bet · GK01FöU1 · 1996-11-28 00:00:00 — Motion Fö201 (mparti) yrkande 5, som föreslår att målen formuleras annorlunda, bör därmedavslås av riksdagen.Läget i det militära försvaret inför försvarsbeslutsperiodenUtskottet behandlar här vad regeringen i totalförsvarspropositionen har anförtom läget i det militära försvaret (s. 58-59).RegeringenRegeringen anmäler att de förändringar av organisationen som angav i1992 års försvarsbeslut i allt väsentligt har genomförts, med de modifieringarsom gjort i efterföljande beslut. Som följd härav harFörsvarsmaktens krigs- och grundorganisation ett genomgripandesätt.Modern och effektiv materiel har börjat tillföras krigsorganisationen i storutsträckning. Flera av de svagheter som tidigare fanns beträffande materiellstandard och uthållighet sägs sålunda vara avhjälpta eller håller på attavhjälpas.Regeringen anför vidare att de besparingar som beslutade hösten1992 och inför /96 har inneburit att viss planerad verksamhetinte kunnat genomföras. Härtill kommer att Försvarsmakten inte lyckatsreducera sina kostnader i förväntad omfattning i samband medomorganisationerna. Detta har lett till begränsningar i utbildning ochsamövning samt att viss materielanskaffning fått senareläggas eller utgå.Enligt regeringen innebär detta sammantaget att vissa av de mål förkrigsorganisationens förmåga som bestämdes totalförsvarsbeslut intehar uppnåtts. påpekar regeringen att vårt säkerhetspolitiska lägeefter hand har förbättrats. De mål som angavs totalförsvarsbesluthar därför kunnat sänkas. Regeringen bedömer därför att Försvarsmakten har godförmåga att lösa sina uppgifter i det rådande säkerhets- och militärpolitiskaläget. Regeringen bedömer vidare att de genomförda åtgärderna skaparen god grund för ett fortsatt utvecklingsarbete.Regeringen redovisar huvuddelen av Försvarsmaktens krigsorganisation. Denbestår bl.a. av följande förband:1 högkvarter med stabsförband3 militärområdesstaber med stabsförband3 underhållsregementen6 fördelningsstaber m.m.17 artilleribataljoner22 luftvärnsbataljoner varav två med medellång räckvidd16 armébrigader165 000 man territorialförsvar95 000 man hemvärn4 marinkommandon m.m.2 helikopterdivisioner2 ytstridsflottiljer innehållande6 kustkorvetter12 robotbåtar12 patrullbåtar12 ubåtar3 minkrigsavdelningar12 kustförsvarsbataljoner5 amfibiebataljoner3 kustartilleribataljoner1 tungt kustrobotbatteri3 flygkommandon m.m.9 stridslednings- och luftbevakningsbataljoner20 flygdivisioner varav8 jaktflygdivisioner JA 372 jaktflygdivisioner J 356 flygdivisioner AJS 374 lätta attackdivisioner SK 604 centrala transportdivisioner (i fred en transportflygdivision Tp84)24 flygbasbataljonerUtskottetUtskottet har ingen erinran mot vad regeringen anfört om läget i det militäraförsvaret inför försvarsbeslutsperioden.Förmågan till anpassningUtskottet behandlar här vad regeringen i totalförsvarspropositionen har anförtom förmågan till anpassning för det militära försvaret (s. 165-169) jämtemotionerna Fö38 (fp parti) yrkandena 7 och 8 och Fö31 (fp) yrkandena 1-3.RegeringenI enlighet med försvarsbeslutets första etapp skall krigsorganisationen ihuvudsak kunna ges full krigsduglighet . Regeringenredogör för Försvarsmaktens planering för att kunna höja krigsdugligheten. Deåtgärder som ingår omfattar bl.a. förbandsutbildning samt materiel-,livsmedels-, drivmedels- och bränslekomplettering.För att kunna genomföra denna planering krävs stöd från andratotalförsvarsmyndigheter. Kostnaden för åtgärderna uppskattas till ca 10miljarder kronor. Härtill kommer ca som avser att utvecklakrigsorganisationen, dvs. för åtgärder som går utanför begreppet "höjning avkrigsdugligheten".Ett undantag från en strikt tolkning av kravet på full krigsduglighet inomett år utgörs av fyra armébrigader. I var och en av dessa brigader harnämligen en av de fyra "stridande bataljonerna" vakantsatts. De vakantsattabataljonerna, som saknar såväl personal som materiel, kan inte bemannas ochutrustas . Regeringen motiverar detta avsteg