bet · GJ01SoU17 · 1996-05-02 00:00:00 — Föratt kunna användas i praktiskt brukmåste det speciella mätningsförfarandesom psykologiska test utgör uppfylla enrad krav, påpekar motionären. De skallvara standardiserade, tillförlitliga ochha god validitet. De test som används iSverige har ofta ett internationelltursprung. De saknar ofta svenskstandardisering och normering och ärdärför inte rättvisande i vår miljö. Detfinns enligt motionären ett stort behovav att anpassa testen till svenskaförhållanden och att utveckla nyasvenska test. Detta är en omfattande ochkostsam process som enligt motionärenhittills inte funnit någon finansiär.Specialdestinerade FoU-medel krävs, ochregeringen bör enligt motionärenåterkomma med förslag härom i nästaforskningsproposition.I motion Ub608 av m.fl.(v) finns ett likalydande yrkande som imotion So427. Varken medelsbeviljandesektorsforskningsorgan ellerforskningsråd har ansett sig kunnaprioritera ens enstakaprojektansökningar såvitt avserpsykologiskt metodutvecklingsarbete närdet gäller psykologiska test, påpekasdet i motionen. är samtligaområden inom de praktiskt psykologiskaverksamheterna beroende av psykologiskainstrument av hög kvalitet, baserade påteori och utprövade enligt vetenskapligtvedertagen metodik. Anslagsmöjligheternaför vetenskaplig konstruktion,utprövning och därtill relateratforsknings- och utvecklingsarbete börsnarast utredas så att förslag kanföreläggas i nästaforskningsproposition.Bakgrund m.m.Sveriges Psykologförbund har tagit uppfrågan om ansvaret för svenskastandardiseringar och normeringar avutländska test och om svenskapsykologers tillgång till moderna,fullgott utprövade psykologiskainstrument. En arbetsrapport avlämnadessommaren , Psykologiskamätinstrument - hinder och möjligheterför en tillfredsställande kvalitativ ochkvantitativ instrumentförsörjning förpsykologisk tillämpning och forskning iSverige. Bl.a. redovisas kontakterna medolika finansieringsorgan såsom de olikaforskningsråden. ansåg att FoU-arbete förpsykologiska test faller utanför rådetsuppgifter. Sammanfattningsvis anges irapporten att företrädare för de olikainstitutionerna, myndigheterna och rådenverifierar att området psykologiska testutgör ett betydelsefullt forsknings- ochutvecklingsområde där tonvikten liggerpå utvecklingssidan. Samtidigtkonstateras att inga enskilda organ taransvar för FoU-insatserna.I rapporten hänvisas bl.a. tillKommittén (S 1992:04) om hälso- ochsjukvårdens finansiering ochorganisation (HSU 2000) som, i enlighetmed tilläggsdirektiv till kommittén(dir. 1994:152), bl.a. skall övervägaansvarsfördelningen mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen i fråga omfinansiering av vårdforskning samt ivilka former stöd kan ges tillvårdforskningens utveckling.I den ovan nämnda rapporten angesavslutningsvis att man inte funnit någonslutlig lösning såvitt avserfinansieringen av anpassningen avinternationella instrument till svenskkulturell och språklig miljö ellerproduktion och utprövning av nyainstrument.Utskottets bedömningUtskottet anser det viktigt med enstandardisering och normering avpsykologiska test så att de blirrättvisande i svensk miljö.Frågor om forskning bör enligtutskottets uppfattning övervägas samlatvid behandlingen av nästaforskningspolitiska proposition.Motionerna So427 (fp) och Ub608 (v)avstyrks.GenteknikI motion So422 av m.fl.(mp) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av utredningav hur gentekniken riskerar att kommatill användning i rashygieniskt syfte(yrkande 2). Vidare hemställs attriksdagen hos regeringen begärlagförslag som omfattar förbud att söka,efterfråga och använda information ommänniskors gener dels vid anställnings-och antagningsförfaranden (yrkande 4),dels vid försäkringsförfaranden ochbankkontakter (yrkande 5). Slutligenvill motionärerna se lagförslag somomfattar förbud att utlämna informationom enskilda människors genuppsättning(yrkande 6). Motionärerna anför attkritiken av den gentekniska