bet · GK01KrU1 · 1996-12-03 00:00:00 — säger attmedan utbildningens mål ofta är enbestämd och begränsad yrkeskompetens,förutsätts bildning ge orientering itillvaron. Vidare anför Kulturrådetbl.a. att bildningsmålet har sinbakgrund i människors personligautveckling och behov av gemenskap ochidentitet (individperspektivet). Ettbildningsmål kan också ta sinutgångspunkt i en demokratisk grundsyn.Bildning är en kollektiv angelägenhetoch bildningsnivån har ett kompetens-och symbolvärde för nationen ellerregionen genom sitt bidrag tillsamhällsutvecklingen i stort(samhällsperspektivet).7. Även ett internationaliseringsmål böringå i de nationella kulturpolitiskamålen. Utskottet godtar därförregeringens förslag att ett mål skallvara att främja internationelltkulturutbyte och möten mellan olikakulturer inom landet. Utskottetansluter sig till de synpunkter somanförs i propositionen (s. 30).Som en följd av det anförda föreslårutskottet - med anledning av regeringensförslag och motionerna Kr17 (fp) yrkande1 och Kr283 (c) yrkande 2 samt medavslag på motion Kr4 (mp) yrkande 2 -följande nationella kulturpolitiska mål:Målen för kulturpolitiken skall vara1. att värna yttrandefriheten och skapareella förutsättningar för alla attanvända den2. att verka för att alla får möjlighettill delaktighet i kulturlivet och tillkulturupplevelser samt till egetskapande3. att främja kulturell mångfald,konstnärlig förnyelse och kvalitet ochdärigenom motverka kommersialismensnegativa verkningar4. att ge kulturen förutsättningar attvara en dynamisk, utmanande och obundenkraft i samhället5. att bevara och bruka kulturarvet6. att främja bildningssträvanden7. att främja internationelltkulturutbyte och möten mellan olikakulturer inom landet.Ett krav i motion Kr4 (mp) yrkande 3 omatt det nordiska samarbetet påkulturområdet bör bibehållas ochförstärkas påkallar enligt utskottetsmening inte någon åtgärd av . Ipropositionen (s. 30) understryksnämligen i anslutning till diskussionenom det kulturpolitiskainternationaliseringsmålet att detnordiska kultursamarbetet har fortsatthög prioritet. Motionsyrkandet avstyrkssåledes.Utskottet vill här också nämna att detunder avsnitt Kultur och ekonomi (2.5)behandlas ett motionsyrkande omkultursponsring, som anknyter tillfrågan om innehållet i dekulturpolitiska målen.2.4 Vissa övergripande frågorFöreträdare för utvecklari motion Kr283 (c) yrkande 1 utförligtsina synpunkter på de brister, somenligt deras mening finns ikulturpropositionen. De anser attregeringen på ett mer genomgripande sättän vad som skett i kulturpropositionenbör formulera mål och metoder för ettoffensivt nationellt kulturpolitisktuppdrag för 2000-talet. Ett sådantprogram bör bygga på samverkan mellanden nationella, regionala och lokalanivån. Uppdraget bör på ett tydligt sättge stöd för den fria konstnärligautövningen och aktivt utveckla formernaför att ge människor i hela landet enmöjlighet att ta del avkulturverksamheten.Utskottet är inte berett att förordaatt en ny kulturpolitisk utredningtillsätts eller att regeringen skallåterkomma till med en nyövergripande kulturproposition. Denkritik som motionärerna framför och somi vart fall delvis har programmatiskkaraktär får bedömas vid den prövningsom i det följande görs avenskildheterna i regeringsförslaget.Såväl företrädare för somfrån andra partier har kommit med ettstort antal förslag till ändringar idetta. Redan i detta sammanhang villutskottet dock erinra om att en rad nyautredningar tillsatts för att prövafrågor av bl.a. det slag sommotionärerna tar upp. Motion Kr283 (c)yrkande 1 avstyrks.I ett annat yrkande i samma motion,Kr283 (c) yrkande 3, tas upp frågan huren jämnare fördelning avkulturresurserna i landet skall uppnås.Utskottet behandlar detta motionsyrkandeunder ett senare avsnitt (avsnitt 4.1).I förevarande sammanhang behandlarutskottet också yrkande 9 i motion Kr283(c). Motionärerna vill att regionalautvecklingsplaner som täcker hela detkulturpolitiska fältet skall tas framoch att den