med att detär en följd av den metod som valts för att tillskapa ytterligare en brigad -den trettonde.Regeringen anser att Försvarsmaktens planering för att uppnåi huvudsak full krigsduglighet är realistisk.Regeringen redogör vidare för den långsiktiga anpassningsförmågan och anföratt organisationen kan behöva utökas om ett hot växer upp och successivtförvärras. Organisationen kan då också behöva ges nya egenskaper för att kunnamöta andra angreppsformer. Viktiga system kan behöva modifieras för att deskall kunna fungera i förändrade stridsmiljöer, t.ex. vad avser elektroniskamotmedel. Regeringen påpekar att det därvid är viktigt att inse att det integår att förutsäga och än mindre föreskriva vilka anpassningskrav som i enframtid kan bli aktuella.Mot bakgrund av kravet på långsiktig anpassningsförmåga har regeringenföreslagit en något större krigsorganisation än vad inriktningen iförsvarsbeslutets första etapp angav, bl.a. tretton brigader i stället förcirka tolv.Regeringen anför vidare att tillgången på kompetent personal kommer att varaen begränsande faktor om organisationen skall utökas. Regeringen bedömerdärför att ca 300 yrkesofficerare bör finnas utöver krigsorganisationensdirekta behov. Ett förändrat sätt att utnyttja reservofficerare bidrar äventill anpassningsförmågan.Enligt regeringen har Försvarsmakten föreslagit att viss materiel som inteerfordras i den reducerade krigsorganisationen behålls i materielberedskap.Detta gäller bl.a. artilleri- och luftvärnspjäser, ledningsmateriel, modernakustförsvarsanläggningar och materiel för lätta attackflygdivisioner. På siktkan det bli aktuellt att behålla även flygplan JA 37. Regeringen betonar attdenna typ av åtgärder endast bör utnyttjas om den ifrågavarande materielen hartillräckligt lång återstående livslängd och kostnaderna är låga.Regeringen anmäler att den föreslagna grundorganisationen i fred inte hargetts någon generell överkapacitet för att höja anpassningsförmågan. Däremothar de olika utbildningsplattformarnas egenskaper, främst möjligheten attförändra verksamhetens karaktär eller att utöka verksamheten, påverkatförslagens utformning.Vid sidan av satsningen på militär personal utöver krigsorganisationensdirekta behov säger sig regeringen satsa de största ekonomiska resurserna påatt säkerställa möjligheterna att tillföra ny materiel, att utnyttja ochmodifiera befintlig materiel och för att säkerställa den teknologiskakompetensen. Regeringen beräknar att kommeratt satsas på åtgärder vars huvudsyfte är att öka anpassningsförmågan. Denviktigaste förändringen sägs dock vara en ny syn på internationellt samarbete.Den säkerhetspolitiska utvecklingen medger nu att försvaretsmaterielförsörjning bör kunna ske i nära samarbete med andra länder. Ett ökatoch fördjupat försvarsmaterielsamarbete skapar enligt regeringenförutsättningar för tillförsel av ny materiel, även i tider när deninternationella efterfrågan är stor.MotionernaI liberalernas partimotion Fö38 (fp) behandlas kvalitet ochuppväxlingsförmåga. Motionärerna refererar till försvarsbeslut, medsin ?elasticitetsprincip? och anför att , liksom flera andrademokratier, dröjde alltför länge med att reagera med åtgärder på den tyskaupprustning som inleddes . Likaså skedde inte de kvalitativaförbättringar som detta försvarsbeslut förutsatte. Motionärerna anser detangeläget att dra lärdom av dessa båda misstag. Ett första krav är därför attFörsvarsmakten ges så hög kvalitet i fråga om utrustning ochutbildning att förbanden är användbara inom anbefalld tid.Det är enligt motionärerna vidare viktigt att inte upprepa misstaget med attslå vakt om en för stor organisation. Propositionens inriktning mot 13brigader anses tyvärr innebära fortsatta obalanser.Samtidigt är det angeläget att ha förmåga att kunna utöka organisationen.Statsmakterna bör därför ha ett antal optioner som innebär att organisationenkan utökas i ordnade och förberedda former. Målet bör vara att harminst samma flexibilitet som andra stater som har betydelse