bet · GK01SoU6 · 1996-11-14 00:00:00 — Enligt motionärerna råder det i dagobalans när det gäller forskning ochkunskapsutveckling inom reumatologin.Forskningen kring de sociala ochpsykologiska konsekvenser somsjukdomarna medför är central menexempelvis vårdforskningen har längesläpat efter. Motionärerna gör gällandeatt det bland paramedicinarna finnsmycket få forskare som har den kompetenssom krävs för vetenskapligt förankradeprojekt och utvecklingsarbeten och attdet är angeläget att denna gren avreumaforskningen vidareutvecklas.Motionärerna anser att det behövs enökad satsning på reumatologiskforskning, fler forskartjänster ochprofessurer i reumatologi samt ökadeförutsättningar för forskning förreumatologer och paramedicinsk personal.Tidigare behandling m.m.Utskottet har tidigarebehandlat motioner om insatser motreumatiska sjukdomar.I betänkandet 1989/90:SoU19 uttryckteutskottet att det är viktigt attforskning sker om reumatiska sjukdomarmen att det bör ankomma på de ansvarigamyndigheterna att på sedvanligt sättbedöma vilka forsknings- ochutvecklingsprojekt som bör beviljasmedel.I betänkandet 1992/93:SoU25 angåendeden förra forskningspropositionenuttalade utskottet bl.a. att man redantidigare hade framhållit vikten av attforskning sker beträffande reumatiskasjukdomar. Utskottet betonadeangelägenheten av att forskningen omdessa sjukdomar skulle ges bättreförutsättningar än de då rådande.Utskottet utgick från att regeringenskulle beakta vad som anförts ochavstyrkte en motion om ökad satsning påreumatologisk forskning. Utskottetvidhöll detta ställningstagande ibetänkandet 1994/95:SoU2.Enligt uppgift från MFR gav /96 istöd till forskning om reumatologi.Utskottets bedömningDen reumatologiska forskningen äreftersatt, bl.a. som en följd av attområdet länge inte ansettsforskningsbart. De reumatiskasjukdomarna medför ett stort lidande fördem som drabbas, vilket främst ärkvinnor. Studier pekar på attsjukdomarna medför kostnader församhället på flera tiotals miljarderkronor . Förutsättningarna för attbedriva forskning om de reumatiskasjukdomarna anses nu ha förbättrats. Ettcentrum för molekylär medicin är underuppbyggnad vid ochbl.a. kommer reumatologisk forskning attäga rum där. Utskottet har tidigare vidflera tillfällen uttalat att det ärviktigt att forskning sker beträffandereumatiska sjukdomar och vidhåller dennauppfattning. Utskottet förutsätter attregeringen och berörda myndigheterbeaktar detta utan någottillkännagivande från riksdagen.Motionerna So2 (fp) och So249 (m)yrkande 2 avstyrks.Forskning på aborterade fosterMotionenI motion 1996/97:So235 av ochTuve Skånberg (mp, kd) från den allmännamotionstiden hemställs att gerregeringen till känna vad i motionenanförts dels om att en grundligutredning görs av hur hanteringen avaborterade sker i samband medforskning (yrkande 1), dels om atttydliga regler fastslås för forskare isyfte att värna det mänskliga livet frånall form av experiment (yrkande 2).Motionärerna påtalar att en forskargruppi använt vävnad från aborteradefoster, bl.a. näthinnor från tre , för att sedantransplantera den på råttor och kaniner.Det mänskliga fostret har enligtmotionärerna etthjärta som slår. Vid tio veckors ålderkan fostret känna smärta och är känsligtför beröring, ljus, värme och oljud.Motionärerna anför vidare att forskarehos forskningsetiska kommittén påKarolinska institutet har ansökt om attfå använda en tång i stället förvacuumsug vid abort för att på så vis få ut levande för experiment.Motionärerna menar att man logiskt settinte kan tillåta experiment på omman inte vill göra det på djur. Värnarman om djuren måste man också värna omden lilla människan. Motionärerna anseratt det är oetiskt att användaaborterade i samband medforskning och kräver en utredning av hurhanteringen av aborterade sker isamband med forskning samt att tydligaregler fastslås för att värna detmänskliga livet från all form avexperiment.PropositionenRegeringen föreslår i