bet · GK01UbU5 · 1996-09-26 00:00:00 — Imotion 1995/96:Ub44 (fp) yrkande 3 pekaspå att ämnena inom respektive block ärmöjliga att åtskilja trots attundervisningen av pedagogiska skäl oftasker på ett ämnesövergripande sätt. Detfinns elever som har ett fördjupatintresse i något av blockets ämnen,vilket måste komma till uttryck ielevens betyg. Separata betyg är ocksåett skydd mot att vissa ämnenunderbalanseras inom ramen förblockundervisningen, anser motionärerna.Enligt motion 1995/96:Ub42 (kds) yrkande5 är ämnesövergripande undervisning oftaett bra sätt att arbeta på, vilket dockinte innebär att det är bra att betygensätts i block. Motionärerna erinrar omatt orsaken till att blockbetygen togsbort var bl.a. att de ledde till attvissa ämnen blev styvmoderligtbehandlade. Om betyg sätts i varje ämneblir det en garanti för att varje ämnefår sin rättmätiga del avundervisningen, heter det i motionen.Utskottet erinrar om att grundskolangenom riksdagsbesluten med anledning avpropositionerna En ny läroplan (prop.1992/93:220, bet. 1993/94:UbU1, rskr.82) och Betyg i det obligatoriskaskolväsendet (prop. 1994/95:85, bet.UbU6, rskr. 136) har fåttett nytt betygssystem. Betyg skallsättas fr.o.m. höstterminen i årskurs 8i en tregradig skala: Godkänd (G), Välgodkänd (VG) och Mycket väl godkänd(MVG). Om en elev inte når upp tillkursplanens krav för godkänd nivå fårhan eller hon inget betyg i ämnet. Deförsta eleverna som slutar grundskolanmed det nya betygssystemet lämnarårskurs 9 . Betyg skall sättasi varje ämne och de möjligheter tillsammanfattande betyg inaturvetenskapliga ochsamhällsvetenskapliga ämnesblock, somfunnits tidigare i det femgradigabetygssystemet finns . Med deregler som gäller för elever som följerden tidigare läroplanen, Lgr 80, ochvilka kommer att få betyg enligt detfemgradiga betygssystemet finnsmöjlighet för de lärare som undervisar idmnesblock att bestämma vilken modell devill följa, dvs. ämnes- ellerblockbetyg.Utskottet vill peka på att den nyaläroplanen, Lpo 94, uppmuntrar ettämnesövergripande arbetssätt.Kursplanerna inbjuder till dennamöjlighet och timplanen anger en timramför ämnesblocken och ger skolornamöjlighet att göra lokala justeringaroch prioriteringar för att uppnåkunskapsmålen. Utskottet delarregeringens uppfattning att frågan omatt sätta sammanfattande betyg iämnesblocken NO och SO i sig inte äravgörande för ett ämnesintegreratarbetssätt. Det nya styrsystemet, de nyatimplanerna ger dessa möjligheter.Regeringen framhåller att det finns entradition inom och genom dennya lärarutbildningen att koppla ihopett ämnesintegrerat arbetssätt i NOrespektive SO med betygsättningen ochanser därför att det skall finnasmöjlighet för skolorna att sättasammanfattande betyg i ämnesblocken äveni det nya betygsystemet. Utskottet delardenna uppfattning och anser således attdet bör införas förordningsbestämmelsersom gör det möjligt för lärarna attsätta betyg efter undervisningensuppläggning, dvs. ämnesvis ellerblockvis.Med hänvisning till vad utskottetanfört bör med avslag påmotionerna 1995/96:Ub41 yrkande 5,1995/96:Ub42 yrkande 5, 1995/96:Ub43yrkande 6 och 1995/96:Ub44 yrkande 3godkänna det regeringen föreslagit ommöjligheten att utfärda blockbetyg.Ett betyg i svenska i gymnasieskolan ochden gymnasiala vuxenutbildningenKärnämnet svenska i den gymnasialautbildningen är uppdelat i två kurser,Svenska A, Språket och människan ochSvenska B, Språk - Litteratur -Samhälle. Vid betygssättningen i dessatvå kurser skall för A-kursen anges ettbetyg och för B-kursen två betyg, ett isvenska språket och ett ilitteraturkunskap. Regeringen föreslårnu att reglerna skall ändras så attendast ett betyg ges för B-kursen.I två motioner, 1995/96:Ub43 (m) och1995/96:Ub44 (fp), begärs avslag påregeringens förslag. I den först nämndamotionen framhålls att ämnet genomförslaget ges en minskad betydelse,vilket är olyckligt eftersom regeringenredan medverkat till antagningsreglerför tillträde till