för densäkerhetspolitiska utvecklingen i vår del av världen.Motionärerna hemställer att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts om kvalitet och uppväxlingsförmåga (yrkande 7).I samma motion anförs att det också är angeläget att visa förmåga att vidbehov kunna utöka antalet förband. En lösning med åtta brigadförband, utövertvå som skräddarsys för och , bör enligt motionärernasmening ha en sådan förmåga. De åtta brigaderna bör på ganska kunnautökas till tolv och på finns en uppväxlingsmöjlighet upp tillsexton brigader. bör kunna klara detta utan behov avfler kasernområden. Befälskåren med yrkes- och reservofficerare bör samtidigtdimensioneras så att den i princip räcker till för att bemanna en organisationmed tolv brigader. Vidare bör materiel frånutgående brigader behållas för att utgöra en materiell stomme vid eventuellnyuppsättning av förband. Vad som sålunda i motionen anförts om anpassning ochtillväxt bör som sin mening ge regeringen till känna (yrkande 8).I motion Fö31 (fp) betonas att en modell med en liten men högkvalificeradorganisation med tillväxtpotential är det enda som kan tillgodosekraven på förnyelse i takt med den tekniska utvecklingen och en snabb ökningav produktionen av militära förband, om det säkerhetspolitiska läget såkräver. Om en sådan princip skall fungera behövs dels en planering föråtertagning och tillväxt, dels en organisatorisk grund härför.Motionären förespråkar en kärnförsvarsmodell som kan växa i dimension(yrkande 1). Han förordar också ett elastiskt utbildningssystem (yrkande 2),vilket kräver en översyn av främst arméns utbildningsordning samtskolverksamheten. Ett flexibelt försvar förutsätter också attförsvarsindustrin fungerar elastiskt och att det finns en återtagningsplan förindustrin (yrkande 3).UtskottetKravet på att kunna anpassa det militära försvarets krigsorganisation - desskvalitet och numerär - till en förändrad omvärldsbild har funnits länge menhar nu blivit ett centralt begrepp i försvarspolitiken. Detta anpassningskravhar blivit mycket tydligare än förr och det är viktigt för försvaretstrovärdighet, såväl utåt mot omvärlden som mot de svenska medborgarna, att deåtgärder som vidtas för att leva upp till kravet uppfattas som adekvata ocheffektiva. Anpassningsdoktrinen kommer därför, som tidigare framhållits, attvara i behov av ständig utveckling där regelbunden uppföljning och utvärderingblir ingångsvärden för att förändra doktrinens innehåll men också viktig förstatsmakternas successiva beslut om olika åtgärder inom ramen för doktrinenstillämpning.Utskottet har ingen erinran mot regeringens bedömning av vad som erfordrasför att höja krigsdugligheten vid Försvarsmakten i ett ettårsperspektiv. Enanpassning av krigsförbandens förmåga med denna tidshorisont kan metodmässigtnärmast betraktas som en beredskapshöjning där krigsduglighet skall återtas.När det gäller kravet på långsiktig anpassningsförmåga pekar regeringen påett antal förhållanden eller behov som behöver beaktas eller tillgodoses.Krigsorganisationen, som förutsätts vara något större än i försvarsbeslutetsförsta etapp, skall kunna utökas eller förändras mot nya uppgifter. System kangenom modifiering behöva ges nya egenskaper. Tekniksatsningar skall göras föratt behålla nyckelkompetenser. Viss materiel beredskapshålls.Grundorganisationen skall utgöra en bas för tillväxt. anförregeringen att det finns osäkerheter samt att mycket arbete återstår innananpassningsfilosofin är helt utvecklad.Utskottet anförde inför försvarsbeslutets första etapp (bet. 1995/96:FöU1 s.34) att det var angeläget att regeringen för redovisar hur förmågantill långsiktig anpassning skall säkerställas. Utskottet anförde vidare att enanpassningsförmåga måste grundas på noggranna överväganden om vilka kritiskafaktorer som ytterst påverkar försvarets möjligheter att på ett trovärdigtsätt kunna genomföra en uppbyggnad.Utskottet har förståelse för att anpassningsfilosofin ännu inte är heltfärdigutvecklad för det militära försvaret. De