bet · GJ01LU26 · 1996-05-21 00:00:00 — Därtill kommer att detkonsumentpolitiska området är mycketstort och rymmer en mängd olika frågor.Inom i princip alla EU:sverksamhetsområden finns detkonsumentintressen att ta hänsyn till.Om det svenska EU-arbetet påkonsumentområdet kan göras meramålinriktat skapas också möjlighetertill kostnadseffektiviseringar på mångaområden.En fråga som gäller regeringensframtida information till omEU-samarbetet på konsumentpolitikensområde tas upp i motion L37 av AgneHansson m.fl. (c). I motionen begärs etttillkännagivande om att regeringen skallåterkomma till medövergripande skrivelser om detkonsumentpolitiska arbetet i EU minsttvå gånger per mandatperiod. Enligtmotionärernas mening är det av storbetydelse att med jämnamellanrum får ta ställning tillinriktningen av den svenskakonsumentpolitiken i EU (yrkande 5).Av det tidigare redovisade yttrandettill om EU-frågornas behandling i (yttr.1995/96:LU3y) framgår att utskottet intehar någon annan uppfattning änmotionärerna när det gällerönskvärdheten av att regeringenkontinuerligt håller riksdageninformerad om EU-samarbetet. Utskottetinstämmer således i vad motionärernaanfört om värdet av fortlöpandeinformation till om densvenska konsumentpolitiken i ett EU-perspektiv. I sammanhanget bör dockbeaktas att det enligt en uttryckligföreskrift i 3 kap. 6 §riksdagsordningen numera åliggerregeringen att fortlöpande informerariksdagen om vad som sker inom ramen församarbetet i EU samt tillriksdagen lämna en skrivelse medberättelse över verksamheten i EU. Ensådan skrivelse har överlämnatstill (skr. 1995/96:190,Berättelse om verksamheten i Europeiskaunionen ). Skrivelsenbehandlar EU:s övergripande politiskaoch institutionella utveckling, detekonomiska och sociala samarbetsområdet,unionens förbindelser med omvärlden samtdet utrikes och rättsliga samarbetet. Iskrivelsen finns ett särskilt avsnitt omkonsumentfrågor.Vidare bör beaktas att information frånregeringen om konsumentfrågorna i EUnumera får anses ingå som en naturligdel i utskottets löpande arbete. Sålundaförekommer regelbundna utskottskontaktermed för information omaktuella EU-frågor. Statssekreterarenvid har tillsammansmed andra regeringstjänstemän vid fleraolika tillfällen under det senaste åretinför utskottet informerat om pågåendearbete på konsumentområdet. Utskottetförutsätter att denna värdefullainformationsverksamhet fortsätter. Sådaninformation ökar förutsättningarna föratt på ett tillfredsställandesätt skall kunna följa aktuella EU-frågor och ges möjlighet att utöva detinflytande som förutsatts i samband medSveriges EU-anslutning (se bet.1994/95:KU22).Mot bakgrund av det anförda kanutskottet inte finna skäl att förordaett formellt tillkännagivande frånriksdagens sida med krav på attregeringen skall lämna information om EU-politiken på konsumentområdet i en vissform vid mer eller mindre bestämdatidpunkter. För det fall det i framtidenskulle visa sig att det uppkommer behovav att ändra målen och inriktningen fördet svenska arbetet medkonsumentpolitiken i EU utgår utskottetfrån att regeringen återkommer med en nysärskild skrivelse i ämnet. Med detanförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L37 yrkande 5.När det gäller utgångspunkten för desvenska insatserna i EU anför regeringenatt denna skall vara de mål som gällerför den svenska konsumentpolitiken. Somredovisats inledningsvis innebär 1995 årriksdagsbeslut om konsumentpolitikensmål och inriktning att hushållen skallha goda möjligheter att utnyttja sinaekonomiska och andra resurser effektivt,att konsumenterna skall ha en starkställning på marknaden, attkonsumenternas hälsa och säkerhetskyddas samt att sådana konsumtions- ochproduktionsmönster utvecklas som minskarpåfrestningarna på miljön och bidrartill en långsiktigt hållbar utveckling.I motion L35 av ()begärs tillkännagivanden om delvis andrakonsumentpolitiska mål än de riksdagenfastställde . Dessa mål börenligt motionärernas mening formulerasså att hushållen