bet · GJ01FiU15 · 1996-07-05 00:00:00 — Enrejäl belysning av samtliga de förslagsom finns i debatten börgenomföras. Enligt utskottets mening börett statsfinansiellt utrymme på cirka 5miljarder kronor avsättas för enpermanent sänkning av skatten på arbeteinom tjänstesektorn från den 1 januari1998.Omedelbara åtgärder för tjänstesektornI avvaktan på att den breda utredningutskottet vill förespråka kan redovisasitt resultat bör omedelbara åtgärdersom skapar förutsättningar för enexpansion inom den privatatjänstesektorn genomföras. Underperioden till den 31december 1997 bör arbetsgivaravgifterinte tas ut för sedvanligahushållstjänster, trädgårdsarbete samticke-subventionerad barn- ochäldreomsorg. Dessutom bör enskattereduktion införas på avarbetskostnaden för den som köpertjänsten. Skattereduktionen bör ocksågälla när barn betalat för dessatjänster åt pensionerade föräldrar.Genom dessa förslag reducerasskattekilen kraftigt och elimineras ivissa fall.En ny arbetsrättDen arbetsrättsliga lagstiftningen haren stor betydelse för företagensmöjligheter till smidig anpassning tillnya krav. Detta förhållande kommer attförstärkas i takt med attomvandlingshastigheten påarbetsmarknaden ökar. Den lagstiftningsom reglerar villkoren påarbetsmarknaden är i stora delar skapadför förhållanden som är förhanden. Lagstiftningen måste förändrasoch moderniseras. En utredning med dennainriktning bör tillsättas.Omedelbar återgång till regleri LAS och MBLDen arbetsrättsliga reglering sominfördes av den borgerliga regeringenoch gällde 1994 bör införas iavvaktan på en generell modernisering avden arbetsrättsliga lagstiftningen.Därigenom underlättas provanställningaroch tidsbegränsade anställningar vidarbetsanhopning. Turordningsreglernablir mindre rigida. Genom attvetoreglerna i MBL slopas underlättasentreprenader somstridsåtgärder mot enmans- ochfamiljeföretag förbjuds.En allmän arbetslöshetsförsäkring införsRegeringens förslag till förändringar avarbetslöshetsförsäkringen är ogenomtänktoch svårhanterligt. En allmänarbetslöshetsförsäkring som till störredel än finansieras medegenavgifter bör i stället återinföras.Därigenom får den enskilde ett verkligtval närdet gäller hur han eller hon villordna sin fackliga tillhörighet ocharbetslöshetsförsäkring. Försäkringenmedverkar också till att löneavtaleninte leder till ökad arbetslöshet.Karaktären av omställningsförsäkringmåste understrykas.Utbildning med högre kvalitetDen avgörande utgångspunkten för enfortsatt utbyggnad av den högreutbildningen och fördelningen av platsermellan lärosäten måste varautbildningens kvalitet. Betydelsen avkvalitetssäkring innebär att självatakten i utbyggnaden aldrig får bli detviktigaste. Det bör mot denna bakgrundövervägas att inrätta ett särskiltkvalitetsinslag för att ge företräde åtkvalitetsinvesteringar i form av bl.a.lärarkompetens och utrustning.Införande av personligautbildningskontonGenom ett system med personligautbildningskonton kan bättre ekonomiskaförutsättningar skapas för alla vuxnaatt påbörja fort- och vidareutbildning.Det kan ske genom att den enskildemedges skattebefrielse för de medel somavsätts som arbetsgivaren gesrätt att skattefritt avsätta lika mycketsom den enskilde. En form av utfyllnadpå kontot kan övervägas förlåginkomsttagare.Ett utbyggt lärlingsprogramLärlingssystem bör ingå som en naturligdel i såväl ungdoms- somvuxenutbildning. Genom att yrkesinriktadutbildning integreras mer målmedvetet iföretagen förbättras effektiviteten.Lärlingsutbildningen bör expandera ochersättningarna fastställas till en nivåsom gör lärlingsprogrammen attraktivaockså för företagen.Undanröj beslutet om en sjätte förslag om en sjätte en återgång till de idéer som en gånglåg bakom införandet av löntagarfonder.I detta fall blir dessutom effekternavärre för mindre och medelstora företag.Erfarenheten har visat att kollektivkapitalbildning inte löser de problemmed kapitalförsörjningen som bl.a.skapats av dubbelbeskattningen.En oberoende riksbank med klart målEn trovärdig och långsiktigt