av regeringen angivnaförhållandena och behoven som utskottet refererat har utskottet ingeninvändning mot. Utskottet anser, liksom regeringen, att det kan vara enklareoch snabbare att utöka eller förändra markstridskrafterna genom attkomplettera eller fylla upp flera brigader som inte har all personal ochmateriel, jämfört med att sätta upp helt nya förband. Genom att också behållavardera en patrullbåts- och flygdivision, vilket föreslås i det följande,skapas också handlingsfrihet att vid behov omsätta en större organisation.Utskottet anser vidare att Försvarsmaktens grundorganisation är en avförutsättningarna för långsiktig anpassning.anpassning Betydelsen ligger docksnarare i den verksamhet som bedrivs och i den kvalificerade utrustning somfinns i en garnison i form av exempelvis simulatorer och andrautbildningsanordningar än i de fysiska tillgångar som ofta förknippas medgrundorganisationen, såsom förläggningar och administrationsbyggnader.Utskottet anser att det i det fortsatta arbetet med att utveckla enanpassningsfilosofi gäller att skapa en överblick över vilkaanpassningsåtgärder som är möjliga, vilka tidskrav som gäller, vilkaresursbehov som olika åtgärder kräver samt när olika optioner ellerhandlingsalternativ är realistiska. Planeringen skall successivtutvärderas och revideras. Utskottet ställer sig däremot, som framgått av detföregående, tveksamt till att generellt utarbeta detaljerade planer för hur enviss målbild i form av en definierad militär organisation skall kunnarealiseras. En sådan strategi skulle sannolikt, om den tillämpas strikt, få enstarkt styrande verkan, minska överblicken och hämma flexibelt tänkande ochhandlande. Det kan dock i vissa frågor vara lämpligt med en planering medkonkreta mål som skall kunna realiseras i en tillväxtsituation. Som exempelvill utskottet peka på den utökning av bevakningsorganisationen ochberedskapspolisen som utskottet återkommer till.Utskottet utgår från att regeringen i anslutning tillbudgetförslaget för redovisar sin utvärdering av delskrigsdugligheten för det militära försvarets olika delar och förberedelsernaför att höja denna i ett ettårsperspektiv, dels en överblick över läge ochhandlingsmöjligheter inom ramen för en mer långsiktig anpassningsdoktrin.Utskottet anser att det här sagda i väsentliga avseenden är i linje med vadsom anförts i motion Fö38 (fp parti) yrkande 7 om kvalitet ochuppväxlingsförmåga. Det är även i stora delar i linje med vad som i sammamotion i yrkande 8 anförts om anpassning och tillväxt. Motionen kan således idessa delar anses komma att beaktas varför yrkandena inte bör bifallas avriksdagen.Vad som i motion Fö31 (fp) anförs om ett kärnförsvar som kan växa idimension (yrkande 1), om ett elastiskt utbildningssystem (yrkande 2) och enåtertagningsplan för industrin (yrkande 3) borde kunna tillgodoses inom denanpassningsfilosofi som beskrivits. Motionsyrkandena bör därför intebifallas.Utgångspunkter för inriktning av krigsorganisationenUtskottet behandlar här totalförsvarspropositionens avsnitt om utgångspunkterför inriktning av krigsorganisationen (s. 71).RegeringenRegeringen hänvisar till att i försvarsbeslutets första etapp godtogregeringens förslag till principiell inriktning och utveckling i stort förkrigsorganisationen. accepterade därvid att låta krigsduglighetenför förbanden variera men att den inom högst skall skall ha höjts såatt ett angrepp med iståndsatta styrkor kan mötas. anlade ettmotsvarande synsätt när det gäller åtgärder och handlingsfrihet för enanpassning av det militära försvaret till en utveckling på längre sikt.Mot bakgrund av i första hand betydelsen av förmåga till långsiktiganpassning till ökade hot föreslår regeringen att en i vissa avseenden någotstörre krigsorganisation behålls än vad som angavs i försvarsbeslutets förstaetapp.Regeringen avger inget förslag till i denna del.UtskottetKrigsorganisationens utformning - dvs. dess kvantitet och kvalitet - är ettuttryck för vilken förmåga i olika avseenden