bet · GJ01UU13 · 1996-03-07 00:00:00 — De utsesav medlemsstaternas regeringar isamförstånd (artikel 167). Det finnsinga formella krav som säger att varjeland skall utse en domare, men ipraktiken föreslår staterna var sinkandidat. Domarna utses för . De kan efter en sexårsperiodutses på nytt.Vid domstolen finns också nio s.k.generaladvokater, som utses på sammasätt som domarna. Generaladvokaternasuppgift är att avge yttranden över deärenden som handläggs vid domstolen.Även förstainstansrätten består av 15domare.Regeringens skrivelseEG-domstolen är enligt regeringen engarant för likabehandling, och enfortsatt stark och oberoende domstol ärdärför ett svenskt intresse.Principen om en domare från varjemedlemsland måste enligt regeringenupprätthållas.EG-domstolen har - med ett undantag -ingen kompetens inom samarbetet irättsliga och inrikes frågor. Undantagetavser den möjlighet som medlemsstaternahar i artikel K.3.2 att i mellanstatligakonventioner föreskriva rätt fördomstolen att tolkakonventionsbestämmelserna och avgöraalla tvister om deras tillämpning. Påvilket sätt detta skall ske reglerasnärmare i respektive konvention. Atttolka konventionsbestämmelserna innebär- om konventionen föreskriver detta -att domstolen på begäran av nationelladomstolar lämnar bindande besked om hurbestämmelserna skall tolkas(förhandsavgörande). Att avgöra tvisterom konventionernas tillämpning innebäratt är tvistlösningsorganvid oenighet mellan medlemsländer omtillämpningen av konventionerna.Sverige bör enligt regeringen accepteraatt domstolen tilldelas en roll som bådetvistlösare och uttolkare avkonventioner som medlemsstaterna ingårpå det rättsliga och polisiärasamarbetsområdet. Frågan måste dockbedömas från fall till fall med hänsyntill det sakliga innehållet i varjekonvention.Sverige bör enligt regeringen främjaförändringar som gör att domstolen kanmeddela sina avgöranden snabbare än idag.I två av de tre konventioner somundertecknades (bedrägeri-och tullsamarbetskonventionerna) har tilldelats rollen somtvistlösare. I den tredje konventionen(Europolkonventionen) ärtvistlösningsfrågan reglerad så att detges möjlighet att hänskjuta en uppkommentvist till ett tvistlösningsorgan. Isamband med undertecknandet har Sverigetillsammans med övriga medlemsstaterutom i en deklarationförbundit sig att hänskjuta uppkomnatvister till EG-domstolen.MotionerCarl Bildt m.fl. (m) anför i motion U23i denna del att EU:s rättsliga system ärsärskilt viktigt för de små länderna somen motvikt till det politiskainflytandet. Med tanke på respekten förrättsordningen är det angeläget att delånga väntetiderna för målens behandlingväsentligt nedkortas. Allmänhetenspraktiska möjligheter att föra sinaärenden till domstolen bör förstärkas ide fall en enskild har en konflikt mednågon av EU:s institutioner.Alf m.fl. (kds) anför i motionU21 att EU tack vare EG-domstolenpräglas av fasta rättsliga principer ochatt domstolens starka position måstebehållas (yrkande 17 i denna del).Bengt-Ola () anser i motion U30yrkande 11 att politikens position iförhållande till juridiken bör stärkasinom EU.Gudrun m.fl. (v) anser i motionU22 att det i traktaten bör klargörasatt domstolen inte kan fatta beslut motmedlemsländernas grundlagar (yrkande 2).Vidare tar m.fl. i motionU22 upp domstolens möjlighet attbehandla frågor om varuhandel urmiljösynpunkt och anför att domstolenskall anlägga miljö- ochkonsumentaspekter, inte aspekten omvarors rörlighet. Motionärerna anser attdomstolen därför bör förstärkas med enkompetent miljöinstans (yrkande 36).Marianne m.fl. (mp) anser imotion U29 att domstolens roll börstärkas så att den kan tvinga framekonomiska sanktioner mot dem som inteföljer miljölagarna (yrkande 28) och attindividens rätt att föra talan mot demsom inte följer miljölagarna också börstärkas (yrkande 29).I fråga om domstolens sammansättninganför m.fl. (m) i motion U23att även samtligamedlemsländer bör representeras av endomare i domstolen. Denna ståndpunktförs utan yrkande fram även i motion