utvecklingeninte handlar om teknikfientlighet utanom att inse att gentekniken kommer attstyra samhället och människan mer ännågon politiker eller aktör på marknadennågonsin kunnat göra. En utredning börtillsättas med syfte att granska hurgentekniken riskerar att användas irashygieniskt syfte. Motionärerna anförvidare att regering och riksdag måsteinitiera och ge förutsättningar för enbred folklig debatt om gentekniken.Dessutom måste enligt motionärernalagstiftningen anpassas efter den nyatekniken, eftersom information omenskilda människors genuppsättning kankomma att användas på ett sätt somkränker individens integritet.I motion 1995/96:K15 av BarbroWesterholm (fp) hemställs att riksdagenger regeringen till känna dels vad imotionen anförts om lagreglering avgentester ( yrkande 1), dels vad somanförts om samordning avSocialdepartementets ochArbetsmarknadsdepartementets arbete medgentester och genetisk sekretess(yrkande 2), dels att regeringen utandröjsmål skall återkomma i ärendet(yrkande 3). Motionären anför att fråganom skydd för genetiska data ipatientjournaler varit under beredningalltsedan riksdagsåret 1990/91.Forskningen på det gentekniska områdetär omfattande och utvecklingen sker imycket snabb takt. Motionären anser attkompletterande lagstiftning bör införasdär kraven är hårdare för genetiska dataän för andra sekretessbelagda uppgifteri hälso- och sjukvården.Bakgrund och tidigare behandling m.m.Riksdagen antog lagen(1991:114) om användningen av vissgenteknik vid allmännahälsoundersökningar. Enligt lagen fårsådan undersökning av arvsmassan somutnyttjar analys av genernas DNA ellerRNA inte ske vid allmännahälsoundersökningar utan tillstånd frånSocialstyrelsen. Tillstånd får lämnasendast om undersökningen är inriktad påatt söka kunskap om sjukdomsförhållandensom är av allvarlig art eller annars avsärskild betydelse för hälso- ochsjukvården. Vid prövning avtillståndsfrågan skall särskilt beaktasom de som skall leda och utföraundersökningen har den kompetens sombehövs för ändamålet och omintegritetsskyddet för uppgifter omundersökningsdeltagarnas genetiskaförhållanden kan antas blitillfredsställande. Deltagarna måste gesitt skriftliga samtycke.Socialutskottet anförde vid sinbehandling av ärendet bl.a. följande ibetänkandet 1990/91:SoU10 Användning avgenteknik på människa m.m. (s. 9).Genom användning av genteknik vidallmänna hälsoundersökningar skulle deti vissa fall bli möjligt att identifieraenskilda som riskerar att drabbas avärftligt betingad sjukdom. Tidigt insattmedicinsk behandling eller ändradlivsstil skulle i en del fall kunnaförebygga, lindra eller bota sjukdomen ifråga. Utskottet delar därföruppfattningen i propositionen attallmänna hälsoundersökningar medanvändning av genteknik skall få göras.För att skydda den enskilde motopåkallat intrång i privatlivetsinnersta sfär är det emellertidangeläget att samhället markerar enåterhållsam inställning och attrestriktioner för verksamheten införsgenom lagstiftning. Enligt lagförslageti propositionen skall allmännahälsoundersökningar med hjälp av DNA-eller RNA-analys inte få göras utantillstånd av . Härigenomfår man enligt utskottets mening entillfredsställande garanti för attsådana genundersökningar bara användsunder etiskt godtagbara förutsättningaroch att de utförs med den kompetens ochansvarskänsla som krävs.I samma betänkande anförde utskottet ianledning av ett motionsyrkande om skyddför genetiska data i patientjournalerföljande (s. 15).Utskottet delar uppfattningen att detfinns en risk för att den enskildessamtycke till att efterge sekretessenbeträffande genetisk information blirillusoriskt om samtycket utgör ett kravför att få en anställning eller rätt attteckna en försäkring. I likhet medgenetikkommittén anser utskottetemellertid inte att detta utgörtillräckliga skäl för att inskränka denenskildes självbestämmanderätt. Det ärockså svårt att föreställa sig hur manskulle kunna hindra den enskilde frånatt göra informationen tillgänglig