bet · GK01JoU1 · 1996-11-28 00:00:00 — Mot den bakgrunden är det enligtmotionärerna oansvarigt att som i åretsbudget föreslå förändamålet.Enligt motion Jo241 (mp) bör riksdagenhos regeringen begära förslag om enallmän fiskevårdsavgift (yrkande 18).Även i motion Jo403 (s) anförs att enallmän fiskevårdsavgift bör införas.Utskottets övervägandenMed hänvisning till beslut omutgiftsram för utgiftsområde 23(1996/97:FiU1) avstyrker utskottetmotionerna Jo237 yrkande 19 (delvis),Jo241 yrkande 22 (delvis), Jo249 yrkande6 och Jo408 yrkande 10.En rik tillgång på fisk av olika arteroch i alla vatten är en viktig del avden biologiska mångfalden. Att skapa ochåterskapa biotoper som gerförutsättningar för detta är en viktiguppgift. Enligt motion Jo410 harFiskeriverket beräknat det årligabehovet av medel för fiskevårdsinsatsertill per år.Fiskevården i finansieras i dagvia flera källor, bl.a. överstatsbudgeten, med vattenavgiftsmedel,regionalpolitiska medel,arbetsmarknadsmedel och medel från EU.Som framgått ovan föreslår regeringenatt avsätts påstatsbudgeten 1997.I samband med att regeringen i november1995 återkallade proposition 1994/95:231Allmän fiskevårdsavgift m.m. förklaraderegeringen sin avsikt att återkomma medett förslag till finansiering avangelägna fiskevårdsåtgärder (skr.1995/96:114). De redovisningar ochförslag som lämnats i propositionerna1995/96:150 (JoU6y) och 1996/97:1behöver enligt utskottets uppfattningkompletteras. Utskottet delar denuppfattning som framförs i de aktuellamotionerna så till vida att det finnsett stort behov av fiskevårdandeinsatser och att ytterligare resurserbör ställas till förfogande för dettaändamål. Finansieringsfrågan bör docklösas efter andra principer än de somförordades i proposition 1994/95:231.Regeringen bör därför återkomma tillriksdagen med en samlad redovisning avnödvändiga fiskevårdsåtgärder samtförslag om hur dessa skall finansieras.Vad utskottet här anfört med anledningav motionerna Jo229 yrkande 10, Jo237yrkande 10, Jo241 yrkande 18, Jo403 ochJo410 yrkande 2 bör som sinmening ge regeringen till känna.21. RennäringPropositionenDet område inom vilket rennäringenutövas i sträcker sig från Idrei till Treriksröset i Lapplandoch från mot tillNorrlands kustland. Renskötseln fårutövas på både statlig och privat mark.Marken används av andraareella näringar. Renskötseln bedrivsofta på marker som är känsliga förpåverkan. Genom ett förslag iproposition 1995/96:226 om hållbarutveckling i landets fjällområden införsett miljömål för rennäringen(1996/97:JoU5). Näringen skall bedrivasmed bevarande av naturbetesmarkernaslångsiktiga produktionsförmåga så attdessa ger en uthålligt god avkastningsamtidigt som den biologiska mångfaldenbehålls.Genom fortsatta renbetesinventeringaroch utvecklad markanvändningsplaneringunderlättas för näringen att nåmiljömålet.Det planerademiljöersättningsprogrammet för bevarandeav rovdjur i renskötselområdet syftartill att skapa ett bevarandemål förlångsiktigt livskraftiga populationer.Ersättningen till rennäringen skallbaseras på förekomst och fördelning avrovdjur.Den beräknade utgiftsutvecklingen påområdet till följd av tidigare fattadebeslut samt förslagen i 1996 årsbudgetproposition är följande (imiljoner kronor):Utgift Anvisat FörslagBeräknat Beräknat1994/95 1995/96 1997 1998199993,4 125,6 75,7 75,7 75,722. Främjande av rennäringen m.m. (D 1)PropositionenDe utgifter som belastar