hållbarsanering av de offentliga finanserna ären viktig förutsättning för att bringaned den fortfarande höga räntenivån. Detär också avgörande med en starktrovärdighet för en hållbarinflationsbekämpning. Riksbankensformella oberoende måste därför stärkas.Målet att värna penningvärdet börlagfästas, liksom förbud för fullmäktigeatt motta instruktioner.dels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken riktlinjerför den ekonomiska politiken börjar med Utskottet konstaterar att och slutarmed Fi111 (v) yrkandena 1 och 2 bortutgå,dels att den del av utskottets yttrandesom under här nämnda rubrik börjar med Utskottet vill med och slutar med iproposition 207 bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening lämnas imotionerna Fi111 (v), Fi112 (mp) ochFi117 (mp) förslag som på väsentligapunkter strider mot vad utskottet ovananfört om inriktningen av den ekonomiskapolitiken. Med hänvisning härtillavstyrks den inriktning av politiken somförordas i dessa motioner.Sammanfattningsvis innebär utskottetsställningstagande till riktlinjerna förden ekonomiska politiken att utskottetavstyrker propositionens riktlinjer. här anfört om riktlinjer förden ekonomiska politiken med anledningav motionerna Fi109 (m), Fi110 (fp) ochFi113 (kds) bör som sin meningge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse:3. beträffande allmänna riktlinjerför den ekonomiska politikenatt med avslag påproposition 1995/96:207 yrkande 1 ochmotionerna 1995/96:Fi111 yrkandena 1och 2, 1995/96:Fi112 yrkande 1 och1995/96:Fi117 yrkandena 1-4, 6 samt42 och med anledning av motionerna1995/96:A49 yrkandena 1, 2 och 40,1995/96:Fi109 yrkande 1,1995/96:Fi110 yrkande 1 samt1995/96:Fi113 yrkande 1 godkänner vadutskottet förordat och som sin meningger regeringen detta till känna,6. Allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken (mom. 3)() anserdels att utskottets yttrande underrubriken av den förda politikenbort utgå,dels att den del av utskottets yttrandeunder rubriken riktlinjer förden ekonomiska politiken som börjar med Utskottet vill understryka och slutarmed yrkandena 1, 2 och 40 bort utgå,dels att den del av utskottets yttrandeunder här nämnda rubrik som börjar med Som utskottet ser och slutar med imotion Fi110 (fp) bort utgå,dels att den del av utskottets yttrandeunder här nämnda rubrik som börjar med Utskottet konstaterar att och slutarmed yrkandena 1 och 2 bort utgå,dels att den del av utskottets yttrandesom under här nämnda rubrik börjar med Utskottet vill med och slutar med iproposition 207 bort ha följandelydelse:Inriktningen av den ekonomiska politikenRegeringen har i två propositioner(1995/96:207 och 1995/96:222)presenterat förslag för att stärkasysselsättningen och minskaarbetslösheten. Utskottet kan ställa sigbakom flera av förslagen ipropositionerna. Det är därvid särskiltpositivt att regeringen nu är beredd attfastställa ett mer konkret mål förkampen mot den öppna arbetslösheten.Finansutskottet tvingas dock samtidigtkonstatera att förslagen är fram-tagna under tidspress. Ett någotmärkligt förhållande då problemet medden mycket höga arbetslösheten varit ettdominerande samhällsproblem under långtid.Förslagen är tyvärr också klartotillräckliga med hänsyn till den mycketallvarliga situationen när det gällersysselsättningen I flera avseendenredovisar regeringen dessutom förslagsom går i fel riktning och som snarareriktar sig mot de arbetslösa än motbristen på arbetstillfällen. Dettagäller inte minst påarbetsmarknadsområdet, och då särskiltförslagen till förändrade regler för a-kassan. Sammantaget ger förslagen ipropositionen sannolikt småsysselsättningseffekter. I själva verkettalar mycket för att arbetslöshetenkommer att öka under det kommande året.Finansutskottet kan därför inte ställasig bakom de förslag till riktlinjer förden ekonomiska politiken som regeringenredovisar i proposition 207. I nuvarandeytterst allvarliga läge påarbetsmarknaden krävs enligt utskottetsbedömning en ny inriktning på denekonomiska politiken. En inriktning