bet · GK01KU3 · 1996-10-29 00:00:00 — I samband medatt förslaget utarbetats och i strävanatt ge regering och riksdag möjligheteratt få ett fastare grepp om denstatsfinansiella utvecklingen haremellertid också ett antal sakligaförändringar av hittillsvarande ordningföreslagits.Olägenheterna med att regelverket kringstatsbudgeten inte funnits samlat harblivit alltmer uppenbara. Den statligaverksamheten har ökat i omfattning ochbedrivs i skiftande former. Under senareår har reformverksamheten för denstatliga budgeten och den statligaekonomiadministrationen varitomfattande. Genom de påfrestningar somstatsfinanserna utsatts för har behovetav ökad stramhet och kontroll skärpts.Tydligheten i regelsystemet blirdärigenom särskilt angelägen. Ipropositionen nämns särskilt bristen påtydlighet när det gäller regeringensrätt att besluta om försäljning avstatlig egendom. Vad gäller statens lösaegendom har en i alla delar inte heltentydig och klar praxis vuxit fram. Somexempel nämns befogenheten förregeringen att sälja statens aktier.Finansutskottet konstaterade i ettyttrande till näringsutskottet (yttr.1995/96:FiU7y, s. 4) så sent som i vårasatt enligt regeringsformen haren skyldighet att i den omfattning sombehövs fastställa grunder för bl.a.förfogandet över statens egendom. Iförarbetena till regeringsformen angesatt det kan vara lämpligt att detta skeri lags form (prop. 1973:90, s.347).Finansutskottet ser med stortillfredsställelse att reglerna kringstatsbudgeten samlas i ett regelverk ochges lags form. Därigenom görs ocksåansvarsfördelningen tydlig mellanriksdag och regering på finansmaktensområde. Det är utskottets uppfattningatt arbete med att taställning till budgetförslaget iväsentlig grad kommer att underlättas avdet nu utarbetade regelsystemet.Finansutskottet anser således attkonstitutionsutskottet bör föreslåriksdagen att anta regeringens förslagtill budgetlag med beaktande av deförslag till ändringar som utskottetkommer att diskutera nedan i de avsnittsom behandlar lagens enskilda delar.Eftersom någon budgetpropositionutformad för den nya beslutsordningenännu inte förelagts har detinte varit möjligt för utskottet attbehandla ett antal frågor som ärnödvändiga att ta ställning till för attge budgetlagen ytterligare konkretion.Framför allt gäller detta utformningenav ett antal bemyndiganden. Likaså ärtillämpningen av utgiftstaket i alladelar inte fullständigt klarlagt.Utskottet bedömer därför att det underhösten kommer att få anledning attåterkomma till en del av de saker sombehandlas i detta yttrande.Lagens utformningPropositionenBudgetlagen bör, enligt förslaget ipropositionen, innehålla preciseringarav och kompletteringar tillregeringsformens och riksdagsordningensbestämmelser. På så sätt avses enönskvärd reglering komma till ståndmellan å ena sidan regeringsformens ochriksdagsordningens översiktligabestämmelser och å andra sidanregeringens mycket detaljeradeförordningar. Budgetlagen skall bli densjälvklara utgångspunkten för dedetaljerade regler på detekonomiadministrativa området somregeringen behöver meddela.I samband med lagens utformning harregeringen haft två utgångspunkter: Åena sidan eftersträvas att statsmakternaskall behålla en stor grad avhandlingsfrihet. Å den andra önskas attbudgetsystemet ges en bättre stadga. Föratt inte kringskära statsmakternashandlingsfrihet har regeringen avståttfrån att lägga förslag om vidarereglering av statsbudgeten igrundlagsform. I stället regleras i lagsform vissa grundläggande principer förbudgetprocessen i vid bemärkelse. Dessaprinciper avses behålla sin giltighetäven om det kan komma attväljas andra budgettekniska lösningar.Det skall bli möjligt att göraförändringar på budgetens område utanatt lagen behöver ändras. Om ändringändå blir nödvändig, kan detta ske utanden tidsutdräkt som krävs för engrundlagsändring.Bestämmelserna i förslaget tillbudgetlag är inriktade påbefogenhetsfördelningen mellan riksdagenoch regeringen. Detta uttrycks genom atti första hand regeringens befogenheteroch