anslaget ärbl.a. underhåll av riksgränsstängselm.m., samebyarnas utvecklings- ochmarkanvändningsplanering,renbetesinventeringar, prisstöd tillrennäringen, ersättningar till följd avTjernobylolyckan samt övriga åtgärderför främjande av rennäringen.Enligt förordningen (1986:255) ompristillägg på renkött lämnaspristillägg för renkött som godkänts vidköttbesiktning. Pristillägget lämnadesföre med per kgför vuxen ren och med per kg förrenkalv. Efter detta datum uppgårpristillägget till 11 respektive 17 krper kg. Antalet slaktade renar uppgickunder slaktsäsongen 1995/96 till drygt65 000 renar vilket innebär ettväsentligt minskat slaktuttag iförhållande till tidigare år.Avräkningspriset på renkött har stigitmycket kraftigt under senare år.Genomsnittspriset till producenterna harökat . Mot bakgrund avden mycket kraftiga höjningen avavräkningspriset och med hänsyn till detstatsfinansiella läget anser regeringenatt pristillägget på renkött ifortsättningen bör lämnas med perkg för vuxen ren och med per kgför renkalv.Sammantaget bedömer regeringenanslagsbehovet till 61,7 miljonerkronor, vilket är 15,6 miljoner kronorlägre än föregående år. För åren 1998och 1999 beräknas utgifterna varaoförändrade.MotionernaI samtliga motioner under anslagetanförs att bör avslå förslagetom sänkt prisstöd till rennäringen.Enligt motionerna Jo229 yrkande 11 ochJo237 yrkande 11 (båda v) bör ettoförändrat prisstöd rymmas inombudgetramen eftersom antalet renar harminskat.I motionerna Jo239 yrkande 17 och K918yrkande 7 (båda kd) föreslås också attpristillägget på renkött skall varaoförändrat. Detta skall finansierasgenom att anslaget ökas med 9 miljonerkronor enligt yrkande 19 i denförstnämnda motionen.Utskottets övervägandenMed hänvisning till beslut ombudgetram för utgiftsområde 23 avstyrkerutskottet motionerna Jo239 yrkandena 17och 19 (delvis) och K918 yrkande 7.Enligt motionerna Jo229 yrkande 11 ochJo237 yrkande 11 bör ett oförändratpristillägg per kg renkött rymmas inombudgetramen eftersom antalet slaktaderenar har minskat. Enligt utskottetsmening kan dock inga säkra slutsatserdras härav såvitt gäller budgetåret1997. Utgångspunkten för utskottetsanslagsprövning måste vara att enregeländring enligt motionen ocksåpåverkar utgiftsramen. Med hänsynhärtill och till att priset på renköttstigit kraftigt anser utskottet attprisstödet inte bör ökas jämfört medregeringens förslag.23. Ersättning för viltskador (D 2)PropositionenDe utgifter som belastar anslaget avserbidrag till åtgärder för att förebyggaskada av vilt och ersättning för sådanskada enligt 29 a § jaktförordningen(1987:905).De skador rovdjuren förorsakar på renavses i fortsättningen ersättas genomdet delprogram inom ramen för EG:sprogram för miljöåtgärder inomjordbruket som är utformat i enlighetmed förordning (EEG) nr 2078/92 av den30 . Genom programmet lämnasersättning till rennäringen förbevarande av rovdjur inomrenskötselområdet. Programmet harbeskrivits närmare under anslaget B 12Kompletterande åtgärder inom jordbruket.De medel som föreslås för skada påannat än ren fördelas avNaturvårdsverket på samtligalänsstyrelser. De senare beslutar ombidrag för att förebygga skada och föratt ersätta inträffad skada.Inriktningen är att viltskador så långtmöjligt skall förebyggas. Med hänsyntill skadeutvecklingen bör ytterligare983 anvisas för bidrag ochersättningar.Regeringen bedömer anslagsbehovet förskada på annat