som krävs för att med acceptabelrisktagning kunna lösa uppgifterna, främst uppgiften att möta ett militärtangrepp. En grund för utformningen är att hotbedömningarna är någorlundatydliga och entydiga. Detta är i dagens läge endast möjligt för hoten i ettrelativt kort tidsperspektiv. måste alltså i betydandeutsträckning utformas mot bakgrund av ett annat krav än det som sammanhängermed behovet av direkt operativ förmåga, nämligen kravet att långsiktigt kunnaanpassa förmågan till framtida behov.Utskottet delar mot denna bakgrund regeringens bedömning att det i vissaavseenden är motiverat att behålla en något större krigsorganisation än somförutsågs i försvarsbeslutets första etapp, som reduktioner görs iandra avseenden.Inriktning av krigsorganisationen - operativa lednings- och underhållsförbandUtskottet behandlar här totalförsvarspropositionens avsnitt om inriktning avoperativa lednings- och underhållsförband (s. 72) jämte kommittémotion Fö23(kd) yrkandena 44-45.RegeringenRegeringen för på annan plats i propositionen fram förslag till ledningssy-stemets utveckling. Innebörden härav är att Försvarsmaktens högkvarter och detre militärområdesstaberna med tillhörande stabsförband behålls. Samtidigtreduceras den fredstida kadern. Den operativa ledningsorganisationen reducerasvidare genom att den rörliga militärområdesförstärkningsstaben utgår.Innebörden är vidare att de tre underhållsregementena utvecklas genom att deövertar vissa uppgifter från försvarsområdena och från marin- ochflygkommandona.Den materiella förnyelsen omfattar framför allt sambands- ochinformationssystem och är nära kopplad till den omfattande utvecklingen avmetoder för att leda.MotionenI kommittémotion Fö23 (kd) konstateras att Försvars-maktensfältsjukhus, krigssjukhus och är nära överensstämmandenär det gäller utrustning, utbildning och uppgifter. För att Försvarsmaktenskall kunna bedriva en rationell utbildningsplanering och anskaffning, liksommedicinsk utveckling inom funktionen, bör en samlad värdering av resursbehoveni krig göras på försvarsmaktsnivå (yrkande 44).Motionärerna anför vidare att det inom totalförsvarets ram åvilar civilahuvudmän att ansvara för de fasta sjukvårdsinrättningarna och Försvarsmaktenatt ansvara för flyttbara sjukhus. För att åstadkomma bästa möjligaförutsättningar för sjukvården - civil och militär - i krig bör entotalavvägning ske av hur dessa resurser skall utformas och planeras (yrkande45).UtskottetUtskottet konstaterar, liksom motionärerna i motion Fö23 (kd kommitté), att demilitära sjukvårdsresurserna är försvarsgrensuppdelade. Enligt uppgift frånFörsvarsmakten tillhör fältsjukhusen program 2. Fördelningsförband ochkrigssjukhusen program 3. De stridssjukhuseningår i program 5. lednings- och underhållsförband. De femkrigssjukhusen (på och i övre ) är fasta och inte flyttbarasjukhusförband.Utskottet har erfarit att en samlad värdering av resursbehoven i krig sedannågra år genomförs inom Högkvarterets sjukvårdsledning. Utskottet utgår frånatt det härvid sker en totalavvägning av resursbehoven samt en granskning avför- och nackdelar med olika programtillhörighet i enlighet med vadmotionärerna anför.Samma motionärer tar också upp avvägningen mellan civila och militärasjukvårdsresurser. Sjukvårdsfunktionen i krig är gemensam för den civila ochden militära delen av totalförsvaret. Alla skall sålunda kunna få vård därresurser finns. av dem som behöver vård bedöms vara civila.Utskottet anser, liksom motionärerna, att förutsättningar och bedömningar avskadeutfall skall göras från ett totalförsvarsperspektiv. Här har utskotteterfarit att Försvarsmakten, med utgångspunkt i det förändrade hotet, skall seöver de skadefallsberäkningar som ligger till grund för sjukvårdsfunktionensdimensionering. Vad utskottet här har anfört innebär att vad som tas upp imotion Fö23 (kd kommitté) yrkandena 44 och 45 borde kunna att bli beaktat.Riksdagen bör därför inte bifalla yrkandena.Utskottet förutsätter att överföringen av vissa underhållsuppgifter