skyldigheter regleras. Även formernaför och myndigheternashandlande påverkas emellertid.Av propositionen framgår att regeringenförväntas att i stor utsträckningdelegera vissa av sina befogenheter tillunderlydande myndigheter.FinansutskottetFinansutskottet finner den utformning avlagen som föreslås i propositionenvälavvägd. Vad gäller frågan om eneventuell hänvisning till budgetlagen iregeringsformen och/ellerriksdagsordningen vill utskottetunderstryka betydelsen av att en nyregering efter ett val måste hamöjlighet att välja den budgetteknik somden anser vara mest lämplig. Likaledeskan skiftande ekonomisk-politiskaförutsättningar kräva att man ändrarvissa regler. Det vore således olämpligtatt t.ex. närmare precisera reglerna förolika anslagstyper i riksdagsordningen.Effektivitet och resultatPropositionenDet finns allmänna krav som måsteställas på hur regeringen ledergenomförandet av statens verksamhet. Ipropositionens förslag kommer detta tilluttryck genom att det inledningsvis ilagen anges att i statens verksamhetskall hög effektivitet eftersträvas ochgod hushållning iakttas. Dennabestämmelse avses utgöra grund förbestämmelser om bl.a. resultatstyrning,redovisning och revision.För att en verksamhet skall kunnastyras mot högre effektivitet föreskrivsi lagförslaget att regeringen förriksdagen skall redovisa de mål somåsyftas och de resultat som uppnåtts påolika verksamhetsområden. Medresultatredovisning skall riksdagensmöjlighet att följa och värderaresultaten stärkas.MotionenMiljöpartiet inleder sin motion K40(yrkande 1) med att ta upp formuleringeni lagförslagets första paragraf. Demenar att begreppet god hushållningskall innefatta att verksamheten bedrivsriktigt enligt miljömässiga kriteriersamt att effektivitet skall avse socialaoch samhällsekonomiska effekter ipositiv mening. Formuleringen av 1 § börändras så att god hushållning och högeffektivitet ges dessa innebörder.FinansutskottetFinansutskottet anser att det är viktigtatt statens verksamhet bedrivs på ettmiljömässigt och socialt riktigt sätt,men till skillnad från motionärernaanser utskottet inte att 1 § skalländras. och regeringen bör istället använda andra instrument för attförsäkra sig om att statsverksamhetenbedrivs på miljömässigt och socialtönskvärda sätt. Exempel på sådanainstrument är återkommandemiljöredovisningar ochfördelningspolitiska konsekvensstudier ibudgetpropositionen. Enligt utskottetsmening bör såledeskonstitutionsutskottet tillstyrkaregeringsförslaget i denna del medanmotion K40 (mp) yrkande 1 bör avstyrkas.Anslagstyper och anslagsvillkorPropositionenRegeringen föreslår att det ifortsättningen bara skall finnas treanslagstyper, nämligen obetecknadeanslag, reservationsanslag ochramanslag. De huvudsakliga villkor somskall gälla för dem föreslås blireglerade i budgetlagen (3-8 §§).Förslaget innebär att den nuvarandeanslagstypen förslagsanslag avvecklas.En sådan avveckling är enligt regeringenen nödvändig följd av den nyabudgetprocessen.I och med att förslagsanslag avvecklaskommer ramanslag att användas även förregelstyrda utgifter samt för räntor påstatsskulden, garantier och EU-avgifter.Den till ramanslaget koppladeanslagskrediten föreslås blihöjd till högst av anvisat anslag.Dock kommer regeringen att redan iregleringsbrevet medge en anslagskreditav denna omfattning endast för några fåramanslag. Anslag förförvaltningsändamål kommer i allmänhetatt tilldelas en anslagskredit på ,och för de flesta övriga ramanslagkommer kreditgränsen i utgångsläget attbegränsas till . Om störningarinträffar på ett sådant anslag underbudgetåret föreslås regeringen i stegkunna höja kreditgränsen upp till 10 %av anslagsbeloppet. Behovet avmotåtgärder skall prövas i sådanasammanhang.Finansieringen med en anslagskreditinnebär att en viss del av följande årsmedel tas i anspråk i förskott. En sådankredit förutsätts enligt propositionen(s. 85) bli reglerad under det budgetårsom följer. Enligt specialmotiveringenbör emellertid krediten kunna reglerasäven under en följd