propositionenallmänna riktlinjer förforskningspolitiken, bl.a. attforskningsetiska problem och forskarnasansvar i dessa frågor skall ges ökaduppmärksamhet (s. 40 f.). Den enskildeforskaren har en betydande frihet attsjälv bestämma över inriktningen av sinforskning och över publiceringen avforskningsresultaten, anförs det. Föratt respekten för forskarnas frihetskall kunna försvaras måste dessaemellertid upprätthålla av samhälletgodtagbara etiska principer för metoderi forskningsprocessen, t.ex. vad gällerexperiment på människor eller djur.Enligt regeringens bedömning är det nulämpligt att göra en ny analys av deforskningsetiska frågorna i vid mening.Regeringen avser att tillsätta enutredning med parlamentarisk förankringför att allsidigt belysaforskningsetiska frågor.Bakgrund och tidigare behandlingFostervävnad används för forskning inombl.a. patologin, genetiken,cytogenetiken, endokrinologin, biokeminoch molekylärbiologin. Ett av detidigaste användningsområdena förfosterceller inom den biomedicinskaforskningen gällde utvecklandet avvacciner. Även inom cancerforskningenanvänds fostervävnad. Nervvävnad frånaborterade används för att sökabot mot Parkinsons sjukdom. Det finnsflera skäl till varför fostercelleranses lämpligare än celler från vuxna,exempelvis har celler från entillväxtpotential som den vuxna cellensaknar. Den fostervävnad som används förbl.a. forskning härrör från legalaaborter. Det är således endast frågan omdöda utanför livmodern.Sedan den 1 januari 1996, då den nyalagen (1995:831) om transplantation m.m.trädde i kraft, är användningen avvävnad från aborterade fosterlagreglerad i . Enligt 11 §nämnda lag får vävnad från ett aborteratfoster användas endast för medicinskaändamål. För att sådant material skallfå tas till vara fordras dels attkvinnan som burit fostret samtycker tillåtgärden, dels att gertillstånd härtill. Sådant tillstånd fårlämnas endast om det finns synnerligaskäl. Den som med uppsåt använder ellertar till vara vävnad från ett aborteratfoster i strid med lagen kan enligt 14 §dömas till böter.Enligt etiska riktlinjer utfärdade år1988 av för medicinsk etik får vävnadtas endast från döda foster.I propositionen 1994/95:148Transplantationer och obduktioner m.m.,där regeringen föreslog införande avregler om användning av vävnad frånaborterade , anfördes bl.a.följande. Utsikterna att i framtideninom vård och behandling dra nytta avforskningen kring användning av vävnadfrån bedöms på flera områden varagoda. I ett längre perspektiv skymtarmöjligheter att finna bot för allvarligasjukdomar som inte är behandlings-baramed andra metoder. För att det skallvara etiskt försvarbart att ta vävnadfrån aborterade i anspråk förangelägna medicinska ändamål krävs attdet sker på ett respektfullt sätt.Enligt regeringens mening finns det frånprincipiell synpunkt inte något absoluthinder mot att fostervävnad används förbehandling, forskning, undervisningeller läkemedelsframställning.Användningen skall dock tillfredsställanyttokriteriet och ske på ettrespektfullt sätt. Det skall stå klartatt ändamålet är beaktansvärt ochangeläget, liksom att det i det enskildafallet har väsentlig betydelse för enmänniskas livskvalitet. Vidare måste dentilltänkta åtgärden vara ettändamålsenligt sätt att uppnå de nyttigaverkningarna. Kan ett jämförbartresultat uppnås genom någon alternativmetod bör den metoden väljas i förstahand. Vävnad från ett aborterat fosterfår inte användas för medicinskt ändamålom den kvinna som burit fostretmotsätter sig åtgärden. Det sätt att sepå fostret som präglat kvinnans beslutom abort bör också vara avgörande förvad som skall ske med fostret efteraborten. Kvinnan måste ges etttillfredsställande underlag för attkunna besluta om vävnad skall få tasfrån fostret. Upplysning bör lämnas omvilket slags medicinskt ändamålanvändningen avser, om det t.ex. gällerforskning eller behandling av visssjukdom.Utskottet delade i betänkandet1994/95:SoU21 (s. 19 f.) regeringensinställning