högskolan som bidrartill att underskatta ämnets betydelse(yrkande 5). Motionärerna i den senaremotionen pekar på att det intenödvändigtvis är så att grammatiskafärdigheter i svenska språket alltidmotsvaras av färdigheter för svensklitteraturkunskap. Två betyg i svenskahindrar inte på något sätt utvecklingenav ett integrerat, brett humanistisktämne där färdigheter och kunskaper ellerform och innehåll utvecklas parallellt ielevernas personliga utbildningsgång(yrkande 4).Utskottet erinrar om att grunden tilldet betygssystem som gäller förbl.a. gymnasieskolan lades genomriksdagens beslut med anledning avpropositionen om en ny läroplan (prop.1992/93:250, bet. 1993/94:UbU2, rskr.93). I propositionen berördes ävenfrågan om ett eller två betyg i svenska,och det bedömdes viktigt att det av enelevs slutbetyg även fortsättningsvisskulle framgå vilket betyg han eller honhar i svenska språket respektivelitteraturkunskap och språkligorientering.Regeringen redovisar i nu förevarandeproposition att en arbetsgrupp inomUtbildningsdepartementet bl.a. behandlatfrågan om ett eller två betyg i svenska.Arbetsgruppen har presenterat sinaförslag i en departementspromemoria (Ds1995:40), som har remissbehandlats.Arbetsgruppens bedömning är attövervägande skäl talar för att detfortsättningsvis endast bör ges ettbetyg i svenska. Ett skäl är att i bådesvenska i och i svenska somandraspråk i gymnasial utbildning barages ett betyg.Utskottet delar regeringens uppfattningatt det inte är rimligt att i envälintegrerad svenskundervisning, däreleverna får tillfälle att utveckla sittspråk i meningsfulla sammanhang, dra engräns mellan form och innehåll vidbetygsättningen. Enligt utskottetsmening bör därför avslåmotionerna 1995/96:Ub43 yrkande 5 och1995/96:Ub44 yrkande 4 och godkänna vadregeringen förordat om att endast ettbetyg skall ges för B-kursen i svenska.Behörighet till gymnasieskolansnationella och specialutformade programRegeringen föreslår att godkänt betyg isvenska som andraspråk skall vara ettalternativ till godkänt betyg i svenskaför tillträde till gymnasieskolansnationella och specialutformade program.Enligt regeringens bedömning ärkunskaper motsvarande godkänt betyg isvenska som andraspråk från grundskolanen tillräcklig grund för att kunna följanationella och specialutformade programi gymnasieskolan. Förslaget medför enändring i 5 kap. 5 § skollagen.Förslaget har föranlett tre motioner, ivilka likartade synpunkter redovisas.Enligt motionärerna i 1995/96:Ub43 (m)är ett minimikrav för tillträde tillgymnasieskolan att eleverna har godakunskaper i svenska. Undervisningen isvenska som andraspråk skall syfta tillatt så fort som möjligt bibringaeleverna sådana kunskaper att de kanövergå till att läsa ämnet svenska. Enelev som under sin grundskoletid intenår målen för godkänt i ämnet svenskamåste ges stöd för att klara detta.Motionärerna anser att regeringensförslag skall avslås (yrkande 4). Imotion 1995/96:Ub44 (fp) yrkande 2framhålls att målet måste vara attkravet på kunskapsnivå för tillträdetill gymnasieskolan ligger på samma nivåför alla elever. Tillträde tillgymnasieskolan genom ett godkänt betyg isvenska som andraspråk gynnar inteelever med invandrarbakgrund, ansermotionärerna. Enligt motion 1995/96:Ub42(kds) yrkande 4 skall målen vara desammaför undervisning i svenska somandraspråk som för ämnet svenska med engemensam kursplan. Motionärerna anseratt det kommer att leda till svårigheterför invandrareleverna på gymnasiet ombetygen bedöms likvärdigt trots attmålen inte är desamma.Utskottet vill med anledning avförslaget och yrkandena anföra följande.Enligt 5 kap. 5 § skollagen är varjekommun skyldig att erbjuda utbildning pånationella program för samtliga ungdomari kommunen efter avslutadgrundskoleutbildning fram till och meddet första kalenderhalvåret det år defyller . Elevens rätt tillutbildning gäller under förutsättning avslutförd sista årskurs i grundskolaneller motsvarande med