U25av m.fl. (c).Alf m.fl. (kds) anser i motionU21 att domarna i domstolen bör utses avmedlemsländernas regeringar efter detatt har uttryckt sinåsikt om utnämningsförslagen (yrkande 17i denna del).Domstolens rapportNär det gäller utnämningen av domareuttalar sig domstolen klart emot attdomarkandidater skall förhöras avutskott i innan deutnämns. Sådana förhör skulle kunna ledatill att kandidaternas opartiskhetifrågasätts, bl.a. genom att de skullenödgas redogöra för sin inställning ifrågor som kunde komma att prövas avdomstolen.ReflektionsgruppenInom gruppen råder enighet om behovet avatt stärka domstolens funktion, varvidsärskilt betonas den roll domstolenspelar i övervakningen av en gemenskapgrundad på rättssäkerhet, isäkerställandet av enhetligrättstillämpning vid tolkningen avgemenskapsrätten samt för att värna omden enskildes medborgerliga rättigheter.Ett flertal medlemmar stöder avrättssäkerhetsskäl en utvidgning avdomstolens roll inom området för inrikesoch rättsliga frågor, för attsäkerställa skyddet av den enskildesrättigheter som skulle kunna försämrasinom dessa områden.Vad beträffar domstolens sammansättningoch antal ledamöter anser en majoritetav medlemmarna att domarnas ämbetsperiodbör utsträckas till , utanmöjlighet till förnyad utnämning.Eftersom unionen kan komma att utvidgasanser några att antalet domare bör varafärre än antalet medlemsstater för atteffektivitet och stadga skallsäkerställas. Andra menar att samtligastater bör ha en domare i domstolen såatt rättsväsendet i alla medlemsstaternaär företrätt. En medelväg somföreslagits är att för den nationelladelaktighetens skull inte bara domareskall räknas utan ocksågeneraladvokater.Tidigare uttalande av utskottet ommöjligheten av konflikt mellan EG-rättoch svensk rättI samband med behandlingen av frågan omgrundlagsändringar inför det svenska EU-medlemskapet (prop. 1993/94:114, bet.1993/94:KU21, rskr. 275) framhöllutskottet bl.a. att EU-institutionernainom sina verksamhetsområden endast kanhandla med uttryckligt stöd avbestämmelser i fördragen, även om dennas.k. legalitetsprincip inte innebär attbeslutsbefogenheterna låter sig lättfastställas. Unionen har emellertid intenågon kompetens att själv bestämma ominnehåll och omfattning av sin egenkompetens. Utökade uppgifter ochbefogenheter måste komma till ståndgenom fördragsförändringar. Utskottetansåg liksom regeringen att det synsätt,som enligt den tyskaförfattningsdomstolen gällde förTysklands del också borde gälla förSveriges vidkommande. Synsättet innebäratt om något EU-organ skulle komma attbesluta rättsakter som går utöverunionsfördraget skulle dessa rättsaktersakna rättsverkan och tyska statsorganav konstitutionella skäl varaförhindrade att tillämpa dem.De tydligaste överstatliga dragenframkommer, enligt vad utskottetpåpekade, i EG:s rättsordning, såsomden utformats i samband med avgörandenav . Domstolens uttalandenhar klargjort att medlemsstaterna inombegränsade områden har överlåtitnationella beslutsbefogenheter till degemensamma institutionerna som harupprättats genom fördragen.Det var tillämpningen av principen attEG-rätten går före konkurrerandenationell rätt vid kollisioner mellan EG-rätten och konstitutionella regler somenligt utskottets uppfattning framförallt vållat diskussion såväl här hemmasom i andra länder. Enligt utskottetsmening borde risken för att sådanakollisioner uppstår inte överdrivas. Dengenomgång som införEG företagit av de svenskagrundlagsreglernas förhållande tillgemenskapsrätten visar att den alldelesövervägande delen av grundlagarnasbestämmelser rör internt svenskaförhållanden som även vid ett EG-medlemskap skulle förbli svenska.Däremot skulle vissa av bestämmelsernaom grundläggande fri- och rättigheter,om normgivningsmakten samt omrättskipning och förvaltning komma attpåverkas direkt eller indirekt. Detsammagällde enligt utredningen några regler itryckfrihetsförordningen och iyttrandefrihetsgrundlagen.Utskottet ville framhålla att riskenför kollisioner på