frånförsvarsområdena till underhållsregementena inte kommer att medföra ett sämrestöd till hemvärnsorganisationen.Inriktning av krigsorganisationen - markstridskrafternaUtskottet behandlar här totalförsvarspropositionens avsnitt om inriktning avmarkstridskrafterna (s. 72-74). Utskottet behandlar också motionerna Fö23 (kdkommitté) yrkandena 22 och 23, Fö38 (fp parti) yrkandena 9 och 10, Fö42 (mpparti) yrkande 28, Fö52 (v parti) yrkande 9 i denna del och Fö201 (m parti)yrkande 6.RegeringenLandets stora yta är en av grunderna för dimensionering avmarkstridskrafterna. består markstridskrafterna huvudsakligen avsex infanteribrigader, fem Norrlandsbrigader, två pansarbrigader, tremekaniserade brigader, sex fördelningsstaber, sju artilleriregementsstabersamt fördelnings- och försvarsområdesförband.Regeringen erinrar om försvarsbeslutets första etapp som angav en inriktningmot cirka tolv brigader i tre fördelningar med erforderligafördelningsförband. Vissa brister i krigsdugligheten kunde accepteras i närtidunder förutsättning att den relativt snabbt kan höjas.Förmågan till anpassning är en viktig del i det framtida försvaret. För attstärka denna förmåga förordar regeringen, genom en breddning av denkrigsorganisatoriska basen, att markstridskrafterna tills vidare skall omfatta13 armébrigader. Även operativa skäl motiverar en utökning i förhållande tillförsvarsbeslutets första etapp. Regeringen förutsätter också ett större antalNorrlandsbrigader än i Försvarsmaktens förslag.Fältförbanden bör sålunda omfatta 13 brigader i tre fördelningar mederforderliga fördelningsförband. Fördelningsförbanden minskas överlag på ettbalanserat sätt i förhållande till antalet brigader. Jägarförbandenvidmakthålls dock, och utvecklas. Ledningsförbanden ges ökad förmåga.Avvecklingen av krigsförband bör generellt inledas och ha genomförtsföre år 2000.Regeringen föreslår att hemvärnet utökas till ca 125 000 personer.Territorialförsvaret i övrigt bör bestå av ca 90 000 personer. För att minskaeffekterna av det reducerade territorialförsvaret föreslår regeringen enbevakningsorganisation på ca 40 000 personer som skall kunna organiseras vidanpassning. Detta senare förslag behandlas utförligare i det följande.Vid utveckling och anskaffning av materiel prioriterar regeringenbrigadernas mekanisering och eldkraft. Den påbörjade mekaniseringen fullföljsgenom fortsatt tillförsel av stridsvagnar och stridsfordon. När det gällerkrigsorganisationens materiella förnyelse i övrigt förstärks funktionenindirekt eld gonom anskaffning av artillerilokaliseringsradarn och denmåldetekterande granaten BONUS. Fältförbandens rörlighet förbättras genomanskaffning av krigsbro 5. Krigsbro 6 utvecklas. Den samladeluftförsvarsförmågan kommer att förbättras genom flera åtgärder. Sålundaanskaffas luftvärnsrobotsystemet BAMSE för skydd av flygbaser ochkraftsamlingen av operativa anfallsförband. Vissa brigader utrustas medsplitterskyddade luftvärnskanonvagnar. Försvarsområdesluftvärnskompaniernasförmåga ökas väsentligt genom tillförsel av moderna riktmedel. Äldreluftvärnsrobotsystem renoveras och modifieras.Regeringen anser att hemvärnsförbanden har behov av omfattandematerielförnyelse och att detta kan ske dels genom tillförsel frånkrigsförband som avvecklas, dels genom anskaffning. Härvid bör Försvarsmakteneftersträva ett högre tempo i leveranserna så att hemvärnet får den angelägnamoderniseringen av sin utrustning.Regeringen föreslår sammanfattningsvis* att tre fördelningsstaber med fördelningsförband samt 13 armébrigaderbehålls,* att territorialförsvaret reduceras till 90 000 man,* att hemvärnet utökas till 125 000 man och* att luftvärn med medellång räckvidd utvecklas så att anskaffning kan skeunder försvarsbeslutsperioden.Regeringen hemställer att godkänner förslaget till inriktning avkrigsorganisationen för markstridskrafterna.MotionernaModerata samlingspartiet hävdar i sin partimotion Fö201 (m) att regeringensförslag beträffande markstridskrafterna är orealistiskt.