bet · GK01KrU1 · 1996-12-03 00:00:00 — Kostnaderna förupprustningen delas mellanFilminstitutet och den lokalaintressenten.Utskottet vill i detta sammanhang pekapå möjligheten för kulturhistorisktintressanta biograflokaler att erhållastöd för upprustning överkulturmiljövårdsanslaget samt att bidragäven kan anvisas av från stödettill icke-statliga kulturlokaler.Utskottet vill tillägga att det liggeri sakens natur att även andra insatser -statliga, regionala och lokala - krävsför att biograferna skall förbli delevande mötesplatser som de är avseddaatt vara. Som exempel på sådana insatserkan nämnas stödet tillparallelldistribution av kopior avaktuella filmer och stöd till andraaktiviteter för att sprida värdefullfilm för biografvisning. Givetvis krävsdet också ett stort engagemang frånkommunernas och de lokala biografägarnassida för att den lokala biografen skallkunna bevaras och utvecklas sommötesplats.Med hänvisning till det anförda anserutskottet att de här aktuella motions-yrkandena får anses besvarade. Dessaavstyrks således.Motion Kr283 (c) syftar även till attresurserna för distribution av filmerskall förstärkas genom nästa filmavtal,så att mindre orter och platser medendast en biografsalong skallprioriteras (yrkande 19 i här aktuelldel).I propositionen anger regeringen attden avser att från begäraen redovisning av spridningen i landetav aktuell biograffilm och kvalitetsfilmför biografer och på video för att få enbild av hur de föreslagnakulturpolitiska målen uppfylls på dettaområde (prop. s. 96). Utskottet anseratt resultatet av uppdraget bör liggatill grund för de ställningstaganden somfrån statens sida bör göras införberedningen av ett nytt filmavtal.Utskottet erinrar om att stödet förspridning och visning av värdefull filmenligt nu gällande filmavtal avsermindre och medelstora orter. Utskottet -som anser att resultatet avFilminstitutets uppdrag inte börföregripas - utgår från att staten vidde förhandlingar som kommer att föregåkommande filmavtal beaktar de synpunktersom kommer fram i motionen.Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionsyrkandet.Av Filminstitutets filmpolitiskahandlingsprogram Filmen i det framtidakulturlandskapet framgår att 16-mm-filmen håller på att ersättas av 35-mm-film i samband med attvisningsorganisationerna och biografernaengagerat sig i skolbiovisningar. Ävenvideo har kommit att ersätta smalfilmenpå en rad olika användningsområden.Videodistributionen har således blivitett komplement till filmdistributionen,medan 16-mm-filmen minskar.Motionärerna bakom motion Kr283 (c)vänder sig mot att lagtfast att det är film på bio, dvs.35-mm-film, som skall vara dominerandevisningsform. Stöd bör ävenfortsättningsvis kunna utgå för visningav 16-mm-film (yrkande 20).Utskottet konstaterar att den pågåendeutvecklingen innebär att utbudet avliksom efterfrågan på 16-mm-filmsuccessivt minskar. mot den bakgrunden valt attprioritera 35-mm-film för visning påbiograf. Enligt utskottets uppfattningär det naturligt attvisningsverksamheten i landet förändrasi takt med att tekniken utvecklas.Filminstitutets ställningstagande idenna fråga synes således vara i taktmed den tekniska utvecklingen. Utskottethar vid sina överväganden dock kommitfram till att filmkulturellt stöd tillverksamhet med 16-mm-film skall utgåäven i fortsättningen.Vad utskottet sålunda anfört börriksdagen med bifall till motionen i häraktuell del som sin mening ge regeringentill känna.9.2 Stöd till svensk filmproduktion m.m.