fri- ochrättighetsområdet minskar om debestämmelser som finns iMaastrichtfördragets inledning följs.Där framhålls att unionen skallrespektera den nationella identiteten imedlemsstaterna, vilkas styrelseformbygger på den demokratiska principen.Unionen skall också respekteragrundläggande rättigheter som allmännagemenskapsrättsliga principer, sådanadessa principer garanteras iEuropakonventionen om skydd förmänskliga rättigheter och grundläggandefriheter och sådana de framgår avmedlemsstaternas gemensammakonstitutionella traditioner.När det gäller tryckfrihetsförordningenoch yttrandefrihetsgrundlagen med sinadetaljrika regler var konfliktriskernaenligt utskottets uppfattning större.Problemet sammanhänger med att svenskoffentlighets- ochyttrandefrihetslagstiftning inte baraåtnjuter grundlagsskydd utan också imateriellt hänseende är väsentligt merlångtgående än i andra europeiskaländer.När det gäller att fastställa vilkabeslutsbefogenheter som faktisktöverlåts vid ett medlemskap var givetvisutgångspunkten det svenskaanslutningsfördraget som i sin turhänvisar till de grundläggandefördragen. Även om dessabeslutsbefogenheter inte helt lätt lätsig fastställas, måstegemenskapsinstitutionernas rätt attfatta beslut basera sig på degrundläggande fördragen.I de fördrag som skulletillträda vid ett medlemskap var enligtutskottets bedömning gemenskapernasbeslutsbefogenheter på de områden därgrundläggande principer i vårtkonstitutionella system berörsutomordentligt begränsade. Tryck- ochyttrandefrihetslagstiftningen är liksomoffentlighetsreglerna nationellaangelägenheter. Gemenskapensinstitutioner kan inte på fördragengrunda någon befogenhet att harmoniserareglerna på dessa lagstiftningsområden.En annan sak är att inom de områden därinstitutionerna har befogenhet att fattabeslut det kan beslutasregler som berör t.ex. offentlighets-och sekretessfrågor. Enligt utskottetsbedömning kunde dock de regler somgemenskapens institutioner får beslutaom inte ges en sådan räckvidd att derubbar de principer på vilka svensktryck- och yttrandefrihetslagstiftningoch svenska offentlighetsregler bygger.En ändring av detta förhållande skulleförutsätta en fördragsändring. Skulledet bli aktuellt att genomsådana fördragsändringar överlåtabeslutanderätt som direkt tar sikte påtryck- och yttrandefrihetsfrågor ansågutskottet att detta inte borde ske utansamtidig ändring av grundlag.Utskottet ville framhålla att om EGbeslutar ett direktiv som strider motsvensk grundlag kan det inte genomförashär utan att grundlagen först ändras.Direktiven förutsätter nationelllagstiftning och kan ju intelagstifta i strid med grundlag. Från EG-rättslig synpunkt inträder dock enskyldighet att ändra grundlagen. Sakenskulle enligt utskottet ställas på sinspets om EG beslutade en direkttillämplig förordning som strider motnågon regel i svensk grundlag.Om en regel i en förordning eller ettdirektiv från svensk sida framstår somkonstitutionellt oacceptabel, bordeenligt utskottet den svenska hållningeninte vara att tala om en konflikt mellanEG-rätt och nationell rätt. Vad frågan istället bör gälla är om EG-organet hafträtt att med verkan för fattaett sådant beslut som det fattat. Liggermed andra ord den beslutade rättsakteninom det område där beslutanderättenöverlåtits? Blir svaret att den liggerutanför detta område, är den inte giltigsom EG-rätt i Sverige.Utskottets bedömningI fråga om roll m.m.framhålls i regeringens skrivelse att är en garant förlikabehandling, och att en fortsattstark och oberoende domstol därför ärett svenskt intresse. Denna inställningsynes vara densamma i motionerna U23 ochU21 yrkande 17 i denna del. Utskottetdelar regeringens och motionärernasuppfattning om att en fortsatt stark ochoberoende domstol är ett svensktintresse.Utskottet anser det vidare viktigt attbeslut med politisk innebörd fattas avpolitiskt ansvariga instanser.Konsekvenserna av sådana beslut kanibland behöva tolkas av juridiskainstanser. Utskottet anser inte attmotion 30 yrkande 11 bör föranleda någotriksdagens