bet · GJ01LU26 · 1996-05-21 00:00:00 — Motionärernapoängterar att konsumentfrågorna i ochför sig är betydelsefulla men anser, pågrund av den koncentration som erfordrasvid , attkonsumentpolitiken inte bör drivas idetta sammanhang (yrkande 1).Utskottet erinrar om att den29 , i samband med behandlingav den ovan nämnda skrivelsen om , på utrikesutskottetshemställan avslagit ett liknandemotionsyrkande (se yttr. 1995/96:LU2y s.4 och bet. 1995/96:UU13 s. 65).Utskottet finner nu inte skäl attförorda något annat ställningstagandefrån sida i denna fråga ochavstyrker bifall till motion L36 yrkande1.Som redovisats inledningsvis föreskrivsi artikel 129a attgemenskapen skall medverka till attkonsumentskyddet uppnår en hög nivå.Åtgärder skall vidtas som stöder ochkompletterar den politik sommedlemsländerna bedriver för att skyddakonsumenternas hälsa, säkerhet ochekonomiska intressen samt för att gekonsumenterna fullgod information. Detslås vidare fast att de åtgärder som EUvidtar inte skall hindra någotmedlemsland att behålla eller införasträngare skyddsåtgärder, förutsatt attdessa är i överensstämmelse medfördraget och att kommissioneninformerats om dem. Artikel 100a, somockså berörts inledningsvis, innehållerbestämmelser om att rådet medkvalificerad majoritet kan besluta omåtgärder för tillnärmning avmedlemsstaternas lagstiftning förgenomförandet av den inre marknaden. Iartikeln slås också fast attkommissionens förslag i fråga om hälsa,säkerhet, miljö och konsumentfrågorskall utgå från en hög skyddsnivå. Iartikel 92 föreskrivs som huvudprincipatt stöd som ges av en medlemsstat ochsom kan snedvrida konkurrensen ärotillåtet i den mån stödet påverkarhandeln mellan medlemsstaterna. Iartikeln anges vidare vilka sorters stödsom anses förenliga med den gemensammamarknaden.I motion L35 yrkar ()att regeringen skall verka för attkonsumentskyddet i artikel92 och artikel 100a förtydligas ochförstärks (yrkande 11). I motionenbehandlas även en annan fråga som tordeaktualisera ändringar i Romfördraget.Motionären begär ett tillkännagivande omatt bör verka för att EU ökarinsynen i beslutsförfarandet hosministerrådet och kommissionen (yrkande19).Vad först gäller yrkande 11 anserutskottet att det varken är nödvändigteller lämpligt för att göranågra uttalanden om vilkadetaljändringar i som börkomma till stånd med anledning av deuttalanden regeringen gjort om behovetav förstärkningar av den rättsligagrunden för den gemensamma europeiskakonsumentpolitiken.När det sedan gäller yrkande 19 villutskottet peka på att regeringen iskrivelsen om EU:s regeringskonferens1996 (skr. 1995/96:30) uttalat sinavsikt att vid regeringskonferensenockså verka för att grundläggandeprinciper om offentlighet inom EU:sinstitutioner skrivs in i EU:s fördrag.Konstitutionsutskottet ställde sig isitt yttrande till utrikesutskottetpositivt till regeringens uttalande ochutgick vidare från att regeringenfortsätter att även i andra sammanhangdriva frågor om en offentlighetsprincipmotsvarande den svenska (yttr.1995/96:KU5y). hadeingen annan uppfattning änkonstitutionsutskottet i denna fråga ochriksdagen följde utskottet (bet.1995/96:UU13, rskr. 199).Utskottet avstyrker med det anfördabifall till yrkandena 11 och 19 i motionL35.Konsumentinflytande i EUNär det gäller inflytandet i EU:sinstitutioner mer generellt anserregeringen att , genom formellaoch informella kanaler, bör verka försvenska ståndpunkter. Detta kan, enligtregeringens mening, ske genom attSverige lägger fram reformförslag,medverkar med experter, bygger allianseroch informerar om svenska uppfattningar.Arbetet bör präglas av framförhållning,förankring och stabilitet.I motion L35 av ()anförs att i sitt arbete inom EUbör påverka även andra generaldirektoratän generaldirektoratet förkonsumentfrågor, såsomgeneraldirektoraten för jordbruk,konkurrens och finansiella frågor. Imotionen yrkas ett tillkännagivandehärom (yrkande 40).Utskottet konstaterar att regeringen, iden del av skrivelsen som tar uppkontakterna med kommissionen (avsnitt8.1), särskilt framhåller betydelsen avatt kontakterna inte begränsas till detdirektorat som har hand omkonsumentfrågorna (DG XXIV), utanomfattar alla enheter som har frågor somberör konsumenterna.Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion L35 yrkande 40.För konsumentorganisationerna i Europafinns en paraplyorganisation, BureauEuropéen des Unions de Consommateurs(BEUC). Organisationen ingår,tillsammans med ett antal nationellasamlingsorganisationer för konsumenter,i kommissionens ombildadekonsumentkommitté, Consumer Committee.Nationella konsumentföreträdare kanockså vara representerade i Ekonomiskaoch sociala kommittén (ESK), som är ettrådgivande organ till ministerrådet ochkommissionen. Enligt måsteESK höras i fråga om många lagförslagsom berör konsumenterna. Kommittén kanockså självmant avge yttranden i frågorden anser angelägna.Konsumentföreträdarna är i starkminoritet i ESK, och det är intesärskilt föreskrivet i fördraget attföreträdare för konsumenterna skallingå.Regeringen anser att skallverka för att konsumenterna och derasorganisationer får ökade möjlighetertill inflytande i EU. Ett sätt att ökakonsumenternas möjligheter att utövainflytande och göra sig hörda kan varaatt kommissionen anordnade årliga s.k.konsumentriksdagar som en väg att fåfram bredare idéunderlag och ökamöjligheterna till erfarenhetsutbyte ochuppbyggandet av nätverk mellannationella och internationellakonsumentorganisationer och myndigheter.Yvonne Ruwaida (mp) begär i motion L35tre tillkännagivanden som gällerkonsumenternas inflytande. Ett yrkandegår ut på att skall sändarepresentanter för allakonsumentorganisationer som finns ilandet till EU och andra internationellaorgan, i situationer därkonsumentintressen aktualiseras (yrkande12). Ett annat yrkande innebär attSverige bör verka för att EU diskuterarmed miljöorganisationer innan EUbeslutar nya lagförslag som gällermiljön (yrkande 18). Det tredje yrkandetinnefattar krav på att inom EUbör verka för att gemenskapen informerarallmänheten om projekt som rör miljönoch att möjlighet införs att överklagabeslut i miljöfrågor (yrkande 20).Utskottet kan inte se att regeringensprincipiella synsätt när det gällerfrågan om konsumentinflytande i EU ståri strid med det motionärerna ger uttryckför. Av skrivelsen framgår sålunda attregeringen anser det vara en angelägenuppgift för att verka för attkommissionens samråd medkonsumentorganisationer inte begränsastill enbart dem som är representerade iEU:s konsumentkommitté samt attmöjligheterna till kontaktverksamhetmellan myndigheter, institutioner ochkonsumentorganisationer underlättas iökad utsträckning. I det övergripandemålet för arbete medkonsumentfrågor i EU ingår också, somtidigare nämnts, att främjakonsumenternas intressen och inflytandei ett integrerat . Vad gälleryrkandena 18 och 20, som närmast synesavse konsumentinflytande imiljöfrågorna, konstaterar utskottet attdet inte finns något närmare underlagför att inom ramen för dettaärende göra några närmareställningstaganden i anledning av despecifika motionsspörsmålen.Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion L35 yrkandena 12, 18och 20.Utskottet övergår därmed till attbehandla frågor som gällerkonsumenternas inflytande i EU:sstandardiseringsarbete. Som nämntsinledningsvis införde EU en nymetod för harmonisering avlagstiftningen, New Approach. Genomdenna metod har standardiseringen fåtten fundamental betydelse för de reglersom rör människors liv, hälsa ochsäkerhet. Metoden innebär att direktivenendast fastställer de väsentligasäkerhetskrav som produkten skalluppfylla för att få säljas fritt. Dedetaljerade tekniska specifikationernaför produkten fastställs sedan ifrivilliga standarder som på uppdrag avkommissionen utarbetas av de europeiskastandardiseringsorganen, bl.a. deteuropeiska standardiseringsorganet().För konsumentdeltagande i deteuropeiska standardiseringsarbetet finnsen samarbetsorganisation, Association deNormalisation