bet · GJ01AU8 · 1996-04-16 00:00:00 — I detta betänkande tillstyrker utskottetregeringens förslag till lag omEuropeiska företagsråd. Genomlagförslaget genomförs direktivet94/45/EG. Syftet är att ge arbetstagarnamöjlighet till information och samråd ifrågor inom större företag ochföretagsgrupper i EES-länder.Moderata samlingspartiet ochVänsterpartiet är på olika punkterkritiska mot lagförslaget och följer ireservationer upp sina resp. motioner. I proposition 1995/96:163 föreslårregeringen ()att antar regeringens förslagtilllag om europeiska företagsråd.Propositionens lagförslag återfinns ibilaga till betänkandet. 1995/96:A24 av Per m.fl. (m) variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om opåkallade tillägg till EG-direktivet 94/45.1995/96:A25 av och () vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om tidsperioden förförhandlingar om träffande av avtal,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om utformningen av reglerna omtystnadsplikt. Propositionen i huvuddragI propositionen lägger regeringen framförslag till en lag om europeiskaföretagsråd. Förslaget grundar sig påEuropeiska unionens direktiv /45/EG.Direktivet har kommit till i enlighetmed den ordning som föreskrivs iProtokollet om socialpolitik och sominnebär att medlemsländerna utomStorbritannien får tillgång till EG:sinstitutioner och förfaranden för attgenomföra rättsakter och beslut sombehövs för att genomföra Avtalet omsocialpolitik.Propositionen bygger delbetänkande(SOU 1995:115) Ny lag om europeiskaföretagsråd.Direktivet och lagförslaget syftar tillatt ge arbetstagare i vissa störreföretag eller företagsgrupper medgränsöverskridande verksamhet möjlighettill information och samråd med dencentrala ledningen för företaget ellerför företagsgruppen. Det kan ske genomett europeiskt företagsråd bestående avarbetstagarrepresentanter eller genomnågot annat förfarande.De företag som avses är antingen s.k.gemenskapsföretag, dvs. ett företag somhar verksamhet i minst två EES-länder,eller en företagsgrupp, dvs. en grupp avföretag med företag i minst två EES-länder, där ett kontrollerande företagoch minst ett kontrollerat företagingår. Ett företag anses somkontrollerande i förhållande till ettannat, det kontrollerade, i kraft aväganderätt, ekonomisk delaktighet ellerav de regler som gäller för detkontrollerade företaget.Med företag avses i lagen en ekonomiskverksamhet i privat eller offentlig regisom bedrivs av en fysisk eller enjuridisk person.För att lagen skall gälla måsteföretagen ha en viss storlek. Ettgemenskapsföretag skall ha minst 1 000arbetstagare i EES-länderna och minst150 arbetstagare i vart och ett av minsttvå EES-länder. Företagsgruppen skall haminst 1 000 arbetstagare i EES-ländernaoch minst två av sina företag med minst150 arbetstagare vardera i olika EES-länder.Införlivandet sker på ett sätt som näraanknyter till den svenska arbetsrätten,bl.a. genom regler om skadestånd ochrättegång.Lagens regler gäller i princip inte omdet vid lagens ikraftträdande redanfinns ett avtal om gränsöverskridandeinformation och samråd. Lagen är vidaredispositiv på det sättet att det genomett kollektivavtal som har slutits ellergodkänts av en centralarbetstagarorganisation får görasavvikelser om avtalet inte innebärmindre förmånliga regler förarbetstagarsidan än vad som följer avdirektivet (s.k. EG-spärr). Lagensregler gäller inte för verksamheter avideologisk natur såvitt avserverksamhetens mål och inriktning.Förpliktelserna enligt den föreslagnalagen vilar enligt huvudregeln pågemenskapsföretag eller kontrollerandeföretag som har säte i Sverige.Informations- och samrådsförfarandet -som alltså kan ske inom ramen för etteuropeiskt företagsråd eller genom någotannat förfarande - kommer till ståndgenom att det bildas enförhandlingsdelegation förarbetstagarna. Förhandlingsdelegationensstorlek är beroende av antalet EES-länder där verksamhet bedrivs. Varjeland där verksamhet bedrivs skall