uttalande.I fråga om förhållandet mellan EG-rättoch medlemsstaternas grundlagarkonstaterar utskottet att domstolentillämpar den gemensamma EG-rätten, somgrundar sig på att medlemsstaternaöverlåtit en del av sin beslutanderätttill gemenskapen. Frågan om förhållandetmellan EG-rätten och medlemsstaternasgrundlagar och hur de olika staternahanterat sin nationella lagstiftning isamband med sin EG-anslutning låter siginte utan en omfattande genomgångbesvaras. För svensk del har fråganbehandlats i det ovan refereradebetänkandet. Utskottet har därvidkonstaterat att överlåtit endel av sin beslutsrätt till något EG-organ, men om en beslutad rättsakt inteligger inom det område därbeslutanderätt överlåtits, betraktas densom inte giltig för svensk del.Någon generell bestämmelse omförhållandet mellan EG ochmedlemsstaternas grundlagar av det slagsom föreslås i motion U22 yrkande 2anser utskottet med det sagda inte attdet finns anledning för attverka för.Yrkandet om att införa en miljöinstans idomstolen har sin bakgrund i önskemålatt större hänsyn skall tas till miljö-och konsumentaspekter och inte bara tilldet i EG-samarbetet ursprungligencentrala intresset av varors friarörlighet och icke-diskriminering.Frågor om ändringar i EG-rätten i dettasyfte bör behandlas i anslutning till demateriella bestämmelserna omvarurörlighet och inte som en fråga omdomstolens handlingsutrymme. Domstolenhar att tillämpa den rätt om bl.a.varors fria rörlighet som i behörigordning beslutas inom EG. Frågor ominnehållet i denna rätt ligger inte inomutskottets beredningsområde.Utskottet finner inte skäl att medanledning av motion U22 yrkande 36förespråka en så genomgripandeförändring av domstolens sammansättningoch uppgifter som införandet av enämnesinstans för ett visst sakområdeskulle innebära.Beträffande yrkandena i motion U29 ommöjligheter för domstolen att tvingafram ekonomiska sanktioner mot dem sominte följer miljölagarna och omindividens rätt att föra talan i sådanaärenden konstaterar utskottet attmotionen är vag såvitt avser de bristeri gällande ordning som motionärernaönskar åtgärdade och såvitt avser vilkaförändringar som mer konkret önskas.Utskottet, som erinrar om attjordbruksutskottet i sitt yttrande1995/96:JoU4y behandlat frågor omstärkta miljökrav och förbättradefterlevnad av , villför sin del peka på att det ärkommissionen som i första hand har enövervakande roll. Enskilda (fysiskaeller juridiska personer) kan väckatalan vid domstolen mot beslut somdirekt och personligen berör dem.Domstolen har obegränsad prövningsrättvad gäller beslut genom vilkakommissionen har fastställt ettbötesbelopp eller ett periodiskt vite,och kan både undanröja, minska ellerhöja bötesbeloppet eller vitet.Medlemsstater kan åläggas att betalastandardbelopp eller vite vidfördragsbrott enligt artikel 171.Utskottet avstyrker med det anförda,från de synpunkterkonstitutionsutskottet har att beakta,motion U29 yrkandena 28 och 29.I fråga om domstolens sammansättningdelar utskottet den i regeringensskrivelse och i motionerna U23 och U25framförda uppfattningen att en domarebör komma från varje medlemsland.Utskottet anser att den ordning för attutse domare som gäller bör bestå ochdelar således inte uppfattningen imotion U21 (kds) yrkande 17 i denna delatt bör höras iutnämningsfrågor.2.6.7 RevisionsrättenGällande ordningRevisionsrätten infördes genomMaastrichtfördraget. Dess uppgift är attgranska räkenskaperna över gemenskapensoch dess organs samtliga inkomster ochutgifter. Revisionsrätten skall pröva omsamtliga inkomster och utgifter varitlagliga och korrekta och om denekonomiska förvaltningen varit sund.Rätten skall upprätta en årsrapport menfår också när som helst framföraiakttagelser i särskilda frågor ochyttra sig på begäran av någon avgemenskapens övriga institutioner.Granskningen skall grundas påbokföringsmaterial och vid behov ske påplats i gemenskapens institutioner och imedlemsstaterna.I en förklaring till unionsfördragetunderstryks den särskilda vikt som fästsvid