än ren till 12 500 000kr. beräknasutgifterna vara oförändrade.MotionernaEtt flertal motioner tar upp frågan omersättning för rovdjursrivna tamdjur ochövriga skador som det är möjligt attförsäkra sig emot. I motionerna Jo229(v) yrkande 15, Jo237 (v) yrkande 15,Jo241 (mp) yrkande 19, Jo902 (c), Jo903(m) yrkande 2, Jo908 (c), Jo910 (s),Jo913 (s) Jo921 (mp) och Jo929 anförsatt reglerna för ersättningen bör ändrasså att all egendom som utsätts för skadaav våra rovdjur kan ersättas av allmännamedel. Enligt motion Jo237 (v) yrkande19 bör anslaget ökas med 6 miljonerkronor för detta ändamål. Av sammaanledning bör anslaget ökas med 5miljoner kronor för vart och ett av åren1997, 1998 och 1999 enligt motion Jo241(mp) yrkandena 22 och 23. I motionernaJo229 (v) yrkande 16 och Jo237 (v)yrkande 16 anförs att regeringen bör tainitiativ i EU till enviltskadeersättning för husdjurmotsvarande den som skall gälla förrenar.I motion Jo902 (c) tas även behovet aven samlad rovdjurspolicy upp. Samma ämnebehandlas i motionerna Jo229 yrkande 12och Jo237 yrkande 12 (båda v). Enligtmotion Jo233 (m) yrkande 2 börrovdjurspopulationen hållas på en förnäringen hanterbar nivå. I motionernaJo903 yrkande 1 och Jo926 (båda m)efterfrågas en utredning för attskyndsamt få fram underlag för ennationell strategi för balansering avrovdjursstammen. Behovet av balans irovdjursstammen påpekas även i motionJo927 (m) yrkande 2. Rätten att skyddatamdjur vid angrepp av varg bör enligtmotionerna Jo907 och Jo909 (båda c)regleras. Vidare anförs i motionerna atttillstånd bör kunna ges för jakt påvarg.I motion Jo239 (kd) yrkande 18 anförsatt bör avsättasärskilda medel för rovdjursinventering.Den summa som bör avsättas specificerasi motion K918 (kd) yrkande 8 till 4miljoner kronor.I motion Jo241 (mp) yrkande 15 anförsatt regeringen bör återkommatill med förslag tillåterstående finansiering upp till 30miljoner kronor för för stödtill rovdjursrivna renar om finansieringfrån EU:s miljöstöd inte visar sigmöjlig. Enligt motion Jo918 (kd) yrkande6 bör riksdag och regering lämnagarantier för att det nyaersättningssystemet för rovdjursrivnarenar kan leva vidare, oavsett EU:sinblandning i ärendet.Utskottets övervägandenMed hänvisning till beslut omutgiftsram för utgiftsområde 23avstyrker utskottet motionerna Jo237yrkande 19 (delvis), Jo241 yrkande 22(delvis) samt K918 yrkande 8.Även motion Jo241 yrkande 23 rörandeanslagen för åren 1998 och 1999avstyrks.I anslutning till motionerna om ensamlad rovdjurspolitik m.m. villutskottet anföra följande. Den svenskarovdjurspolitiken omfattar ett stortantal områden alltifrån jaktregler ochåtaganden enligt internationellakonventioner till ersättning förrovdjursskadad egendom.Sverige har genom Bernkonventionenåtagit sig att genom lagstiftningförbjuda bl.a. avsiktlig fångst ochavsiktligt dödande av varg, järv ochkungsörn. I EU:s art- ochhabitatdirektiv åläggs medlemsstaternamotsvarande skyldighet att förbjudaavsiktlig fångst och avsiktligt dödandeav bl.a. järv och lo. Detsamma gällerför kungsörn enligt EU:s fågeldirektiv.För undantag från sådant jaktförbudkrävs enligt konventionen och direktivenatt det skall finnas ett godtagbart skältill jakten; t.ex. kan skyddsjaktmedges. I är det förbjudet attjaga djur av dessa arter utan särskilttillstånd av . Frågan omeventuell skyddsjakt regleras i 27 §jaktförordningen (1987:905). Där angesatt skyddsjakt får ske inom