allvarligpsykisk sjukdom. Före BrB:sikraftträdande innebar särbehandlingenatt den skyldige av domstol kundeförklaras fri från straff. Beslut omtvångsvård ankom härefter påsjukvårdsmyndigheterna. I BrB föreskrevsursprungligen att för brott som någonbegått under inflytande avsinnessjukdom, sinnesslöhet eller annansjälslig abnormitet av så djupgåendenatur att den måste anses jämställd medsinnessjukdom, inte fick tillämpas annanpåföljd än överlämnande till särskildvård, böter eller skyddstillsyn. Vidareföreskrevs i BrB att som brottspåföljdkunde tillämpas överlämnande till slutenpsykiatrisk vård inte bara beträffandeden som vid brottstillfället handlatunder inflytande av sinnessjukdom ellerett därmed jämställt tillstånd utanockså den som i annat fall viddomstillfället bedömdes vara i behov avsådan vård.Efter ändringar i BrB som trädde ikraft (prop.1990/91:58 bil. 2, JuU34, rskr. 330, SFS1991:1138) gäller följande. Den sombegått ett brott under påverkan av enallvarlig psykisk störning får enligt 30kap. 6 § inte dömas till fängelse.Enligt 31 kap. 3 § kan rätten i ställetbesluta att den dömde skall överlämnastill rättspsykiatrisk vård, om det medhänsyn till hans psykiska tillstånd ochpersonliga förhållanden i övrigt ärpåkallat att han är intagen i ensjukvårdsinrättning för psykiatriskvård, som är förenad medfrihetsberövande och annat tvång. Försådant fall kan rätten vid allvarligabrott besluta att vårdens upphörandeskall vara beroende av en särskildutskrivningsprövning genom domstolsförsorg. Överlämnande tillrättspsykiatrisk vård kan enligt sammaparagraf komma i fråga också beträffandeden som visserligen inte begått brottetunder påverkan av en allvarlig psykiskstörning men som likväl behöver vårdenpå grund av en sådan störning, dock attför detta fall särskildutskrivningsprövning inte fårföreskrivas. Ändringen i BrB innebarbl.a., förutom en grundläggande reformav utskrivningsförfarandet, att denkategori lagöverträdare vars psykiskatillstånd tidigare betecknats somjämställt med sinnessjukdom till störstadelen lämnats utanför denstraffrättsliga särbehandlingen.Grundläggande för den straffrättsligasärbehandlingen enligt såväl gällanderegler som äldre lagstiftning är sålundaatt den som är allvarligt psykiskt sjukoch behöver kvalificerad vård för sinsjukdom inte skall dömas till fängelse.Enligt BrB föreligger det således iprincip inget hinder mot att fälla densom begått brott under påverkan avallvarlig psykisk störning till ansvar.Han får emellertid inte dömas tillfängelse. sker i ställetett överlämnande till rättspsykiatriskvård enligt 31 kap. 3 § BrB.I direktiven till den utredning som hartill uppgift att utreda vissa frågorinom den allmänna straffrätten(, dir. 1994:39)anförs bl.a. att den ordning som nugäller på området är behäftad med flerasvagheter. En är att det är ologiskt attden som är mera permanent förvirrad oftafälls till ansvar för brott medan dentillfälligt sinnesförvirrade, om haninte har någon skuld till förvirringen,går fri från ansvar. Vidare stämmer detenligt direktiven dåligt medlegalitetsprincipen att detstraffrättsliga ansvaret för tillfälligtsinnesförvirrade är oreglerat. Det ärockså ibland förenat med svårigheter attgöra en sådan bedömning av den psykisktstördes uppsåt som fordras för att hanskall kunna dömas för uppsåtligt brott.Vidare anförs att verkningarna av 1991års reform när det gäller de psykisktstörda lagöverträdarna måste beaktas isammanhanget. Reformen innebar bl.a. enbegränsning av den grupp lagöverträdaresom särbehandlas när det gällerpåföljdsbestämningen. En utvärdering avreformen har på regeringens uppdragutförts av , Psykiatrisk tvångsvård -effekter av ny lagstiftning,överlämnades tillregeringen. Till uppgifter hör attbelysa det nuvarande regelsystemetseffekter för bedömning av uppsåtsfråganvid brott som någon begått underpåverkan av psykisk störning. När detgäller brott som begåtts av personer somvarit tillfälligt sinnesförvirrade utanegen skuld eller drabbade av enallvarlig psykisk störning skallutredningen överväga vilka åtgärder somkan komma i fråga för att skapa enordning som tillgodoser de krav pålagstöd som legalitetsprincipen ställerupp som den leder till ettlogiskt och ändamålsenligt resultat iolika situationer. Utgångspunkten förövervägandena skall vara att tillfälligaoch permanenta förvirringstillståndprincipiellt bör behandlas på samma sätti