godkända betyg isvenska, engelska och matematik. Kravetpå godkända betyg i de uppräknade ämnenaskall dock inte tillämpas förrän vidintagning till gymnasieskolan läsåret1998/99. I ett senare avsnitt ipropositionen föreslås att dessa kravockså skall gälla för att bli mottagenpå ett specialutformat program.Riksdagen har för inte så länge sedanbeslutat att svenska som andraspråkskall betraktas som ett eget ämne i allaskolformer (prop. 1994/95:174, bet.UbU19, rskr. I gymnasieskolanutgör ämnet ett kärnämne och ettalternativ till kärnämnet svenska.Svenska som andraspråk har en egenkursplan i både ochgymnasieskolan. Regeringen görbedömningen att kunskaper motsvarandegodkänt betyg i svenska som andraspråkfrån är en tillräcklig grundför att kunna följa nationella ochspecialutformade program igymnasieskolan. Utskottet delar dennabedömning. Utskottet vill ocksåframhålla att detta ligger i linje medriksdagens tidigare fattade beslut omatt svenska som andraspråk skallbetraktas som eget ämne i allaskolformer.Med hänvisning till vad utskottet haranfört bör avslå motionerna1995/96:Ub42 yrkande 4, 1995/96:Ub43yrkande 4 och 1995/96:Ub44 yrkande 2 ochanta regeringens förslag till ändring av5 kap. 5 § skollagen.Timplanejusteringar för gymnasieskolanRegeringen föreslår att timplanerna ibilaga 2 till skollagen ändras så att deanger riktvärden för utbildningensomfattning i timmar förämnen. Vidare anges det garanteradeantalet undervisningstimmar förprogrammet. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer börfå meddela föreskrifter om tillämpningenav timplanerna.Regeringen anser att programmålen ochkursplanerna måste få ökad betydelse ochatt en öppnare reglering av timplanernadärför bör införas. Förslaget innebär enflexibilitet i användningen avundervisningstiden i gymnasieskolan påmotsvarande sätt som i komvux. Elevensrätt att få undervisning motsvarande detgaranterade antalet undervisningstimmarför programmet samt övriga effekter avförslaget måste följas upp ochutvärderas. En sådan uppgift liggernaturligt inom ramen för Skolverketsuppdrag, heter det i propositionen.Enligt motion 1995/96:Ub44 (fp) yrkande5 är regeringens förslag ett steg i rättriktning. Motionärerna anser att det ärrimligt att även gå ifråndessa riktvärden. Det är viktigt attmålstyrningen även i praktiken sätts iförgrunden. Målet bör vara attriktvärdena för timplanerna igymnasieskolan avskaffas. Motionärerna i1995/96:Ub42 (kds) stöder förslaget, menbetonar att det skall vara elevens behovav tid för att uppnå de fastställdamålen för en kurs som skall styraundervisningstiden, inte kommunenseventuella önskemål att minska sinakostnader för utbildningen. Riksdagenmåste noga följa utvecklingen så attförändringen inte öppnar förkvalitetssänkande besparingar (yrkande6).Utskottet vill med anledning avförslaget och motionerna anföraföljande.Timplanerna i bilaga 2 till skollagenanger den minsta garanteradeundervisningstiden för ämnena igymnasieskolan. En elev har rätt att fåundervisning i varje ämne i denutsträckning som anges i timplanerna.Utskottet vill poängtera att detsjälvklart inte finns något som hindraratt skolorna ger eleverna merundervisningstid i ett eller fleraämnen. Elever som har behov av merundervisningstid för att nåkunskapsmålen skall kunna få det.Samtidigt skall de elever som så önskarkunna få undervisning i en kurs upplagdmed ett mindre antal timmar.Gymnasieskolan måste präglas avflexibilitet och anpassning till olikaundervisningssituationer.Utskottet anser i likhet med regeringenoch motionärerna att det är angelägetatt ge skolorna en möjlighet att på ettflexibelt sätt anpassaundervisningstiden bättre tillutbildningsmål och de berörda elevernasförutsättningar än vad dagens reglermedger. Genom förslaget till en öppnarereglering av tillämpningen avtimplanerna kommer programmålen ochkursplanerna att få ökad betydelse.Utskottet ser positivt på detta.Utskottet vill betona att syftet med denföreslagna