av år, och detförutsätts att en anslagskredit rent avbör kunna förbli utnyttjad under enlängre period. Har emellertid enanslagskredit utnyttjats maximalt underett budgetår, finns inget utrymme förytterligare krediter under det följandeåret om inte anslaget då höjs. Höjsanslaget under finnsmöjlighet att ta i anspråk ytterligareanslagskredit som motsvarar maximalt10 % av höjningen.Regeringens möjlighet att överskridaett ramanslag genom vad som i dagbenämns merutgift föreslås bli regleradi lagen. Enligt nuvarande reglerinskränker sig denna rätt till renaundantagsfall då det är fråga om atttäcka tillfälliga utgifter som uppkommitutanför en myndighets kontroll. Därmedavses ytterligare utgifter som ålagtsmyndigheten till följd avriksdagsbeslut, men som inte beaktatsvid budgeteringstillfället, ellerutgifter som tillkommit under forcemajeureliknande förhållanden som t.ex.omfattande skada på inventarier. Isamtliga andra fall måste regeringenunderställa frågan. Nuföreslås att regeringen med riksdagensbemyndigande skall få besluta att ettramanslag får överskridas om detta ärnödvändigt för att i en verksamhet täckasärskilda utgifter som inte var kända dåanslaget anvisades eller för att ett avriksdagen beslutat ändamål med anslagetskall kunna uppfyllas (lagförslaget6 §, andra stycket). Av propositionensmotivtext framgår att regeringensbefogenheter att besluta omöverskridande av ramanslag förförvaltningsändamål bör vara desamma somför närvarande. För ramanslag somanvisas för bl.a. lagregleradesocialförsäkringsförmåner, avgifter tillEU, räntor på statsskulden och garantier- dvs. för merparten av dehittillsvarande förslagsanslagen - kanså stora och snabba förändringarinträffa att utgifterna inte ryms inomden maximala kreditmöjligheten. Hinnerinte ett tilläggsanslag anvisas, börenligt propositionen regeringen fåbesluta om ett överskridande om detbehövs för att ett av beslutatändamål skall kunna uppfyllas. Enytterligare begränsning föreslås dockgälla i dessa fall. Ett beslut omöverskridande kräver riksdagenssärskilda bemyndigande. Dettabemyndigande kan ha formen av ett beslutfrån sida om attöverskridanden beloppsmässigt skallavräknas mot reserver som harbeslutat om. kan också halämnat ett särskilt bemyndigande för ettvisst anslag, vilket kan varabeloppsmässigt opreciserat (prop. Regeringen avser att i den kommandebudgetpropositionen presentera förslagtill hur detta bemyndigande närmare börutformas. Även om regeringen således iett enskilt fall i och för sig harmöjlighet att besluta om överskridande,bör enligt specialmotiveringen dettainte vara den givna lösningen.Regeringen kan i stället välja attutnyttja en anslagskredit eller attunderställa ett förslag omtilläggsanslag. Av propositionen framgåratt regeringen avser att ibudgetpropositionen och i andraanslagspropositioner ange senastredovisade anslagssparande respektiveutnyttjad anslagskredit. Beslutadevverskridanden avses bli behandlade iårsredovisningen för staten.För reservationsanslag och obetecknadeanslag föreslås inte någon ändring av devillkor som är förknippade med dem.Regeringen har emellertid för avsikt attbegränsa antalet reservationsanslag ochatt förbättra aktualiteten ipresentationen avreservationsmedelsbehållningarna pådessa.Även i övrigt har regeringen för avsiktatt pröva möjligheten att begränsaantalet anslag på statsbudgeten.MotionernaVänsterpartiet motsätter sig attförslagsanslag avvecklas somanslagsform. I motion K38 (v) ses syftetmed förslaget som positivt, ochmotionärerna delar helt regeringensambition att förbättraprognosverksamheten och stärkabudgetdisciplinen. De tror dock inte attden föreslagna avvecklingen kommer attleda till att budgetdisciplinenförbättras. I själva verket haravvikelserna mellan anvisat belopp ochbudgetutfall varit mycket små förförslagsanslagen, påpekar motionärerna.Förslagsanslag används bl.a. för attfinansiera regelstyrda utgifter såsompensioner och a-kassa. Försvinneranslagsformen får det enligt derasmening till följd att man bygger in enpress för social nedskärningspolitik isystemet. anser därföratt anslagsformen förslagsanslag börfinnas kvar och ingå i lagen omstatsbudget (yrkande 1).