bet · GJ01KU26 · 1996-03-19 00:00:00 — Det får ankomma påriksdagens förvaltningskontor att itillämpningsföreskrifter till lagennärmare precisera när de olika nivåernaför bilersättning skall gälla.Kostnadsersättning och viss tekniskutrustningGällande regler och praxisEnligt 5 kap. 1 § lagen (1994:1065) omekonomiska villkor för riksdagensledamöter är en ledamot berättigad tillkostnadsersättning, som utgör16 2/av basbeloppet, vilketmotsvarar två basbelopp . Förledamot som disponerar viss tekniskutrustning tillhörig minskasenligt 2 § kostnadsersättningen enligtföreskrifter som förvaltningskontoretmeddelar.Kostnadsersättningen utgör enligtanvisningarna till kommunalskattelagenskattepliktig intäkt. De särskildaomkostnader som riksdagsuppdraget medföroch som inte avses täckas av reskostnads-och traktamentsersättningen får dras avhelt. För bilkostnader och traktamentengäller särskilda avdragsregler.Riksdagen bidrar till enskildastudieresor och till utrikesresor viastödet till partigrupperna fördeltagande i internationellakonferenser. bekostar också endel av ledamöternas språkutbildning.Riksdagen svarar också för kostnadernaför viss teknisk utrustning i bostaden(persondator, personsökare) samtabonnemangsavgiften för personsökare ochmobiltelefoner. Ledamöterna svararsjälva för inköpskostnaderna för telefaxi bostaden och mobiltelefon.Kostnader som ledamöterna själva stårför är utöver de nämnda bl.a.driftkostnader för telefax,portokostnader, representation,kostnader för vissa tidningar,tidskrifter och litteratur, studieresor,konferenser och serviceavgifter tillpartikanslier.Förslag angående kostnadsersättning ochviss teknisk utrustningEnligt förslaget bör riksdagentillhandahålla den tekniska utrustningsom krävs för att ledamöterna skallkunna utföra sitt uppdrag på etteffektivt sätt. bör därförsvara för inköp av persondator ochtelefax i bostaden och för anslutnings-,abonnemangs- och samtalsavgifter för ettdärtill knutet telefonabonnemang.Riksdagen bör vidare bekosta inköp ochabonnemangsavgifter för mobiltelefon ochpersonsökare, medan ledamöterna självabör stå för mobiltelefonernassamtalsavgifter.Mot bakgrund av samtliga förslag tilländringar av ledamöternas ekonomiskavillkor föreslås attkostnadsersättningen bör sänkas något,från 16 2/till av basbeloppet,vilket motsvarar en sänkning med 10 %.MotionenPeter m.fl. (mp) hemställer iföljdmotion 1995/96:K22 att riksdagenbeslutar att helt avskaffa det nuvarandesystemet med kostnadsersättning förriksdagens ledamöter (yrkande 1).Motionärerna konstaterar att den s.k.kostnadsersättningen kvarstår i stortsett oförändrad trots att ledamöternafår betydande förbättringar avförmånerna sammantaget. Detta innebär ipraktiken en betydande lönehöjning,vilket inte kan anses rimligt med tankepå statens budget och resultatet avlöneförhandlingarna i samhället iövrigt. skulle spara 22,4miljoner kronor omkostnadsersättningen avskaffades.Utskottets bedömningFörslaget i denna del innebär attriksdagen tillhandahåller den tekniskautrustning, däribland datorutrustning,telefax, telefon, mobiltelefon ochpersonsökare, som krävs för attledamöterna skall kunna utföra sittuppdrag på ett effektivt sätt. Riksdagenskall enligt förslaget även svara förhuvuddelen av de kostnader som harsamband med användingen av utrustningen.För de förbättringar som genomförsenligt förslaget får ledamöternavidkännas en viss reducering avkostnadsersättningen. I följdmotion K22yrkande 1 (mp) hemställs att systemetmed kostnadsersättning avskaffas heltmed hänsyn till de sammantagnaförbättringar som förslaget innehåller.Enligt utskottets mening synes denreducering av kostnadsersättningen somförslaget innebär vara rimligttilltagen. Mot denna bakgrund avstyrksmotion K22 i denna del.