(prop. 3 avsnitt 11.2)Enligt regeringens bedömning böravtalsmodellen för finansiering avstödet till svensk filmproduktion beståäven efter det att nuvarandeavtalsperiod löpt ut den 31 december1998. Inför en ny avtalsperiod bör bl.a.de olika stödformerna utvärderas.Avtalsmodellen speglar bl.a. detömsesidiga beroende som råder påfilmområdet mellan staten och berördabranscher. Avtalet har - menarregeringen - på ett effektivt sättskapat goda ekonomiska förutsättningarför svensk filmproduktion.I två motioner behandlas utformningen avstödet till filmproduktion.För att kunna upprätthålla och utvecklasvensk film bör - menar motionärernabakom motion Kr13 (kd) - avproduktionsstödet gå till produktion avbarnfilm (yrkande 10). Samma yrkandeframförs i motion Kr258 (kd) yrkande 11.Enligt det s.k. filmavtalet mellanstaten och företrädare för film- ochvideobranscherna samt TV-företagen skallFilminstitutets styrelse ansvara för atttillgodose behovet av värdefull svenskfilmproduktion genom att stöd ges tillsåväl långfilm som kortfilm. Styrelsenskall också beakta behovet avdokumentärfilm och film riktad till barnoch ungdom (23 § i avtalet). Avtaletinnehåller emellertid inte någonbestämmelse som anger hur stor andel avproduktionsstödet som skall användas förbarnfilm.Enligt utskottets uppfattning är det -som angetts i det föregående - angelägetatt inom sitt begränsadespråkområde kan upprätthålla enfilmproduktion och att svenska filmerkan utgöra ett reellt alternativ tillutländska filmer. Således delarutskottet motionärernas åsikt att det ärangeläget att produktionen av svenskabarnfilmer kan upprätthållas ochutvecklas. Utskottet erinrar om att detankommer på att avgörahur resurserna skall fördelas mellanolika filmgenrer. Det är således inte enuppgift för att ange enprocentsiffra för hur stor andel avstödmedlen som bör gå till produktion avbarnfilm. Utskottet utgår från attregeringen innan ett nyttfilmavtal träffas kommer att pröva deolika stödformerna och stödvillkoren ochföreslå de förändringar som kan behövas.Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionerna.9.3 Film- och TV-fondFrågan om inrättande av en film- och TV-fond tas upp i två motioner.Motionärerna bakom motion Kr283 (c)anser att det är en nationellangelägenhet att produktionen av filmoch TV sprids över hela landet. För attöka mångfalden och möjligheten att sökaproduktionsstöd skulle - menarmotionärerna - en film- och TV-fondkunna skapas där representanter förfilmbranschen och televisionen samtfilmskapare skulle ingå (yrkande 23).I motion Kr254 (mp) föreslås att fråganom en utvecklingsfond för svensk film-och TV-produktion skall utredas. Fondenssyfte skulle vara att göra det möjligtför fler att växa i sitt kulturellaskapande som oberoende filmare och föratt göra det möjligt för svensktelevision att öka den svenskakvalitetsproduktionen. Bidrag skullekunna utgå till novellfilm,dokumentärfilm, manus, barn- ochungdomsproduktion m.m. Vidare anförs attmedel till fonden skulle kunna tas frånTV 4:s koncessionsavgift till staten.Utskottet anser att det är av stor viktatt åtgärder vidtas för att stimulerafria och oberoende filmare att producerakvalitetsfilm i syfte att åstadkomma enbredd i produktionen. I samband medutskottets beredning avpublic service-verksamheten underströk utskottetbl.a. vikten av att SVT och SR ökarantalet utläggningar liksom inköpen avfärdiga program producerade av filmareoch andra fria producenter i Sverige.Utskottet menade att programverksamhetenhärigenom torde vitaliseras samtidigtsom en rad fria kulturarbetare fårmöjligheten att komma till tals och mötaen stor publik. Utskottet tillade attregeringen avsåg att ge ensärskild utredare i uppdrag att läggafram förslag om att förbättramöjligheterna för fria producenter ochproduktionsbolag att görakvalitetsprogram (bet. 1995/96:KrU12 s.17).Enligt vad utskottet nu har inhämtatkommer regeringen inom en snar framtidatt tillsätta den utredning som nämns idet föregående. Utskottet utgår från attutredningen kommer att beakta de imotionerna framförda synpunkterna.Motionsyrkandena avstyrks.9.4 Stöd till filmkulturell verksamhetm.m. 3 avsnitt 11.3)Enligt regeringens bedömning bör statensstöd till regional och lokal film- ochvideoverksamhet i huvudsak ges i form avett särskilt bidrag. I övrigt bör stödettill filmkulturell verksamhet förblioförändrat. Även Konstnärsnämndens stödtill produktion av kortfilm bör förblioförändrat. Regeringen utvecklar sinasynpunkter i propositionen. Bl.a.bedömer regeringen att statens