nationella kulturpolitikenskall inriktas på att stimulera arbetetpå sådana planer och att stödja detutvecklingsarbete på området som görs avkommuner och landsting. Motionärernahänvisar till den diskussion omregionala utvecklingsplaner som fördesunder det utredningsarbete som föregåttkulturpropositionen och till att och Landstingsförbundetinlett ett arbete för att utveckla detregionala samspelet inom kulturen.Statens kulturråd har ansett detnödvändigt med en övergripande regionalplanering, som fogar samman densektorsplanering som görs. anser att det skullevara värdefullt med regionalautvecklingsplaner. Enligt utskottetsmening kan vara enbetydelsefull tillgång för att gestatlig stimulans till en sådanövergripande planering. Utskottet går idetta sammanhang inte in på denförsöksverksamhet rörande bl.a.fördelning av vissa statligakulturbidrag som fattar beslutom (prop. 1996/97:36, yttr.1996/97:KrU3y, bet. 1996/97:KU4).Utskottet anser att motionsyrkandet intepåkallar någon åtgärd. Detavstyrks således.I motion Kr207 (m) yrkande 10 föreslåsatt statens ansvar för kulturpolitikenskall renodlas. Motionärerna framhålleratt staten har ett särskilt ansvar fördet nationella kulturarvet, något sominnebär att staten har ansvaret för enrad institutioner, nationalscener, arkivoch vissa museer. Ansvaret för deteatrar som inte är nationalscener kanligga på regional nivå. Vidare finns detskäl att klara ut bl.a. ansvarsfrågor påmuseiområdet.Kulturutredningen hade i uppgift attprecisera statens ansvar förkulturpolitiken och pröva denstatsunderstödda kulturverksamheten frångrunden, inbegripet motiven för statensansvarstagande. Utredningen redovisadeinte denna del av sitt uppdrag i form avnågra sammanfattande preciseringar. Denangav vissa utgångspunkter för enprövning i angivna hänseende, bl.a.genom att markera att det är viktigt attmånga tar ett direkt och personligtansvar för kulturen. Det offentliga börinte göra det som idéburna rörelsereller andra kan göra lika bra ellerbättre. Genom en väl fungerande marknadkan andra kulturella intressentillgodoses, anförde utredningen. Detoffentligas ansvar på kulturområdetuttryckte utredningen i förslagen tillmål för den nationella kulturpolitiken.Utredningen diskuterade ingåenderollfördelningen med tyngdpunkt påfrågan om motiven för offentligaåtaganden och frågan om hurändamålsenligt och nödvändigt detstatliga kulturstödet är (SOU 1995:84 s.93-129, särskilt s. 93 och s. 128).Utskottet anser att de synpunkter somredovisats av ärvärdefulla för en fortsatt diskussion avfrågan om avgränsningen av ansvaret förkulturinsatser mellan stat, landsting,kommun, stiftelser, föreningar, privatainstitutioner och enskilda personer m.m.Med utgångspunkt i vad som anförs avmotionärerna och av Kulturutredningenanser utskottet att det i vart fall förnärvarande inte skulle vara enmeningsfull resursinsats att sökaåstadkomma en sådan precisering avstatens ansvar på kulturområdet, sommotionärerna efterlyser, i all synnerhetsom det av ideologiska skäl knappasttorde vara möjligt att få en merlångtgående uppslutning kring ettförslag till en sådan precisering.Liksom hitintills får en prövning skeför de olika sektorerna och, somKulturutredningen framhållit, medutgångspunkt i de kulturpolitiska målen.Utskottet anser därför att motionen intebör föranleda någon åtgärd av riksdagen.Motionsyrkandet avstyrks.Det är inte förvånande att frågor avekonomisk natur ofta får en domineranderoll i den kulturpolitiska debatten iriksdag, landsting och kommuner. Intesällan kan den bilden skapas att det äromfattningen och utformningen av olikastödformer som är avgörande för om visskulturverksamhet skall bli framgångsrikeller inte. Därvid glömmer man lätt bortatt utomordentligt många verksamheter idet lokala kulturlivet för sin framgång- och ibland rent av för sin överlevnad- främst kan tacka de eldsjälar, som påegen hand eller tillsammans med andraengagerar sig för kulturen. Utskottetvill här framhålla det utomordentligavärdet för svenskt kulturliv