Övriga frågorPensionsbestämmelser förriksdagsledamöter och kommunaltförtroendevaldaGällande pensionsbestämmelser förriksdagsledamöternaRiksdagsledamöternas ekonomiska villkorregleras i lagen (1994:1065) omekonomiska villkor för riksdagensledamöter.Egenpensionsförmånerna är enligt 7 kap.1 § ålderspension, sjukpension ochegenlivränta. För rätt tillålderspension fordras enligt 8 kap. 1 §att ledamoten fullgjort minst sexriksdagsår och vid avgången fyllt 50 år.För hel ålderspension fordras minst tolvriksdagsår enligt 8 kap. 3 §.Rätt till jukpension föreligger enligt 9kap. 1 § för en ledamot som frånträdersitt uppdrag och uppbär helförtidspension eller helt sjukbidragenligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. För hel sjukpension fordrasenligt 9 kap. 3 § tolv riksdagsår.En ledamot som lämnar ochdärvid fullgjort minst tresammanhängande riksdagsår före den månadledamoten fyller och inte ärberättigad till ålderspension har enligt10 kap. 1 § rätt till egenlivränta.Rätt till inkomstgaranti föreliggerenligt 13 kap. 1-3 §§ om en ledamotlämnar . Fören ledamot som tjänstgjort mellan treoch gäller inkomstgarantin ett åroch är av garantiunderlaget(ledamotsarvodet plus vissa fastaarvoden vid avgångstillfället). Enledamot som lämnar av ärberättigad till garanti omledamoten inte uppnått , om ledamoten uppnått 40 men inte50 års ålder, och till utgången av denmånad då ledamoten fyller omledamoten uppnått . Helinkomstgaranti utbetalas efter 12riksdagsår och utgör avgarantiunderlaget ochdärefter . Den som tjänstgjortmellan 6 och får fr.o.m. det andraåret reducerad garanti, 33-60,5 %.När det gäller pensionsgrundande tid förriksdagens ledamöter är det endast tidensom riksdagsledamot som ligger tillgrund för fastställande avinkomstgaranti och/eller egenpension.Riksdagen tar således vid fastställandeav de nämnda förmånerna inte någonhänsyn till eventuell annan tid som hel-eller deltidsengagerad förtroendevald ikommun eller landsting.I lagen (1994:1065) om ekonomiskavillkor för ledamöter finnsinga regler om samordning avriksdagspension med annanpensionsförmån. Däremot finns sådanaregler när det gäller inkomstgaranti.Samordningen skall i detta fall skeenligt 13 kap. 9-12 §§ i den nämndalagen med andra inkomster (ävenpensioner) med undantag av ett basbeloppper år.Riksdagsledamöternas egenpensionsamordnas med statlig tjänstepensionenligt förordningen (1995:268).Dispenseringsmöjligheter inominkomstgarantin m.m.Som framgått av redovisningen ovan ärregelverket för de olikapensionsformerna uppbyggt så att detfinns relativt strikta regler för när enledamot över huvud taget kommer iåtnjutande av en viss pensionsförmån,vad som krävs för att få full pensionoch hur förmånerna beräknas i utrymmetmellan den nedre och den övrekvalifikationsgränsen. Den s.k.tidsfaktorn är här bestämmande. ålderspensionen är tidsfaktornrelationen mellan antalet helariksdagsår och talet 12. Den som t.ex.har fullgjort sex riksdagsår och fyllt50 år får tidsfaktorn 0,5.Inom ramen för inkomstgarantin, därkvalifikationstiden är minst treriksdagsår sammanhängande , finns särskilda dispensregler i13 kap. 5 § lagen (1994:1065) omekonomiska villkor för riksdagensledamöter.Inkomstgarantin tillämpas för avgångnaledamöter som har 3-6 riksdagsår bakomsig men som inte är berättigade tillålderspension. Enligt den nämndabestämmelsen får förvaltningskontoretförlänga den tid under vilken garantingäller med högst , om vederbörandevarit ledamot kortare sammanhängande tidän eller . I detsistnämnda fallet ät villkoren attledamoten inte uppnått åldereller uppnått 40 men inte ålder.Ett annat dispenseringsalternativ enligtsamma bestämmelse är att äventjänstgöringstid som inte ärsammanhängande får tillgodoräknas.För hel sjukpension fordras 12riksdagsår enligt 9 kap. 3 § den nämndalagen, men för den som inte fullgjort 12år tillgodoräknas även återstående årfram till 65.Enligt förslag 1995/96:RFK5, som avserbestämmelser om ekonomiska villkor förSveriges företrädare iEuropaparlamentet, skall sättet attberäkna antalet år ändras i en förledamöterna i den svenska ochEuropaparlamentet mer gynnsam riktning.Enligt den föreslagna lydelsen i 1 kap.3 § lagen (1994:1065) om ekonomiskavillkor för ledamöter skall,om inte kan tillgodoräknas somhelt år (), tiden anses som etthelt år om den uppgår till minst 270dagar. Förslaget behandlas i ettkommande betänkande från KU.Pensionsbestämmelser för hel- ochdeltidsengagerade förtroendevalda ikommuner och landstingKommunalt förtroendevaldaspensionsvillkor framgår av ettnormalpensionsreglemente, PRF-KL, ilydelse från . Reglementetrekommenderas av Kommunförbundetsrespektive Landstingsförbundetsstyrelser att antas i de enskildakommunerna och landstingen. Förheltidsengagerad förtroendevald följerman normalt PRF-KL, men det finnsavvikelser hos enskilda kommuner bl.a.när det gäller samordning. Fördeltidsengagerade finns det fleravariationer, t.ex. att bestämmelser omvisstidspension saknas.Enligt 1 § 1 mom. PRF-KL gällerreglementet för heltidssysselsattaförtroendevalda, deltidssysselsatta medminst av heltidssysselsättning ochför vilka kommunen beslutat attreglementet skall gälla samt den somtidigare varit förtroendevald hoskommunen och på grund härav ärberättigad till pensionsförmån enligtreglementet.Enligt 2 mom. gäller inte reglementetför förtroendevald som vid tillträdet avuppdrag äger uppbära egenpension pågrund av anställning eller annat uppdrageller om den förtroendevalde uppnått 65års ålder.Kommunen kan dock för särskilt fallbesluta att reglementet skall gälla ochdärvid fastställa de villkor i fråga ompensionsrättens omfattning m.m. som kanfinnas motiverade. Kommunen kan t.ex.besluta om pensionsrättens omfattningför de fall då full pensionsrätt inteföreligger.Enligt 2 § 1 mom. är pensionsförmånernaegenpension, efterlevandepension ochlivränta. För hel pension erfordrasenligt 5 § 1 mom. att denpensionsgrundande tiden är minst 12 år.Visstidspension utges enligt 10 § 1 mom.till heltidssysselsatt förtroendevaldsom avgår från sittheltidsuppdrag vid utgången avmandatperioden utan att avgångenföranleds av sjukdom.Pensionsmyndigheten kan påförtroendevalds begäran besluta att förden förtroendevalde i stället förvisstidspension skall föreligga rätttill livränta. Sådan livränta utgesfr.o.m. den månad varunder denförtroendevalde fyller 65 år.Den kommunala visstidspensionensamordnas enligt mom. 4 med förvärvsinkomst på grund avanställning, offentligt uppdrag ellerannat förvärvsarbete . Samordning skallsåledes ske med riksdagsarvode,inkomstgaranti och även andraskattepliktiga inkomster somriksdagsledamoten har.Även anställning i kommun och landstingkan påverka den förtroendevaldespensionsförmåner.Problem med anknytning till samordningav pensionerSom framgått av det föregående ärsamordning av pensioner, där olikahuvudmän är involverade, komplicerat. Eneffekt är att flera begränsade pensionersom inte samordnas kan totalt ge mer änhel pension som resultat. Problem kanuppstå om t.ex. en avgåenderiksdagsledamot med rätt tillinkomstgaranti från också haren visstidspension. Vid entillämpning av huvudreglerna kan denavgående ledamoten i ett sådant falldrabbas av dubbelsamordning, innebärandereducering av såväl den kommunalapensionen som inkomstgarantin frånriksdagen. Enligt vad utskottet harerfarit har ingen drabbats av en sådandubbelsamordning, eftersom berördakommuner genom Kommunernaspensionsanstalt (KPA) avstått frånsamordning.Förslag till ändring iövergångsbestämmelsernaEnligt punkt 4 övergångsbestämmelsernatill lagen (1994:1065) om ekonomiskavillkor för ledamöter är enriksdagsledamot som lämnar sitt uppdragunder /94 och för vilkenålderspension skall fastställas enligtde nya bestämmelserna berättigad till enålderspension som minst motsvarartidsfaktorn multiplicerad avledamotsarvodet vid avgångstillfället.I den praktiska tillämpningen av dennaregel har det enligt beredningsgruppenvisat sig finnas behov av att, omsärskilda skäl föreligger, kunnabestämma ålderspensionen på motsvarandesätt också för den ledamot som undersamma tidsperiod lämnar menför vilken ålderspensionen skallfastställas enligt de