skall ha godamöjligheter att utnyttja sina ekonomiskaoch andra resurser medvetet, samtidigtsom man ökar naturkapitalet (yrkande 2),att konsumenterna skall ha en starkställning på marknaden och få ett ökatinflytande i samhället (yrkande 3), attkonsumenternas hälsa och säkerhetskyddas (yrkande 4) samt att konsumtions-och produktionsmönstret förändras tillett miljöanpassat och resursbevarandesystem (yrkande 5). Vidare ansermotionären att det konsumentpolitiskaarbetet särskilt skall inriktas påhushållens baskonsumtionsgrupper som ärekonomiskt eller socialt utsatta ellerav andra skäl har behov av särskilt stöd(yrkande 6).I motionen begärs också etttillkännagivande om att anslagen förkonsumentarbetet bör utökas med 20miljoner kronor för att uppnå dekonsumentpolitiska mål som har satts upp(yrkande 39).Enligt utskottets mening måste detsvenska arbetet på Europanivå givetvisutgå från de mål som gäller för densvenska konsumentpolitiken. För det fallyrkandena 2-6 i motion L35 innebär attutgångspunkterna för EU-arbetet skallvara andra än vad som gäller för detsvenska arbetet bör såledesavslå yrkandena. Också för det fallyrkandena innebär att nu skallomformulera de gamla målenför den nationella konsumentpolitikenbör yrkandena avslås. Förevarandeskrivelse gäller konsumentpolitiken iEU, och någon anledning för riksdagenatt redan nu ompröva målen för dennationella konsumentpolitiken föreliggerinte. Med det anförda avstyrkerutskottet bifall till motion L35yrkandena 2-6.Inte heller yrkande 39 bör, enligtutskottets mening, föranleda någonriksdagens vidare åtgärd i dettasammanhang. Anslagen på konsumentområdetkommer att prövas av underhösten 1996 inom ramen för den nyabudgetprocessen. Anslagen påkonsumentområdet kommer därvid att ingåi utgiftsområdet näringsliv (se prop.1995/96:150 s. 97). Utskottet avstyrkersåledes bifall också till yrkandet 39 imotion L35.Mål för det svenska arbetet medkonsumentfrågor i EUEnligt skrivelsen skall det övergripandemålet för arbete medkonsumentfrågor i EU vara att gekonsumenterna en stark ställning påmarknaden, att främja konsumenternasintressen och inflytande i ettintegrerat och att samtidigtkunna bibehålla och utveckla nivån påsvensk konsumentpolitik.Som skäl för regeringens bedömningarnär det gäller det övergripande måletframhålls i skrivelsen att EU-medlemskapet underlättar en ökad handelöver gränserna. Detta gerförutsättningar för en ökad konkurrenssom förväntas leda till pressade priseroch att konsumenterna får mer att väljapå. Medlemskapet ställer ocksåkonsumenterna inför nya svårigheter.Genom att marknaden vidgas blir detsvårare för konsumenterna att överblickavilka varor som finns, vilken kvalitetde har och vad de kostar. Risken för attfarliga och dåliga varor kommer in påden svenska marknaden blir också större.Marknadsföringen över gränserna väntasöka. Till detta kommer att det är svårtatt göra reklamationer för konsumentersom köper en vara eller en tjänst av ettföretag i ett annat EU-land. Språkligaskillnader kan härvid medföra attkonsumenter kan komma i underläge när debehöver bevaka sina intressen gentemotnäringsidkarna. Med ökande avståndmellan näringsidkare och konsumenterökar givetvis också svårigheterna att fåtvister lösta.Eftersom konsumentpolitiken pågemenskapsnivå inte har samma traditionoch omfattning som den i har engrundläggande uppgift enligt regeringenblivit att försöka påverkakonsumentpolitiken inom EU i sådanriktning att det svenska skyddet kanbibehållas och stärkas.Andra mål som ställs upp i skrivelsengäller subsidiaritets- ochproportionalitetsprinciperna samtkonkurrens.Principerna om subsidiaritet ochproportionalitet kan förenklat sägasinnebära att gemenskapen inte skallvidta någon åtgärd som går utöver vadsom är nödvändigt för att uppnå målen iRomfördraget, och att frågor skallhanteras på gemenskapsnivå endast i denmån målen för den planerade åtgärdeninte i tillräcklig utsträckning kanuppnås av medlemsstaterna. Beslut skallsåledes så långt det är möjligt