att sådanaeldsjälar finns. Deras arbete är oftainte tillräckligt uppmärksammat.Slutligen behandlar utskottet här motionKr20 (v) yrkande 1. Motionärerna villatt som sin mening skall geregeringen till känna vad i motionenanförts om kulturpolitiska tendenser imotionen. Yrkandet synes syfta till attregeringen skall återkomma tillriksdagen med ytterligare förslag i deavseenden som enligt motionärerna ärbristfälliga. Motionärerna uppehållersig bl.a. vid kulturens plats i skolan,den mångkulturella aspekten och kultur iarbetslivet.Utskottet anser det inte meningsfulltatt ge regeringen till känna synpunkterom eventuella brister i framlagdapropositioner. Vad som är av intresse äratt prövar förslag tillkonkreta ändringar eller kompletteringarav regeringens förslag. Utskottet villframhålla att det bland det stora antalkonkreta förslag som väckts motionsvägen- av motionärerna eller av andrariksdagsledamöter - bl.a. finns förslagsom avser områden som tas upp i den ovanredovisade motionen och som behandlassenare i betänkandet. Med hänvisningtill det anförda avstyrksmotionsyrkandet.2.5 Kultur och ekonomiI motion Kr4 (mp) yrkande 9 villmotionärerna att skall uttalasig för att det ekonomiska stödet tillkulturen successivt skall bli större.Utskottet vill erinra om att riksdagennyligen lagt fast ramar somberäkningsgrund för regeringensbudgetarbete avseende budgetåren 1998och 1999. Ramen för det utgiftsområde,nr 17, som avser bl.a. kultur har fåttviss uppräkning. Av budgetpropositionenframgår att regeringen vid framläggandetav sina beräkningar till ramar förnämnda år räknat med visst reformutrymmepå kulturområdet. Med hänvisning tilldet anförda och då utskottet inte nu ärberett att göra något allmänt uttalandeom uppräkning av den statligakulturbudgeten för och för tidendärefter avstyrker utskottetmotionsyrkandet.I den moderata partimotionen Kr207uppehåller sig motionärerna utförligtvid frågan om kulturens finansiering(yrkande 12).Motionärerna erinrar inledningsvis omatt omkring tre fjärdedelar avkulturutgifterna betalas av de enskildamänniskorna, ett faktum som kontrasterarstarkt mot den bild som ofta förs framom kulturverksamhetens förutsättningar.För att få stadga inom kultursektornmed avseende på uppföljningen gent-emotkulturpolitiska mål på olika nivåer ochdärmed följande bättre ekonomisk ordningbör alla anslag bygga påklara avtal mellan anslagsbeviljandeinstanser och institutioner. Såledesbör ett kommunalt kulturprogram liggatill grund för ett avtal mellan ägaren(kommunen) och t.ex. den kommunalateatern. På samma sätt bör relationenvara mellan staten och en regionalhuvudman eller institution.Motionärerna menar att - trots detinledningsvis anförda - alltför stor delav kulturverksamheten gjorts beroende avoffentliga bidrag. De gör en genomgångav andra lämpliga finansieringsvägar förkulturen. Därvid pekar de på att denenskildes avgifter måste utgöra ettviktigt bidrag till verksamheten. Denenskilde kan bidra till kulturverksamhetgenom medlemskap i kulturför-eningar.Bidrag kan komma från företag ochinstitutioner. Olika fonder kan gebidrag och tillkomsten av sådana fonderbör underlättas. Motionärerna utvecklarutförligt sina synpunkter i dettahänseende. Utskottet återkommer i detföljande med anledning av ett annatyrkande i motionen till fondfrågan(yrkande 13). Ett stort antal uppgifterinom det kulturpolitiska området utförsav personer med lönebidrag, och ettantal projekt och utbildningar inomkulturområdet finansieras med andraarbetsmarknadsmedel. Det kan enligtmotionärernas mening inte vara rimligtatt väsentliga delar av den svenskakulturpolitiken styrs frånarbetsmarknadspolitiska utgångspunkter.Motionärerna uttrycker också oro för attlänsstyrelser ger stöd åt kulturprojektfrån det regionala utvecklingssstödetutan att ta tillräcklig hänsyn tillkvalitetskriterier.Motionärerna uttrycker också sin oroför att beslut om statliga bidrag i allt-för hög grad koncentreras tillKulturrådet. Det blir en fara förkreativiteten. Det är också