sominte ensidigt tar fasta på att anpassaden svenska ekonomin och statsbudgetenefter de krav som ställs vid ett svensktmedlemskap i en europeisk valutaunion(EMU).Utskottet vidhåller naturligtvisuppfattningen att de offentligafinanserna måste saneras. Målet attbalansera statsbudgeten ellersenast ligger därför kvar. Deträcker dock inte med besparingar ochskattehöjningar om statens ekonomi skallförstärkas varaktigt. Lika viktigt äratt med högre prioritet formar en politik för en uthålligutveckling. En politik som skaparförutsättningar för flerarbetstillfällen och ökad sysselsättningså att den totala arbetslösheten inom ennära framtid väsentligen pressas ner.Det är uppenbart att inte ilängden vare sig socialt ellerekonomiskt har råd med dagens högaarbetslöshetsnivåer. Den svenskamodellen har underminerats successivtunder trycket av arbetslöshet och ensvag ekonomisk tillväxt och under depressionen under1990-talets första år.Massarbetslösheten bidrar till att storagrupper marginaliseras. De fackligaorganisationerna försvagas parallelltmed att kapitalmakten stärks. Återigenfördjupas och tilltar könsorättvisorna.Det gäller nu att åter forma en politikför full sysselsättning med hela folketi arbete.Detta kan ses som en svår uppgift menden är enligt utskottets bedömning påintet sätt omöjlig. Sverigedemonstrerade under några decennier attdet var möjligt att förena välfärd, eneffektiv ekonomi, full sysselsättningoch hög ekonomisk tillväxt. Kapitaletsrörlighet och expansionen av definansiella marknaderna samt EU-anpassningen har minskatutrymmet för en socialt progressivpolitik.Utskottet vill understryka att dennegativa utvecklingen kan och måstebrytas. Det går att bevara en välutbyggdoffentlig sektor, och ändå stimuleraföretagandet. Det går att förena en låginflation med full sysselsättning bl.a.med hjälp av en aktivarbetsmarknadspolitik och en jämnareinkomstfördelning. Det går att trygga enuthållig utveckling och driva en politikför full sysselsättning genom enindustriell förnyelse, bättre villkorför tjänsteproduktionen, en grönskatteväxling och miljöomställning, samtkortare arbetstider.Skall ha utsikter att återkomma in i en positiv utveckling krävsstabilitet och långsiktighet. Då krävsdet en bredare politisk bas. Ettalternativ förankrat i arbetarrörelsensfackliga och politiska organisationermed en tydlig röd-grön profil.När den socialdemokratiska regeringentillträdde presenterade denett omfattande program för att sanerastatens finanser. Ett program som efterförhandlingar parlamentariskt kundeförankras genom stöd frånVänsterpartiet. Programmet omfattade då114 miljarder kronor. Under våren 1995inledde den socialdemokratiskaregeringen ett samarbete medCenterpartiet, och saneringsprogrammethar därefter utökats med 12 miljarderkronor till 126 miljarder kronor.Enligt såväl regeringens somRiksrevisionsverkets ochKonjunkturinstitutets prognoserförbättras statsfinanserna nu snabbt. Iregeringens ekonomisk- politiskavårproposition 1995/96:150 från april1996 beräknades underskottet i detoffentliga finansiella sparandet sjunkaredan år 1997 till -2,av BNP. Och iKI:s senaste prognos från juni 1996beräknades underskottet för till-2,av BNP.Enligt utskottets uppfattning ärförbättringen så påtaglig att det nufinns ett visst utrymme för en någotlättare finanspolitik och det även vidbeaktande av målet om ett underskott sominte överstiger av BNP. Vid en BNPpå skulle deoffentliga utgifterna teoretiskt kunnastiga med ca ochunderskottet fortfarande ligga på ennivå om av BNP som är det formellaEMU-kriteriet.Arbetslösheten och den allmännakonjunkturen liksom efterfråganutvecklas dock inte lika positivt. Genomden strama finanspolitiken beräknas denoffentliga konsumtionen falla med 1,2 %år 1996 och . Det innebärännu fler avskedanden och färresysselsatta inom landsting och kommuner.Den privata efterfrågan beräknas dockför öka . Dettaförutsätter att hushållen minskar sittsparande - en prognos som slagit fel vidupprepade tillfällen tidigare. Det ärinte låginkomsttagare