fattaspå en nivå där närhet till medborgarnakan uppnås.Enligt regeringens bedömning börsubsidiaritetsprincipen tillämpas så attmedlemsstaterna har frihet att gekonsumenterna ett starkare skydd än somföljer av gemenskapsreglerna så längedetta inte leder till hinder för denfria rörligheten för varor, tjänster ochkapital. Tillämpningen får å andra sidaninte leda till att konsumentskyddet pågemenskapsnivå blir så lågt attkonsumenterna inte kan känna förtroendeför den inre marknaden. I skrivelsenanför regeringen att kommer attverka för att gemenskapenskonsumentpolitik får denna inriktning.Beträffande konkurrensen gör regeringenbedömningen att en effektiv konkurrenspå den inre marknaden är ikonsumenternas intresse. En översyn avEU:s reglering på jordbruksområdetliksom en handelspolitik som ärfrihandelsvänlig är enligt regeringensmening angelägen från konsumentsynpunkt.Rolf m.fl. (m) är i motion L34kritiska mot de mål som regeringenställer upp i skrivelsen. Enligtmotionärerna kommer konsumentpolitikenatt misslyckas om den i första hand ochhuvudsakligen, såsom antyds iskrivelsen, skall ses som ettfördelningspolitiskt instrument. En frioch effektivt konkurrerande marknad utanförtäckta handelshinder är enligtmotionärernas mening det bästa förkonsumenterna. En väl fungerande marknadger konsumenterna valfrihet, och en sundkonkurrens gynnar konsumenterna genomlägre priser. Enligt motionärernasmening bör så många beslut som möjligt iförsta hand fattas av medborgarnasjälva. Först när ett gemensamt målbättre kan uppnås genom åtgärder pålokal, regional, nationell ellergemenskapsnivå bör besluten fattas avnågon annan än enskilda medborgare.Endast de viktigaste frågorna, och desom i genuin mening kräver gemensammalösningar, måste prioriteras om man villnå framgång. Mot denna bakgrundförespråkar motionärerna en annanhuvudinriktning än regeringen för detsvenska arbetet med konsumentpolitikeninom EU. Motionärerna anser därvid attden allt överskuggande uppgiften börvara att se till att den inre marknadenfungerar. Vidare anser motionärerna attreformeringen av EU:s gemensammajordbrukspolitik bör ges högstaprioritet. En annan utgångspunkt börvara att det svenska arbetet medkonsumentfrågorna i EU skall drivas påett sådant sätt att det inte föranlederutgiftsökningar i den svenskastatsbudgeten eller EU-budgeten.Frågor som berör proportionalitets- ochsubsidiaritetsprinciperna tas upp i tremotioner.Bengt och () anser i motion L36 attEU:s detaljregleringsiver bör begränsasoch förordar en strikt tillämpning avsubsidiaritetsprincipen i detkonsumentpolitiska arbetet. Varje frågabör, enligt motionärernas mening,avgöras på lägsta möjliga nivå, så näramänniskorna som möjligt. Vidutformningen av gemenskapsregler böriakttas stor restriktivitet. I motionenyrkas ett tillkännagivande om vad somsålunda anförts (yrkande 2).I motion L35 yrkar ()ett tillkännagivande om att börverka för att EU antar miniminormer förmiljö-, hälso- och säkerhetsregler samtför information om varor och tjänster(yrkande 9). Vidare yrkas att riksdagenhos regeringen begär att den skall verkaför att länder inom EU inte användersubsidiaritetsprincipen för att motverkagemensamma åtgärder inomkonsumentskyddslagstiftningen i de fallEU har en klar skyldighet att agera(yrkande 10). I motionen framställsockså yrkanden om att bör verkaför att EU skall tillåta enskildamedlemsländer att införa hårdare reglerpå miljöområdet (yrkande 17) samt att EUvid konflikt mellan regler för inremarknad och regler för miljö ger varjemedlemsland rätt att prioriteramiljöskyddet (yrkande 23).Agne m.fl. (c) begär i motionL37 ett tillkännagivande om att Sverigeskall verka för att alla beslut imiljöfrågor, bl.a. när det gäller handelmed varor, skall vara minimiregler.Detta krävs, enligt motionärernasmening, för att enskilda länder skall hamöjlighet att införa strängare krav föratt tillgodose behovet av hälso- ochmiljöskydd (yrkande 1).Utskottets ställningstaganden iföregående avsnitt innebär att