stöd tillfilmkulturell verksamhet fyller enviktig funktion för filmkulturen iSverige och för utbytet med omvärlden pådet filmkulturella området. Ett särskiltstöd till regionala resurscentrum förfilm och video bör därför införas bl.a.i syfte att stärka den regionalastrukturen.Utskottet delar regeringens bedömning.9.5 Stöd till regionala resurscentrumför film och video (prop. 3 avsnitt11.4)I propositionen föreslås att ettsärskilt stöd till regionalaresurscentrum för film och video införsfr.o.m. Stödet skall ingå i ettnytt förenklat bidragssystem förregionala kulturinstitutioner.Filminstitutet skall fördela stödet.Institutet skall kunna stödja såväluppbyggande av ny verksamhet somutveckling av befintlig verksamhet.Målet bör - anser regeringen -vara att regionala resurscentrum skalletableras över hela landet. Tills vidarebör, beroende på den regionalautvecklingen, inom ramenför stödet till filmkulturell verksamhetalltjämt kunna fördela stöd även direkttill lokala verksamheter.Regeringen beräknar ibudgetpropositionen för atttotalt skall anvisasför det nya stödet. En del av beloppetutgörs av reformmedel. För en närmareredogörelse av skälen för regeringensförslag hänvisas tillkulturpropositionen. Frågor ommedelstilldelningen prövas i ett senareavsnitt i detta betänkande underanslaget I 1. Filmstöd (avsnitt 24.1).I två motionsyrkanden behandlas frågorsom rör principerna för stödet tillregionala resurscentrum.Motionärerna bakom motion Kr283 (c)ansluter sig till regeringens bedömningatt skall fortsätta attfördela stöd direkt till lokalaverksamheter. Detta bör kunna ske underen övergångstid. I takt med att denregionala strukturen byggs upp börresurserna för detta ändamål föras övertill de regionala resurscentrumen(yrkande 21).Enligt vad som anförs ikulturpropositionen avser regeringen atti kommande budgetpropositioner föreslåen ökning av stödet till de regionalaresurscentrumen för film och video.Målet är enligt regeringen attetablera resurscentrum över hela landet.Enligt utskottets uppfattning är det förtidigt att redan nu uttala sig om ivilken mån ytterligare resurser börberäknas för de lokala filmcentrumen.Vidare innebär regeringens förslag attdet statliga stödet till resurscentrumeninte skall få användas för stöd tillprofessionell långfilmsproduktion. Visstbegränsat stöd bör kunna ges tillproduktion och distribution av kort- ochdokumentärfilm. Stödet till regionalaresurscentrum för film och video syftar- anför regeringen - till att främjaungas skapande med rörliga bilder ochtill att stärka den regionala strukturenoch samordningen på filmområdetgenerellt. Dessa syften bör ävenfrämja den regionala spridningen avprofessionell filmproduktion.I ovan angivna motion, motion Kr283(c), avvisar motionärerna begränsningeni regeringens förslag i fråga omanvändningen av medlen för produktion avlångfilmer (yrkande 22).Utskottet vill peka på det förhållandetatt kostnaderna för produktion avlångfilm är avsevärt högre änkostnaderna för produktion av kort- ochdokumentärfilm. Om resurscentrumenskulle använda statsbidraget förproduktion av långfilm skulle bidragettill ett resurscentrum kunna förbrukasgenom satsning på ett enskiltlångfilmsprojekt. Detta skulle innebäraatt syftet med bidraget - nämligen bl.a.att stödja barns och ungas skapande medrörliga bilder - inte skulle uppnås. Detär därför motiverat att användningen avbidragsmedlen begränsas så somregeringen föreslagit. Utskottet villtillägga att enligt utskottets bedömningbör de regionala resurscentrumen varaoförhindrade att medverka ilångfilmsproduktion under förutsättningatt finansiering sker på annat sätt ängenom den här aktuella stödformen.Det anförda innebär att utskottettillstyrker regeringens förslag ominrättande av ett bidrag till regionalaresurscentrum för film och video. MotionKr283 (c) yrkandena 21 och 22 avstyrks.9.6 Nationellt uppdrag till regional ochlokal filmverksamhet med tyngdpunkt påbarn och ungdom (prop. 3 avsnitt 11.5)I kulturpropositionen föreslårregeringen att ett