och arbetslösa somstår för det höga hushållssparandet,utan det är grupper i högre inkomstlägensom har möjligheter att spara väsentligabelopp. En skarpare fördelningspolitiksom fördelade om från välbeställdagrupper till hushåll med lägre inkomsterskulle därför verksamt bidra till attöka den effektiva efterfrågan och minskasparandet.En rad uppgifter pekar också på växandeproblem med en ökande arbetslöshet ochfallande sysselsättning. Under 1996beräknas antalet sysselsatta minska med30 000 personer. beräknasden öppna arbetslösheten falla från 7,till . En viktig orsak till dettaär emellertid omfattandearbetsmarknadspolitiska satsningar.Summan av antalet öppet arbetslösa ochantalet personer i åtgärder, dvs. totala arbetslösheten, beräknasutgöra en något större andel avarbetskraften än år 1995.Den mycket bekymmersamma situationenvad gäller sysselsättningen och denallmänna konjunkturutvecklingen gör detnu enligt finansutskottet motiverat attompröva den finanspolitik som riksdagentidigare lagt fast. De senasterapporterna om förbättrade statsfinansergör det också möjligt att göra en sådanerforderlig justering utan att påtagligtrucka på de stabiliseringspolitiskamålen vad gäller statsfinanserna.Även om utskottet ser förslagen i de nuaktuella propositionerna somotillräckliga så välkomnar utskottetflera av förslagen. Det gäller blandannat regeringens förslag på detnäringspolitiska området, t.ex.lättnaderna för småföretagarna. Ävenutbildningssatsningarna förvuxenstuderande bör genomföras.Däremot vill utskottet bestämt avvisaflera av förslagen inomarbetsmarknadspolitiken: det gällersärskilt systemförändringarna inom a-kassan, främst den s.k. bortreparentesen i försäkringen, de nyakvalifikationskraven och allatankegångar om att börja manipulera medersättningsnivåerna. Utskottet motsättersig dessutom förslaget att äldrelångtidsarbetslösa ska utföra arbeteinom vård och omsorg till inkomster på a-kassenivå. De ytterligare förslag tillförsämringar i än mer långtgåenderiktning som redovisas i motionernaFi109 (m), Fi110 (fp) och Fi113 (kds)avvisas självklart också.Sverige behöver fler moderna företagoch breda kompetenslyft Finansutskottetvill därför i stället hävda den modernaarbetslinjen - arbeten till ordinarielöner och kompetenssatsningar som ledertill trygga arbetsförhållanden. Enutveckling av arbetsmarknadspolitiken isocialpolitisk riktning, där aktivainsatser alltmer ersätts av passivaförsörjningsåtgärder måste avvisas. Denaktiva arbetsmarknadspolitiken är ochförblir ett viktigt instrument för atthävda den ekonomiska tillväxten,välfärden och den fullasysselsättningen. Utskottet menar atttrygga arbetsvillkor och en vettiglönestruktur är viktiga medel för attpressa fram effektivitetshöjandeinvesteringar och förändringar iarbetslivet.Det är främst på tre övergripandeområden som regeringens politik enligtutskottets bedömning är otillräcklig föratt komma till rätta med den svagaekonomiska utvecklingen och den högaarbetslösheten.Stärk hemmamarknaden genom en merkonjunkturstimulerande politik. Denekonomiska politiken är för restriktiv.Den privata konsumtionen är för svag ochdet privata sparandet för högt.Utskottet förordar en något lättarefinanspolitik, en högre nivå på destatliga utgifterna och ett höjtgrundavdrag för låginkomsttagare. Riskenär stor att de ytterligarebudgetförstärkningar som riksdagenbeslöt om med anledning av denekonomiska vårpropositionen(1995/96:150) kan försämra detekonomiska läget. Regeringen harhittills drivit en politik som alltförensidigt varit inriktad på EMU-anpassning, något som försvårat enpolitik för att främja sysselsättningoch kamp mot arbetslösheten.Det krävs åtgärder för att komma tillrätta med den strukturellaarbetslösheten. En stor del avarbetslösheten beror på att det svenskanäringslivet har för fåkunskapsintensiva företag, på atttjänstesektorns expansion förhindras avoförmånliga kostnadsvillkor och på attarbetstiderna fördelas på ett felaktigtsätt. Utskottets uppfattning är att detbehövs en aktiv näringspolitik