utskottetställt sig bakom att utgångspunkternaför de svenska insatserna i EU skallvara de mål som gäller för den svenskakonsumentpolitiken. Enligt utskottetsmening bör således den grundsyn påkonsumentpolitikens syfte som riksdagengett uttryck för i 1995 årskonsumentpolitiska beslut ligga tillgrund också för vad som skall gälla förarbetet inom EU. Enligt utskottetsmening är de mål som regeringen nuredovisar för EU-arbetet väl förenligamed de ställningstaganden riksdagengjorde . I sitt av riksdagengodkända betänkande 1994/95:LU32uttalade utskottet att utgångspunktenbör vara att konsumentpolitiken är endel av välfärdspolitiken. Vidare måstebeaktas, framhöll utskottet, attkonsumentpolitiken har stor betydelseför en fungerande marknad.Konsumentpolitiskt betingade reglerbidrar också till en effektiv konkurrenspå sunda villkor. Det konsumentpolitiskaarbetet bör syfta till att stödjakonsumenterna både i deras roll somaktörer på marknaden och som brukare avvaror och tjänster.En effektiv konkurrens och åtgärder sombidrar till detta är naturligtvis ikonsumenternas intresse. Fortsatta ochintensifierade insatser för att befrämjaen sådan utveckling inom EU börsjälvfallet utgöra ett viktigt inslag iden svenska EU-politiken. mening måste emellertidkonsumentpolitiken i EU i huvudsak varainriktad på annat än att se till att deninre marknaden fungerar och påkonkurrensfrågor. Utskottet kan såledesinte ställa sig bakom de tankegångar somförs fram i motion L34 om en annanhuvudinriktning för det svenska arbetetmed konsumentpolitiken inom EU.När det gäller reformeringen av EU:sgemensamma jordbrukspolitik, som ocksåberörs i motion L34, vill utskottet pekapå att regeringen anser att det är enviktig konsumentfråga att kostnadernaför jordbruksstödet snabbt sänks och attsubventionerna i största möjliga månavskaffas. I sammanhanget kan upplysasatt regeringen tillsatt en utredning meduppgift att från svenska utgångspunkterutarbeta ett samlat förslag tillreformer m.m. (dir. 1995:109). Syftetmed reformerna skall vara bl.a. attmarknadsorientera och marknadsanpassaEU:s gemensamma jordbrukspolitik.Vad därefter gäller spörsmålet i motionL34 om krav på att EU-arbetet påkonsumentområdet skall drivas så att detinte medför kostnadsökningar villutskottet erinra om att ett syfte medförevarande skrivelse om målen ochinriktningen av det svenska arbetet medkonsumentfrågorna inom EU är att göraarbetet mera målinriktat ochkostnadseffektivt. I skrivelsen (avsnitt9) anför regeringen att en utgångspunktför det svenska arbetet medkonsumentfrågorna i EU skall vara attdet drivs på ett sådant sätt att detinte föranleder utgiftsökningar vare sigpå den svenska statsbudgeten eller på EG-budgeten.Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion L34 i denna del.Utskottet har inga erinringar mot vadsom anförts i skrivelsen om detövergripande målet för arbetemed konsumentfrågor i EU.När det sedan gällersubsidiaritetsprincipen anser utskotteti likhet med regeringen att en välavvägd tillämpning av denna princip ärangelägen och bör leda till etteffektivare unionssamarbete genom attbeslut fattas på den nivå där de hörhemma. Vissa frågor behöver sålundahanteras på det europeiska planet, medanandra bäst hanteras på nationell ellereventuellt på regional nivå. Utskottetkan för sin del inte finna annat än attdet synsätt som förs fram i motionernaL35, L36 och L37 i huvudsak ligger ilinje med vad regeringen gett uttryckför i skrivelsen. Enligt regeringensmening bör såledessubsidiaritetsprincipen tillämpas så attmedlemsstaterna har frihet att gekonsumenterna ett starkare skydd än somföljer av gemenskapsreglerna så längedetta inte leder till hinder för denfria rörligheten för varor, tjänster ochkapital. Tillämpningen får å andrasidan, anför regeringen, inte leda tillatt konsumentskyddet på gemenskapsnivåblir så lågt att konsumenterna inte kankänna förtroende för den inre marknaden.Regeringen kommer enligt vad som uppgesi skrivelsen att aktivt verka för attgemenskapens