Européenne pour lesConsommateurs (ANEC). Genom dennaorganisation har företrädare förkonsumenterna möjlighet att delta i dettekniska standardiseringsarbetet. Detsvenska deltagandet istandardiseringsarbetet sker via SIS -Standardiseringen i -tillsammans med auktoriseradestandardiseringsorgan för olikateknikområden. Inom SIS finns enkommitté, , som skallstärka konsumenternas deltagande istandardiseringsverksamheten och höjamedvetenheten om konsumentfrågornasbetydelse i det tekniskastandardiseringsarbetet. Inom ramen föranslaget till SIS har särskilda medelavdelats för att genomutbildningsinsatser och resebidragfrämja deltagande av företrädare förkonsumenterna i standardiseringen.Också deltar aktivt idet europeiska standardiseringsarbetetoch har åtagit sig ett antal sekretariatinom Europastandardiseringen.Arbetet med standardisering avhandikapphjälpmedel drivs av en kommitté(TC 293, Technical aids for thedisabled) inom den europeiskastandardiseringen (). Kommittén harsitt sekretariat förlagt till Sverige.Det praktiska arbetet utförs avHandikappinstitutet. I Konsumentrådetinom SIS finns en företrädare förNeurologiskt (), som är en underorganisation tillHandikappförbundenssamarbetsorganisation (HSO).Frågor som rör konsumenternasinflytande i standardiseringsarbetet tasupp i två motioner. m.fl.(m) anför i motion L34, såvitt nu är ifråga, att ett breddatkonsumentdeltagande istandardiseringsarbetet är önskvärt ochatt detta bör bygga på att enskildakonsumenter i samverkan organiserar sigoch kräver inflytande.I motion L36 av ochKerstin () poängteras atthandikappaspekten inte får glömmas bortnär konsumenternas inflytande skallkanaliseras. I motionen begärs etttillkännagivande om att man bör ta tillvara de handikappades intressen istandardiseringsarbetet (yrkande 5).I likhet med vad som anförs imotionerna anser regeringen attdeltagandet i standardiseringsarbetetmåste breddas. Konsumentorganisationeroch andra frivilliga organisationermåste sålunda ges tillräckligamöjligheter att medverka i arbetet. Ettsätt som nämns i skrivelsen attåstadkomma detta är att EU rekommenderarmedlemsstaterna att möjliggöra förnationella konsumentrepresentanter attmedverka.Också utskottet anser det angeläget attett breddat konsumentinflytande istandardiseringsarbetet kommer tillstånd. Enligt utskottets mening finnsdet särskild anledning att betona viktenav att den kunskap somhandikapporganisationerna besitter tastill vara och får komma till uttryck istandardiseringsarbetet. Utskottet utgårfrån att de särskilda medel som haravdelats för att genomutbildningsinsatser och resebidragfrämja deltagande av företrädare förkonsumenterna i standardiseringen kantas i anspråk också för att tillgodosehandikappades intressen. Utskottetförutsätter att regeringen noga följerfrågan och överväger vilka ytterligareinsatser som bör komma till stånd föratt behovet av frivilligaorganisationers medverkan istandardiseringsarbetet skall kunnatillgodoses.Mot bakgrund av vad som anförtsföreligger, enligt utskottets mening,inte behov av någottillkännagivande. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motion L34 i nubehandlad del samt yrkande 5 i motionL36.I skrivelsen redovisas också de frågorsom, enligt regeringens uppfattning, börprioriteras i det pågående och kommandearbetet med konsumentfrågor i EU. Engrund för prioriteringarna är de områdensom beslutade om (se bet. 1994/95:LU32). En annanurvalsgrund är sakfrågor som har starkainslag av handel och transaktioner övergränserna, och det finns ett behov avgemenskapslagstiftning för attkomplettera och stärka den svenskakonsumentskyddslagstiftningen. Det har,enligt regeringen, också betydelse omgemenskapsåtgärder behövs för att uppnåen bättre total effekt, t.ex. i fråga ommiljö och konsumtion.Med dessa utgångspunkter angerregeringen fem områden som skall varaprioriterade, nämligen skydd för hälsaoch säkerhet, ekonomiskt och rättsligtskydd, information och utbildning, miljöoch konsumtion samt forskning. I