förandra. En patient har ju exempelvis rättatt få en kopia eller avskrift avjournalen utan att ange ändamålet meddetta. Det är emellertid ett allvarligtintegritetsproblem som motionärernapekar på. Också i propositionen anförsatt det är etiskt oriktigt att ställaupp krav på genomgången genetiskundersökning som förutsättning föranställning eller dylikt. mening måste frågan docklösas på ett annat sätt än genom intrångi den enskildes självbestämmanderättenligt sekretesslagen. Om inte någonannan teknisk lösning är möjlig, bör mani stället överväga att straffbeläggaförfaranden som innebär att exempelvisarbetsgivare eller försäkringsbolagavkräver någon undersökningsresultatfrån genetiska undersökningar somvillkor för anställning respektive rättatt teckna försäkring. Regeringen böråterkomma till med förslag omhur oetiska krav på tillgång tillgenetiska data skall kunna hindras.Detta bör ge regeringen tillkänna.Riksdagen följde utskottet (rskr.1990/91:114).I betänkandet 1993/94:SoU7 avstyrkteutskottet en motion (kds) angåenderiktlinjer på genteknikområdet medhänvisning till att inte bordeföregripa behandlingen av regeringenskommande förslag på området.Ytterligare ett yrkande i samma motionsom den nu aktuella So422 behandlades avutskottet i betänkandet1994/95:SoU15. Motionsyrkandet om anslagpå för att georganisationer och andra möjlighet attsöka medel för att informera omgenteknikens följder avstyrktes avutskottet.I pågår enligtuppgift arbetet med endepartementspromemoria som bl.a. kommeratt behandla frågor om skydd förgenetiska data i patientjournaler och omrätten för tredje man att ta del av ochanvända sig av sådan information. Enligtuppgift är arbetet meddepartementspromemorian i slutskedet.Man beräknar att kunna sända ut den påremiss under mars 1996.Enligt direktiv (dir. 1994:111) har ensärskild utredare tillkallats meduppgift att kartlägga medicinskakontroller i arbetslivet, utreda derisker och problem som sådana kontrollerkan innebära och vilket berättigat behovav kontroll som kan finnas samt göra deavgränsningar och föreslå de åtgärdersom behövs. Utredaren skallinledningsvis kartlägga förekomsten avolika former av medicinsk kontroll, bådei samband med anställning och underanställningen. Utvecklingen avgentekniken skall särskilt beaktas. Dekommande förslagen bör, enligtdirektiven, bygga på en bedömning avvilka berättigade behov av medicinskkontroll i arbetslivet som kan finnasför arbetsgivarna, för den enskilde ochför allmänheten, och vilka skyddsbehovsom finns för den enskilde arbetssökandeeller anställde. Förslagen bör bygga påen avvägning mellan dessa olika behoveller intressen.Utredaren skall redovisa sitt uppdragsenast den 1 april 1996.Utskottets bedömningUtskottet vill på dessa områden inteföregripa regeringens kommande förslagoch avstyrker därför motionerna K15 (fp)och So422 (mp) yrkandena 2 och 4-6.Utbildning i ortopedisk medicin m.m.I motion So499 av ochThomas (båda mp) begärs attriksdagen ger regeringen till känna attläkare med utbildning i ortopediskmedicin bör erhålla specialistkompetens(yrkande 2) samt att specialistvårds-taxan bör anpassas så att läkare kan gepatienterna ekonomisk möjlighet atttillgodogöra sig ifrågavarandebehandling (yrkande 3). Motionärernahemställer också att beslutaratt en statlig vidareutbildning försjukgymnaster i ortopedisk medicininrättas (yrkande 4). Motionärerna anföratt ortopedmedicinsk behandling jämfördmed standardiserad konventionellbehandling hos distriktsläkare ochdistriktssjukgymnaster när det gällersjukskrivningslängd, smärta, dagligfunktionsförmåga och psykosomatiskasymtom har visat sig klart överlägsen.Vidare är den ortopedmedicinskabehandlingen billigare. Motionärernaanför att vad ortopedmedicinarna behöverär godkännande av sinspecialitet och därmedspecialistkompetens. Motionärerna anförvidare att ortopedisk medicin inte lärsut i den svenska grundutbildningen förläkare och sjukgymnaster. Ämnetförekommer endast som vidareutbildning,delvis