haminst en representant i delegationen.Därutöver finns enproportioneringsregel. Enförhandlingsdelegation kommer därigenomatt bestå av minst fem och högst 20ledamöter.Rätten att utse de svenska ledamöternai förhandlingsdelegationen tillkommer iförsta hand den eller de lokalaarbetstagarorganisationer som är bundnaav kollektivavtal medgemenskapsföretaget eller något företagi en företagsgrupp. Om arbetsgivareninte är bunden av kollektivavtal är deti stället den lokalaarbetstagarorganisation som företräderflest arbetstagare som får utserepresentanten.Sedan förhandlingsdelegationen bildatsskall gemenskapsföretaget eller detkontrollerade företaget begäraförhandlingar i syfte att nå ett avtalom ett företagsråd eller om något annatförfarande. Förhandlingsdelegationen kanmed viss kvalificerad majoritet avståfrån eller avbryta förhandlingarna.Det ansvariga företaget skall stå förskäliga kostnader förförhandlingsdelegationen.Om avtal inte träffas träder vissa stupstocksregler in, som innebär attett europeiskt företagsråd skallinrättas i enlighet med vad som anges ilagen. Så skall ske om parterna kommeröverens om det, om det ansvarigaföretaget vägrar att inledaförhandlingar , om parternavid förhandlingarna inte träffat avtalinom eller om ett avtal somgällde vid ikraftträdandet eller somträffats enligt bestämmelserna i lagenupphör och inte ersätts av ett nytt inomviss tid. Stupstocksreglerna innehållerföreskrifter om det europeiskaföretagsrådets sammansättning och om hurde svenska ledamöterna utses. är uppbyggda i princip påsamma sätt som förförhandlingsdelegationen menproportioneringsregeln medför här attrådet kan bestå av högst 30 ledamöter.Om rådets storlek föranleder det skallrådet inom sig utse ett arbetsutskott.Det europeiska företagsrådet skall harätt till information och samråd igränsöverskridande frågor, dvs. som rörhela gemenskapsföretaget eller helaföretagsgruppen eller minst tvåverksamheter i olika EES-länder. Ipropositionen görs bedömningen attbegreppet samråd troligen innefattarmindre långtgående krav än vad somföljer av medbestämmandelagen.Det ansvariga företaget skallsammanträffa med företagsrådet minst engång och inför detta möte lämnaen skriftlig rapport. Införsammanträffandet har företagsrådet rättatt sammanträda enskilt. Mötet skallsärskilt handla om förhållanden i elvaolika hänseenden, bl.a.företagsstrukturen, ekonomisk ochfinansiell situation, förväntadutveckling, sysselsättningsläge,investeringar,organisationsförändringar, nyaarbetsmetoder, produktionsöverföringar,fusioner, nedskärningar och kollektivauppsägningar.I fråga om sådant som i avsevärdutsträckning påverkar arbetstagarnasintressen skall arbetsutskottet ellerföretagsrådet få underrättelse så snartdet kan ske. De kan om de så begär fåsammanträffa med det ansvariga företageti frågan.Företagsrådet har därutöver rätt attsammanträda enskilt ytterligare en gångper år.Företagsrådet eller arbetsutskottet fårbiträdas av experter.Det europeiska företagsrådet ocharbetsutskottets skäliga kostnader skallbäras av gemenskapsföretaget eller detkontrollerande företaget. I fråga omskydd för arbetstagarrepresentanternasom är anställda i gällerförtroendemannalagen, t.ex. när detgäller rätt till ledighet och betalningunder ledigheten.Arbetstagarnas förhandlingsdelegationoch det europeiska företagsrådet skallanses som juridiska personer och såledeskunna förvärva rättigheter och iklädasig skyldigheter liksom att föra talaninför domstol. När företagsrådet börjarverka övertar det dock alla rättigheteroch skyldigheter frånförhandlingsdelegationen.Det ansvariga företaget får föreskrivatystnadsplikt förarbetstagarrepresentanterna om det ärnödvändigt med hänsyn till företagetsbästa.Lagens regler ärskadeståndssanktionerade efter förebildav medbestämmandelagens regler. Vidtillämpningen av dessa regler skall detansvariga företaget anses somarbetsgivare och det europeiskaföretagsrådet, förhandlingsdelegationeneller något annat