att vävnad från aborteradefoster endast skall få tas i anspråk förmedicinska ändamål, bl.a. forskning.Utskottet underströk nödvändigheten avatt fostret omhändertas på ettrespektfullt sätt när vävnad skall tas.Den tilltänkta användningen måste vara ihög grad angelägen och vävnaden fårendast tas i anspråk om det saknas enalternativ metod för att uppnåmotsvarande resultat. Utskottet ansåg,med ändring av regeringens förslag omatt särskilda skäl skulle föreliggaför att få använda fostervävnad, att synnerliga skäl härför bör krävas.Prövningen skall göras avSocialstyrelsen efter inhämtande avetisk bedömning. Utskottet instämdevidare helt i regeringens förslag om attvävnad från ett aborterat endastfår användas om den kvinna som buritfostret samtycker till det samtunderströk att kvinnan måste få etttillfredsställande underlag för attkunna fatta beslut i frågan. Ettsamtycke är således giltigt enbart omkvinnan innan hon samtyckt till åtgärdeninformerats om vad åtgärden innebär ochom hur fostervävnaden skall användas.Det skall också vara möjligt för kvinnanatt begränsa användningen av vävnaden,t.ex. till ett visst angivet ändamål.Den som beslutar om användning avfostervävnad får inte vara samma personsom den som utför aborten ellerbestämmer tid och metod för denna.Utskottet var enigt i sin bedömning avfrågan om användning av vävnad frånfoster. följde utskottet.Utskottets bedömningVid behandlingen av propositionen1994/95:148 med förslag till nytransplantationslag uttalade utskottetsig enhälligt om användning av vävnadfrån aborterade . Utskottetvidhåller sin inställning som den kommittill uttryck i betänkandet1994/95:SoU21. Utskottet vill betona attenligt 11 § transplantationslagen fårvävnad från ett aborterat fosteranvändas endast för medicinska ändamål.De forskningsetiska frågorna kommer påregeringens initiativ att bli föremålför en omfattande parlamentariskutredning. Motion So235 (mp, kd) fårenligt utskottets mening ansestillgodosedd och avstyrks därmed.Ansvaret för kliniskt forsknings- ochutvecklingsarbetePropositionenAnsvaret för forsknings- ochutvecklingsarbetet inom hälso- ochsjukvården är delat mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen, dvs. I propositionen föreslås attansvarsfördelningen skall förtydligasgenom ett tillägg till hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) och till lagen(1996:1136) om försöksverksamhet medkommunal primärvård. Enligt denföreslagna lagtexten skallsjukvårdshuvudmännen medverka vidfinansiering, planering och genomförandeav kliniskt forskningsarbete på hälso-och sjukvårdens område samt avfolkhälsovetenskapligt forskningsarbete.Regeringen föreslår också attskyldigheten för huvudmännen attsamverka med varandra och med berördauniversitet och högskolor regleras ilag. Lagändringarna förslås träda ikraft den 1 januari 1997.Regeringen konstaterar attansvarsfördelningen mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen när det gällerklinisk forskning och utveckling äroklar. Detta beror bl.a. på attgrundforskning, klinisk forskning ochutvecklingsverksamhet ofta går ivarandra samt på att de olika delarnaofta ingår som en del i det direktahälso- och sjukvårdsarbetet. Regeringenförutsätter att sjukvårdshuvudmännenockså tar ett betydande ansvar för attverksamheten utvecklas och utvärderas.Finansieringen av klinisk forsknings-och utvecklingsverksamhet skerhuvudsakligen genom statliga medel.Sjukvårdshuvudmännen bidrar dock ocksåmed betydande belopp. Eftersom klinikeroch mottagningar numera ersätts förfaktiskt utförda prestationer måste man,anges det, hitta nya former förfördelningen av de resurser tillforskning och utveckling som tidigareingått i ett allmänt för helaverksamheten gemensamt anslag. Annarsfinns det en uppenbar risk att särskiltden patientnära forskningen oavsiktligtdrabbas. Oavsett vilketfinansieringssystem som tillämpas måsteman, framhåller regeringen, sträva efteratt förbättra styrningen ochuppföljningen genom