inriktadpå förnyelse och omvandling inäringslivet, bättre villkor föroffentlig och privat tjänstesektor ochen omfördelning av arbetstiderna. Enarbetstidsreform är enligt vår meninghelt nödvändig om skall kommatillbaka till full sysselsättning. Såvälen arbetstidsförkortning som ett ökatutrymme för offentlig och privattjänstesektor skulle stärka kvinnornasställning på arbetsmarknaden.En aktiv fördelningspolitik för uthålligtillväxt. Marknadskrafternas speltillsammans med åtgärder för att sanerastatsfinanserna har förstärktinkomstklyftorna och ökat orättvisornamellan könen. som sparandetligger på en hög nivå så har mångahushåll svårt att klara sina dagligautgifter. Detta är förhållanden somklart säger att saneringen av statensekonomi måste ske på ett mer rättvistsätt. fårlåginkomsttagare bära alltför tungabördor. De fortsatta neddragningarnainom den offentliga sektorn tränger utkvinnor i arbetslöshet ochbidragsberoende. En mer rättvisfördelningspolitik skulle omfördelakonsumtionsutrymmet och stimulerahemmamarknaden. Ett större utrymme förkommunerna stärker kvinnornasarbetsmarknad och tryggar den gemensammavälfärden. Jämställdhet och rättvisfördelning skapar förutsättningar för enbalanserad ekonomisk utveckling.Sammanfattningsvis föreslår utskottet eninriktning av den ekonomiska politikensom innebär:- en aktiv och efterfrågestimulerandeekonomisk politik,- en strukturpåverkande politik via aktivnäringspolitik och arbetstidsrefor-mer,- en mer rättvis fördelningspolitik viaskattesänkningar för låginkomsttagare,skattehöjningar för höginkomsttagare ochett större ekonomiskt utrymme förkommunsektorn.Utskottet har för att förverkliga enpolitik med en sådan inriktning prövatde förslag som redovisati motion Fi111 (v) och därvid funnit attde i allt väsentligt bör kunna liggatill grund för ett offensivtåtgärdsprogram mot arbetslösheten ochför ökad sysselsättning.Programmet kan också genomföras utanatt statsfinanserna påtagligt försämras.Enligt utskottets bedömning går det attuppnå målen om balans i statsbudgeten år1988 eller vid ettsaneringsprogram om 114 miljarderkronor. Givet ett något högreskatteuttag på ca kandärmed de samlade statliga utgifterna denärmaste åren ökas med ca 16 miljarderkronor.Huvuddelen av det nedanstående 20-miljardersprogrammet för sysselsättninghar dock inte karaktären avutgiftsökningar utan av skatte- ochavgiftssänkningar. Det angivna 20-miljarderspaketet måste dock utformasmed hänsyn såväl till saneringsprogramsom budgetrestriktioner. En väsentligdel bör därmed finansieras genominkomstförstärkningar, främst genom höjdskatt på högre inkomster, kapital ochenergi samt en höjd bolagsskatt, liksomutgiftsreduceringar. Ett närmareställningstagande i dessa frågor bördock anstå till ordinariebudgetbehandling hösten 1996.Ett samlat 20-miljarderspaket för nyaarbetstillfällen bör ha följandesammansättning:- Stöd till kommunsektorn i form avsänkta arbetsgivaravgifter 5 mdr- Stöd till privat tjänstesektor viasänkta arbetsgivaravgifter 5 mdr- Sänkta egenavgifter på näringsinkomsterför egenföretagare 0,6 mdr- Sänkta arbetsgivaravgifter för försökmed 6-timmars arbetsdag 1,5 mdr- Kreditstöd i form av en skatterabattför småföretag 1 mdr- Ett grönt investeringsprogram 1,5 mdr- Aktiv arbetsmarknadspolitik, kommuner,utb. kvinnor, invandrareoch arbetshandikappade 3 mdr- Näringspolitik, FoU-stöd, nätverk1,2 mdr- Akuta jobbinsatser för arbetslösaungdomar 1,2 mdrTotalt: 20 mdrUtskottet vill dessutom framhålla att ensuccessiv arbetstidsförkortning är ennödvändig del av ett uthålligt programför att öka sysselsättningen och bekämpaarbetslösheten. Därtill förordarutskottet ettkompetensutvecklingsprogram iarbetslivet genom framtidsfonderfinansierade via vinstavsättningar inäringslivet under inflytande avparterna på arbetsmarknaden, ett programsom bör omfatta ca 2 mdr. Vidare krävsatt ett system med obligatoriskapraktikplatser grundade på praktikavtalmellan parterna inrättas.Utskottets ställningstagande tillriktlinjerna för den ekonomiskapolitiken