anordnade i Socialstyrelsensregi. Ortopedmedicinaren arbetar medgängse undersökningsmetoder somkompletteras med en specifik manuellundersökningsteknik. Motionärerna anföratt till dess ortopedmedicinarna får sinspecialiststatus och behandlingen därmedautomatiskt faller underförsäkringskassans betalningsområde börprivatläkarvårdstaxan anpassas så attpatienterna får ekonomisk möjlighet atttillgodogöra sig denna behandling.Tidigare behandling m.m.Hösten 1991 behandlade utskottetliknande yrkanden. I betänkandet1991/92:SoU5 (s. 30) konstateradeutskottet att regeringen genomproposition 1988/89:138 lade framförslag till nya riktlinjer för läkarnasspecialiseringstjänstgöring. Riksdagengodkände i princip deföreslagna riktlinjerna (1989/90:SoU9och rskr. I samband medbehandlingen av förslaget till nyariktlinjer uttalade sig utskottet ocksåom motionsyrkanden om den ortopediskamedicinens ställning (1989/90:SoU9).Motionerna avstyrktes med motiveringenatt det inte bör ankomma på riksdagenatt göra något uttalande om vilka demedicinska specialiteterna bör vara.Regeringen har genom förordningen1991:1325 fastställt de specialiteterinom vilka specialistkompetens kanerhållas fr.o.m. den 1 januari 1992.Ortopedisk medicin är inte enspecialitet. Utskottet avstyrktemotionsyrkandena.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin inställning idessa frågor och avstyrker därför motionSo499 (mp) yrkandena 2-4. beträffande hälso- ochsjukvårdens finansieringatt avslår motionerna1994/95:So207 yrkande 3, 1994/95:So424 yrkandena 2 och 4,1994/95:So441, 1994/95:So485yrkandena 2 och 3 och 1994/95:So489yrkandena 8 och 13,res. 1 (m) -delvisres. 2 (c) -delvis-motiv.res. 3 (fp) -delvis-motiv.res. 4 (v) -delvisres. 5 (mp)2. beträffande frietableringsrättatt avslår motionerna1994/95:So424 yrkande 3, 1994/95:A270 yrkande 10 och 1994/95:A802yrkande 3,res. 1 (m) -delvisres. 2 (c) -delvis -motiv.res. 3 (fp) -delvis3. beträffandekvalitetssäkringatt avslår motionerna1994/95:So250 yrkande 5, 1994/95:So412 yrkandena 1 och 2,1994/95:So423 yrkande 16 och 1994/95:So424 yrkande 6,res. 1 (m) -delvisres. 3 (fp) -delvisres. 4 (v) -delvisres. 6 (kds) -delvis4. beträffande folkhälsofrågoratt avslår motionerna1994/95:So223 yrkande 21, 1994/95:So412 yrkande 3, 1994/95:So419,1994/95:So423 yrkandena 5, 6 och 8,1994/95:So424 yrkande 8,1994/95:So432 yrkande 2, 1994/95:So457 och 1994/95:So489 yrkandena1-5,res. 1 (m) -delvisres. 3 (fp) -delvisres. 4 (v) -delvisres. 6 (kds) -delvis5. beträffande forskning ochutvecklingatt avslår motionerna1994/95:So423 yrkandena 14 och 17samt 1994/95:So424 yrkande 5,res. 1 (m) -delvisres. 3 (fp)-delvis6. beträffande struktur- ochkompetensfrågoratt avslår motionerna1994/95:So219 yrkande 2, 1994/95:So412 yrkandena 7 och 8 och1994/95:So413,res. 6 (kds) -delvis7. beträffande sjuksköterskorm.fl.att avslår motion1994/95:So445 yrkande 1,res. 7 (m, fp, kds)8. beträffande tilläggsdirektivtill HSU 2000att avslår motionerna1994/95:So423 yrkande 12,1994/95:So470 och 1994/95:A807yrkande 32,res. 8 (fp)9. beträffande kvinnors hälsaatt avslår motionerna1994/95:So423 yrkande 11,1994/95:So433 och 1994/95:A807yrkande 33,res. 9 (mp)10. beträffande könsstympningatt avslår motionerna1994/95:So438 och 1994/95:Sf611yrkande 17,11. beträffande patientombudsmanm.m.att avslår motion1994/95:So451 yrkandena 1-5 , 7 och8,res. 10 (v)12. beträffande destruktivarörelseratt med anledning av motion1994/95:So406 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,res. 11 (kds) -motiv.13. beträffande vård ochbehandling m.m.att avslår motionerna1994/95:So423 yrkande 10,1994/95:So426, 1994/95:So436,1994/95:So484 yrkandena 20 och 36,1994/95:A802 yrkande 10 och1994/95:A807 yrkande 38,res. 12 (fp)14. beträffande alternativsjukvårdatt avslår motion1994/95:So478,res. 13 (mp)15. beträffande enhetligersättningsnivåatt avslår motionerna1994/95:So431 och 1994/95:So437,16. beträffande livstestamentem.m.att avslår motionerna1994/95:So402 och 1994/95:So404,17. beträffande