att utvecklakostnadsredovisningen så att det ommöjligt går att särskilja kostnadernaför forskning, utveckling och kliniskutbildning från den direkt sjukvårdandeverksamheten. Det är mot denna bakgrundsom ifrågavarande lagändring omansvarsfördelning har bedömts nödvändig.Regeringen betonar dock att det inte ärfråga om att ålägga sjukvårdshuvudmännennågot nytt ansvar utan snarare attbekräfta och lagfästa de förhållandensom redan råder.Till landstingens ansvar hör enligthälso- och sjukvårdslagen att verka fören god hälsa hos befolkningen.Landstingens FoU-ansvar omfattar därförenligt regeringens mening även dehälsofrämjande och sjukdomsförebyggandeverksamheterna, dvs.folkhälsovetenskapligt forskningsarbete.Samverkan på regional nivå är enligtregeringens uppfattning en förutsättningför att FoU-verksamheten skall kunnautvecklas och för att kunna genomföragemensamma satsningar på angelägna FoU-projekt. Det finns också ett ömsesidigtintresse av samverkan mellan forskare,sjukvårdshuvudmän, universitet ochhögskolor. Enligt propositionen saknasför närvarande behov av att regleraformerna för samverkan, dock börbetydelsen av samverkan betonas.MotionernaI motion 1996/97:Ub 411 av . (m) från den allmänna motionstidenhemställs att avslårregeringens förslag om ändring dels ihälso- och sjukvårdslagen, dels i lagenom försöksverksamhet med kommunalprimärvård i enlighet med vad somanförts i motionen (yrkandena 2 och 3).Vidare hemställs att avslårregeringens förslag om att landstingenskall få ett lagreglerat ansvar förkliniskt forsknings- ochutvecklingsarbete i enlighet med vad somanförts i motionen (yrkande 36). Imotionen anförs att regeringens förslagökar risken för att kvaliteten iforskningen undermineras, somden blir alltför målinriktad. Omsjukvårds-huvudmännen, om än i samarbetemed de lokala universiteten ochhögskolorna, får ett lagbundet ansvarför forskning riskerar forskningen attbli föremål för partipolitiskaprioriteringar, vilket motionärerna intekan acceptera. Forsknings- ochutvecklingsarbetet inom det viktiga sjuk-och hälsoområdet riskerar också att bliutsatt för en omfattande ryckighet genomförändrade politiska majoriteter, anförsdet.I motion 1996/97:So207 av GullanLindblad m.fl. (m), också väckt underden allmänna motionstiden, hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omforskning och utveckling (yrkande 8).Motionärerna påpekar att gränsernamellan grundforskning och kliniskforskning samt mellan klinisk forskningoch utvecklingsarbete kontinuerligtförskjuts och att vem som exaktfinansierar vad har visat sig nästanomöjligt att utröna inom dagenslandstingsmodell. I motionen föreslåsinförande av en allmän och obligatoriskhälsoförsäkring. Motionärerna menar att,vid ett genomförande av denna reform,patientnära klinisk forskning, medundantag av den stora andel somfinansieras av det privata näringslivet,bör kunna finansieras av staten isamarbete med försäkringsgivare. Denstatliga finansieringen avgrundforskningen bör fortsätta och detrena utvecklingsarbetet bör vara ettansvar för vårdgivarna i samverkan medförsäkringskassan.Tidigare behandling m.m.Vid behandlingen av den förraforskningspropositionen anfördeutskottet i sitt betänkande1992/93:SoU25 (s. 12) bl.a. att envidareutveckling av formerna för attorganisera och bedriva hälso- ochsjukvård kräver stora forsknings- ochutvecklingsinsatser och att det därförär angeläget att olika lösningar prövasför att garantera att tillräckliga medelavsätts för forsknings- ochutvecklingsarbete inom ramen för deförändrade styrsystemen. För attsjukvården skall kunna bedrivasrationellt krävs att de metoder somanvänds har genomgått vetenskapligutvärdering i fråga om effektivitet ochkostnadsbild. Utskottet konstaterade attden tillämpade kliniska medicinskaforskningen är ett gemensamt ansvar förstaten och sjukvårdens huvudmän och attdenna forskning måste öka och ges ettökat stöd.Hälso- och sjukvårdsutredningen, HSU2000 har i betänkandet Landstingensansvar