områden därstammen av björn, järv, lo eller örnutvecklats så att den är till synnerligtobehag för befolkningen eller orsakaravsevärd skada för tamdjursskötseln.Sådan skyddsjakt får bara bedrivas omdet resultat som eftersträvas med jakteninte kan uppnås på något annattillfredsställande sätt.Naturvårdsverket beslutade den 13november 1996 om tillstånd tillskyddsjakt efter 98 lodjur inom sexområden som omfattar 33 samebyar i helaJämtlands län samt i delar avVästernorrlands, ochNorrbottens län. Beslut fattades även omborttagande av järvar i tre järvlyor itre samebyar i län.Bakgrunden till beslutet är att både lo-och järvstammen har ökat kraftigt,vilket medfört att många samebyar har såmånga rovdjur att rennäringen skadas merän vad som kan accepteras. har antalet lodjur iSverige ökat från 1991då de fridlystes till över 1 000 i dag.Järvarna har varit fridlysta i Sverigesedan 1969 då antalet uppgick till femstycken. uppskattas antalet järvari landet till mellan 200 och 250stycken.Många samebyar hade begärt att fåminska antalet rovdjur irenbetesområdena väsentligt mer än vadNaturvårdsverkets beslut tillåter.Enligt har man utgåttfrån försiktighetsprincipen vid beslutetoch de tillstånd till skyddsjakt som nuges kan vara i underkant. För att kunnafölja utvecklingen och skaffa underlagtill nya bedömningar behövs en nyrovdjursinventering i vinter.I 29 a § jaktförordningen reglerasrätten till ersättning förrovdjursskadad egendom (utom renar). Förskada orsakad av vilt får i mån avtillgång på medel ersättning lämnas avstatsmedel, om det är uppenbart oskäligtatt den skadelidande själv svarar för dekostnader som skadan föranleder. Bidrageller ersättning lämnas numera inte omdet gått att försäkra egendomen motskadan (se 1994/95:BoU16, SFS 1995:443).Utskottet har erfarit att det fördjurägare med mindre besättningar är idet närmaste omöjligt att erhållaförsäkringar på rimliga villkor.Möjligheten att få ersättning i någonform för rovdjursskador har härigenominskränkts på ett sätt som inteförutsågs när de nya principerna förviltskadeersättning infördes.Riksdagen beslutade under riksmötet1992/93 om principer för ett nyttersättningssystem för rovdjursrivnarenar (1992/93:BoU8). Naturvårdsverketoch lämnade i en gemensamrapport till regeringen i februari 1995förslag till utformning av ettersättningssystem grundat på riksdagensbeslut. Systemet, som gäller sedan den 1januari 1996, innebär i korthet attvarje föryngring av järv och lo ersättsmed värdet av 200 renar och regelbundenförekomst med värdet av 50 renar perart. Sker föryngring av både lo och järvi samma sameby sker viss reducering. Envargföryngring ersätts med värdet av 500renar och regelbunden förekomst av vargmed värdet av 50 renar per individ.Tillfällig förekomst av järv, lo ochvarg ersätts genom en arealbaseradersättningsnorm. Systemet förutsätterregelbundet återkommanderovdjursinventeringar. harmed tillämpning av resultatet av vårensrovdjursinventeringar och de ovan nämndaersättningsnivåerna betalat ersättningför ca 48 000 renar med totalt 21,8miljoner kronor. Detta innebär såledesatt varje ren ersatts med ,vilket är lägre än den ersättning somtidigare lämnades för varje återfunnenren. Det totala antalet renar som nuersätts är emellertid enligt regeringenväsentligt högre än det verkliga antaletrovdjursrivna renar.Som tidigare redovisats under anslagetB 12 överlägger regeringen förnärvarande med om