bet · GK01SfU5 · 1996-11-19 00:00:00 — Detsamma gäller föräldrartill barn som fåtttidsbegränsat uppehållstillstånd.Ett tidsbegränsat uppehållstillståndkan också ges om det med hänsyn tillutlänningens förväntade levnadssättråder tveksamhet om uppehållstillståndbör beviljas.De bestämmelser som angetts ilagstiftningen innebär inte någonfullständig uppräkning av de situationerdär det kan vara befogat att meddela etttidsbegränsat uppehållstillstånd, utanInvandrarverket har alltid möjlighet attvälja mellan att utfärda etttidsbegränsat uppehållstillstånd ellerett permanent sådant.PropositionenI propositionen föreslås att nuvaranderegler om tidsbegränsadeuppehållstillstånd till tillfälligtskyddsbehövande ersätts med en möjlighetför regeringen att i fråga om en vissgrupp av utlänningar meddelaföreskrifter om att den som sökeruppehållstillstånd som skyddsbehövandeoch som bedöms ha ett tillfälligt behovav skydd här i landet får ges etttidsbegränsat uppehållstillstånd. Dettafår beviljas för en sammanlagd tid avhögst och, om ett program för attförbereda återvändande har inletts innandess, förlängas med högst två år.Möjligheterna för barn och föräldrartill barn att få ett motsvarandeuppehållstillstånd begränsas till attgälla barn . skall anmälas tillriksdagen genom en särskild skrivelseinom tre månader.Förslaget om tidsbegränsadeuppehållstillstånd grundar sig påFlyktingpolitiska kommitténs förslag,och remissinstanserna har varit deladenär det gäller den tid som tillståndskall ges. Regeringen anser att den avkommittén föreslagna tidsgränsen om tvåår är väl avvägd för normalfallet. Iregel torde det dock inte finnas skälatt redan från början bevilja tillståndför så , utan tillstånd börnormalt beviljas försexmånadersperioder. Undantagsvis kandock förhållandena vara sådana att detdr motiverat att bevilja det förstatillståndet för en ,exempelvis . Kommittén hadeföreslagit att ett tidsbegränsattillstånd skall kunna förlängas isexmånadersperioder när ettåtervändandeprogram inletts men inteföreslagit någon yttersta tidsgräns försådana förlängningar. Regeringen bedömeremellertid att det är angeläget att detfinns en bestämd tidsgräns för sådana tidsbegränsadeuppehållstillstånd skall kunna förlängasoch har satt gränsen så att etttidsbegränsat uppehållstillstånd aldrigkan beviljas för än fyraår sammanlagt. När ettåtervändandeprogram inletts vidtvåårsperiodens ingång anser regeringendet lämpligt att i regel förlängatillståndet förstagången och, om återvändande inte kunnatske , med ytterligaresexmånadersperioder. Undantagsvis kandock förhållandena vara sådana att detframstår som motiverat att redan frånbörjan förlänga tillståndet med ett år.Regeringen framhåller också att fråganom tidsbegränsat uppehållstillstånd börbeviljas i en viss angiven situation kaninnefatta överväganden av grannlaganatur, exempelvis såväl utrikespolitiskasom säkerhetspolitiska överväganden. Enbedömning av om det är fråga om enmassflyktssituation torde regelmässigtkräva samråd med andra länder. Beslut omatt tillämpa en ordning medtidsbegränsade uppehållstillstånd bördärför endast kunna fattas avregeringen.Tidsbegränsade tillstånd bör enligtsåväl kommittén som regeringen kunnaanvändas även när utlänningen har rätttill asyl här. Om en uttrycklig ansökanom flyktingförklaring och resedokumentgjorts skall denna ansökan prövas. Ävenom ansökan bifalls kan ett tidsbegränsatuppehållstillstånd ges.Den som beviljas ett sådanttidsbegränsat uppehållstillstånd skallenligt propositionen ha rätt att arbeta.Om utlänningen ansöker omflyktingförklaring och resedokumentskall en sådan ansökan prövas.MotionernaI motion 1996/97:Sf12 av . (m) anförs att det är olyckligtmed en fast tidsgräns imassflyktssituationer, därför att ettrepatrieringsprogram som kommit i gångkan omintetgöras eller försvåras.Motionärerna anser också att var och ensom beviljats tidsbegränsatuppehållstillstånd skall kunna ansöka omasyl, varvid även eventuella humanitäraskäl som uppstått under vistelsetidenskall kunna