organ för informationoch samråd anses somarbetstagarorganisation.Lagen om rättegången i arbetstvisterskall tillämpas. Målen skall handläggasav Arbetsdomstolen som första domstol.Lagen föreslås träda i kraft den 22september 1996. Det är den dag dådirektivet senast skall vara genomfört.MotionernaTvå motioner har väckts med anledning avpropositionen.Per m.fl. (m) begär i motion A24ett tillkännagivande till regeringen omopåkallade tillägg till EG-direktivet.Motionärerna menar att redanomfattande regelverk gör det möjligt attså långt som möjligt införlivadirektiven som de är utformade och attutnyttja de undantag som medges i rimligutsträckning. Annars motverkas syftetatt nå en mer homogen rättstillämpning.Man skapar i praktiken onödigakonkurrensnackdelar som försvårarbekämpningen av arbetslösheten. Det kanallmänt ifrågasättas om det nu berördadirektivet kan påverka den inremarknaden i en positiv riktning.Motionärerna anger ett antal exempel påvad de ser som opåkallade avsteg fråndirektivet i den föreslagna lagen:- handelsflottan omfattas, trots attdirektivet ger möjlighet till undantag-- förslaget ger rätt till två istället för ett sammanträde -- företagsråden blir större än vaddirektivet kräver-- tystnadsplikten har begränsatsalltför mycket-- de fackliga organisationerna skallinte ha rätt att föra skadeståndstalanför egen del-- trots att de fackligaorganisationerna kanske bararepresenterar ett fåtal tillåts deföreträda en majoritet av arbetstagarna,det är dessutom fel att det i förstahand är den kollektivavtalsbundnaorganisationen som får utserepresentant.-Hans Andersson och (bådav) ser det i motion A25 som ett framstegatt direktivet har kunnat antas, även omde rättigheter som tillförsäkras deanställda och deras organisationer ärmycket begränsade. De är kritiska motlagförslaget på två punkter.De föreslagna reglerna innebär att etteuropeiskt företagsråd skall inrättas omavtal inte träffats från detatt initiativ togs till förhandlingareller arbetstagarna begärde sådanaförhandlingar. Detta är en alltför långtid som ger företagen möjlighet attförhala frågan. Enligt motionärerna bör18 månader vara tillräckligt (yrk. 1).Motionärerna anser vidare att denföreslagna regeln om tystnadsplikt äralltför långtgående och oprecis. Istället för rekvisitet det ärnödvändigt med hänsyn till företagetsbästa bör efter förebild avmedbestämmandelagen gälla atttystnadsplikt får föreskrivas i den måndet kan antagas att det annars skulleföreligga risk för väsentlig skada förpart eller annan (yrk. 2).Utskottets övervägandenArbetsmarknadsutskottet ser med stortillfredsställelse på att frågan om medinflytande för arbetstagare i europeiskaföretag eller företagsgrupper medgränsöverskridande verksamhet nu harkunnat lösas. Frågan har diskuterats iolika sammanhang under de senastedecennierna utan att man kommit framtill något beslut. Med den ordning somföreskrivs i Protokollet omsocialpolitik blev det möjligt förmedlemsländerna i Europeiska unionenutom att använda EG:sinstitutioner och förfaranden för attgenomföra rättsakter och beslut sombehövs för att förverkliga Avtalet omsocialpolitik. Enligt avtalet hargemenskapen och medlemsstaterna bl.a.annat som mål att främja en dialogmellan arbetsmarknadens parter.Utskottet vill understryka att denbakomliggande tanken är att parterna ommöjligt skall träffa avtal om vilkenform av informations- ochsamrådsförfarande som skall införas. Demera detaljerade reglerna i lagförslagetom europeiska företagsråd gäller bara omparterna inte kommer överens om annat.De är, för att beskriva det med ett påarbetsmarknaden vanligen förekommandebegrepp, stupstocksregler. Ilagrådsremissen användes ordet somrubrik över de paragrafer som skalltillämpas om inget avtal träffas. PåLagrådets inrådan har emellertid ordetundvikits i propositionens lagförslag.Rubriken lyder nu i stället Vad somgäller om avtal inte träffas .Lagens dispositivitet kommer tilluttryck på flera sätt. Reglerna