ansvarshänseende. Utredningsuppdragetskall redovisas senast den 1 juli 1996.Utskottet anser att resultatet avStraffansvarsutredningens arbete böravvaktas och avstyrker bifall tillmotionerna Ju625 och Ju801.Våld vid idrottsevenemangI motion Kr412 (c) yrkas ett riksdagenstillkännagivande att ungdomar somåterfaller i våldsbrott vididrottsevenemang bör få samhälletsreaktion snabbt så att kopplingen mellanbrott och påföljd blir tydligare än idag.Utskottet behandlade frågorrörande förfarandet vid lagföring avungdomar som misstänks för brott (prop.1994/95:12, JuU1, rskr. 39, SFS1994:1760). Lagändringarna, som i alltväsentligt rörde lagen (1964:167) medsärskilda bestämmelser om ungalagöverträdare, syftade bl.a. till attförbättra samarbetet mellanmyndigheterna vid ungdomsmål och att ökasnabbheten vid förfarandet hos polis,eklagare och domstol. Vidare skall domari ungdomsmål normalt avkunnas muntligeni samband med huvudförhandlingen, och deungas vårdnadshavare och företrädare försocialtjänsten skall i ökad utsträckningmedverka i samband med lagföringen.Härutöver begränsades möjligheterna attmeddela åtalsunderlåtelse vid återfall.I sammanhanget noterar utskottet attfrågor om polisingripanden bl.a. vids.k. läktarvåld m.m. var föremål föröverväganden av Polisrättsutredningen.Utredningen föreslog i sittdelbetänkande (SOU 1993:60) Polisensrättsliga befogenheter bl.a. reglersyftande till att ge polisen förbättrademöjligheter att ingripa motordningsstörande folksamlingar och densom deltar i en sådan folksamling.Utredningens förslag är föremål förberedning i Justitiedepartementet.En översyn av rollfördelningen mellanpolisen, kommunerna och de enskilda närdet gäller att skapa trygghet mot brott,särskilt vardagsbrottslighet ochordningsstörningar, har som tidigarenämnts genomförts avTrygghetsutredningen (dir. 1993:37). Isitt slutbetänkande Trygghet mot brott -Rollfördelning och samverkan (SOU1995:146) konstaterarTrygghetsutredningen (s. 239) bl.a. attordningsstörningar som uppstått isamband med matcher och andraidrottstävlingar inte synes ha varitlika omfattande som tidigare beroende påde omfattande och verksamma insatser somgjorts av idrottsrörelsen m.fl.Trygghetsutredningens förslag i dennadel innebär bl.a. att möjligheterna attförordna ordningsvakter för tjänstgöringpå offentliga platser väsentligt utökasoch att kända bråkstakar skall kunnautestängas från matcher och liknande.Utredningen understryker i sammanhangetvikten av att polisen och andramyndigheter nära samverkar medidrottsrörelsen i det förebyggandearbetet. Trygghetsutredningensslutbetänkande är föremål förremissbehandling.Riksdagen har beslutat omlagändringar syftande till bl.a. delssnabbare handläggning av ungdomsmål,dels tydligare signaler till ungalagöverträdare. Vidare är frågor omåtgärder på olika områden mot våld m.m.i samband med idrottsevenemang föremålför beredning m.m. i regeringskansliet.Enligt utskottets uppfattning saknasanledning till något riksdagsinitiativ ifrågan. Utskottet avstyrker bifall tillmotion Kr412. beträffande mc-relateradbrottslighetatt avslår motion1994/95:Ju603,res. 1 (fp)2. beträffande påföljden förövergrepp i rättssakatt avslår motionerna1994/95:Ju633 yrkande 1 och1994/95:Ju809 yrkande 31,res. 2 (c)3. beträffande brottslighet medvapenatt avslår motionerna1994/95:Ju622 och 1994/95:Ju631,4. beträffande egenmäktighet medbarnatt avslår motion1994/95:L405 yrkande 2,5. beträffande otillåtenutlämning av film eller videogramatt avslår motion1994/95:Ju802 yrkande 4,res. 3 (m, c)6. beträffande hets motfolkgruppatt avslår motion1994/95:Ju630res. 4 (fp, v, mp,kds)7. beträffande förbud motrasistiska organisationeratt avslår motion1994/95:Sf611 yrkande 22res. 5 (mp, kds)8. beträffande påföljden förrasistisk brottslighetatt avslår motion1994/95:Ju208,9. beträffande brott mothomosexuellaatt avslår motion1994/95:K431 yrkande 4,res. 6 (fp, v, mp)10. beträffande maskeradedemonstranteratt avslår motion1994/95:Ju217,11. beträffande missbruk avnödraketeratt avslår motion1994/95:Ju22812. beträffande påföljden förgrovt narkotikabrottatt avslår motion1994/95:Ju801 yrkande 7,res. 7 (m)13. beträffande påföljden förpsykiskt störda lagöverträdareatt avslår motionerna1994/95:Ju625 och 1995/96:Ju801yrkande 13,res. 8 (m)14. beträffande våld vididrottsevenemangatt avslår motion1994/95:Kr412 yrkande 4.res. 9 (c)den 15 februari 1996På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), BirtheSörestedt (s), (),(), (),(), (), (), (), (), Ann-MarieFagerström (s), (), KiaAndreasson (mp), (),() och (). Mc-relaterad brottslighet (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 7 som börjar med Utskottet vill och slutar med Motionen avstyrks bortha följande lydelse:Utskottet anser att den brottslighetsom utförs av medlemmar i s.k. mc-klubbar nu har nått en sådan omfattningatt samhället skyndsamt måste vidtaytterligare åtgärder för att bekämpaden. Enligt utskottets mening måstestraffen för övergrepp i rättssak ochvåld mot tjänsteman skärpas.Straffvärdet för denna typ avbrottslighet är sådant att påföljdentypiskt sett bör bli fängelse. Utskottetefterlyser också bättre stöd och skyddför målsägande och vittnen i samband medrättegång. Domstolslokalerna måsteanpassas bättre till de s.k.bevispersonernas behov och önskemål, ochdomstolarnas kallelseblanketter ochrutiner för att ta hand om dem somkallats till en rättegång behöver sesöver. Regeringen får återkomma tillriksdagen med erforderliga lagförslagoch i övrigt vidta nödvändiga åtgärder.Det anförda bör med anledningav motion Ju603 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan undermoment 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande mc-relateradbrottslighetatt med anledning av motion1995/96:Ju603 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,2. Påföljden för övergrepp i rättssak(mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 7 som börjar med Inte heller ochslutar med avstyrks således bort haföljande lydelse:Utskottet anser att bestämmelsen omövergrepp i rättssak behöver skärpas.Det aktuella brottet är enligtutskottets mening av så allvarlig naturatt fängelse bör vara den regelmässigapåföljden. Straffskalan bör enligtutskottets mening skärpas, och det börinföras en noggrann precisering avförutsättningarna för när grovt brottskall anses föreligga. I sammanhangetbör även övervägas om det skall införassärskilda mer ingripande bestämmelser omgripande, anhållande och häktning vidbrott som innebär angrepp pårättsordningen. Det ankommer påregeringen att vidta nödvändiga åtgärdermed anledning av vad utskottet nu anförtoch därefter återkomma till riksdagenmed förslag. Det anförda bör utskottetmed anledning av motionerna Ju633 ochJu809 i denna del som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan undermoment 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande påföljden förövergrepp i rättssakatt med anledning avmotionerna 1994/95:Ju633 yrkande 1 och1994/95:Ju809 yrkande 31 som sinmening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,3. Otillåten utlämning av film ellervideogram (mom. 5)(), (),(), (m) och () anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 12 som börjar med Utskottetkonstaterar och slutar med Motionenavstyrks bort ha följande lydelse:Utskottet är av uppfattningen att detbehövs ytterligare åtgärder för attbegränsa spridningen av våldsskildringari media. Många av de grövstavåldsskildringarna återfinns påvideogram, och det är därför särskiltviktigt att videobranschen respekterarden åldersgräns som finns för utlämningav våldsvideor. Regeringen bör enligtutskottets mening vidta nödvändigaåtgärder för att se till att de gällandebestämmelserna på området följs ochdärefter återkomma till med enredovisning. Vad utskottet nu har anförtbör med anledning av motionJu802 som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan undermoment 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande otillåten utlämningav film eller videogramatt med anledning av motion1994/95:802 yrkande 4 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Hets mot folkgrupp (mom. 6)(), (), KiaAndreasson (mp) och () anserdels att den del av utskottets yttrandepå s.14 som börjar med Utskottetfinner och slutar med Ju630 avstyrks bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning syftarförnekanden av den nazistiskaförintelsen av judar under andravärldskriget till att utså missaktningmot judarna som grupp. Dessa förnekandenutgör också en huvudingrediens i dennynazistiska propagandan. Målet är attundanröja de spärrar mot en återgångtill antisemitism somförintelsen såsom historiskt faktumutgör. Om tvivel på att förintelsen ägtrum kan utsås och judarna därmed kanframställas som lögnaktiga ochkonspiratoriska kan dessa spärrarförsvagas.I flera europeiska länder utgör det ettbrott att