vägas in. Möjligheterna attmeddela tidsbegränsat uppehållstillståndtill asylsökande som bedöms ha ettskyddsbehov, men där identiteten äroklar, bör också finnas. Motionärernabegär i yrkande 2 ett tillkännagivandehärom.I motion 1996/97:Sf19 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) anförs att avrättssäkerhetsskäl bör tidsbegränsadeuppehållstillstånd inte ges för längretid än , dock att regeringen ivissa fall skall kunna förlängatillståndet i taget ihögst . Däremot yrkar motionärernai yrkande 15 avslag på förslaget attknyta förlängningen tillåtervändarprogram.Gudrun m.fl. (v) begär i motion1996/97:Sf13 yrkande 28 att riksdagenbeslutar att, om ett program för attförbereda återvändande inletts enförlängning av det tidsbegränsadeuppehållstillståndet får ske medytterligare högst , varefterpermanent uppehållstillstånd skallbeviljas.I motion 1996/97:Sf21 av Rose-MarieFrebran m.fl. (kd) begärs i yrkande 25ett tillkännagivande om att enasylansökan på begäran ska ge upphovtill ett ställningstagande om permanentuppehållstillstånd även när etttillfälligt uppehållstillstånd beviljas.Utskottets bedömningUtskottet anser att regeringens förslaghar en tillräcklig flexibilitet genomatt tillstånd normalt skall ges för sexmånader i taget såväl inom tvåårsgränsensom vid förlängningar av tillståndet närett återvändandeprogram inletts.Utskottet anser också att densammanlagda längsta tiden förtidsbegränsade tillstånd, , innanpermanent uppehållstillstånd ges ärrimlig i sådana massflyktssituationersom det är fråga om. Utskottet har inteheller någon erinran mot attförlängningen efter tvåårsperioden knytstill ett återvändandeprogram för attmarkera att skyddet är avsett att varatemporärt och att målet är attutlänningen skall återvända tillhemlandet när detta blir möjligt.Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna 1996/97:Sf12 yrkande 2 idenna del, 1996/97:Sf13 yrkande 28 och1996/97:Sf19 yrkande 15.Förslaget om att den som ansöker omflyktingförklaring och resedokumentskall få sin ansökan prövad är föranlettav att det annars är tveksamt om Sverigebryter mot flyktingkonventionen.Utskottet biträder detta förslag.Däremot är utskottet inte berett atttillstyrka att en ansökan omuppehållstillstånd på andra grunder änflyktingskäl skall behöva prövas sålänge utlänningen får skydd genom etttidsbegränsat uppehållstillstånd. Vadbeträffar tidsbegränsadeuppehållstillstånd när identiteten äroklar kan sådana tillstånd vara ett sättatt förbättra handläggningen avutlänningsärenden. Utskottet anserdärför att det finns anledning attnärmare överväga frågan inom den ipropositionen aviserade parlamentariskautredningen om rättsprocessen. Någotsärskilt tillkännagivande härom är intepåkallat, och utskottet avstyrker bifalltill motion 1996/97:Sf12 yrkande 2(delvis) i vad den inte tillgodoses medutskottets uttalande ovan.Även om i massflyktssituationer etttidsbegränsat uppehållstillstånd kanbeviljas också en utlänning som fårflyktingförklaring och resedokument, kanutskottet inte finna att detta utesluteratt frågan om permanentuppehållstillstånd prövas näromständigheterna talar för det. Motion1996/97:Sf21 yrkande 25 får ansestillgodosedd.Verkställighet av avvisnings- ochutvisningsbeslutGällande bestämmelserI 4 kap. UtlL anges under vilkaförhållanden en utlänning får avvisaseller utvisas ur landet. De formellagrunderna för avvisning, bl.a. attutlänningen inte har pass, visering,uppehållstillstånd eller erforderligtarbetstillstånd, anges i 1 §. Någontidsgräns för avvisning på sådanagrunder finns inte. De materiellagrunderna, t.ex. att det kan antas atthan kommer att sakna tillräckliga medel,finns i 2 §. Avvisning i dessa fall fårinte ske senare än efterutlänningens ankomst till ochinte om han har visering elleruppehållstillstånd.Invandrarverket skall pröva ärendet omavvisning om utlänningen söker asyl här,eller har en nära familjemedlem somsöker asyl här, eller utan avbrott harvistats i mer än tre månaderefter ankomsten när frågan väcks om