förändringen inte är attöppna för besparingar inomgymnasieskolan. Det gäller i ställetatt skapa större möjligheter att på ettflexibelt sätt anpassaundervisningstiden till elevernas behov.Det är därför av största vikt attelevens rätt att få undervisningmotsvarande det garanterade antaletundervisningstimmar för programmet nogaföljs upp och att effekterna avförändringen utvärderas i enlighet medvad regeringen anfört i propositionen.Utskottet delar således den uppfattningsom framförts i både propositionen och imotion 1995/96:Ub42 yrkande 6. Dettayrkande får anses tillgodosett med vadutskottet har anfört och bör inteföranleda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida.Med hänvisning till det anfördaföreslår utskottet att medavslag på motionerna 1995/96:Ub42yrkande 6 och 1995/96:Ub44 yrkande 5antar regeringens förslag till lag omändring i skollagen såvitt avser bilaga2 och 5 kap. 4 och 4 a §§.Arbetsplatsförlagd utbildning (APU)Enligt regeringens bedömning bör ensärskild målbeskrivning fastställas förarbetsplatsförlagd utbildning (APU),vilken skall gälla utöver kursplanerna.Även andra ämnen än yrkesämnen bör kunnaarbetsplatsförläggas, enligtpropositionen. Vidare föreslås att enkommun skall kunna besluta attarbetsplatsförlagd utbildning skallkunna förekomma på de estetiska,naturvetenskapliga ochsamhällsvetenskapliga programmen.Omfattningen av den arbetsplatsförlagdautbildningen på dessa program börbeslutas av kommunen. Regeringen anserdet angeläget att elever undergymnasietiden oberoende av program fårlära känna en arbetsplats.I motionerna 1995/96:Ub43 (m) yrkande 8och 1995/96:Ub44 (fp) yrkande 6 begärsavslag på regeringens förslag om ändraderegler för den arbetsplatsförlagdautbildningen. I den först nämndamotionen framhålls att det inte ärtroligt att APU med god kvalitet kanskapas för samtliga nationella program.I stället för att ta itu med problemenatt få adekvat APU i deyrkesförberedande programmen tillåts APUockså på de estetiska,naturvetenskapliga ochsamhällsvetenskapliga programmen.Motionärerna motsätter sig bestämtdetta. De anser också att det intebehövs någon särskild målbeskrivning förAPU. APU definieras igymnasieförordningen som kursplanelagdutbildning som genomförs på enarbetsplats utanför skolan. Eftersomalla ämnen och kurser redan har tydligamål innebär det att målbeskrivningarredan finns. I den andra motionen pekaspå att det är mycket storaproblem att få fram APU-platser.Förslaget att öppna APU även för deestetiska, naturvetenskapliga ochsamhällsvetenskapliga programmen är inteförankrat i verkligheten. Det riskeraratt ytterligare försvåra möjligheternaatt förverkliga målen med APU förnuvarande program.Utskottet vill med anledning avpropositionen och motionerna anföraföljande.Enligt de bestämmelser (5 kap. 9-10 §§gymnasieförordningen) som för närvarandegäller om den arbetsplatsförlagdautbildningen (APU) skall APU förekommapå alla nationella program medyrkesämnen. I förordningen definierasAPU som kursplanelagd utbildning på ettprogram som genomförs på en arbetsplatsutanför skolan. Styrelsen förutbildningen ansvarar för att APU:nuppfyller kraven och skall anskaffaplatser för APU. I skolplanen börredovisas de arbetslivskontakter sombehövs för anordnandet av APU. Endastkurser i yrkesämnen fårarbetsplatsförläggas. APU skall omfattaminst och varje veckas APUskall motsvara 24 timmars undervisning iskolan. Rektor beslutar om vilka helaeller delar av kurser som skallarbetsplatsförläggas. Om platser itillräcklig omfattning inte kananskaffas skall styrelsen för skolanunderrätta om detta.Kommittén för gymnasieskolansutveckling har i sitt delbetänkande Dennya gymnasieskolan - hur går det? (SOU1996:1) bl.a. behandlat denarbetsplatsförlagda utbildningenskvantitet och kvalitet. Regeringen anseri likhet med kommittén det angeläget attbegreppet APU klarläggs genom att ensärskild målbeskrivning görs för APU.Utskottet delar denna uppfattning ochvill betona att