deföljande avsnitten behandlar utskottetfrågor som gäller de prioriteradeområdena och som har aktualiserats genommotioner.Skydd för hälsa och säkerhetI detta avsnitt behandlar utskottetförst vissa frågor som rörproduktsäkerhet. är produktsäkerhet ett prioriteratområde inom EU. Produktsäkerhetsfrågornaregleras dels i ett allmäntproduktsäkerhetsdirektiv ,dels i olika specifika produktdirektiv.För närvarande finns 17 specifikaproduktsäkerhetsdirektiv som tillkommitenligt den tidigare redovisade metodenNew Approach. Specifikaproduktsäkerhetsdirektiv finns bl.a. förleksaker, personlig skyddsutrustning,elmateriel och maskiner.I och med genomförandet av den inremarknaden har tidigare system mednationella provningar för att fastställaatt produkter som når marknadenuppfyller ställda krav avskaffats. Istället har ett ökat ansvar lagts påtillverkare och importörer genom att desjälva får ansvara för att de följerprocedurer som innebär rätt till frirörlighet för produkterna inom helaEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet(EES). Statens möjlighet att säkerställaatt detta förtroende inte missbrukas äratt utföra kontroll av produkterna påmarknaden, s.k. marknadskontroll.Regeringen framhåller i skrivelsen attden fria rörligheten av varor ochtjänster på den gemensamma marknadenförväntas ge fördelar för konsumenterna,men påpekar att den ocksåmedför ökade risker när det gällerproduktsäkerheten. Eftersom farligavaror och tjänster inte kan accepterasmåste EU:s konsumentpolitik säkerställaatt sådana inte förekommer på marknaden.Regeringen bedömer att det krävsytterligare insatser för att förbättradet skadeförebyggande arbetet, få framlagstiftning i de fall det fortfarandefinns brister samt förstärkamarknadskontrollen. Om konsumenternaskall kunna få förtroende för engemensam marknad med fri rörlighet förvaror och tjänster krävs nämligen,enligt vad som anförs i skrivelsen, attde kan lita på att de varor och tjänstersom finns på marknaden är ofarliga.Sverige skall sålunda, enligtregeringens uppfattning, verka för ettsamordnat och långsiktigt arbete inom EUför bättre produktsäkerhet.Yvonne Ruwaida (mp) anser i motion L35att den som vill producera ellerexportera en vara också skall bevisa attvaran är ofarlig. Motionären begär etttillkännagivande härom (yrkande 8).Vidare förordas i motionen attmarknadskontroller sker regelbundet föratt skydda konsumenterna (yrkande 38delvis).Även i motion L34 av . (m) behandlas, såvitt nu är ifråga, produktsäkerhetskontrollen. Imotionen anförs att kontrollen i olikamedlemsländer inte får vara alltförolikartad eftersomkonkurrensneutraliteten då sätts ur speloch konsumenternas tilltro till den inremarknaden försvagas. Det krävs, enligtmotionärerna, arbete med EU:sproduktsäkerhetsdirektiv i syfte attfrämja en mer likartadproduktsäkerhetskontroll.Vad först gäller motion L34 och yrkande38 i motion L35 vill utskottet peka påatt regeringen i förevarande skrivelsesärskilt framhåller att den nyasäkerhetslagstiftningen måste genomförasoch efterlevas av medlemsländerna. Föratt efterlevnaden skall kunnagaranteras, anförs det, krävs enmarknadskontroll som står i paritet medproblemens omfattning. Det erfordras,påpekar regeringen, att de nationellatillsynsmyndigheterna agerar enligtsamma principer och att utövandet avtillsynen så långt som möjligtlikformas. Stora skillnader i kontrollenmellan medlemsländer kan också, sägs deti skrivelsen, leda till bristandekonkurrensneutralitet. För konsumenternaär marknadskontrollen entrovärdighetsfråga. Konsumenterna måstekunna lita på att produktsäkerhetenhåller en likformig och hög standardinom hela den inre marknaden. Det kanhandla om ambitionsnivå för kontrollen,typer av produkter och produktområdensom kontrolleras, kontrollfrekvens,riskbedömning samt sanktioner vidupptäckta missförhållanden.Ett sätt att skapa en gemensam syn pådetta område kan, enligt regeringen,vara att kommissionen regelbundetarrangerar samordningsmöten.Kommissionen bör också