revisionsrättens uppgift och anmodasövriga gemenskapsinstitutioner atttillsammans med revisionsrättenundersöka alla lämpliga medel för attöka effektiviteten av dess arbete.I fråga om EU:s budget gäller att det ärkommissionen som har att genomförabudgeten under eget ansvar inom ramenför beviljade anslag (artikel 205).Kommissionen skall till rådetoch överlämna enredovisning för hur budgeten genomförtsunder det föregående budgetåret och enredovisning för gemenskapens tillgångaroch skulder (artikel 205a). Beslut omansvarsfrihet fattas avEuropaparlamentet efter rekommendationav rådet, som skall fatta sitt beslutmed kvalificerad majoritet (artikel206).I fråga om bedrägerier som riktar sigmot gemenskapens ekonomiska intressenföreskrivs i artikel 209a attmedlemsstaterna skall vidta sammaåtgärder för att bekämpa sådana som devidtar för att bekämpa bedrägerier somriktar sig mot deras egna ekonomiskaintressen. Medlemsstaterna skall ocksåsamordna sina åtgärder för att skyddagemenskapens ekonomiska intressen motbedrägerier. De skall för detta ändamålmed kommissionens hjälp organisera ettnära och regelbundet samarbete mellan debehöriga avdelningarna i sinaförvaltningar.Regeringens skrivelseRevisionsrätten bör enligt regeringenvara fortsatt stark, och börverka för detta. All användning avunionens medel bör nämligen kontrolleraspå ett effektivt och ändamålsenligt sättför att därigenom skydda gemenskapernasfinansiella intressen.Sverige bör enligt regeringen verka föratt de nuvarande reglerna förrevisionsrättens verksamhet iRomfördraget ses över och förtydligasför att säkerställa att rätten geserforderliga befogenheter för att kunnauppfylla sin granskningsuppgift enligtfördraget, och nuvarande regler börkompletteras så att revisionsrätten gesrätt att inhämta upplysningar frånsamtliga organ som förvaltargemenskapsmedel.Revisionsrätten föreslår i sin rapportinför regeringskonferensen att den gesrätt att väcka talan vid ifall där rätten har förvägrats uppgiftersom rätten bedömer att den bör hatillgång till enligt fördraget. Sverigebör vara berett att överväga en sådanordning, då det handlar om attsäkerställa att revisionsrätten hartillgång till det granskningsmaterialsom den anser vara erforderligt för attutföra sina skyldigheter pårevisionsområdet.När det gäller frågan om antaletledamöter i revisionsrätten bör Sverigeavvisa förslag som innebär avsteg frånprincipen att varje medlemsstat ges rättatt nominera en ledamot. - Frågan omprocedurer för utnämning avrevisionsrättens ledamöter kan komma attaktualiseras bl.a. eftersom långatidsfördröjningar vid ledamotsskiftenibland uppstår vilket har gjort detsvårare att upprätthålla kontinuitet irättens arbete. är berett attöverväga lösningar som undanröjerproblemet, t.ex. genom beslut omtidsmässigt fastslagna mandatperioder.MotionerCarl Bildt m.fl. (m) anför i motion U23att revisionsrätten måste få fullmöjlighet att granska EU:smedelshantering oavsett var den slutligahanteringen av medlen ligger och hamöjlighet att kritisera effektivitetenoch rimligheten i olika EU-beslut.Olof m.fl. (c) anser i motionU25 att revisionsrättens ställning börsäkras för att komma till rätta med bådedet rent brottsliga fusket med EU:smedel och allmänt slöseri och ineffektivhantering av gemenskapens medel inomunionens olika organ (yrkande 26).Alf m.fl. (kds) anser i motionU21 att EU skall ha makt att utdöma ochverkställa straff för de medlemsländersom gör sig skyldiga till illegalanvändning av EU:s gemensamma ekonomiskamedel (yrkande 10).ReflektionsgruppenGruppen pekar på den viktiga rollrevisionsrätten spelar när det gälleratt effektivt bekämpa bedrägeri ochmissbruk av medlen i gemenskapensbudget. Förslag har lagts fram för attförtydliga den skyldighet som föreliggerför staternas egna organ och nationellarevisionsmyndigheter att samarbeta medrevisionsrätten samt att klargöra dessmöjlighet att granska unionens kontonför utrikespolitik och för inrikes ochrättsliga frågor. Några medlemmar harockså föreslagit att