forskning inomdet psykologiska metodområdetatt avslår motionerna1994/95:So427 och 1994/95:Ub608,18. beträffande genteknikatt avslår motionerna1994/95:So422 yrkandena 2 och 4-6samt 1995/96:K15,res. 14 (mp)19. beträffande utbildning iortopedisk medicin m.m.att avslår motion1994/95:So499 yrkandena 2-4.Stockholm den 2 maj 1996På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), ChristinaPettersson (s), (),(), (),(), (),(), (), (), () och (). Hälso- och sjukvårdens finansieringm.m. (mom. 1-5), , och (alla m)anserdels att den del av utskottetsbetänkande som på s. 19 börjar med Hälso- och sjukvården och på s. 21slutar med motionsyrkandena avstyrks bort ha följande lydelse:Alla medborgare skall garanteras godvård vid sjukdom eller olycksfall efterbehov. Sjukvården skall sätta patienteni centrum och erbjuda hög medicinskkvalitet. I praktiken har dock denenskilde patienten svårt att hävda sigoch sina behov gentemotsjukvårdsapparaten. Utskottet anser attfördelningen av vårdresurserna harföretagits i enlighet med politiskaprogram. Bara i mindre grad harpatienternas behov och önskemål varitstyrande. Enligt utskottet skulleinförandet av en allmänhälsoförsäkring sätta patienten icentrum och vara den bästahelhetslösningen på de problem som finnsi dagens sjukvård. En sådansjukvårdsförsäkring skall vara allmänoch obligatorisk. Den skall gälla allabosatta i samt dem som på andrasätt bör inkluderas på grund avinternationella åtaganden inom bl.a. EU.Ingen skall enligt utskottetsuppfattning ställas utanförförsäkringssystemet. bestämmeri demokratisk ordning vilka typer avbehandling och omvårdnad som skallfinansieras av den allmännasjukvårdsförsäkringen. Statenfastställer ett minimiåtagande förförsäkringskassan. Det står fritt atterbjuda vård därutöver. Försäkringenskall finansieras genom ensjukvårdsavgift vars storlek beror påbetalningsförmåga oavsett ålder ellerrisk och som fastställs av riksdagen.Inbetalning skall göras i samband medskatteuppbörd. En allmän ochobligatorisk sjukvårdsförsäkring skulleinnebära att den striktaavgränsningen mellan sjukvårdens ochsjukpenningens finansiering försvinner.Den helt dominerande delen av dagenslandstingsskatt som finansierarsjukvården skulle överföras tillförsäkringskassan eller andraorganisationer som i sin tur betalarpatientens vård, oberoende avvårdgivare. Försäkringen skulle skapaeffektivitet genom konkurrens på allanivåer. Patienten sätts i centrum ochkvaliteten blir ett konkurrensmedel. Etthögkostnadsskydd utformat som entrappstegsmodell skall finnas. Ett ökatinslag av avgiftsfinansiering garanterarenligt utskottet en godkostnadskontroll. Vad utskottet nuanfört bör med anledning av motionernaSo207 (m) yrkande 3 och So424 (m)yrkandena 2 och 4 ges regeringen tillkänna. Motionerna So441 (mp), So485 (m)yrkandena 2 och 3 samt So489 (v)yrkandena 8 och 13 avstyrks.Utskottet anser vidare att frietableringsrätt för t.ex. läkare,tandläkare och sjukgymnaster böråterinföras. Andra grupper, t.ex.barnmorskor och sjuksköterskor, bör gessamma rätt. Effekterna avetableringsfrihet blir dels attpatienterna får möjlighet att väljamellan flera vårdgivare, dels attsjukvårdsanställda kan välja mellanflera arbetsgivare, offentliga såväl somenskilda. Konkurrenssituationen innebärvinster i form av bättre kvalitet ivården, större möjligheter tillkostnadsjämförelser och störremöjligheter för personal inom vården attförverkliga sina idéer. Vad utskottet nuanfört bör med anledning av motionernaSo424 (m) yrkande 3 och A270 (m) yrkande10 ges regeringen till känna. MotionA802 (fp) yrkande 3 är i huvudsaktillgodosedd och avstyrks.Patientens frihet att välja vårdgivarebör enligt utskottet kombineras med ettackrediteringssystem för allavårdgivare. En oberoende statligmyndighet - Medicinalstyrelsen - skallgodkänna (ackreditera) alla vårdgivare.Dessutom skall alla som bedriversjukvård ha ett väl fungerandekvalitetssäkringssy-stem.Kvalitetskontroll genom medicinskrevision bör ske