uppmuntramedlemsstaterna att redovisa hur manarbetar med marknadskontrollen och vilkaresultat man uppnått. Regeringen anförvidare att ett stort antal myndigheter,konsumentorganisationer ochnäringslivsorganisationer, inom ramenför arbetet vid det svenskaMarknadskontrollrådet, har tagit framett förslag till ett svenskt initiativför att förstärka marknadskontrollen iEuropa inom alla produktområden där faraför hälsa, säkerhet eller miljö kanföreligga. Regeringen överväger hur ettsådant initiativ bör utformas.Enligt regeringens mening bör olikaåtgärder för att åstadkomma en bättresamordning och effektivisering avkonsumentsäkerhetsarbetet undersökas. Enmöjlighet är, enligt regeringen, attinrätta ett europeiskt organ med ettövergripande ansvar för att främjasäkerheten hos konsumentvaror ochkonsumenttjänster. bör verka föratt en sådan undersökning görs.Utskottet kan för egen del inte seannat än att motionärernas önskemål iallt väsentligt sammanfaller med denmålsättning förkonsumentsäkerhetsarbetet som regeringenger uttryck för i skrivelsen. Utskottetavstyrker med det anförda motionerna L35yrkande 38 och L34 i nu behandladedelar.Med hänvisning till vad som redovisatsovan om tillverkares och importörersansvar för produkters säkerhet avstyrkerutskottet också bifall till yrkande 8 imotion L35.Utskottet behandlar i detta avsnittockså två motionsyrkanden variförespråkas att produktsäkerhetslagen(1988:1604) skall utvidgas till attgälla tjänster som tillhandahålls inomoffentlig verksamhet. Yrkanden däromframställs dels i motion L35 av YvonneRuwaida (mp) (yrkande 36), dels i motionL36 av och () (yrkande 4).Utskottet erinrar om att den17 , i samband medbehandlingen av proposition 1995/96:123om produktsäkerhetslagen och offentligverksamhet, avslagit motioner med sammainriktning som de nu aktuella (rskr.211). Beträffande utskottetsmotiveringar hänvisas till betänkandet1995/96:LU21. Utskottet finner inte skälatt ändra sin inställning i denna fråga.Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion L35 yrkande 36 ochmotion L36 yrkande 4.Härefter övergår utskottet till attbehandla frågor som rör livsmedel.Svenska konsumenter är starktengagerade i livsmedelsfrågorna ochefterfrågar i allt större utsträckningrelevant och fullständig information omprodukternas innehåll och ursprung. Isamband med godkännandet av fördraget omSveriges anslutning till EU (prop.1994/95:19, bet. UU5, rskr. 63) väcktesett antal motioner vari yrkadestillkännagivanden om ett svensktagerande inom EU, bl.a. för införande aven tydligare märkning av livsmedel medavseende på ursprung och tillsatser. Isitt yttrande till utrikesutskottetanförde lagutskottet (yttr.1994/95:LU1y) att ett svenskt medlemskapi EU inte bör föranleda att Sverigeminskar sina ambitioner pålivsmedelsområdet. Det är, anfördeutskottet, angeläget att vi medutnyttjande av de resurser som står tillbuds försöker påverka utvecklingen inomEG i riktning mot en högre skyddsnivåsom tillgodoser konsumenternasintressen. Särskilt viktigt är därvid,anförde utskottet, att förbättralivsmedelskontrollen samt att höjakvalitets- och hälsokraven. Därutöverframhöll utskottet att det är angelägetatt man från svensk sida arbetar för attåstadkomma en tillfredsställandeursprungsmärkning och andraförbättringar av märkningsreglerna. Äveninsatser syftande till ett förbud motbestrålning av livsmedel bör ha högprioritet, anförde utskottet. sålunda anförde gavsregeringen till känna.Våren 1995, i samband med behandlingenav vissa anslag på livsmedelsområdet,behandlade utskottet återigen motionersom gällde märkning av livsmedel (bet.1994/95:LU20). Utskottet kunde för sindel inte se att regeringen hade någotannat synsätt än motionärerna. Sålundahade regeringen förklarat att Sverigeaktivt skall verka för att inom EUförstärka livsmedelskontrollen, minimeraanvändningen av tillsatser, införa enbättre märkning av livsmedel samt ökalivsmedlens tjänlighet genom fördjupadekvalitets- och hälsokrav. Mot dennabakgrund