gäller iprincip inte om det vid lagensikraftträdande redan finns avtal omgränsöverskridande information ochsamråd. Sedan en förhandlingsdelegationbildats kan parterna komma överens om enannan ordning, det må avse etteuropeiskt företagsråd eller något annatförfarande. efter det att ettföretagsråd inrättats enligt stupstockreglerna skall rådet pröva omförhandlingar skall inledas för att istället träffa avtal om något annatförfarande. Slutligen är också lagen somsådan s.k. EG-dispositiv, dvs. att detgenom kollektivavtal av visst slag fårgöras avvikelser från lagensbestämmelser under förutsättning attavtalet inte innebär att mindreförmånliga regler skall tillämpas förarbetstagarsidan än som följer avdirektivet.I den följande framställningen inriktarsig utskottet på frågor som tagits upp ide två motioner som väckts med anledningav propositionen.Vad först gäller den allmänna kritiksom framförs i m-motionen A24 mot sättetatt införliva direktivet med svensk lagär följande att säga. Utskottet anserliksom regeringen att genomförande skallske på ett sätt som harmonierar medlandets rättsordning. Direktivet innebärockså att det i vissa avseendenöverlämnas till medlemsstaterna attutforma regler som står iöverensstämmelse med nationelllagstiftning eller praxis. Nya reglerbör, som sägs i propositionen, utformasi nära anslutning till vad som redangäller. Avsteg från detta bör enligtutskottets mening göras först om starkaskäl talar för det.Dessa principiella utgångspunkterinnebär att utskottet inte kan anslutasig till m-motionens allmännainställning att direktiven börinförlivas sådana de är utformade ochatt skall utnyttja de undantagsom medges.En princip i svensk arbetsrättsliglagstiftning är att reglerna så långtsom möjligt bör ha generelltillämplighet. En annan är att defackliga organisationerna, och framförallt de kollektivavtalsbundna, ges ensärställning.Utskottets angivna utgångspunkterleder till att inte somförordats i m-motionen bör utnyttjamöjligheterna att göra undantag förhandelsflottan, vilket direktivet i ochför sig medger.De rättigheter för arbetstagarna somdirektivet avser att tillgodose bör medsvenskt synsätt hänföras till denkollektiva arbetsrätten. Det är därförföljdriktigt att rätten att utsearbetstagarnas representanter tillkommerarbetstagarorganisationerna, i förstahand de med kollektivavtal. På denprincipen bygger bådeförtroendemannalagen och lagen omstyrelserepresentation för deprivatanställda. Utskottet vill särskiltpeka på direktivets ingress, i vilkendet anges att medlemsstaterna iöverensstämmelse medsubsidiaritetsprincipen skall bestämmavilka som är arbetstagarrepresentanter.Utskottet finner det också logiskt atträtten till skadestånd knyts tillarbetstagarorganisationen i det fall attdet inte finns något företagsråd ellernågon förhandlingsdelegation som kanföra talan.Vad sedan gäller invändningen motregeringsförslaget för att det gårutöver direktivets minimikrav när detgäller storleken på företagsrådet ochdet antal sammanträffanden som rådetskall ha rätt till är följande att säga.Propositionen grundar sig här på renalämplighetsöverväganden. Utskottet delarregeringens uppfattning att det finnsett värde i att företagsråden inte äralltför små. Det möjliggör en större ochbättre representation. Det är ocksåhögst rimligt att ledamöterna i rådetfår träffas enskilt vid ett tillfälleutöver vad direktivet anger somminiminivå. Som påpekats av LO och TCOkan det finnas svårigheter som ärförknippade med olika språk och olikakulturella bakgrunder. Kontinuitet iarbetet är viktigt. Utskottet villdessutom peka på att de som skall ståför kostnaderna är ganska stora företageller koncerner. En förutsättning ärdessutom att kostnaderna är skäliga.Det som anförts innebärsammanfattningsvis att utskottet intekan ställa sig bakom motion A24 imotsvarande del.Utskottet går över till invändningeni v-motionen A25 som rör tiden förförhandlingar innan de s.k.stupstocksreglerna