regelbundet genomMedicinalstyrelsens försorg. Kvalitetenbör, enligt utskottet, vägas in i ettresultatbaserat ersättningssystem, föratt ge vårdgivarna incitament att arbetaaktivt och kontinuerligt medkvalitetssäkring. Även olika former förkollegial kvalitetssäkring inom vårdenbör utvecklas, t.ex. att läkarensverksamhet granskas kritiskt avsakkunniga kolleger (peer review). Detbör också bli lättare för patienten att få en andra åsikt (second opinion).Vad utskottet nu anfört bör medanledning av motion So424 (m) yrkande 6ges regeringen till känna. MotionernaSo412 (kds) yrkandena 1 och 2 och So423(fp) yrkande 16 är i huvudsaktillgodosedda och avstyrks. Motion So250(v) yrkande 5 avstyrks.I ett försäkringssystem finns enligtutskottet bättre förutsättningar attsamordna sjukvård, social service ochomsorg samt rehabilitering. En annanviktig uppgift för sjukvårdsförsäkringendr att stimulera förebyggande vård.Detta sker i flera liknande system iEuropa. Ideella organisationer somarbetar för folkhälsan skall stödjas.För att människor skall kunna ta ettökat ansvar för sin hälsa behövsinformation om hur man undviker ohälsaoch ökade kunskaper om hur man behandlarlindrigare sjukdomstillstånd ochpåskyndar tillfrisknande. I dettasammanhang vill utskottet också betonaföretagshälsovårdens viktiga roll. Denförebyggande vården har fått en alltviktigare roll: målet är att förebyggaohälsa och att vinna hälsa. Mödra- ochbarnhälsovården är ett bra exempel påhur effektiv förebyggande vård kan vara.Sverige tillhör världens främsta ländervad gäller lägst barna- ochmödradödlighet. Information om till exempelrökningens, alkoholens och kostensbetydelse för hälsan, att motionera pårätt sätt osv. ger stora mänskligavinster. Utskottet anser vidare attinformationen om riskerna förbullerskador bör förbättras. I huvudsakbehövs ett ökat medvetande och ettrationellt agerande. Vad utskottet nuanfört bör med anledning av motionernaSo424 (m) yrkande 8 och So457 (m) gesregeringen till känna. Motionerna So223(fp) yrkande 21, So412 (kds) yrkande 3,So419 (s), So423 (fp) yrkandena 5, 6 och8, So432 (c) yrkande 2 och So489 (v)yrkandena 1-5 avstyrks.Utskottet anser att forskning ochutveckling är av utomordentlig vikt försjukvården - såväl medicinsk forskningsom omvårdnadsforskning. Forskning ochutveckling höjer kvaliteten i vården.Man räknar med att den medicinskakunskapen fördubblas vart sjunde år.Denna utveckling leder enligt utskottettill medicinsk rationalisering genom nyadiagnostiska och terapeutiska metoderoch i många fall sänkta kostnader försjukvården. Den medicinska forskningenutförs till sin huvudsakliga del påuniversitetssjukhusen medan utvecklingsker även i den övrigasjukvårdsorganisationen. I den privatasektorn sker medicinsk forskning ihuvudsak inom läkemedelsindustrin.Grundforskning är enligt utskottetsmening en statlig angelägenhet.Patientnära klinisk forskning ochutveckling bör kunna finansieras avstaten och försäkringsgivaren isamarbete. Statlig finansiering avforskning och utveckling ställer krav påprestation. Forskningsanslag bör därförvara riktade, dvs. projektbaserade.Medicinsk rationalisering skall enligtutskottet utföras och finansieras avsjukvårdsproducenterna. Utskottet delarsåledes motionärernas uppfattning. nu anfört bör med anledning avmotion So424 (m) yrkande 5 gesregeringen till känna. Motion So423 (fp)yrkandena 14 och 17 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1-5bort ha följande lydelse:1. beträffande hälso- ochsjukvårdens finansieringatt med anledning avmotionerna 1994/95:So207 yrkande 3,1994/95:So424 yrkandena 2 och 4 ochmed avslag på motionerna1994/95:So441, 1994/95:So485yrkandena 2 och 3 samt 1994/95: So489yrkandena 8 och 13 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,2. beträffande fri etableringsrättatt med anledning avmotionerna 1994/95:So424 yrkande 3och 1994/95:A270 yrkande 10 och medavslag på motion 1994/95:A802 yrkande3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,3.