saknades, enligt utskottetsmening, skäl för att förordaett förnyat tillkännagivande. Utskottetutgick dock från att regeringen nogaföljde upp frågorna och konstateradesamtidigt att det också på nationellnivå pågår arbete både hos regeringenoch vid och inte minstinom livsmedelsbranschen som syftar tillförbättringar för konsumenterna.I den nu aktuella skrivelsen angerregeringen att inom EU skallverka för att livsmedelskontrollenstärks, för att en bättre märkning avlivsmedlen införs och för attanvändningen av tillsatser minimeras.Flera motioner innehåller yrkanden medkrav på att skall försökapåverka utvecklingen inom EU i riktningmot högre skyddsnivåer pålivsmedelsområdet. I första hand begärstillkännagivanden om ursprungsmärkningoch märkning av gentekniskt modifieradelivsmedel.I motion L33 av m.fl.(v) anförs att konsumenterna måste gesmöjlighet att välja bort den mat maninte vill ha och att regeringen inom EUdärför bör verka för obligatoriskursprungsmärkning (yrkande 1). Vidarebegär motionärerna ett tillkännagivandeom att alla livsmedel och processer somhärrör från genetiskt modifieradeorganismer skall märkas (yrkande 2).Även i motion L35 av () begärs att regeringen inom EUverkar för en klar och tydlig märkningav genmodifierade produkter (yrkande31).I motion L34 av m.fl. (m)påpekas, såvitt nu är i fråga, vikten avatt man anger ursprungslandet.Agne m.fl. (c) påpekar i motionL37 att nationell lagstiftning omursprungsmärkning av livsmedel måstetillåtas inom EU. I motionen yrkas etttillkännagivande därom (yrkande 2).Vidare yrkas att som sinmening ger regeringen till känna attSverige bör driva frågan om ettgemensamt system för ursprungsmärkninginom EU (yrkande 3). Därutöver ansermotionärerna, med hänvisning till detarbete som pågår inom EUmed en förordning om s.k. nya livsmedel,att regeringen inom EU också bör drivafrågan om en generell märkning avgenetiskt modifieradelivsmedelsprodukter (yrkande 4).Vad först gäller ursprungsmärkning avlivsmedel vill utskottet påminna om attjordbruksministern i nyligenbesvarat en fråga därom. Av frågesvaretframgår att den svenska ståndpunkten äratt ursprungsmärkning skall varatillåten och möjlig. Enligtjordbruksministerns mening skulle ensådan märkning i själva verket befrämjaden gemensamma marknaden och handelninternationellt i övrigt.Jordbruksministern uttalade att honavser att med ytterligare kraft förafram dessa åsikter i EU och i andrasammanhang (fråga 960328 anf. 70).När det sedan gäller genteknisktmodifierade livsmedel vill utskottetpeka på EG-direktivet 90/220/EEG omavsiktlig utsättning av genetisktmodifierade organismer. Direktivet ärbindande för medlemsstaterna och innebärbl.a. att användningen av genetisktmodifierade organismer skall prövas ivarje enskilt fall. Med organism avsesvarje biologisk enhet som kan föröka sigeller överföra genetiskt material. Genomdenna definition slås fast att självaorganismen alltid är levande. får meddela deförelägganden och förbud som behövs idet enskilda fallet för att t.ex.motverka hälso- och miljöskador. Enprodukt som godkänts för utsläpp påmarknaden av en behörig myndighet inomEU är godkänd också i Sverige.EG-direktivet har införlivats medsvensk rätt genom gentekniklagen(1994:900). Lagen är tillämplig bl.a.när produkter som innehåller ellerbestår av genetiskt modifieradeorganismer släpps ut på marknaden.Syftet med lagen är att skyddamänniskors och djurs hälsa och miljönsamt att säkerställa att etiska hänsyntas vid verksamhet med genetisktmodifierade organismer. Enligtgentekniklagen får ett tillstånd förenasmed villkor. I lagens förarbeten (prop.1993/94:198) anförs att villkoren kanavse t.ex. särskilda användnings- ochhanteringsvillkor samt märkning. Vidareanförs att enligt det nämnda EG-direktivet krävs märkning försaluhållande av vissa livsmedel sominnehåller eller består av levandegenetiskt modifierade organismer. Ensådan begränsad märkning bör enligtmotiven vara ett villkor för tillståndatt produkten skall få släppas ut påmarknaden.