hansavvisning. Har den centralautlänningsmyndigheten i ett annatnordiskt land begärt att utlänningenskall avvisas skall även denna frågaprövas av . I andra fallskall polismyndigheten pröva frågan omavvisning, men skall överlämna ärendettill om myndighetenanser det tveksamt om avvisning bör ske.En utlänning får utvisas om hanuppehåller sig här efter det att hansuppehållstillstånd löpt ut elleråterkallats. Även dessa beslut fattas avInvandrarverket.Om en ansökan om uppehållstillståndavslås eller uppehållstillståndetåterkallas medan utlänningen befinnersig i , skall beslut omavvisning eller utvisning meddelas ominte särskilda skäl talar mot detta.När frågan om avvisning eller utvisningprövas skall hänsyn tas till omutlänningen på grund av reglerna omverkställighet inte kan sändas till ettvisst land eller det annars finnssärskilda hinder mot att avgörandetverkställs. I avvisnings- ellerutvisningsbeslut skall ges deanvisningar om verkställigheten somprövningen föranleder.Bestämmelser om verkställighet avavvisnings- och utvisningsbeslut finns i8 kap. UtlL. Ett absolut förbud motverkställighet finns för verkställighettill ett land, om det finns grundadanledning att tro att utlänningen därskulle vara i fara att straffas meddöden eller med kroppsstraff eller attutsättas för tortyr, eller till ett landdär han inte är skyddad mot att sändasvidare till ett land där han skulle varai sådan fara. Verkställighet får - annatän undantagsvis - inte heller ske tillett land där utlänningen riskerar attutsättas för förföljelse, och inteheller till ett land där han inte ärskyddad mot vidaresändning till ett landdär han löper sådan risk. Enkrigsvägrare får inte, om det inte finnssärskilda skäl, sändas till ett land därhan riskerar att sändas till enkrigsskådeplats eller till ett land därhan inte är skyddad mot att sändasvidare till ett land där han löper sådanrisk. En de facto-flykting får intesändas till sitt hemland eller till ettland där han riskerar att sändas vidaretill hemlandet om han har synnerligaskäl mot detta.Finns inte ovan nämnda hinder motverkställigheten skall utlänningensändas till sitt hemland eller, ommöjligt, till det land från vilket hankom till . Går inte detta ellerfinns det andra särskilda skäl fårutlänningen i stället sändas till någotannat land.Invandrarverket får förordna att verketsbeslut om avvisning får verkställas ävenom det inte har vunnit laga kraft(omedelbar verkställighet), om det äruppenbart att det inte finns grund förasyl och att uppehållstillstånd inteheller skall beviljas på någon annangrund. Beslut om omedelbarverkställighet får meddelas senare efter utlänningens ankomsttill bara om synnerliga skältalar för detta. Denna bestämmelseinfördes utlänningslag.Tidigare gällde bestämmelser om att enpolismans beslut om avvisning skulleverkställas utan hinder av om det hadeöverklagats. Verkställigheten fick dockinte genomföras innan Invandrarverkethade beslutat att inte överta ärendet,efter det att polismyndigheten anmältatt den funnit en utlännings påståendeom asylskäl vara uppenbart oriktigteller att myndigheten lämnat påståendetutan avseende och därför själv meddelatavvisningsbeslut i stället för att lämnaöver ärendet till verket.Ett beslut om avvisning eller utvisninganses verkställt om utlänningen lämnatlandet och beslutet har vunnit lagakraft. Andra beslut än sådana sommeddelats av allmän domstol preskriberasom beslutet inte har verkställts efter det att det vann lagakraft. Har utlänningen inte kunnatanträffas för verkställighet inomfyraårstiden och frågan omverkställighet kommer upp därefter,skall beslutet anses verkställt genomatt utlänningen lämnat landet ochbeslutet har vunnit laga kraft, om inteannat visas.En verkställighet kan avbrytas genominhibition om en utlänning haröverklagat ett beslut om avvisning medomedelbar verkställighet eller gett inen ny ansökan om uppehållstillståndefter det att ett beslut om avvisningeller utvisning har vunnit laga kraft.