tidsbegränsatnationellt uppdrag till regional ochlokal filmverksamhet med tyngdpunkt påbarn och ungdom skall inrättas.Regeringen avser att för perioden1997-1999 ge uppdraget till Film i Västi . I budgetpropositionen för år1997 föreslås att 1 miljon kronoranvisas för ändamålet. De närmare skälenför förslaget utvecklas i propositionen.Utskottet tillstyrker regeringensförslag om inrättande av det angivnanationella uppdraget.Frågor om medelsanvisning inomfilmområdet behandlas i ett senareavsnitt i detta betänkande (avsnitt 24).10 Arkitektur och formgivning (prop. 3avsnitt 12)10.1 InledningRiksdagen har tidigare inte tagitställning till ett samlatkulturpolitiskt område som innehållerarkitektur och formgivning. Frågor somrör och påverkar arkitektur ochformgivning, dvs. utformningen avmänniskors byggda och formade miljö, harvarit splittrade på många områden ochbehandlats i skilda sammanhang efterberedning av flera riksdagsutskott.Betydelsen för människors livskvalitetav den fysiska miljöns utformning - medtillvaratagande av kulturhistoriskavärden - uppmärksammades när regeringeni gav Kulturutredningentilläggsdirektiv (dir. 1994:146).Kommittén fick i uppdrag att diskuterabl.a. hur man kan stimulera regionalaoch lokala ambitioner som kommer tilluttryck i omsorgen om den byggda miljön.Kulturutredningen betonade i sittbetänkande (SOU 1995:84 s. 435-448)arkitekturens och samhällsplaneringensviktiga roll i människors vardag ochlyfte fram behovet av kvalitet i formoch gestaltning. Utredningen behandladeett stort antal aspekter på arkitekturoch formgivning och föreslog attregeringen skulle ta initiativ till attett arkitekturpolitiskt handlingsprogramutarbetas.I kulturpropositionen avger regeringenför första gången en arkitekturpolitiskprogramförklaring. Regeringen redovisaratt ett handlingsprogram för arkitekturoch formgivning i skallutarbetas och utvecklar sin syn påinnehållet i ett sådanthandlingsprogram. Regeringen redovisarvidare inriktningen på de framtidastatliga insatserna för arkitektur ochformgivning samt de åtgärder som statenvidtar inom dessa områden. Förslaglämnas också om ochRöhsska museets roll och omresursförstärkningar för dessa museerunder nästa budgetår.I tre motioner, Kr4 (mp) yrkande 29,Kr13 (kd) yrkande 11 och Bo534 (v)yrkandena 1 och 4, tas upp frågor somansluter till kulturpropositionensavsnitt om arkitektur och formgivning.Motionärerna uttrycker sintillfredsställelse med att arkitekturoch formgivning nu ingår som en del ikulturpolitiken och ansluter sig i storttill regeringens bedömningar samt förfram förslag om vissa förtydliganden ochkompletteringar av det som tagits upp ikulturpropositionen inom arkitektur- ochformgivningsområdena.Utskottet delar regeringens ochmotionärernas bedömning av behovet avatt ett samlat handlingsprogram förarkitektur och formgivning utarbetas.Utskottet redovisar och kommenterar idet följande det huvudsakliga innehålleti kulturpropositionens avsnitt omarkitektur och formgivning och tarställning till motionärernas förslag.Regeringens förslag och bedömningar ikulturpropositionen i fråga omArkitekturmuseet och museetbehandlar utskottet senare tillsammansmed andra museifrågor(betänkandeavsnitten 12.5.3 och 12.5.4).10.2 Bakgrund till ett handlingsprogramför arkitektur och formgivningRegeringen lämnar en utförligbeskrivning av bakgrunden till sittställningstagande att börutarbeta ett handlingsprogram förarkitektur och formgivning.Utskottet lämnar en sammanfattanderedovisning av vad regeringen anfört ombakgrunden till det kommande arbetet medhandlingsprogrammet. Utskottet gördärvid vissa kommentarer tillredovisningen.Regeringen anför att utformningen avden byggda och formade miljön, dvs. hurstäderna och landsbygden, byggnadernaoch bruksföremålen ser ut och fungerar,påverkar våra liv. Arkitektur ochformgivning är kulturyttringar som viständigt och oundvikligen kommer ikontakt med och som påverkar vårtvälbefinnande. Det är, anför regeringen,en angelägen kulturpolitisk uppgift