allvarligtatt även bereder ochhandlägger ansökningarna åt StiftelsenFramtidens kultur.Med anledning av det här aktuellamotionsyrkandet finns skäl att anföraföljande.Genom den nya budgetprocessen fårriksdagen i fortsättningen möjlighet attfastställa riktlinjer för regeringensbudgetberedning under kommande år.Indelningen i utgiftsområden gör att detsker en övergripande prövning av hurstora de statliga utgifterna bör varainom olika områden. Självfallet är detemellertid inte möjligt att från ett årtill ett annat mer väsentligt skära nerde statliga kulturutgifterna utan attkulturverksamheten i landet tar skada.Snabba förändringar i den statligabidragsgivningen riskerar också attrubba landstingens och kommunernasplanering på kultursektorn. Vadmotionärerna anför ger dock utskottetanledning att understryka att det ärnödvändigt att statsmakterna - likavälsom kommunerna och landstingen - i varjeenskilt fall prövar utgiftsbehovet.Detta är inte minst viktigt då detgäller krav som ställs på helt nyastödformer. Som kommer att belysas isenare avsnitt i detta betänkande fårlösningen i vissa fall bli den att enomprövning får ske av äldre statligaåtaganden, då nya sådana befinns vara avhög angelägenhetsgrad.Utskottet kan dela motionärernasallmänna uppfattning av innebörd attmångfald och förnyelse inomkulturområdet främjas om statligt stödfördelas av ett antal från varandrafristående instanser. Däremot görutskottet en annan bedömning änmotionärerna då det gäller de nuvarandeförhållandena i detta hänseende. närmare berör i samband medbehandlingen av anslaget för budgetåret1997 till (avsnitt16.1) fördelas statligt kulturstöd avett antal från varandra friståendeinstanser. Frågan om att låta stöd, somnu fördelas av , fördelas påannat sätt får prövas i det enskildafallet, då konkreta krav däromframställs.Med anledning av vad motionärerna anförom Stiftelsen hänvisarutskottet till den följandeframställningen i detta avsnitt.Utskottet, som inte är berett attförorda att gör några allmännauttalanden i form av tillkännagivandetill regeringen då det gällerkulturfonder, återkommer i det följandetill den av motionärerna i yrkande 13 imotionen upptagna frågan om en centralstatlig fond för kulturstöd.Då det gäller sponsring nöjer sigutskottet här med att konstatera att detär allmänt accepterat attkultursponsring kan ge ett värdefullttillskott till finansieringen avkulturinstitutioner och annankulturverksamhet under förutsättning attsponsringen inte avser basverksamhetenoch att sponsorn inte uppställer krav påmedbestämmande i fråga om verksamhetensinnehåll.Beträffande frågan omarbetsmarknadspolitiskt stöd påkultursektorn vill utskottet hänvisatill att regeringen har för avsikt attutreda förhållandena på den konstnärligaarbetsmarknaden med syfte att finnaformer för att bättre anpassa dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna tillkulturpolitiska målsättningar (se prop.3 s. 23-24 och s. 32-34).Förutsättningarna för länsstyrelsernaatt på ett sakkunnigt sätt prövakulturprojekt inom ramen för detregionala utvecklingsstödet är bl.a.beroende av vilken kompetenslänsstyrelserna har på kulturområdet.Det är därför värdefullt omlänsstyrelserna i mån av resurser efterhand bygger ut sin kompetens på området- utöver den kompetens som redan finnspå samtliga länsstyrelser i form avlänsantikvarie och andrabefattningshavare på kulturmiljöområdet.Länsstyrelserna har redan nu godamöjligheter att ytterligare belysakulturprojekt om de utnyttjar ettremissförfarande. Det ankommer i förstahand på arbetsmarknadsutskottet attföreslå riktlinjer för det regionalautvecklingsstödet.I det föregående har utskottet uttalatsig positivt om värdet av regionalautvecklingsplaner. Utskottet anser attäven kommunala kulturprogram är avvärde. Det får emellertid ankomma påkommunerna själva att besluta om sådanaprogram skall utarbetas och hur de skallanvändas. Vad motionärerna isammanhanget anför om behovet av avtalmellan bidragsgivare och bidragstagarefår ses som ett inlägg i