konsumentpolitik får dennainriktning. Vidare framhåller regeringenatt den svenska linjen skall vara att vii största möjliga mån skall verka förs.k. minimiregler, varigenommedlemsländerna på nationell nivåtillåts behålla eller införa strängarekrav än vad gemenskapsreglernaföreskriver.Vad särskilt gäller motionerna L37 ochL35 vill utskottet därutöver erinra omatt regeringen i skrivelsen 1995/96:30,, uttalatatt ett övergripande svenskt mål är attSverige inte skall behöva sänka sinmiljöstandard samt att vi skall varadrivande i EU:s miljöpolitik så att nyamiljöregler sätts på en så högskyddsnivå som möjligt. Miljöreglernabör i huvudsak vara minimibestämmelsersom ger länderna möjligheter att gå förei miljöpolitiken.Mot bakgrund av vad som sålundaredovisats avstyrker utskottet bifalltill motionerna L35 yrkandena 9, 10, 17och 23, L36 yrkande 2 samt L37 yrkande1.Ställningstagandena innebär attutskottet ställer sig bakom regeringensbedömningar när det gällersubsidiaritetsprincipens tillämpning.Ett annat mål som tas upp i skrivelsengäller stöd till utveckling avkonsumentpolitik i andra länder.Regeringen anser att bör stödjaEU:s insatser för att främja ett bättrekonsumentskydd i Öst- och Centraleuropasamt i utvecklingsländer.När det gäller EU:s insatser på dettaområde kan nämnas att kommissionen isitt handlingsprogram för åren 1996-1998anger att man avser att bidra med hjälptill länderna i Öst- och Centraleuropapå tekniska och rättsliga områden.Handlingsprogrammet hänvisar till envitbok i vilkenpresenteras de åtgärder som bör vidtasför att stödja länder som är associeradetill EU med anpassningen till den inremarknaden. Denna anpassning förväntasförstärka det ekonomiska reformarbetetoch omstruktureringen av industrin samtstimulera handel och varuutbyte, vilketberäknas få positiva konsekvenser förbl.a. konsumenterna.Vidare kan upplysas attEuropaparlamentet i budgetarbetet för år1995 har ställt sig positivt till attmedel avsätts för konsumentpolitiskainsatser i utvecklingsländerna. Vidgenomförandet av olika program ochprojekt i dessa länder, särskilt inomden sociala sektorn, kommer kommissionenatt beakta lämpliga konsumentpolitiskaåtgärder.I skrivelsen anför regeringen att stödtill andra länder och särskilt tillutvecklingsländerna för att de skallkunna förbättra villkoren förkonsumenterna under alla år har varitett inslag i svensk konsumentpolitik. Iskrivelsen påpekas vidare attutvecklingen i Öst- och Centraleuropamedfört nya behov av stöd till länder ivårt närområde som vill bygga uppfungerande marknadsekonomier.I motion L34 av m.fl. (m)anförs, såvitt nu är i fråga, attgemenskapen inom ramen för EU aktivt kanbidra till att förstärka det ekonomiskareformarbetet, omstruktureringen avindustrin, demokratiseringen samthandels- och varuutbytet i och medländerna i Öst- och . Imotionen förespråkas stöd till insatserför att främja ett bättre konsumentskyddoch förstärka ett folkligt stöd föruppbyggandet av fungerandemarknadsekonomier.Yvonne Ruwaida (mp) anser i motion L35att arbetet med att främjakonsumentskydd i andra länder inte skallske via olika EU-program. I stället bördetta arbete, enligt motionären,bedrivas genom svenska insatser eftersomSverige har en bättre syn påkonsumentfrågor än EU. börbedriva en egen utrikes- ochbiståndspolitik. I motionen yrkas etttillkännagivande om vad som sålundaanförts (yrkande 37).Utskottet anser i likhet med regeringenatt det är naturligt att via EUstödjer utvecklingen av ett bättrekonsumentskydd i Öst- och Centraleuropasamt i utvecklingsländerna. Att Sverigeskulle ställa sig utanför EU-samarbetetpå detta område anser utskottet inte börkomma i fråga. Utskottet avstyrker meddet anförda bifall till motion L35yrkande 37.Också motion L34, i nu behandlad del,bör enligt utskottets mening avslås.Utskottet förutsätter nämligen, såsomregeringen anfört, att stödet kommer attomfatta åtgärder som leder till attmarknadsekonomierna i de mottagandeländerna kan utvecklas. Något särskilttillkännagivande