för kliniskt forsknings- ochutvecklingsarbete (SOU 1994:132)föreslagit att landstingens del avansvaret för kliniskt forsknings- ochutredningsarbete preciseras ochlagfästs. Även Prioriteringsutredningenhar fört fram ett likartat förslag isitt betänkande Vårdens svåra val (SOU1995:5). Hälso- och sjukvårdsutredningenkonstaterade i sitt betänkande bl.a. attgrundforskning är ett renodlat statligtansvar, att ansvaret för den kliniskaforskningen i princip är delat mellanstaten och landstingen samt attutvecklingsarbetet får anses vara ettansvar för sjukvårdshuvudmännen. Ibetänkandet angavs vidare att det vid enkommunalrättslig granskning visat sigvara tveksamt om det finns tillräckligtlagstöd för landstingen att finansieraklinisk forskning med kommunala medeloch att den föreslagna lagändringenfrämst av detta skäl är nödvändig. HSU2000 konstaterar att det med detpreciserade legala ansvaret självfalletockså för ett enskilt landsting ellerlandsting i samverkan följer en rätt attpåverka inriktningen på deforskningsprogram som de medverkar i.Detta inflytande bör enligt kommittén iförsta hand ske genom att de politiskaorganen anger problemområden och desjukvårdspolitiska målen för programmenmedan de FoU-ansvariga väljer metoderför genomförandet.Flertalet remissinstanser som yttratsig över förslagen har varit positiva.Bl.a. och haremellertid varit tveksamma till attlägga ett ansvar på sjukvårdshuvudmännenatt medverka vid planering ochgenomförande av forskningsarbetet, dettamed hänsyn till risken för att projektsom inte uppfyller de krav som börställas på vetenskaplig forskning fårekonomiskt stöd.Frågan om primärkommunernas ansvar förforskningsverksamhet inom sjukvårdenkommer att tas upp i ett senarebetänkande från Hälso- ochsjukvårdsutredningen.I proposition 1996/97:27Läkemedelsförmåner ochläkemedelsförsörjning m.m. föreslåsockså en ändring i 2 § lagen (1996:793)om ändring i lagen (1991:1136) omförsöksverksamhet med kommunalprimärvård. Ändringen är en följd av enannan i propositionen föreslagenändring, vilken tillstyrkts av utskotteti betänkandet 1996/97:SoU5. Ändringenhar beaktats i det lagförslag som ingåri förevarande proposition.Utskottets bedömningUtskottet har tidigare uttalat att dentillämpade kliniska forskningen är ettgemensamt ansvar för staten ochsjukvårdens huvudmän. Utskottet delarregeringens inställning att det ärnödvändigt att i lag klargöra attsjukvårdshuvudmännen har ett ansvar attbedriva kliniskt forskningsarbete påhälso- och sjukvårdens område liksomfolkhälsovetenskapligt forskningsarbete.De föreslagna lagändringarna avsersåledes endast att bekräfta vad somredan gäller. Omfattningen ochinriktningen av den av landstingenfinansierade FoU-verksamheten bestämsenligt propositionen avsjukvårdshuvudmännen. Enligt utskottetsmening innebär förslagen attförutsättningarna för den tillämpadekliniska forskningen förbättras. Någonrisk för att kvaliteten hos forskningenförsämras genom förslagen finns inte.Till sjukvårdshuvudmännens ansvar höräven att bedriva utvecklingsverksamhet.Utskottet är ense med regeringen om attdet ligger i sakens natur attsjukvårdshuvudmännen som en del av sittansvar för att tillhandahålla en godhälso- och sjukvård engagerar sig iutvecklings- och utvärderingsarbete.Någon reglering i lag av detta ansvarbehövs inte.Utskottet instämmer även i värdet avsamverkan mellan sjukvårdshuvudmännenoch berörda universitet och högskolor,vilket betonas genom de föreslagnalagändringarna.Utskottet tillstyrker förslagen tilländring i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) och lagen (1996:793) omändring i lagen (1991:1136) omförsöksverksamhet med kommunalprimärvård samt avstyrker motion Ub411(m) yrkandena 2, 3 och 36. Även motionSo207 (m) yrkande 8 avstyrks. beträffande forskning rörandede sociala trygghetssystemenatt avslår motion1996/97:So3,2. beträffande forskning ommissbrukatt avslår motion1996/97:Ub8 yrkande 5 delvis,res. 1 (m, c, fp,kd)3. beträffande