slår till.Lagförslagets innebörd på denna punkt ärsom redan nämnts att ett företagsrådskall inrättas om ett avtal inteträffats antingen från dencentrala ledningens initiativ tillförhandlingar eller frånarbetstagarsidans förhandlingsbegäran.Treårsfristen grundar sig på direktivetsArtikel 7 kan hålla medmotionärerna om att tiden förefallerlång, något som också regeringen geruttryck för. Regeringen anser emellertidinte att det finns anledning för Sverigeatt införa en kortare tidsperiod.Utskottet instämmer i detta och villtillägga att förhandlingarna i förstahand syftar till att leda fram till ettavtal. Till detta kan behövas ganskalång tid, inte minst med tanke på detsom förut sagts om språkproblem ochliknande och på attförhandlingsdelegationens ledamöter kanvara utspridda över hela . Medlagförslagets uppbyggnad medstupstocksregler borde dessutomintresset av att förhala förhandlingarnavara begränsat.Utskottet avstyrker med det anfördamotionens yrkande 1.Slutligen tar utskottet upplagförslagets regel om tystnadsplikt. Ibåda motionerna framförs kritik motförslaget, fast från motsattautgångspunkter. M-motionärerna anser atttystnadsplikten är alltför inskränkt. Desyftar då på att regeringen inteutnyttjat möjligheten i direktivetsArtikel 8 att se till att den centralaledningen inte skall behövavidarebefordra information som från objektiva kriterier allvarligt skulleskada eller vara till förfång för deberörda företagens verksamhet . V-motionärerna anser för sin del atttystnadsplikten gjorts alltförvidsträckt. De anser att regeln bordeutformats med 21 § medbestämmandelagensom förebild.I lagförslagets 38 § heter det att dencentrala ledningen får föreskrivatystnadsplikt om det är nödvändigt medhänsyn till företagets bästa . Regler omtystnadsplikt brukar annars ofta byggapå kriterierna risk för, samt omfattningoch slag av skada. Medbestämmandelagens21 § gäller om parten väckt talan viddomstol om tystnadsplikt. Domstolenskall förordna om sådan i den mån detkan antagas att det annars skulleföreligga risk för väsentlig skada förpart eller annan .Såvitt utskottet kan se saknas i vartfall i den arbetsrättsligalagstiftningen en förebild för denföreslagna bestämmelsen.Enligt propositionen har regeln givitsen restriktiv utformning av hänsyn tillarbetstagarnas intresse av störstamöjliga öppenhet. Det anges att mant.ex. i har föreslagit enliknande begränsning. Av uttalandetframgår således att någon vidsträckttystnadsplikt inte är avsedd. Det kanenligt utskottets mening vara en fördelom liknande kriterier används i fleraländer som omfattas av direktivet.När det gäller möjligheten för dencentrala ledningen att över huvud tagetinte behöva lämna viss informationhänvisar propositionen tillmedbestämmandelagens förarbeten ochrättspraxis, som klarlagt att det finnsett undantag i fråga om arbetsgivarensförhandlings- och informationsskyldighetenligt den lagen. Enligt svensk rättskulle det därmed redan finnas enmöjlighet att i särpräglade situationerunderlåta att informera och förhandla.Regeringen anser att någon särskildregel av detta slag inte behövs.Motsvarande bör ändå bli gällande för deeuropeiska företagsrådens del. Det sägsatt möjligheten att underlåta attinformera och samråda endast avser renaundantagssituationer, när ett utlämnandeav informationen allvarligt skulle skadaeller vara till förfång förgemenskapsföretagets ellerföretagsgruppens verksamhet (prop. s.51).Utskottet anser att regeringsförslagetinnebär en rimlig avvägning mellanintresset för arbetstagarsidan att fådel av information och företagets ellerkoncernens intresse att hemlighållasärskilt känsliga uppgifter. Det innebäratt motionerna A24 och A25 avstyrks imotsvarande delar.Utskottet godtar även lagförslaget iövrigt. Utskottet föreslår därför attriksdagen antar regeringens förslag tilllag om europeiska företagsråd. beträffande sättet attinförliva direktivetatt avslår motion1995/96:A24 i motsvarande del,res. 1 (m)2. beträffande