Även i andra fall kan en verkställighetinhiberas om det finns särskilda skältill det.PropositionenI propositionen föreslås, som redanberörts ovan under avsnittetSkyddsbehövande i övrigt att även detabsoluta förbudet mot verkställighetskall anpassas till Europakonventionen.Avvisning och utvisning får enligtförslaget aldrig verkställas till ettland om det finns skälig anledning atttro att utlänningen där skulle vara ifara att straffas med döden eller medkroppsstraff eller att utsättas förtortyr eller annan omänsklig ellerförnedrande behandling ellerbestraffning och inte heller till ettland där han inte är skyddad mot attsändas vidare till ett land där hanskulle vara i sådan fara. Ipropositionens specialmotivering anförsatt grundad anledning ändrats till skälig anledning för att markera attbeviskraven inte får ställas alltförhögt när det gäller utlänningenspåståenden om risk för dödsstraff,omänsklig eller förnedrande behandlingeller bestraffning. Någon fullständigbevisning som klart styrker att detfinns en sådan risk kan sällan läggasfram, och utlänningens berättelse bördärför godtas om den framstår somtrovärdig och sannolik. Den ändradelydelsen får som nämnts betydelse ocksåvid prövning av en ansökan omuppehållstillstånd, genom att hänsyn dåskall tas till om utlänningen på grundav reglerna om verkställighet inte kansändas till ett visst land eller detannars finns särskilda hinder mot attavgörandet verkställs.Vidare föreslås att bestämmelserna omverkställighetshinder för krigsvägrareutgår ur lagstiftningen. Bestämmelsernaom verkställighetshinder för de facto-flyktingar föreslås gälla personer somflyr undan en väpnad konflikt eller enmiljökatastrof.I propositionen föreslås också attbestämmelsen om att beslut om avvisningi normalfallet skall meddelas inom tremånader från inresan ändras så atttremånaderstiden i stället skall räknasfrån tidpunkten för den första ansökanom uppehållstillstånd. Regeringenmotiverar ändringen med att dennuvarande regeln kommit att medföra attåtskilliga asylsökande ger in sinansökan till Polisen strax eftertremånaderstidens utgång. Det äremellertid angeläget att beslut omavvisning kan verkställas så snabbt sommöjligt när det är uppenbart att enansökan om asyl saknar grund.Regeringen föreslår också att, om ettinternationellt organ som har rätt attpröva klagomål från enskilda riktar enbegäran till om inhibition avett avvisningsbeslut eller ettutvisningsbeslut, inhibition skallmeddelas om inte synnerliga skäl talarmot detta. Regeln skall vara en garantiför att verkställigheten stoppas ipraktiskt taget alla sådana fall, ochframställningar av detta slag börregelmässigt följas för att möjliggöraen effektiv prövning avkonventionsorganen. Undantagsregeln bördärför enligt propositionen tolkasmycket restriktivt.MotionernaI motion 1996/97:Sf13 av . (v) anförs att avvisning medomedelbar verkställighet är ett institutmed synnerligen allvarligarättssäkerhetsimplikationer.Motionärerna begär i yrkande 29 etttillkännagivande om att den utvidgningsom skedde i samband med 1989 årsutlänningslag bör upphävas och enåtergång ske till den regel som tidigaregällde. I motion 1996/97:Sf21 yrkande 23begär m.fl. (kd) etttillkännagivande om att avvisning ellerutvisning inte får verkställas så längeöverprövning av beslut om avlägsnandepågår. m.fl. (mp) begäri motion 1994/95:Sf23 yrkande 6 attverkställighet av en av polismanbeslutad avvisning inte skall få skeförrän ett överklagat beslut vunnit lagakraft. I motion 1996/97:Sf21 av m.fl. (kd) yrkande 21begärs ett tillkännagivande om att ettsystem med medborgarvittnen skall finnasvid avvisningar med omedelbarverkställighet.I motion 1994/95:Sf617 av YvonneRuwaida och ()yrkande 4 begärs att beslutaratt inga avvisningar får verkställasunder pågående behandling eller terapi utfärdad av legitimerad medicinskpersonal.I motion 1996/97:Sf20 av () tar motionären upp problem medutlänningar som fått avvisningsbeslutsom inte kan verkställas därför attderas hemland inte tar emot dem.Motionären begär i denna del av motionenett