frågan omutveckling av mål- och resultatdialogen(se härom närmare i avsnitt 4.2 i dettabetänkande).Med hänvisning till det anförda anserutskottet att motionsyrkandet inte börföranleda någon åtgärd av riksdagen.Som angetts i redovisningen för det idet föregående behandlade yrkandet omkulturens finansiering uppehåller sigmotionärerna bakom motion Kr207 (m) vidfrågan om bidrag till kulturverksamhetfrån fonder. I yrkande 13 framställskrav på att skall besluta attinrätta en s.k. dubbleringsfond, enfond för kompletterande stöd avnyskapande verksamhet på kulturområdet.Enligt motionärerna skall stöd kunnautgå från fonden med ett lika stortbelopp som det belopp som genomenskildas bidrag eller sponsorsinsatserkunnat mobiliseras för verksamheten.Från fonden skall bidrag inte få utgåtill verksamheter som på annat sätterhåller offentligt bidrag. Med denföreslagna ordningen skall uppnås en hävstångseffekt som kan tillförakulturområdet nya resurser. Staten skalltillföra medel till fonden som efterhand förbrukas. Det årliga stödet börinledningsvis uppgå till 100 miljonerkronor.I ett senare avsnitt behandlas ettmotionsyrkande om ett anslag av nämndastorlek till den förordade kulturfonden(avsnitt 16.5).Utskottet berör även här frågor som -enligt vad som angetts i det föregående- i strikt formell mening kan anses höratill yrkande 12 i motionen. Motionärernaframför - utöver yrkandet om en s.k.dubbleringsfond - allmänna synpunkterav innehåll att möjligheter skallskapas för såväl lokala som regionalaoch centrala kulturfonder. Sådana fonderskulle främja mångfalden. Vården av vårakulturmiljöer skulle kunna gynnas genominrättande av en motsvarighet till denbrittiska , till vilkenbåde offentliga och privata medel skullekunna lämnas.Utskottet vill inledningsvis erinra omatt det finns ett stort antal fonder somtillkommit på enskilt initiativ och somhar till syfte att främja bl.a. olikakulturella ändamål. Utskottet villvidare erinra om att utskottet tidigareingående övervägt frågan om statligmedverkan för att skapa en eller flerakulturfonder. Viss utredning har kommittill stånd. Utskottet hänvisar tilltidigare betänkanden i frågan (sefrämst. KrU 1985/86:18 s. 17-19 ochbet. 1989/90:KrU17 s. 19). Då utskottetvåren efter förslag av företrädareför Moderata samlingspartiet behandladeett motionskrav om inrättande av ensvenskarnas kulturfond - med ettgrundkapital på -framhöll utskottet att det fick ansesligga inom uppdragatt pröva huruvida det var motiverat mednågot initiativ för att med statligamedel främja tillkomsten av enkulturfond av angivet slag (bet.1994/95:KrU15 s. 22-23).Kulturutredningen har inte lagt framnågot förslag om en statlig kulturfond.Utskottet vill vidare erinra omföljande. har isitt delbetänkande (SOU 1995:128)Kulturegendomar och kulturföremålingående övervägt frågor omförvaltningsformer för att främjasammanhållna kul-turegendomar och därvidockså diskuterat frågan om en nationellstiftelse för förvaltning avkulturmiljöer. Utredningens betänkandehar remissbehandlats.I detta sammanhang vill utskottetvidare erinra om två andramotionsförslag än det här aktuella somväckts under den allmänna motionstiden iår. En företrädare för Moderatasamlingspartiet har väckt en motion(So801) om skapande av en svenskNational Trust för stöd tillkulturmiljöer, till vilken medel skulleöverföras från Allmänna arvsfonden.Motionen kommer att behandlas avsocialutskottet . I enannan motion, Fi501 (m), föreslås attdet skall upprättas kulturstiftelser förförvaltning av statliga historiskabyggnader. Motionen behandlasinnevarande höst av finansutskottet(bet. 1996/97:FiU2).Utskottet anser att användningen avmedel som utgår över statsbudgeten intebör styras av prioriteringar som görs pådet sätt som motionärerna föreslår.Utskottet avstyrker motionsyrkandet(yrkande 13 i motion Kr207).En fråga som avser Stiftelsen tas upp i yrkande 2 i motion Kr17(fp).Motionärerna vill att skallutttala att stiftelsen skall ha frihetatt fördela sina medel utan anvisningfrån regeringen