tiden förförhandlingaratt avslår motion1995/96:A25 yrkande 1,res. 2 (v)3. beträffande tystnadspliktm.m.att avslår motionerna1995/96:A24 i motsvarande del och1995/96:A25 yrkande 2,res. 3 (m)res. 4 (v)4. beträffande antagande avlagförslagetatt antar det ipropositionen framlagda förslagettill lag om europeiska företagsråd.Stockholm den 16 april 1996På arbetsmarknadsutskottets vägnarJohnny AhlqvistI beslutet har deltagit: (), (), Per (),(), (),(), (),(), (),(), (), (), (), (), SiriDannaeus (fp), () och PerLager (mp). Sättet att införliva direktivet (mom.1)Per , , (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 5 börjar med ser och på s.6 slutar med motsvarande del bort haföljande lydelse:EG-direktivens syfte är att närmamedlemsstaternas individuellalagstiftningar till varandra för attdärigenom främja den inre marknadensfunktion samt att genom tillämpande avminimiregler undanröja möjligheten förenskilda medlemsstater att tillägna sigohemula konkurrensfördelar.Enligt utskottets mening ger Sverigesofta omfattande regelverk möjligheteratt så långt som möjligt införlivadirektiven sådana de är utformade ochatt i rimlig utsträckning utnyttja deundantag som medges. Utskottet instämmermed uppfattning enligtmotion A24 att denna princip bör varavägledande i varje införlivandeprocesspå det arbetsmarknadspolitiska området.Att tillföra den svenska lagenbestämmelser som överskrider den yttreram som direktiven föreskriver motverkarsyftet att uppnå en mer homogenrättstillämpning. I flertalet fallinnebär det i praktiken att Sverigeålägger sig onödiga konkurrensnackdelarsom försvårar bekämpningen avarbetslösheten.Direktivet om europeiska företagsråd ärav det slaget att det har begränsademöjligheter att nämnvärt påverka deninre marknaden i positiv riktning. Somsägs i motionen åberopas arbetstagarnasställning på arbetsmarknaden ofta somprimära motiv för direktiven och förförslag som går utöver direktivensramar. Ytterst handlar detta om att slåvakt om de fackliga organisationernassärställning. Effekten blir ännu störretrögheter på arbetsmarknaden.Utskottet anser liksom motionärerna attpropositionens lagförslag innebär ettantal opåkallade avsteg från direktivetoch de möjligheter det ger tillundantag. Lagförslaget gör ingetundantag för handelsflottan, vilket hadevarit möjligt. Det ger arbetstagarnarätt till fler sammanträden på dencentrala ledningens bekostnad än vaddirektivet anger. Den förelagnaproportionalitetsregeln medför attföretagsrådet blir större än som varitnödvändigt. Utskottet är också kritiskttill att rätten att utse de anställdasrepresentanter är knuten tillorganisationerna, främst dekollektivavtalsbärande. Dessa kanskebara representerar ett fåtal av deanställda. Utskottet kan inte helleracceptera att de fackligaorganisationerna får drivaskadeståndstalan för egen del.Det anförda innebär att utskottettillstyrker motion A24 i motsvarandedel. Vad utskottet anfört bör gesregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse:1. beträffande sättet att införlivadirektivetatt med anledning av motion1995/96:A24 i motsvarande del som sinmening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. Tiden för förhandlingar (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 6 börjar med kan och slutarmed yrkande 1 bort ha följandelydelse:Arbetsmarknadsutskottet håller medmotionärerna om att tiden är lång,vilket också regeringen gett uttryckför. Regeringen har dock inte funnitanledning att förkorta tiden. Utskottetdelar uppfattningen i motion A25 (v) attden långa tiden medför att företagen fårmöjlighet att förhala frågan. Som sägs imotionen bör 18 månader vara tillräckligtid.Utskottet tillstyrker således motionA25 i denna del. Vad utskottet anförtbör ges regeringen tillkänna. "dels att utskottets hemställan under 2bort ha följande lydelse:2. beträffande tiden förförhandlingaratt med anledning av motion1995/96:A25 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,3.