tillkännagivande om attuppehållstillstånd bör ges i sådanafall. m.fl. (mp) tar imotion 1996/97:Sf18 upp samma problemoch begär i yrkande 10 etttillkännagivande om att ettavlägsnandebeslut skall upphävas ochuppehållstillstånd beviljas om enverkställighet fördröjs under mer än sexmånader.I två motioner, 1994/95:Sf609 avRagnhild Pohanka m.fl. (mp) och1994/95:Sf611 av . (kd) yrkande 5, begärstillkännagivanden om uppföljning avpersoner som avvisas. I den förstnämndamotionen anför motionärerna att utvisadeflyktingar skall ställas under svensktbeskydd, och kontakt skall tas med detlandets regering dit flyktingen skallavvisas för att få skriftliga garantierom flyktingens säkerhet. En regelbundenkontakt med flyktingen bör, anförmotionärerna, upprätthållas några årefter utvisningen, och om något skullehända flyktingen skall den svenskaambassaden i landet och regeringen verkaför att flyktingen frisläpps ocheventuellt får återvända till . Imotion 1994/95:Sf611 anser motionärernaatt eller annat lämpligtorgan skall få till uppgift att välja utett representativt urval av personer somavvisats från och följa derasöden.Gudrun m.fl. (v) anför i motion1996/97:Sf13 att bestämmelsen ompreskription av avvisnings- ochutvisningsbeslut under de senaste årenbörjat tillämpas i strid med lagensförarbeten när det gäller personer somhåller sig gömda. Enligt motionärerna ärlagstiftarens intentioner att man iundantagsfall kan ta upp frågan omavvisning eller utvisning på nytt. Nuhar, anför motionärerna, undantagsregelnblivit huvudregel. I yrkande 44 begär deett tillkännagivande om att detillämpande myndigheterna bör återgåtill att följa lagstiftarensintentioner. I motion 1996/97:Sf21 avRose-Marie Frebran m.fl. (kd) yrkande 20begärs ett tillkännagivande om att enavvisning inte bör ske ,även om flyktingarna gömt sig.I motion 1996/97:Sf13 begärs vidare iyrkande 23 ett förslag från regeringenom en ändring i UtlL så att inhibitionskall meddelas i ärende hos för de mänskligarättigheterna, om kommissionen harbeslutat att med regeringen kommuniceraen anmälan om att ett avvisnings- ellerutvisningsbeslut skulle strida motartikel 8 i Europakonventionen.Utskottets bedömningUtskottet biträder regeringens förslagtill lagändringar i 8 kap. UtlL.Vad beträffar de synpunkter somframförts i motion 1996/97:Sf13 yrkande29 på UtlL:s bestämmelser om omedelbarverkställighet vill utskottet erinra omatt lagändringen skedde i syfteatt stärka rättssäkerheten iasylärenden. Utskottet kan därför inteförorda en återgång till tidigarelagstiftning och avstyrker bifall tillmotionen.Utskottet kan av samma skäl somregeringen anfört för en ändring avtremånadersgränsen inte hellertillstyrka att reglerna om omedelbarverkställighet slopas och avstyrkerbifall till motionerna 1996/97:Sf21yrkande 23 och 1994/95:Sf23 yrkande 6.Utskottet avstyrker även bifall tillmotion 1994/95:Sf617 yrkande 4. Förbudmot verkställighet under pågående terapibör inte regleras i lag, utan frågan omverkställighet skall ske eller ej i deenskilda fallen måste avgöras av detillämpande myndigheterna.Vad avser medborgarvittnen vidavvisning med omedelbar verkställighethar nämntatt frivilligorganisationernasdeltagande i asylprocessen är en avflera vägar att öka rättssäkerheten.Organisationernas medverkan kan dåorganiseras antingen i form avmedborgarvittnen eller i form av attrepresentanter för organisationernadeltar i delar av beslutsfattandet.Kommittén har även hänvisat till att ettsådant deltagande enligt avtal mellansamverkansorganisationen och danska statenförekommer i vidavvisningsbeslut med omedelbarverkställighet och att såvälmyndigheterna som Dansk Flyktingeshjaelpframhållit det stora värdet med dennamodell. Utskottet förutsätter att frågankommer att diskuteras i de fortsattaövervägandena om hur asylprocessennärmare skall utformas och anser attmotion 1996/97:Sf21 yrkande 21tillgodoses med vad utskottet anfört.Beträffande hinder för verkställighetnär ett land inte tar emot sina egnamedborgare utgår utskottet