eller från annat håll.Här finns också skäl att nämna att sammafråga diskuteras även i ett i detföregående behandlat yrkande i motionKr207 (m).Kulturutskottet vill med anledning avdet här aktuella motionsyrkandet anföraföljande. Stiftelsen en självständig juridisk person (sehärom bl.a. bet. 1993/94:LU12 Stiftelsers. Den har att i enlighet med sittsyfte främja ett vitalt kulturliv såväli som helhet som på enskildaorter. Den självständiga förmögenhet somavskilts skall - jämte eventuellaytterligare medel som kommer atttillföras stiftelsen - förvaltas ienlighet med de föreskrifter som finns istiftelseförordnandet. Stiftelsen harantagit riktlinjer för sin verksamhet,som utförligt redovisats av utskottet iett tidigare betänkande (se bet.1994/95:KrU15 s. 20). I sinårsredovisning för tiden den 1 augusti1994-den 31 december 1995 redovisarstiftelsen bl.a. att en väsentlig del avstiftelsens arbete inriktas påkvalitetssäkring och att de flestabidragsansökningar sakkunnigprövas avminst två instanser. Vid denna prövningmedverkar sektorsmyndigheterna påkulturområdet, ,och Riksantikvarieämbetet.Utskottet anser med hänvisning till detanförda att det inte behövs något sådantuttalande som motionärerna efterlyser.Motionsyrkandet avstyrks således.En fråga som avser kultursponsring tasupp i motion Kr4 (mp) yrkande 11.Motionärerna vill att det skall införasmoraliska, etiska och estetiskagenerella regler för kultursponsring,som bygger på respekt för de mänskligarättigheterna. De anser att sådanaregler bör komplettera dekulturpolitiska mål som innefattar bl.a.att kulturpolitiken skall motverkakommersialismens negativa verkningar.Sponsring är en kompletterandefinansieringsform för bl.a.kulturinstitutioner. Sponsringtillkommer genom ett avtal mellan tvåparter, som skall få en ömsesidig nyttaav avtalet.Utskottet är inte berett att - utövervad som för kulturinstitutionernasräkning följer av de kulturpolitiskamålen - förorda någon särskildreglering av denna avtalstyp.Självfallet ligger det iinstitutionernas eget intresse att inteskada sitt anseende genom att ingåolämpliga sponsringsavtal.Motionsyrkandet avstyrks.I två motioner tas upp frågor omstorleken av entréavgifter tillkulturinstitutioner.Motionärerna bakom motion Kr4 (mp)framhåller att den kultur som erhålleroffentligt stöd, och därmed betalas avskattebetalarna, måste vara tillgängligför stora grupper i samhället.Biljettpriserna måste därför i allasammanhang hållas på en rimlig och lågnivå (yrkande 21).Med hänsyn till vad motionärerna anförvill utskottet erinra om innehållet i deföreslagna kulturpolitiska målen. I detandra av dessa mål anges bl.a. attkulturpolitiken skall verka för allasmöjlighet till kulturupplevelser. Ikonsekvens härmed bör de statliga ochstatsunderstödda institutionernasjälvfallet ha en prispolitik som gagnardetta mål. Det ligger också i de angivnainstitutionernas och andra offentligtstödda institutioners eget intresse attha en prispolitik som i ett längreperspektiv leder till att den kan hållakvar och om möjligt öka sin publik. Medhänsyn till det anförda anser utskottetatt motionsyrkandet inte påkallar någonriksdagens åtgärd. Yrkandet avstyrks.Självfallet kan det vara av intresse fören institution som vill grundlägga ettintresse för sin verksamhet hos ungamänniskor att locka dem till sig genomatt erbjuda särskilda ungdomsrabatter.Det ligger också i linje med detallmänna intresset att främja kultur förbarn och ungdom att institutionernalämnar sådana rabatter.Motionärerna bakom motion Kr283 (c)yrkande 5 har synpunkter på denavgränsning av vilka personer som skallfå ungdomsrabatt som vissakulturinstitutioner gör. De menar attrabatten inte bör förbehållas studerandeutan komma även yrkesverksamma ocharbetslösa till del. Regeringen börenligt motionärerna återkomma tillriksdagen med förslag om en generellungdomsrabatt.Utskottet anser att det får ankomma påde enskilda institutionerna att avgörahuruvida rabatter bör ges tillsärskilda grupper och hur dessa böravgränsas.