ettnytt delprogram inom ramen förjordbrukets miljöprogram för ersättningtill rennäringen för bevarandet avrovdjur inom renskötselområdet. Avsiktenmed programmet är att skapa ettbevarandemål för rovdjuren inomrenskötselområdet med långsiktigtlivskraftiga populationer. Programmetbaseras, liksom det nuvarande systemet,på principen om ersättning efterrovdjursförekomst. Programmet, som avsesverka , uppskattas omfattatotalt , varav hälftenmedfinansieras av EG. Detta programbygger på att renskötarna ansöker omersättning. Det är sedan, i likhet medvad som gäller för övriga miljöprogram,myndigheternas ansvar att kontrollera deuppgifter som lämnas.Rovdjursinventering i någon form tordedärmed bli nödvändigt även inom ramenför det nya programmet. De regler somfinns för EU:s miljöprogram medger inteatt medel används förrovdjursinventeringar.Av utskottets redovisning framgår attrovdjursfrågan berör många viktigaaspekter av nationella ochinternationella åtaganden inomfaunavården och dessutom har storbetydelse för vissa näringsgrenar. Denomvittnat starka ökningen avrovdjursstammen kräver särskilduppmärksamhet när det gällerutformningen av skyddsjakten ochintresset av en bibehållen eller utökadbiologisk mångfald. Utskottet anserdärför att regeringen bör utarbeta ensammanhållen rovdjurspolitik sommöjliggör en helhetssyn på debiologiska, jaktliga och näringsmässigafrågorna. I samband härmed bör ävenundersökas hur de fortsattarovdjursinventeringarna skall utformasoch finansieras. Vidare bör regeringenpröva möjligheterna att utvidga rättentill statlig ersättning förrovdjursskador på andra tamdjur änrenar. De finansieringsmöjligheter sommedlemskapet i EU ger bör givetvis ingåi analysen. Regeringen bör snaraståterkomma till med förslagtill en sammanhållen rovdjurspolitik ienlighet med vad utskottet här anfört.Ett lämpligt tillfälle för en sådanredovisning är t.ex. budgetpropositionenför . Vad utskottet här anförtmed anledning av motionerna Jo233yrkande 2, Jo229 yrkandena 12,15 och 16,Jo237 yrkandena 12, 15 och 16, Jo239yrkande 18, Jo241 yrkande 19, Jo902,Jo903 yrkandena 1 och 2, Jo907, Jo908,Jo909, Jo910, Jo913, Jo921, Jo926, Jo927yrkande 2 och Jo929 bör somsin mening ge regeringen till känna.I avvaktan på resultatet av utskottetsöverväganden och pågående verksamhet iövrigt bör motionerna Jo241 yrkande 15och K918 yrkande 6 lämnas utan vidareåtgärd.24. Stöd till innehavare avfjällägenheter m.m. (D 3)Utskottet tillstyrker regeringensförslag under anslaget D 3.25. Djurskydd och djurhälsovårdPropositionenDjurskydd och djurhälsovård inomJordbruksdepartementets ansvarsområdeomfattar verksamhet vid meddistriktsveterinärorganisationen,ochCentrala försöksdjursnämnden. Det ärviktigt med en bra djurhälsovård och ettväl fungerande smittskydd i landet.Under hösten 1995 kunde ett utbrott avNewcastlesjukan hos fjäderfä konstaterasi . Newcastlesjukan är enav de mest fruktade sjukdomarna hosfjäderfä och har inte funnits i Sverigesedan år 1956. Under Jordbruksverketsledning vidtogs i ett tidigt skede ettomfattande arbete för att bekämpasjukdomen och hindra att den skullespridas. kundekonstateras att åter var frittfrån Newcastlesjukan. spongiformencefalopati (BSE) har fått formen av enepidemi hos nötkreatur i Storbritannien.I har inte konstaterats någotfall av BSE. Det har presenteratsforskningsresultat som visar att detinte kan uteslutas att BSE smittar tillmänniska