förneka förintelsen. Utskottetfinner det inte tilltalande att Sverigeskall ha en svagare lagstiftning häromän resten av demokratier.Utskottet, som delar den uppfattning ifrågan som kommer till uttryck i motionJu630, anser att lagen om hets motfolkgrupp bör ses över i linje med vadsom anges i Europaparlamentetsresolution om rasism,främlingsfientlighet och antisemitism såatt förnekande av förintelsenkriminaliseras. Det ankommer påregeringen att lägga framförslag till lagstiftning med dennainriktning. Vad utskottet nu medanledning av motion Ju630 anfört börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan undermoment 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande hets mot folkgruppatt med anledning av motion1994/95:Ju630 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,5. Förbud mot rasistiska organisationer(mom. 7)() och () anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 16 som börjar med Utskottet, som och slutar med innevarande år bort haföljande lydelse:Utskottet anser att denna uppfattningnu bör modifieras. Erfarenheter frånmånga länder visar att rasism ochfrämlingsfientlighet inte kan motverkasutan en effektiv lagstiftning.I sammanhanget noterar utskottet medtillfredsställelse att det iJustitiedepartementet pågår en översynav lagen om förbud mot politiskauniformer, vilken beräknas bli slutfördunder innevarande år.Detta är emellertid inte tillräckligt.Enligt utskottets mening måstehärutöver, i linje med FN:s konventionom rasism, övervägas ett direkt förbudmot organisationer som uppenbart har somsitt viktigaste syfte att sprida ettrasistiskt och diskriminerande budskap.Det ankommer på regeringen att snarastlägga fram förslag till lagstiftning meddenna inriktning. Vad utskottet medanledning av motion Sf611 nu anfört börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan undermoment 7 bort ha följande lydelse:7. beträffande förbud mot rasistiskaorganisationeratt med anledning av motion1994/95:Sf611 yrkande 22 som sinmening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Brott mot homosexuella (mom. 9)(), () ochKia () anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 18 som börjar med Utskottetvidhåller och slutar med motion K431 bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att dehomosexuella är en mycket utsatt grupp isamhället, och utskottet delar denuppfattning som framförs i motion K431att det är av stor vikt att samhälletreagerar starkt och beslutsamt motövergrepp på dem. Det är nödvändigt attproblemet nu med kraft lyfts fram inompolisen m.fl. berörda myndigheter ochsamhället i övrigt. Den kartläggning somnyligen genomförts på uppdrag avFolkhälsoinstitutet visar också tydligtatt det nu är angeläget att kraftfullaåtgärder omgående vidtas till skydd förde homosexuella. Det ankommer påregeringen att till riksdagenåterkomma med förslag till denlagstiftning och de andra åtgärder somär nödvändiga för att denna brottslighetskall kunna bemästras. Vad utskottet medanledning av motion K431 nu anfört börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan undermoment 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande brott mothomosexuellaatt med anledning av motion1994/95:K431 yrkande 4 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,7. Påföljden för grovt narkotikabrott(mom. 12), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 19 som börjar med Utskottetvidhåller och slutar med motion Ju801 bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar attnarkotikahanteringen är ett av vår tidsstörsta samhällsproblem. Inomnarkotikahandeln finns enorma vinsteratt göra för dem som är tillräckligtsamvetslösa. De grovanarkotikabrottslingarna profiterarhänsynslöst på andra människors beroendeoch olycka, och deras verksamhet medförockså stora skadeverkningar församhället i stort. Mot denna bakgrund,och för att lagstiftningen skall stå ibättre samklang med det allmännarättsmedvetandet, bör livstids fängelsekunna utdömas för grovt narkotikabrott.Det får ankomma på regeringen attåterkomma till med ettlagförslag. Vad utskottet har anfört börriksdagen med anledning av motion Ju801i nu behandlad del som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan undermoment 12 bort ha följande lydelse:12. beträffande påföljden för grovtnarkotikabrottatt med anledning av motion1994/95:Ju801 yrkande 7 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,8.