äldrebestämmelserna. Det föreslås därför attövergångsbestämmelserna kompletteras meden sådan vidgad dispensmöjlighet.MotionenI motion 1994/95:K302 väckt under denallmänna motionstiden begär BertilPersson (m) att beslutar atttjänstgöring som riksdagsman,landstingsråd och kommunalråd bör varalikvärdiga. Utgångspunkten för motionenär att ett utövande av ett uppdrag somriksdagsledamot, landstingsråd ellerkommunalråd under en tolvårsperiodmedför rätt till full pension. Kortareperioder än i flera av de nämndafunktionerna medför dock inte fullpension, eftersom pensionsförhållandeninte samordnas på det politiska området.Enligt motionärens mening börpensionsförhållandena samordnas så atttjänstgöring somheltidspolitiker berättigar till pensionoavsett om det sker som riksdagsledamoteller landstings- eller kommunalråd.Utskottets bedömningMotionären vill ha en lösning påproblemet med att ett mångårigtengagemang som heltidspolitiker ikommunal verksamhet och i intealltid leder till pensionsförmåner, somsvarar mot verksamhet hos enhuvudman. Utskottet anser för sin delatt en riksdagsledamots verksamhet somheltidsengagerad förtroendevald utanförriksdagen i pensionshänseende inte börsammankopplas med uppdraget somriksdagsledamot. Något behov av engenerell samordning av riksdags- ochkommunala pensioner finns enligtutskottets mening inte. Med hänvisningtill vad utskottet här anfört avstyrksmotion 1994/95:K302.I förvaltningsstyrelsens förslag1995/96:RFK4 föreslås en ändring i punkt4 övergångsbestämmelserna till lagen(1994:1065) om ekonomiska villkor förriksdagens ledamöter. Enligt förslagetbör bestämmelserna kompletteras med envidgad dispensmöjlighet för ledamötersom lämnar sitt uppdrag under riksmötet1993/94 och för vilka ålderspensionenskall fastställas enligt de äldrebestämmelserna. Utskottet tillstyrkerförslaget i denna del.Ledamöternas kansli- ochbiträdesresurserGällande bestämmelserEnligt 1 § lagen (1994:1066) om statligtbidrag till partigrupperna utgår bidragi form av gruppkanslibidrag,ledamotsbidrag och resebidrag.Gruppkanslibidraget består enligt 4 § avgrundbelopp och tilläggsbelopp, sombestäms för ett budgetår i sänder avförvaltningsstyrelsen. En partigrupp somföreträder ett regeringsparti ärberättigad till ett och övrigapartigrupper till två grundbelopp. Enpartigrupp är enligt 6 § berättigad tillså många tilläggsbelopp som motsvarardet antal riksdagsmandat som tillfallitpartiet vid det senaste riksdagsvalet.Ledamotsbidraget är enligt 10 § avsettför utredar-, assistent- ochkontorshjälp åt riksdagsledamöterna.Bidraget bestäms för ett budgetår isänder av riksdagensförvaltningsstyrelse. Bidraget bestämssedan den 1 juli 1995 efter normenkostnader för en assistent per 2,5ledamöter. Enligt beslutvåren skall bidraget från den 1januari 1997 beräknas enligt enassistent per två ledamöter.Resebidrag enligt 14 § är avsett förledamöternas deltagande iinternationella konferenser utomlandsoch andra utrikes resor.MotionenI motion 1994/95:K802, väckt under denallmänna motionstiden , yrkar BertilPersson (m) att beslutarutreda hur riksdagsledamöternas resurserpå hemorten skall kunna stärkas. Detläggs enligt motionären allt större viktvid att riksdagsledamöterna aktivtverkar i sina valkretsar. Inte minstövergången till personval accentuerardetta. De praktiska resurserna för dettaär enligt motionären ytterligtbegränsade. Mot denna bakgrund är detenligt motionären angeläget attåstadkomma en förbättring vad avserbl.a. tillgång till lokaler ochkansliresurser. En sådan utredning börsnarast inledas, anser motionären.Tidigare behandlingI samband med behandlingen avförvaltningsstyrelsens förslag tillhöjning av den särskildakostnadsersättningen gjordekonstitutionsutskottet vissaprinciputtalanden angående ledamotstödet(1988/89:KU39). Förslaget i denna delinnebar att man genom den höjdakostnadsersättningen försökte åstadkommaen så stor valfrihet som möjligt för deenskilda ledamöterna vad gällde tekniskahjälpmedel