Även vill behållaförslagsanslagen men anser i motion K40att de bör användas betydligt merrestriktivt än tidigare (yrkande 4).Miljöpartiet instämmer i regeringensuppfattning att för förslagsanslagen harunder senare år alltför stora avvikelserförekommit mellan anvisade belopp ochbudgetutfall och att denna trend måstestoppas. Enligt motionärerna är det intesjälvklart att anslag som överskridsalltid bör föranleda besparingsåtgärder.Två exempel på detta är enligt derasmening anslaget till barnbidrag ochersättningen för rovdjursrivna renar.Miljöpartiet ser det dock som viktigtatt och regeringen även idessa fall får signaler om att anslagenöverskrids.Moderata samlingspartiet framför intenågot yrkande om anslagsformerna, menstödjer i motion K39 förslaget attavskaffa förslagsanslag. Dennaanslagsform har enligt motionärernatenderat att generera större offentligautgifter både därför att regeringenkunnat överskrida ett sådant anslag föratt uppfylla dess ändamål och därför attmedel på sådana anslag inte fått sparastill nästkommande år.FinansutskottetNär fattadeprincipbeslut om att införa ettutgiftstak för de samlade offentligautgifterna (prop. 1994/95:150, bet.1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447)framhöll finansutskottet att deneftersträvade fastheten i ett sådantsystem bara kunde upprätthållas om vissaanslagsformer omprövades. Inte minstgällde detta förslagsanslagen på vilkakraftiga avvikelser kunde förekommamellan de belopp som anvisades avriksdagen och den slutliga belastningenpå anslagen. avstatsbudgetens utgifter anvisas överförslagsanslag. Till helt övervägandedel rör det sig därvid om regelstyrdautgifter som räknas upp med varierandegrad av automatik. Möjligheten attfinansiellt styra sådana förslagsvisberäknade utgifter är dålig, påpekadefinansutskottet, som förutsatte attanvändningen av förslagsanslagbegränsades och att de finansiellavillkor som är förknippade med sådanaanslag skärptes.Den av regeringen föreslagna lösningeninnebär att förslagsanslagen avskaffashelt och att motsvarande utgifter istället finansieras över ramanslag somges en mer flexibel utformning för attbättre kunna fånga upp oförutseddaförändringar i medelsbehovet förstatsskuldräntor, EU-avgifter, infriadestatliga garantier samt olika typer avregelstyrda utgifter.Den rätt som regeringen haftatt överskrida ett förslagsanslag om detbehövs för att ändamålet med anslagetskall kunna uppfyllas knyts nu ireviderad form till ramanslaget. För attkunna tas i anspråk måste överskridandetgrundas på ett bemyndigande givet avriksdagen.Ett ramanslag skall enligtpropositionen kunna utökas på tre sätt.Ett tillfälligt överskridande kanfinansieras genom att en kredit tas ianspråk på följande års anslag.Krediten, som får uppgå till högst 10 %av anslagsbeloppet, skall alltså täckasav anvisade medel under efterföljandeår. Ett förtydligande av denna innebördbör göras i 6 § första stycket. Eftermeningen som slutar med orden anvisatanslag bör följande tillägg göras: Tillgängliga medel under följande årreduceras med ett belopp motsvarandeianspråktagen anslagskredit .Denna finansieringsform kan användasför att exempelvis fördela tillfälligaanslagstoppar över tiden. Däremot är deni allmänhet mindre lämplig för att kommatill rätta med mycket omfattande ellermer bestående oförutseddautgiftsökningar. Regeringen kan då, ivanlig ordning, föreslå att påtilläggsbudget anvisa ytterligare medelför ett visst ändamål.Regeringen kan slutligen med riksdagensbemyndigande besluta att ett ramanslagfår överskridas om detta är nödvändigtför att i en verksamhet täcka särskildautgifter som inte var kända då anslagetanvisades eller för att ett av riksdagenbeslutat ändamål med anslaget skallkunna uppfyllas. Denna möjlighet skallendast användas om inget av de två andraalternativen bör användas.Finansutskottet anser att denföreslagna lösningen på