och att det kan finnas ettsamband mellan några dödsfall blandmänniskor i och BSE. Dennasituation har orsakat en stark reaktionhos konsumenterna i flera länder med enekonomisk kris som följd inom sektornför nötkreatursuppfödning ochnärliggande sektorer. Under år 1995antogs ett nytt, strängare EG-direktivom skydd av djur under transporter.Direktivet antogs efter omfattandemassmedierapportering om långa ochplågsamma djurtransporter mellan olikamedlemsländer. har införlivatdirektivet genom att harutfärdat transportföreskrifter somträdde i kraft den 1 augusti 1996.Därmed är ett av de förstaländer inom EU som införttransportdirektivet.Enligt regeringens bedömning fungerarinte den nuvarande tillsynen enligtdjurskyddslagen (1988:534) på etttillfredsställande sätt. Denna slutsatsdras bl.a. med anledning av dengranskning som revisorer harutfört (1993/94:RR8). I februari 1996lämnade Utredningen omdjurskyddstillsynen sitt betänkandeOffentlig djurskyddstillsyn (SOU1996:13) vilket redovisade ochutvärderade hur tillsynen enligtdjurskyddslagen och med stöd av lagenmeddelade föreskrifter bedrivs.Utredningen lämnade vidare förslag tillhur tillsynen fortsättningsvis böranordnas. Mot bakgrund av denstora betydelse som en väl fungerandedjurskyddstillsyn kan anses ha förefterlevnaden av djurskyddslagen måstede fortbildningskurser i djurskydd somanordnas av Sverigeslantbruksuniversitet åtnjuta högprioritet i budgetsammanhang.Den beräknade utgiftsutvecklingenavseende djurskydd och djurhälsovårdtill följd av tidigare beslut samtförslagen budgetpropositionär följande (i ):Utgift Anvisat FörslagBeräknat Beräknat1994/95 1995/96 1997 1998 1999290,7 363,6 264,9 270,0 275,326. (E 1)PropositionenStatens veterinärmedicinska anstalt(SVA) är veterinärmedicinskt expert- ochserviceorgan åt myndigheter och enskildaoch utreder bl.a. smittsammadjursjukdomars uppkomst, orsak ochspridningssätt. SVA skall bedrivadiagnostisk verksamhet och varaveterinärmedicinskt centrallaboratorium.Vidare skall SVA medverka i förebyggandeoch bekämpande av djursjukdomar samtbedriva forsknings- ochutvecklingsarbete inom sittverksamhetsområde. Det övergripandemålet för myndigheten är en god djur-och folkhälsa genom förebyggande,diagnostiserande och bekämpande avinfektionssjukdomar hos djur.SVA:s verksamhet består avanslagsfinansierade myndighetsuppgiftersamt avgiftsfinansieraduppdragsverksamhet. En jämförelse mellanbudget och utfall /95visar att myndighetsuppgifterna givitett underskott på 0,5 miljoner kronor.Orsaken till detta är i första handökade uppgifter i anslutning tillmedlemskapet i EU. Prognosen förinnevarande budgetår tyder på ettunderskott på fördenna del av verksamheten. /95 uppgick desammanlagda uppdragsintäkterna till116,vilket motsvararen ökning . Uppdragsverksamhetengav under /95 ettöverskott på 2,9 miljoner kronor.Antalet anställda har från den 1 juli1995 till ökat med 25heltidstjänster på grund av ökadeuppgifter till följd av EU-anslutningen.