m.m. Avsikten var attledamöterna skulle kunna utnyttja denökade kostnadsersättningen till attsjälva införskaffa teknisk utrustningeller till att ordna med stöd i arbetetpå hemorten i annan form.Den föreslagna lösningen gav enligtutskottet största möjliga frihet förledamöterna att välja teknisk utrustningoch annat stöd utifrån den egnaarbetssituationen. Utskottet, som ocksåansåg det ur demokratisk synpunktviktigt att ledamöterna själva kanbestämma hur uppdraget skall fullgörasoch avgöra vilket stöd de behöver i sittarbete, tillstyrkteförvaltningsstyrelsens förslag i dennadel.I ett senare betänkande (bet.1993/94:KU18) behandlade utskottetmotioner i vilka föreslogs att deenskilda ledamöterna personligen bordefå disponera över en viss del av deekonomiska resurser som går tillpartierna. Utskottet konstaterade attdet fanns olika uppfattningar blandledamöterna om hur servicen kanorganiseras beroende på att man arbetarpå olika sätt. Enligt utskottets meningstår det partierna fritt att låtaledamöterna disponera en viss del avstödet till partigrupperna, i den måndet finns ett starkt önskemål om detta.Innan resultatet av en pågåendeutredning av det utbyggda stödet förelågvar utskottet dock inte berett att taupp frågan om en omläggning av detekonomiska stödet till partierna i denriktning motionärerna ville.Enligt vad utskottet erfarit föranleddedenna utredning inte någon åtgärd avförvaltningsstyrelsen. Av en allmänserviceenkät redovisad hösten 1994framgår att en stor del av ledamöternaönskade ytterligare stöd i det politiskaarbetet i form av hjälp frånsekreterare/assistenter eller politiskasekreterare/handläggare. I några fallefterfrågades även hjälp hemma i denegna valkretsen. Enligtförvaltningskontoret finns det enmöjlighet att inom ramen för en allmänserviceenkät ställavissa frågor till ledamöterna angåendederas syn på det administrativa stöd defår.Utskottets bedömningI motion 1994/95:K802 yrkas attriksdagen beslutar utreda hurriksdagsledamöternas praktiska resurserpå hemorten skall kunna stärkas, främstavseende lokaler och kansliresurser.Som framgått av avsnittetKostnadsersättning och viss tekniskutrustning föreslårförvaltningsstyrelsen förbättringar vadgäller ledamöternas tekniska utrustning.Denna utrustning har enligt utskottetsmening ett direkt samband med depraktiska resurser på hemorten sommotionären tar upp. När det gällerlokaler och kansliresurser på hemortenhänvisar utskottet till tidigareuttalanden enligt vilkakostnadsersättningen avses göra detmöjligt för ledamöterna att bl.a. ordnamed stöd i arbetet på hemorten (bet.1988/89:KU39) och att det står partiernafritt att låta ledamöterna disponera enviss del av stödet till partigrupperna,om det finns ett starkt önskemål omdetta (bet. 1993/94:KU18). Medhänvisning till vad utskottet här anförtavstyrks motionen.LagförslagetI (nya) 5 kap. 1 § tredje stycketföreslås, med hänvisning till vad somanförts i följdmotionen K21 yrkande 1och av utskottet i det föregående, attuttrycket dock högst med 4 000 kronorper månad bör ersättas med upp tillett högsta belopp somriksdagens förvaltningskontor beslutar .Denna ändring för med sig att även 5kap. 3 och 5 §§ bör ändras påmotsvarande sätt.När det gäller tidpunkten förikraftträdandet föreslår utskottet den 1januari 1997.Utskottet har i sitt förslag till lagom ändring i lagen (1994:1065) omekonomiska villkor för riksdagensledamöter även infört vissaredaktionella ändringar iberedningsgruppens förslag i1995/96:RFK4. beträffande avslag påförslaget 1995/96:RFK4 i sin helhetatt avslår motion1995/96:K20,2. beträffande tydliggörande avmotiven för riksdagsledamöternastraktamentsvillkoratt avslår motion1994/95:K711 yrkande 1,3. beträffande högstaersättningsnivån för nattraktamenteatt med avslag på motion1995/96:K22 yrkande 2 bifaller förslag1995/96:RFK4 i denna del,res. 1 (v, mp)4. beträffande lagreglering avden högsta ersättningsnivån förnattraktamenteatt med anledning av förslag1995/96:RFK4 