attsäkerställa hög kvalitet i den byggdaoch formade miljön med utgångspunkt imänniskans behov av väl fungerande,konstnärligt genomarbetade ochstimulerande omgivningar. Hög kvalitet iarkitektur och formgivning innefattar enväl sammanvägd helhet av funktionella,tekniska, ekonomiska, miljömässiga,sociala och estetiska krav. Arkitekturoch formgivning rör också medmänskligtansvar, brukbarhet, uthållighet ochekologi.I flera länder i vår närmasteomgivning, bl.a. , Danmarkoch , har politiskahandlingsprogram för arkitektur ochformgivning arbetats fram. Dengemensamma bakgrunden till programmen ärett missnöje med det som åstadkommits irespektive land medhänsyn till estetik och kvalitet. Andraoch tungt vägande skäl som legat tillgrund för planeringen och byggandet,såsom teknik, ekonomi och social omsorg,har alltför ensidigt fått påverkasamhällsbygget. Kvaliteten har blivitojämn, ibland bra, men lika ofta fattigoch enformig.Utskottet vill till detta lägga attproblemen inom de senare decenniernasomfattande byggande ofta har rört denyttre miljön med betoning av enskildaaspekter som funktionsuppdelning,storskalig produktion m.m. i stället fören helhetssyn. Den inre miljön kan sägasha präglats av väl preciseradefunktionskrav på god användbarhet,tillgänglighet m.m. men har iblandbyggts med oprövade och dåliga material.De myndigheter som i samband medprövningen av byggfrågor skall företrädadet gemensamma intresset av att en godmiljö skapas och bevaras saknar i dagtillräckligt inflytande, och iblandockså kompetens, för att påverka denarkitektoniska kvaliteten. Betoningen avtekniska och ekonomiska överväganden harenligt regeringens uppfattning bidragittill gestaltningsfrågans svagaställning. Sakkunskapen, som skallbiträda byggnadsnämnderna inomarkitekturområdet, har i många kommunerförsvagats.Något stort nybyggnadsprogram förSveriges del kan enligt vad regeringenanför inte förväntas inom överskådligtid. Detta bör ge oss tid och godamöjligheter att föra in en nyhumanistisk dimension i brukandet ochutformningen av kulturlandskap, städer,byggnader och föremål, som kan genomsyraverksamheten även när nybyggandet återökar. Enligt utskottets mening börställningstaganden rörande nyskapandetvara en av grundvalarna förhandlingsprogrammet, även omomfattningen av byggandet den närmastetiden inte förväntas bli särskilt stor.Självfallet skall denna kultursyn äveninnefatta den stora uppgiften framöveratt omgestalta och ta hand om denbebyggelsemiljö vi redan skapat. Inomdetta område har insikt och kunskaperökat under senare tid.Regeringen anför att det som byggtsunder kommer attkräva särskilda insatser. Detta arbetemåste bygga på både förnyelse ochtradition. Ekologins, ekonomins och densociala hänsynens krav, det kreativasamspelet med befintlig miljö och dengoda arkitekturens och formgivningenskrav kommer att vara utmaningar som etthandlingsprogram skall ha beredskap attmöta.Det nyvaknade intresset för arkitekturoch formgivning bör kunna leda till ettökat aktivt engagemang i gestaltnings-och formfrågor.Samspelet i hela byggprocessen måsteenligt regeringens bedömning fungerabättre. För att komma dit krävs ettmålmedvetet arbete som delas av mångaaktörer inom den privata och denoffentliga sektorn, av beställare,byggherrar och arkitekter ochformgivare. Utan byggherrar med högaambitioner är det svårt att skapa godarkitektur. Utan producenter ochkonsumenter med kunskap och intresse förproduktens form och gestaltning kommerden bästa formgivare till korta. Det ärbyggherren respektive producenten somväljer arkitekt och landskapsarkitektrespektive formgivare och som bestämmerde ramar som de kan arbeta inom.Utskottet vill tillägga att utan enengagerad, kunnig och långsiktigtplanerande byggnadsnämnd som ställerkrav på byggherrar och arkitekter är detsvårt att få en god bebyggelsemiljö. Avbetydelse är också de signaler som gesvid överprövning av ärenden. Även här ärkunskap och insikt om arkitekturfrågorviktig.Vad gäller formgivning har ,till skillnad från