Ökningen ligger inom hela SVA:sverksamhetsfält, dvs.myndighetsuppgifter, uppdragsverksamhetoch uppdragsforskning. Ökningen bedömsfortsätta i samma takt för att därefter avta. SVAhemställer i sin anslagsframställningatt myndigheten erhållerresursförstärkning med 11,5 miljonerkronor för att genomföraarbetsuppgifter som är en konsekvens avEU-anslutningen, bl.a. zoonosarbete ienlighet med EG:s zoonosdirektiv.Kostnaderna för SVA:s verksamhetberäknar regeringen för till . Dessa finansieras dels genombidrag över statsbudgeten med 74 004 000kr, dels med avgiftsintäkter somberäknas till . På grundav ökade arbetsuppgifter med anledningav medlemskapet i EU föreslår regeringensåledes att anslaget förs upp med , vilket motsvarar en ökning avanslaget med knappt 3,7 miljoner kronor.Av detta bör 3,5 miljoner kronoranvändas för arbete vid zoonoscentrum.MotionenEnligt motion Jo237 (v) har arbetet påSVA ökat kraftigt på grund av EU-medlemskapet. Regeringen redovisar ibudgetpropositionen att antaletheltidstjänster ökat under föregåendebudgetår och att ökningen ligger inomhela verksamhetsfältet. I sinaanslagsäskanden begär SVAresursförstärkning med 11,5 miljonerkronor. Regeringen beviljar 3,7 miljonerkronor. Enligt motionärerna är detsärskilt angeläget att SVA hartillräckliga resurser att bedriva sinverksamhet och man föreslår därför attanslaget räknas upp med 7,8 miljonerkronor (yrkande 19 delvis).Utskottets övervägandenUtskottet tillstyrker regeringensförslag om medelsanvisning underanslaget E 1. Därmed avstyrks motionJo237 yrkande 19 delvis. Det i motionenframförda yrkandet om en höjning avanslaget ryms inte inom den av riksdagenbeslutade ramen för utgiftsområdet.27. Bidrag tilldistriktsveterinärorganisationen (E 2)Utskottet tillstyrker regeringensförslag under anslaget E 2.28. Djurhälsovård ochdjurskyddsfrämjande åtgärder (E 3)PropositionenUnder anslaget anvisas medel förkostnader för prövning fråndjurskyddssynpunkt avdjurhållningsmetoder, inredningsdetaljeri stallar m.m. och utbildning idjurskyddstillsyn. Under anslagetanvisas också medel för en del av dendjurhälsovård som tidigare finansieratsinom ramen för jordbruksprisregleringen.Med stöd av lagen (1985:343) om kontrollav husdjur m.m. har utfärdat föreskrifter omorganiserad hälsokontroll av husdjur ochutsett huvudmän för de olikakontrollerna. Syftet med kontrollerna äratt motverka eller förebygga sjukdomarhos husdjur. Anslutningen tillkontrollen är frivillig.Enligt regeringen bör för den delen avdjurhälsovården som tidigarefinansierats inom ramen förjordbruksprisregleringen anvisas , vilket innebär en besparing påca . Konsekvenserna avdenna besparing är att statens medverkani de aktiviteter som organiseras avSvenska djurhälsovården i denna delminskar. Det blir därmed en fråga om hurmycket Djurhälsovården och näringensjälva är beredda att betala,alternativt en omprioritering av dagensverksamhet.Regeringen anser att insatser för attta fram alternativa inhysningssystem förhöns är viktiga och måste prioriteras.MotionenEnligt motion Jo239 (kd) verkarregeringens förslag om besparing med 10miljoner kronor på djurskyddsfrämjandeåtgärder vara framtaget i all hast ochdåligt underbyggt. Enligt motionärernabör besluta om oförändradanslagsnivå för djurskydd och därmedanvisa ytterligare utöverregeringens förslag (yrkandena 16 och 19delvis).Utskottets övervägandenUtskottet har tidigare tillstyrktregeringens förslag beträffande ramenför utgiftsområde 23. Det i motion Jo239yrkandena 16 och 19 delvis framfördayrkandet om en höjning av anslagen E 3ryms inte inom denna av nufastställda ram. Utskottet delar såledesregeringens bedömning när det gällermedelsbehovet under anslagen ochavstyrker motionen i berörda delar.29. (E 4)och Bekämpande av smittsammahusdjurssjukdomar (E 5)Utskottet tillstyrker regeringensförslag under anslagen E 4 och E 5.30.