ettändamålsenligt sätt tillgodoser såvälutskottets tidigare framförda krav på enbättre utgiftskontroll somnödvändigheten att finnautanordningsformer som säkerställer attregelstyrda utgifter m.m. kan betalas utenligt givna regler och ingångna avtal.Utskottet vill dock i sammanhanget göraföljande kommentarer.Det totala kreditutrymme som regeringenges möjlighet att utnyttja blir medförslaget betydande. Utskottet utgårdärför från att regeringen kommer atttillämpa kreditmöjligheten på detrestriktiva sätt som redovisas imotivtexten. Anslag förförvaltningsändamål kommer iregleringsbrevet att tilldelas enanslagskredit på och för de flestavvriga ramanslag kommer kreditgränsen iutgångsläget att begränsas till . Medkreditmöjligheten torde de flesta behovav ytterligare medel tillfälligt kunnaklaras av. Utskottet vill dock sätta ifråga om en kredit av detta slaggenerellt skall kunna förbli utnyttjadunder . Strävan bör varaatt reglerakrediten.För anslag avsedda förstatsskuldräntor, icke påverkbara EU-relaterade utgifter samt för infriandeav kreditgarantiutfästelser finns enrisk att det generella kreditutrymmetkan visa sig otillräckligt. I dessalägen bör som regeringen föreslår vissaandra möjligheter kunna stå till buds.Regeringen måste ytterst alltid hamöjlighet att, inom ramen för riksdagensbemyndigande, kunna överskrida ettramanslag för att klara bl.a.utbetalningar av lagreglerade förmåner.Utskottet förutsätter att denna rättutnyttjas endast i rena undantagsfall.Grundregeln bör vara att underbudgetåret uppkommande anslagsbehovskall täckas genom tilläggsbudgetanslaganvisade av . För att geriksdagen information om bakgrunden tillde befarade överskridandena ochmöjlighet att pröva och debattera deaktuella frågorna bör denna ordninggälla även om medelsbehovet framkommersent och utgifterna i praktikenredan är fullbordade. Utskottet villerinra om att tilläggsbudgetförslag ienlighet med Riksdagsutredningensförslag kommer att behandlas samlat avriksdagen. Endast om utrymme inte finnsför att hinna med en riksdagsbehandlingbör regeringen på egen hand kunna fattabeslut om att överskrida ett anslag.Detta bör regleras genom detbemyndigande som regeringen förutsättsfå i samband med behandlingen avbudgetpropositionen.Med dessa förtydliganden tillstyrkerfinansutskottet regeringens förslag attavskaffa förslagsanslag som anslagsformsamt vad som i övrigt framförs ipropositionen om anslagstyper ochanslagsvillkor.Finansutskottet anser således från sinautgångspunkter attkonstitutionsutskottet bör avstyrkamotionerna K38 (v) yrkande 1 och K40(mp) yrkande 4.Utnyttjande av anslagPropositionenRegeringen föreslår att den skall gesrätt att begränsa myndigheternasmöjligheter att använda anslagsmedel (7§) och att den dessutom under vissaförutsättningar skall få besluta attinte använda de medel som anvisats förett visst ändamål (8 §).Föreskriften om regeringens rätt attavstå från att använda ett av riksdagenanvisat anslag knyter an tillförarbetena till RF. I förslaget till nyregeringsform (prop. 1973:90 s. 223)intogs den ståndpunkten att det fickankomma på regeringen att underparlamentariskt ansvar avgöra i vad månde utgifter som anslagen möjliggör skallverkställas. En sådan prövningsrätt förregeringen ansågs ha sin främstapraktiska betydelse i ett läge då detfrån stabiliseringssynpunkt är önskvärtatt utan dröjsmål begränsa de statligautgifterna. Även när det gäller att tatillvara uppkomna besparingsmöjligheteransågs en sådan prövningsrätt vara avbetydelse.Enligt den i lagförslagets 8 § intagnaföreskriften skall regeringen kunnaavstå från att använda anvisade medel påett anslag, om detta är motiverat tillföljd av särskilda omständigheter i enverksamhet eller av statsfinansiellaeller andra samhällsekonomiska skäl .Med särskilda omständigheter i enverksamhet avses enligtspecialmotiveringen främst attförutsättningarna i olika avseenden harändrats i förhållande till vad som varkänt när beslutade omanslagen. Möjligheten till besparingarkan ha uppkommit till följd av attverksamheten har kunnat genomföras lägre kostnad än som var tänkt.