revisionsrättenskall ha rätt att föra talan viddomstolen.Gruppen hävdar att effektivare åtgärdermot bedrägeri också och framför allt ären fråga för medlemsstaterna.Utskottets bedömningSom framgår av regeringens skrivelsefäster regeringen stor vikt vidrevisionsrättens möjligheter atteffektivt fullgöra singranskningsuppgift. Bl.a. anserregeringen att nuvarande regler börkompletteras så att revisionsrätten gesrätt att inhämta upplysningar frånsamtliga organ som förvaltargemenskapsmedel. Utskottet anser attmotionerna U23 i denna del och U25yrkande 26 bör anses tillgodoseddagenom vad regeringen uttalat.Utskottet vill i fråga om motion U21yrkande 10 även erinra om de möjlighetersom finns enligt artikel 171 attförelägga en medlemsstat att betalastandardbelopp eller vite. Utskottetvill, från de synpunkterkonstitutionsutskottet har att beakta,inte föreslå något uttalande avriksdagen med anledning av motionen idenna del.2.6.8 inrättades genomMaastrichtfördraget och består av 222företrädare för lokala och regionalaorgan samt lika många suppleanter,utsedda . Enligt fördragetskall rådet och kommissionen inhämtaregionkommitténs yttrande i ett stortantal frågor som rör regionalaintressen, särskilt inom områdenautbildning, ungdomsfrågor, kultur,folkhälsa, ekonomisk och socialsammanhållning samt de transeuropeiskanäten för transporter,telekommunikationer och energi.Regionkommittén kan också yttra sig påeget initiativ.Kommittén är organisatoriskt ochadministrativt knuten till ekonomiskaoch sociala kommittén, som är ettremissorgan till rådet och kommissioneni bl.a. arbetslivs- ocharbetsmarknadsfrågor.Medlemmarna utses genom enhälligtbeslut av rådet på förslag av respektivemedlemsstater.MotionerRegionkommitténs uppgifter och ställningtas upp i två motioner.Olof m.fl. (c) anser i motionU25 att regionkommittén bör ges störreinflytande inom samarbetet bl.a. genomstärkta band med ,stärkta resurser enligtreflektionsgruppens förslag samt aktivrättskapacitet inför domstolen utan attsubsidiaritetsprincipen därför ges enjuridisk innebörd (yrkande 25).Alf m.fl. (kds) anser i motionU21 att regionkommittén bör få högrestatus och rådfrågas i större omfattning(yrkande 11).ReflektionsgruppenGruppens majoritet anser att kommitténbehöver att fullt utveckla sineffektivitet innan ytterligare åtgärderövervägs. Majoriteten anser också attden skulle kunna förses med egenadministration och att dess rådgivandefunktioner skulle kunna användas bättreoch möjligen utsträckas samt attEuropaparlamentet borde ha rätt attrådfråga kommittén. Vissa medlemmar avgruppen anser också att kommittén börges egen rättskapacitet inför domstolenför att bevaka vissa intressen. Enledamot anser att denna kapacitet börutsträckas till att avse talan om brottmot subsidiaritetsprincipen.Ett mycket stort flertal inom gruppenmotsätter sig den begäranregionkommittén framställt som innebäratt kommittén vill ha befogenhet attväcka talan inför domstolen för oriktigtillämpning av subsidiaritetsprincipen.De anser att det inte är en uppgift förkommittén att tolka hursubsidiaritetsprincipen skall tillämpaspå de befogenheter som delas mellanunionen och medlemsstaterna.Utskottets bedömningUtskottet anser att regionkommitténsställning bör övervägas. Frågan omregionernas inflytande bör enligtutskottet för svensk del i första handlösas nationellt, och utskottetavstyrker motionerna U25 yrkande 25 ochU21 yrkande 11.2.6.9 De officiella språken m.m.MotionerBetydelsen av språkens ställning tas uppi två partimotioner.Olof m.fl. (c) anför i motionU25 att få frågor i lika hög grad harbetydelse för samarbetets folkliga stödoch legitimitet och för möjligheternaatt utöva insyn för medborgare från allaEU:s medlemsländer. En utvidgning avsamarbetet till fler länder får inteändra denna grundläggande förutsättning.En ökad öppenhet i EU:s institutionersaknar betydelse om språkbarriärerersätter hemligstämpeln. Rättssäkerhetenkräver också att förslag till rättsakterfinns tillgängliga på alla EU-språkinnan beslut fattas.