och motion 1995/96:K21yrkande 1 godkänner vad utskottetanfört i denna del,5. beträffande kartläggning avriksdagsledamöternas planeraderesemönsteratt med anledning avförslag 1995/96:RFK4 och med avslag påmotion 1995/96:K21 yrkande 2 godkännervad utskottets anfört i denna del,6. beträffanderiksdagsledamöternas tillgång tillårskort på tågatt med anledning av förslag1995/96:RFK4 och med avslag på motion1995/96:K21 yrkande 3 godkänner vadutskottet anfört i denna del,7. beträffande reglerna förersättning vid färd med egen bilatt med avslag på motion1995/96:K22 yrkande 3 bifaller förslag1995/96:RFK4 i denna del,res. 2 (mp)8. beträffandekostnadsersättning och viss tekniskutrustningatt med avslag på motion1995/96:K22 yrkande 1 bifaller förslag1995/96:RFK4 i denna del,res. 3 (v, mp)9. beträffande samordning avriksdagspensionen med andrapensioneratt avslår motion1994/95:K302,10. beträffanderiksdagsledamöternas kansli- ochbiträdesresurseratt avslår motion1994/95:K802,11. beträffande lagförslagetatt med anledning av förslag1995/96:RFK4 bifaller utskottets förslagenligt bilaga.Stockholm den 19 mars 1996På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (), CatarinaRönnung (s), (), IngvarJohnsson (s), (), ToneTingsgård (s), (),(), (), (), Pär-AxelSahlberg (s), (), PeterEriksson (mp), (), () och (). Högsta ersättningsnivån förnattraktamente (mom. 3)() och () anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 7 börjar med I följdmotion1995/96:K22 och slutar med i dennadel bort ha följande lydelse:Utskottet stöder inte strävan efter attjämna ut skillnader i kostnader mellandem som har s.k. kombirum i riksdagenshus och dem som har lägenhet. mening är det rimligt att enhögre kvalitet i boendet medför ökadepersonliga kostnader. Den föreslagnaersättningsnivån, upp till 4 000kr/månad, kan enligt utskottets meningbli kostnadsdrivande för genomatt ledamöterna lockas till ett dyrareboende. Enligt utskottets mening kommerriksdagen sannolikt också att behövaanskaffa betydligt fler lägenheter änvad som varit fallet, vilketmedför att medverkar till attförvärra den redan ansträngdahyresmarknaden i innerstad.Mot denna bakgrund förordar utskottetatt ersättningen begränsas till högst2 /månad.dels att utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse:3. beträffande högstaersättningsnivån för nattraktamenteatt med avslag på förslag1995/96:RFK4 i denna del bifallermotion 1995/96:K22 yrkande 2,2. Reglerna för ersättning vid färd medegen bil (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 10 börjar med När det gäller och slutar med per mil avstyrks bortha följande lydelse:De föreslagna reglerna är enligtutskottets mening mycket generösa ochbygger sannolikt på föreställningen attdenna typ av resor bland riksdagenstjänstemän inte är så vanligtförekommande. Riksdagsledamöterna reserdäremot i betydande utsträckning medegen bil. Det vore enligt utskottetsmening fel om ledamöterna skulle tjänapengar på detta resande, varför enersättning med /mil är entillräcklig ersättning, en ordning somdessutom skulle minimera administrationoch krångel.dels att utskottets hemställan under 7bort ha följande lydelse:7. beträffande reglerna förersättning vid färd med egen bilatt med avslag på förslag1995/96:RFK4 i denna del bifallermotion 1995/96:K22 yrkande 3,3. Kostnadsersättning och viss tekniskutrustning (mom. 8)() och () anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 11 börjar med Förslaget idenna och slutar med i denna del bortha följande lydelse:Utskottet konstaterar att trots att detnya systemet innebär att ledamöternaerhåller fri bostad i , flertekniska hjälpmedel och full ersättningför telefon i hemmet och för resor inomlandet i tjänsten, kvarstår den s.k.kostnadsersättningen nästan helt intakt.Detta innebär i praktiken en betydandelönehöjning, vilket enligt utskottetsmening inte kan anses rimligt med tankepå statens budget och resultatet avlöneförhandlingarna inom samhället iövrigt.