forskning på detalkoholmedicinska områdetatt avslår motion1996/97:So603 yrkande 2,4. beträffande forskning omspelberoendeatt avslår motionerna1996/97:Ub8 yrkande 5 delvis och1996/97:So601,5. beträffande forskning om barnoch familjatt avslår motion1996/97:Ub8 yrkande 6,res. 2 (m, c, fp,kd)6. beträffande forskning omäldreatt avslår motion1996/97:Ub8 yrkande 3,7. beträffandeinvandrarforskningatt avslår motion1996/97:Ub8 yrkande 13,8. beträffandefolkhälsoforskningatt avslår motion1996/97:Ub8 yrkande 7,9. beträffande forskning omfolkhälsan i glesbygdatt avslår motion1996/97:So4,10. beträffande forskning omojämlikhet i hälsaatt avslår motion1996/97:So294 yrkande 13,res. 3 (v)11. beträffandefolkhälsoforskning med etthälsoekologiskt synsättatt avslår motion1996/97:So276 yrkande 1,res. 4 (mp)12. beträffande forskning ommiljö och hälsa m.m.att avslår motionerna1996/97:So285 yrkande 1 samt1996/97:So279 yrkande 1,res. 5 (c)res. 6 (mp)13. beträffande forskning omtitandioxidatt avslår motion1996/97:So285 yrkande 314. beträffandesjälvmordsforskningatt avslår motion1996/97:Ub8 yrkande 8,15. beträffande epidemiologiskforskningatt avslår motionerna1996/97:So1 och 1996/97:Ub5 yrkande21,res. 7 (fp)16. beträffandesmittskyddsforskningatt avslår motion1996/97:So201 yrkande 10,17. beträffande forskning omamalgamatt avslår motionerna1996/97:So296 yrkande 9 samt1996/97:So278 yrkande 5,res. 8 (c)res. 9 (mp)18. beträffande forskning omövriga tandvårdsmaterialatt avslår motion1996/97:So267 yrkandena 1 och 3,19. beträffande reumatologiskforskningatt avslår motionerna1996/97:So2 och 1996/97:So249 yrkande2,20. beträffande forskning påaborterade fosteratt avslår motion1996/97:So235,21. beträffande ansvaret förkliniskt forsknings- ochutvecklingsarbeteatt med avslag påmotionerna 1996/97:So207 yrkande 8samt 1996/97:Ub411 yrkandena 2, 3 och36 antar regeringens förslag till lagom ändring i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:736) och lag omändring i lagen (1996:793) om ändringi lagen (1991:1136) omförsöksverksamhet med kommunalprimärvård.res. 10 (m)den 14 november 1996På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), RinaldoKarlsson (s), (),(), (), (), (), (), (), (), StigSandström (v), (),(), (),() och ElisebehtMarkström (s). Forskning om missbruk (mom. 2)(), (),(), (),(), () och () anserdels att den del av utskottetsbetänkande som på s. 10 börjar med Utskottet instämmer och slutar med Motionen avstyrks bort ha följandelydelse:Mot bakgrund av de personliga tragedieroch enorma samhällskostnader som alkohol-och narkotikamissbruk för med sig anserutskottet att forskning om missbruk börvara prioriterad. Utskottet ser positivtpå regeringens förslag att ge SFR ettsamordningsansvar föralkoholforskningen. Enligt utskottetsmening är det angeläget att forskningenbelyser situationen för helamissbrukarfamiljen, i synnerhet för decirka 100 000 barnen till alkoholister.Vad utskottet nu anfört bör medanledning av motion Ub8 (kd) yrkande 5delvis ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2bort ha följande lydelse:2. beträffande forskning om missbrukatt med anledning avmotion 1996/97:Ub8 yrkande 5 delvissom sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,2. Forskning om barn och familj (mom. 5)(), (),(), (),(), () och () anserdels att den del av utskottetsbetänkande som på s. 11 börjar med Svensk forskning och slutar med avstyrks därför bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening är familjensamhällets viktigaste byggsten. I dagutsätts familjen för större tryck ännågonsin som vår kunskap omvilka konsekvenser detta för med sig ärofullständig. Vår kunskap om vilkaungdomar som kommer att hamna iriskbeteenden och hur detta skall kunnaförebyggas är också bristfällig.Utskottet anser att forskning kringfamiljens situation och faktorer sombidrar till att hålla samman ellersplittra familjen liksom kring tidigupptäckt och förebyggande av ungdomarsriskbeteenden bör prioriteras.