därom från riksdagenssida kan, enligt utskottets mening, inteanses erforderligt.Behovet av att konsumentpolitikenintegreras i andra politikområdenunderstryks av ochKerstin () i motion L36.Motionärerna anför attkonsumentperspektivet bör genomsyraarbetet inom breda politiska fält. Imotionen yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad somsålunda anförts (yrkande 7).Utskottet har för sin del svårt att seatt det föreligger någrameningsmotsättningar mellan motionärernaoch regeringen när det gäller den imotionen aktualiserade frågan. I den delav skrivelsen som behandlar detövergripande målet för det svenskaarbetet med konsumentfrågor i EU(avsnitt 4.1) anför regeringen att eninfallsvinkel på räckvidden av EU:skonsumentpolitik är att konsumenternasintressen måste bevakas och beaktas påmånga politikområden.Konkurrenspolitiken, jordbrukspolitiken,miljöpolitiken och frågor som rör definansiella marknaderna och andra inremarknadsfrågor har stor betydelse förkonsumenterna. Inom ramen förkonsumentpolitiken kan det å andrasidan, anför regeringen vidare, vara såatt målen för andra politikområdenfrämjas, exempelvis miljöpolitiken. Iavsnitt 5 anför regeringen vidare attkonsumentintresset på ett klarare sättbör integreras vid utformningen avgemenskapspolitik på andra områden än desom har konsumentskyddsfrågor som direktutgångspunkt.Vidare vill utskottet erinra om attutrikesutskottet , vidbehandlingen av regeringens skrivelse1995/96:30 om EU:s regeringskonferens1996, i sitt av godkändabetänkande /96:UU13 framhållit attkonsumentintressena på ett klarare sättbör integreras vid utformningen avgemenskapspolitiken på andra områden ände som har konsumentskyddsfrågor somdirekt utgångspunkt.Utskottet anser mot denna bakgrund attmotion L36 yrkande 7 inte bör föranledanågon vidare åtgärd.Konsumentfrågor vid EU:sregeringskonferensEnligt skall enregeringskonferens sammankallas år 1996för att undersöka vilka bestämmelser ifördraget som skall revideras i enlighetmed de mål som anges i fördragetsinledning. Uppgiften är att se över defördrag som ligger till grund för EU.Översynen skall göras i ljuset avunionens mål. Siktet är inställt på attregeringskonferensen, som påbörjades imars 1996, skall vara avslutad sommaren1997.Som ovan berörts har regeringentidigare , i enlighet med riksdagensbegäran (bet. 1994/95:KU43,rskr. 387), överlämnat en skrivelse(1995/96:30) med en redogörelse förförberedelsearbetet införregeringskonferensen samt för vissaprincipiella ställningstaganden i defrågor som konferensen kan komma attbehandla. I skrivelsen anförderegeringen att den rättsliga grunden fören gemensam europeisk konsumentpolitikbehöver förstärkas. Det bör vidare,framhöll regeringen, framgå av fördragetatt konsumenterna - utöver atttillförsäkras skydd för hälsa, säkerhetoch ekonomiska intressen samt en godkonsumentupplysning - skall ges skyddför sina rättsliga intressen och beredasmöjlighet till inflytande. Det bördessutom vara ett uttryckligt mål förgemenskapens konsumentpolitik attutveckla sådana produktions- ochkonsumtionsmönster som minskarpåfrestningarna på miljön och bidrartill en långsiktigt hållbar utveckling.Vad som sålunda anfördes föranleddeinga erinringar från sida.I den nu aktuella skrivelsen anförregeringen att man avser att vidregeringskonferensen driva de angelägnafrågorna för att ge konsumentpolitikenökad tyngd i fördraget. Särskilt viktigtär det enligt regeringens bedömning attdet klargörs att en stark ställning förkonsumenterna är ett mål för EU samt attåtgärder för ett förbättratkonsumentskydd inte endast kan varabihang till åtgärder som samtidigtförbättrar den inre marknadens funktion.I skrivelsen upplyses attberedningsarbetet inom regeringen medkonsumentfrågorna före och underregeringskonferensen till en betydandedel kommer att handläggas inom ennyinrättad arbetsgrupp med företrädareför berörda departement.I motion L36 av ochKerstin () påpekas att detallt övergripande målet för närvarandeär EU:s östutvidgning.