kvaliteten på APU är avmycket stor betydelse föryrkesutbildningen i gymnasieskolan.När det gäller omfattningen av APUskall som utskottet tidigare redovisatminst av undervisningstiden påprogram med yrkesämnen varaarbetsplatsförlagda. Enligtundersökningar av /95, som gjorts av bl.a.Svenska Kommunförbundet och ,hade av skolorna dennaomfattning på APU. av skolornauppgav dock att målet om 15 veckorskulle komma att nås, innan elevernalämnade gymnasieskolan.Enligt gällande bestämmelser kan endastkurser i yrkesämnenarbetsplatsförläggas. Regeringenmeddelar att den har för avsikt attupphäva denna inskränkning. Skolorna börkunna avgöra om elever skall kunnainhämta kunskaper i delar av även andraämnen genom den arbetsplatsförlagdautbildningen. Utskottet har inget atterinra häremot.De samhällsvetenskapliga,naturvetenskapliga och estetiskaprogrammen har ämnesanknutenpraktik i stället för APU. Praktiken äravsedd att dels ge eleverna konkretaerfarenheter av arbetslivet, dels knytaihop ämnesundervisningen medtillämpningar i arbets- ochsamhällslivet. Enligt timplanen ärämnesanknuten praktik alternativ tilllokalt tillägg. I propositionenredovisas att det enligt en utvärderingsom (rapport 89) gjort ärovanligt att eleverna i gymnasieskolanhar ämnesanknuten praktik. Regeringenanser det synnerligen angeläget attelever oberoende avprogram får lära känna en arbetsplatsoch att de får del av de erfarenhetersom kan erhållas genom APU. Utskottetdelar denna uppfattning och anser attdet bör införas en möjlighet förkommuner att besluta om APU även på deestetiska, naturvetenskapliga ochsamhällsvetenskapliga programmen.Utskottet vill i sammanhanget upprepavad utskottet underströk i samband medbehandlingen av propositionen Växa medkunskaper (prop. 1990/91:85, bet.UbU16), nämligen vikten av attverksamheten inom samtliga program knytsnärmare arbetslivet och samhället iövrigt.Med hänvisning till vad utskottetanfört bör med avslag påmotionerna 1995/96:Ub43 yrkande 8 och1995/96:Ub44 yrkande 6 godkänna det somregeringen anfört om ändrade regler förarbetsplatsförlagd utbildning.Enligt motion 1995/96:Ub43 (m) yrkande 9bör regeringen återkomma till riksdagenmed ett förslag till finansiering av denarbetsplatsförlagda utbildningen utifrånde riktlinjer som föreslogs ibetänkandet Höj ribban! (SOU 1994:101).Motionärerna betonar attförutsättningarna för och genomförandetav APU måste förbättras.Utskottet vill med anledning avmotionen hänvisa till den tidigarenämnda undersökningen om APU-förhållandena /95 som gjortsav . I dennaundersökning uppger avgymnasieskolorna att ingen ersättningutgår till arbetsplatserna för APU. 33 %av skolorna ersätter företagen kontant.Enligt samma undersökning anger skolornaatt de största hindren för APU varkonjunkturläget, risk för att APU störproduktionen och inriktningen avproduktionen. Ersättningsfrågan uppgavssåledes inte vara det största problemet.Utskottet vill också peka på att APU förde flesta gymnasieskolor är ett relativtnytt utbildningsinslag och därmedförknippad med vissa problem. och Svenska Kommunförbundethar också () gjort en undersökning under mars1995 för att ta reda på hur företagenanser att APU fungerar. I dennaundersökning framhålls bl.a. att det tartid att bygga upp de relationer sombehövs för ett väl fungerande samarbetemellan skola och företag (Den nyagymnasieskolan - hur går det?, SOU1996:1, s. 57). Mot bakgrund av vadutskottet redovisat finns det enligtutskottets mening anledning att anta attdet främst är andra insatser änekonomiska incitament som främjar enkvalitativt god utbildning som förläggstill arbetslivet. Det finns anledningatt i det här sammanhanget erinra om attutskottet i det föregående inte haftnågot att erinra mot vad regeringenanför om målbeskrivning. Utskottet anserdet nämligen av stor vikt med ettklarläggande av begreppet APU. Motbakgrund av vad utskottet anfört börriksdagen avslå motion 1995/96:Ub43yrkande 9.Utbildning i gymnasieskolan på