innebär att utskottetavstyrker propositionens inriktning.Vad utskottet här anfört ominriktningen för den ekonomiskapolitiken med anledning av motion Fi111(v) bör som sin mening geregeringen till känna.Det förslag till inriktning av denekonomiska politiken som framförs imotionerna Fi109 (m), Fi110 (fp), Fi112(mp), Fi113 (kds) och Fi117 (mp)uppfyller inte enligt utskottets meningde krav som måste ställas på denekonomiska politiken. Det gemensammaborgerliga programmet som detpresenterats av Moderatasamlingspartiet, liberalernaoch skulle i praktikeninnebära att hushållen genom storaskattehöjningar och nedskärningar itrygghetssystemen tvingades finansieraytterligare lättnader för företag och påkapitalinkomster. Det var ett alternativsom prövades under de borgerligaregeringsåren till 1994, och somväljarna med kraft avvisade i valet1994.Inte heller de förslag till inriktningav den ekonomiska politiken som framförsi motionerna Fi112 (mp) och Fi117 (mp)uppfyller enligt utskottet de krav somman måste ställa på den ekonomiskapolitiken. Utskottet delar i och för sigmånga av motionärernas synpunkter, blandannat vad gäller vikten av förkortadarbetstid och satsningar på enmiljöanpassad infrastruktur och grönajobb. Motionärernas förslag och deraskonsekvenser vad gäller finans- ochbudgetpolitik liksom fördelningseffekterär dock av en sådan karaktär att deenligt utskottets bedömning inte kanligga till grund för utformningen av nyariktlinjer för den ekonomiska politiken.dels att utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse:3. beträffande allmänna riktlinjerför den ekonomiska politikenatt med avslag påproposition 1995/96:207 yrkande 1 ochmotionerna 1995/96:A49 yrkandena 1, 2och 40, 1995/96:Fi109 yrkande 1,1995/96:Fi110 yrkande 1,1995/96:Fi112 yrkande 1,1995/96:Fi113 yrkande 1 och1995/96:Fi117 yrkandena 1-4, 6 och 42godkänner vad som förordats i motion1995/96:Fi111 yrkande 1 och 2 och somsin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,7. Allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken (mom. 3)() anserdels att utskottets yttrande underrubriken av den förda politikenbort ha följande lydelse:Den förda politikenDen förda politiken har i alltför höggrad förlitat sig på dekonkurrensfördelar som deprecieringen avkronan gav exportindustrin. Den nupågående saneringen av statsfinansernahar dessutom besvärande fördelnings- ochvälfärdspolitiska brister som medför attden inhemska efterfrågan har försvagatsonödigt mycket. när kronkursen återhar stigit och vi genomgår en nylågkonjunktur, stiger arbetslöshetenfrån en redan hög nivå.Som utskottet ser det är det viktigtatt den ekonomiska återhämtningen och deomfattande investeringarna inäringslivet leder till långsiktigt ökadproduktionsförmåga och konkurrenskraft.Detta är en viktig föutsättning för attde hundratusentals arbetstillfällen somförlorats i näringslivet ska kunna återvinnas ochbli fler. Ambitionen måste vara attytterligare arbetstillfällen skapas inomden privata sektorn. måsteandra allvarliga obalanser i ekonominåtgärdas.De investeringar som sker, och somvarit motor i den ekonomiskaåterhämtningen, är i alltför hög gradkoncentrerade till traditionellråvarubaserad industri. Dessainvesteringar ger dessvärre mycket fånya arbetstillfällen, ibland leder detvärtom till färre arbetstillfällen.Arbetslösheten stannar därför på myckethöga nivåer, ekonomisk tillväxt tilltrots. I ett längre perspektiv framstårockså inriktningen på investeringarnasom konserverande av en industri- ochnäringsstruktur som redan nu ärföråldrad. behöver i ställetbetydligt mer investeringar itjänstesektorn, i miljösektorn och iinformationssektorn, för att verkligenuppnå en långsiktigt hållbar ekonomiskutveckling. riskerar annars attfå en alltmer utarmad ekonomi med alltfärre arbetstillfällen. behandlade vårpropositionenförsummade regeringen dessa problem. Istället återföll man i en traditionelltillväxtfixerad betongpolitik. Denalltmer nödvändiga politiken förförnyelse av näringslivet uteblev än engång.