t.ex. ochDanmark, länge avstått från medvetna ochkraftfulla insatser på olika plan föratt främja inhemsk formgivning. I dagkan vi se en positiv utveckling mot ettökat intresse och internationellaframgångar för svensk formgivning. Detyrkeskunnande och den talang som finns iSverige kommer inte till fullgodanvändning. Tillverkningen inom mångaformgivningsberoende områden har istället lämnat . Betydelsen avgod formgivning av våra bruksföremål harunderskattats, trots att en omsorgsfullformgivning är värdefull från såvälkommersiell som estetisk och ekologisksynpunkt.Staten har ett stor ansvar attstimulera en mer kvalitativt inriktadarkitektur och formgivning. Statens egnainsatser där staten uppträder i rollensom byggare och förvaltare, sombeställare, brukare, normgivare,utbildare, inspiratör och föregångare ärviktiga för ett reformprogram. Statensubventionerar också en del byggande iicke-statlig regi. Även här börkvaliteten på den gestaltade miljönkunna höjas.Det är mot bakgrund av vad som här kortrefererats som regeringen anser attstaten bör bedriva en integreradkulturpolitik för arkitektur ochformgivning.10.3 HandlingsprogramRegeringen anför att statens insatserinom områdena arkitektur och formgivningskall medverka till att- arkitektur och formgivning ges godaförutsättningar för sin utveckling,- kvalitet och skönhetsaspekter inteunderställs kortsiktiga ekonomiskaöverväganden,- intresset för hög kvalitet inomarkitektur och formgivning stärks ochbreddas,- offentligt och offentligt stöttbyggande, inredande och upphandling blirförebildligt i sina kvalitetskrav,- svensk arkitektur och formgivningutvecklas i ett fruktbartinternationellt samarbete.Utskottet redovisar i det följande isammanfattning hur regeringen utvecklarsin syn på handlingsprogrammet ochstatens insatser (prop. 3 s. 107-109).Utskottet gör även vissa kommentarer.- Arkitektur och formgivning bör ges godaförutsättningar för sin utveckling.Lagstiftning och regelverk måste på etttydligt sätt bidra till attutformningen, förvaltningen och skötselnav den byggda och formade miljön ledertill resultat som är i hela samhälletslångsiktiga intresse.Ekonomiska hänsyn får inte leda tillatt viktiga gemensamma kulturmiljövärdenoch estetiska kvaliteter förfuskas ellerskingras eller att den ekologiskabalansen skadas. Förvaltningsskedet förbebyggelsen är viktigt.När det gäller tillväxten ochkvaliteten på formgivningsområdet är detviktigt att målmedvetet stimulera olikadelar av samhället att i ökadutsträckning efterfråga god formgivningsamt att därvid satsa påproduktutveckling, information ochmarknadsföring såväl nationellt sominternationellt.- Kvalitet och skönhetsaspekter bör inteunderställas kortsiktiga ekonomiskaöverväganden.Regeringen anför att när tekniska ochkortsiktiga ekonomiska aspekter tar överandra hänsyn riskerar vi att få miljöeroch föremål av låg brukbarhet och medbegränsad överlevnadsförmåga. Godarkitektur och formgivning är en optimalkombination av kvalificerat arkitekt-eller formgivningsarbete och gediget ochhögkvalificerat utförande därarkitekters och formgivares, teknikersoch hantverkares skicklighet ochmaterialkännedom utnyttjas och får kommatill sin rätt. Det behövs en störremedvetenhet om att det är angeläget attförlänga livslängden på vårainvesteringar av både estetiska ochekologiska skäl. Ett bra sätt att göradetta är att ge produkterna en högkvalitet - inte minst estetiskt.Utskottet vill i sammanhanget anföraatt det kan behövas en diskussion omarkitekters och landskapsarkitektersansvar och deltagande under större delarav byggprocessen, dvs. inte endastansvar för förslag, planering ochprojektering, utan även undergenomförandet så att goda intentionerbeträffande kvalitet i utformning,detaljer, material m.m. inte förfuskas.- Kulturhistoriska och estetiska värden ibefintliga miljöer bör tas till vara ochförstärkas.Samspelet mellan det kulturhistoriskabevarandearbetet, naturmiljön och dennyskapande arkitekturen är av storbetydelse för kvaliteten i den miljö vilever i.