Åtgärder som betingas avstatsfinansiella eller andrasamhällsekonomiska skäl är enligtpropositionen generella till sin naturoch riktas mot ett stort antal anslag.En sådan prövningsrätt har sin främstapraktiska betydelse i ett läge då detfrån stabiliseringspolitisk synpunkt ärönskvärt att utan dröjsmål kunnabegränsa de statliga utgifterna.Enligt lagförslagets 42 § harregeringen skyldighet att vidta åtgärderom det finns risk för att det fastlagdataket för statens utgifter eller användaramar för utgiftsområden kommer attöverskridas. Även denna skyldighet kanleda till att regeringen beslutar attmedel på anvisade anslag inte används.MotionernaVänsterpartiet anser i motion K38 attriksdagen skall avslå den ilagförslagets 8 § intagna föreskriftenom regeringens möjlighet att besluta omanslag (yrkande 2). Givetvis skall ocksåregeringen kunna genomföra besparingaroch avstå från att utnyttja anvisademedel. Men en så generell frihet förregeringen som föreslås i propositionenskulle kunna rubba relationen mellanriksdagen, som bestämmer hur statensmedel skall användas, och regeringen.Samma förslag avvisas även avMiljöpartiet som i motion K40 (yrkande2) karaktäriserar förslaget som enöverreaktion från regeringens sida.Uppgiften att stärka kontrollen ochbudgetprocessen måste genomföras med enstark känsla för det parlamentariska ochdemokratiska systemet. Om det intelyckas kan vi i bästa fall få en bättrebudgetbalans till priset av ettförsvagat folkstyre. Enligt motionärernaär det klart att det tar något längretid att åtgärda budgetöverskridanden omockså skall kopplas in, men åandra sidan öppnar en sådan ordningmöjlighet för ett betydligt bredare stödför åtgärderna, för en offentlig debattoch för en nödvändig demokratiskbeslutsprocess.FinansutskottetGenom lagförslagets 8 § ges regeringenmöjlighet att helt eller delvis avståfrån att utnyttja ett anvisat anslag.Förslaget är i denna del i huvudsak enlagreglering av ett förfarande somregeringen harhaft möjlighet att utnyttja med stöd avförarbetena till RF.Enligt finansutskottets mening krävs enfast utgiftskontroll för att komma tillrätta med obalanserna i statsfinanserna.Alla möjligheter till besparingar måstedärvid tas till vara. Självklart skallett anslag kunna underskridas om detvisar sig att anvisade medel överstigervad som behövs för att ett av riksdagenfastlagt ändamål med anslaget skalluppfyllas. Enligt utskottets meningmåste regeringen också ha möjlighet attsnabbt kunna begränsa de statligautgifterna om det krävs avstabiliseringspolitiska ellerstatsfinansiella skäl. Så har ocksåskett . I propositionenredovisas en rad exempel på detta.Såsom också framhålls i propositionenfår regeringen självfallet inteunderlåta att utnyttja ett anslag enbartpå grund av att den ogillar anslagetssyfte eller omfattning. Regeringen ärlika självklart också förpliktad att setill att de åtaganden som staten hartill följd av lagar eller avtalfullgörs.Ett nytt inslag i kontrollen av destatliga utgifterna är en ilagförslagets 42 § föreskrivenskyldighet för regeringen att självvidta de åtgärder som den har befogenhettill, eller också föreslå riksdagennödvändiga åtgärder för att undvika attett beslutat utgiftstak eller användautgiftsramar kommer att överskridas. Igrunden avviker emellertid inte deåtgärder regeringen får vidta i dettasammanhang från vad som tidigare gällt.Regeringen har i 1995 årskompletteringsproposition samt i åretsekonomiska vårproposition och den underförsommaren framlagda propositionen omvissa åtgärder för att halveraarbetslösheten m.m. (prop.1995/96:222) för redovisatolika större anslagsöverskridanden ochanmält hur man avser att finansieraöverskridandena. Finansutskottetförutsätter att regeringen även framöverredovisar större uppkomna överskridandenpå motsvarande sätt (se även avsnittet Uppföljning, prognoser och utfall ).Finansutskottet har således inget atterinra mot de i 7 och 8 §§ intagnaföreskrifterna om utnyttjandet avanslag.