lokalagrenarRegeringen föreslår att lokala grenarfortsättningsvis bara skall vara avseddaför den egna kommunens ellersamverkansområdets elever. Med stöd avbemyndigandet i 5 kap. 9 § skollagen börregeringen eller den myndighetregeringen bestämmer, kunna förklara atten lokal gren skall varariksrekryterande.I motion 1995/96:Ub43 (m) yrkande 10anförs att det är positivt attgymnasieskolan profilerar sig utifrånsina egna möjligheter och lokalaförutsättningar. Det är motiverat med enviss skärpning av gällande bestämmelser,eftersom det i ett fåtal fall har häntatt kommuner missbrukat systemet för attlocka elever från andra kommuner.Elevernas valmöjligheter bör dock intebegränsas, utan i stället bör kraven påkommunerna skärpas. bör gesansvaret för att förklara om en lokalgren skall vara riksrekryterande ellerinte, varvid utbildningens innehållskall vara avgörande.Utskottet vill med anledning häravanföra följande.Enligt bestämmelser igymnasieförordningen får styrelsen förutbildningen fastställa lokala grenarinom de nationella programmen. Sådanagrenar skall ligga inom ramen för debestämmelser som gäller för programmet.En lokal gren skall tillgodose ettsådant lokalt eller regionaltutbildningsbehov som inte kantillgodoses inom ramen för de nationelltfastställda programmen och grenarna. Enlokal gren kan omfatta andra och tredjeutbildningsåren eller endast tredjeutbildningsåret. Styrelsen förutbildningen skall bl.a. fastställaytterligare mål för den lokala grenenutöver de som gäller för det nationellaprogrammet.I skollagen finns bestämmelser om enelevs rätt att bli mottagen påutbildning i gymnasieskolan. att den som sökt tillgymnasieskolan i annan kommun änhemkommunen under åberopande av att däranordnas en gren som inte erbjuds avhemkommunen skall hänföras till dengrupp elever som i första hand skall tasemot i utbildningen. Detta medför att ensådan gren i praktiken blirriksrekryterande.Utskottet kan konstatera att det enligten undersökning som gjort finns 490 lokala grenar inrättade.Enligt uppfyller inte enshälften kraven enligtgymnasieförordningen. Utskottet kanvidare konstatera att inrättande av enlokal gren också blivit ett sätt att ökaelevunderlaget eftersom det gör detmöjligt att rekrytera elever utanför denegna kommunen. Regeringen anför ipropositionen att det visat sig attinnehållet i många av de befintligalokala grenarna mycket väl skulle kunnarymmas inom de nationella grenarna medutnyttjande av de kurser som finns.Utskottet anser i likhet med regeringenatt den automatiska riksrekryteringentill lokala grenar bör upphöra. Lokalagrenar bör i likhet med specialutformadeprogram endast vara öppna för den egnakommunens och samverkansområdets elever.Utskottet utgår från att det härigenomblir en självsanering bland de lokalagrenarna. Vissa små yrken, som ävennationellt sett kräver ett mycket litetantal utbildade , får sittutbildningsbehov tillgodosett genom enlokal gren. Utskottet anser detangeläget att sådana utbildningar skallkunna finnas även i fortsättningen ochdelar därför regeringens uppfattning attsådana utbildningar skall kunna öppnasför riksrekrytering efter särskiltbeslut.Med hänvisning till vad utskottetanfört bör med avslag påmotion 1995/96:Ub43 yrkande 10 antaregeringens förslag till ändring iskollagen såvitt avser 5 kap. 8, 18 och24 §§.Individuella programmet m.m.Regeringen föreslår vissa ändrade regleravseende individuella ochspecialutformade program. Kommunernaskall enligt förslaget kunna erbjudadessa program till grupper av elever.Eftersom specialutformade program ifråga om utbildningens nivå skallmotsvara ett nationellt program föreslåsvidare att samma behörighetsregler skallgälla för specialutformade som förnationella program. Förslagen innebärändringar i skollagen.Enligt regeringens bedömning bör allaelever som gått ett individuellt programfå ett bevis över genomgångenutbildning, där det framgår vad elevendeltagit i, t.ex. vilka kurser ochvilken praktik.