från attregeringen är väl informerad om närsådana hinder föreligger. Eftersom detenligt innebär enkränkning av de mänskliga rättigheternaatt vägra en medborgare att komma tillsitt land, finns det anledning förregeringen och de tillämpandemyndigheterna att särskilt uppmärksammaden besvärliga situation som uppkommeräven för den som skall avlägsnas.Utskottet anser med det anförda attmotion 1996/97:Sf20 i denna del ochmotion 1996/97:Sf18 yrkande 10 intepåkallar någon åtgärd från riksdagenssida.När det gäller frågan om en uppföljningav avvisade eller utvisade personer villutskottet inledningsvis erinra om attbenämningen flykting avser den somfaller under flyktingdefinitionen iUtlL. Att generellt använda dennabenämning på personer, som avlägsnats urlandet därför att myndigheterna intefunnit några grunder föruppehållstillstånd här, ger en felaktigföreställning om den svenskaflyktingpolitiken. Även om det inte kanuteslutas att enstaka fel kan begås vidasylprövningen, vill utskottet ändåvidhålla vad utskottet anförde i sittbetänkande 1993/94:SfU14 med anledningav en liknande motion. Utskottetframhöll i betänkandet att en avvisningav en asylsökande förutsätter att detstår klart att utlänningen inte löperrisk för förföljelse eller motsvarande.Det föreföll därför inte rimligt attgöra en mer organiserad uppföljning avvad som händer personer som avvisas. Viden offentlig utfrågning hade från såvälInvandrarverkets som Utlänningsnämndenssida uppgivits att de följer upp vissaenskilda fall. hadedessutom haft mer generellauppföljningar avseende särskilda länder.Utskottet avstyrker bifall tillmotionerna 1994/95:Sf609 och1994/95:Sf611 yrkande 5.Preskriptionstiden för avvisnings- ochutvisningsbeslut förlängdes från tvåtill i samband med att nuvarandeUtlL infördes. Ändringen gjordes motbakgrund av att det blivit alltvanligare att utlänningar höll sig undanunder långa tider. Efter en preskriptionav ett avvisnings- ellerutvisningsbeslut behöver utlänningenfortfarande ha tillstånd att stanna här.Om ett sådant tillstånd skall ges ellerej måste bedömas med hänsyn tillomständigheterna i de enskilda fallen.Utskottet avstyrker bifall tillmotionerna 1996/97:Sf13 yrkande 44 och1996/97:Sf21 yrkande 20.Den nya inhibitionsbestämmelse somföreslagits i propositionen innebär somnämnts att en verkställighet av ettavlägsnandebeslut i regel skallinhiberas när Europeiska kommissionenför de mänskliga rättigheterna efter ettklagomål från en enskild asylsökandebegär det. Om, och i så fall på vilketstadium av beredningen av klagomålen,kommissionen anser sig böra rikta ensådan begäran till beror påomständigheterna i klagoärendet ochavgörs av kommissionen. Utskottet anseratt motion 1996/97:Sf13 yrkande 23 fåranses tillgodosedd med det förslag somregeringen lagt fram.Ansvariga myndigheterGällande ordningStatens invandrarverk är centralutlänningsmyndighet och skall verka föratt myndigheternas handläggning avärenden enligt utlännings- ochmedborgarskapslagen är rättssäker ocheffektiv. Verket beslutar i ärendenrörande ansökningar om visering ochuppehållstillstånd, liksom ansökningarom resedokument, flyktingförklaring ochfrämlingspass samt ansökningar ommedborgarskap. Verket beslutar också omavvisning och utvisning.Utrikesdepartementet får besluta omvisering. Utlandsmyndigheterna och andramyndigheter kan bemyndigas att beslutaom visering.Polismyndigheten kan bl.a. besluta omuppehållstillstånd som inte avser asyl.Invandrarverkets beslut omresedokument, svenskt medborgarskap samtavvisning och utvisning kan överklagastill . Däremot kanbeslut om uppehållstillstånd endastöverklagas om ett avvisnings- ellerutvisningsbeslut överklagas dit.I vissa fall kan en polismyndighetfatta beslut om avvisning av enutlänning som inte är asylsökande.Beslutet kan då överklagas tillInvandrarverket.Ansökningar om uppehållstillstånd ellersvenskt medborgarskap ges in till enpolismyndighet eller utlandsmyndighet.Polismyndigheten genomför behövligautredningar i genomför utredningarutanför .