bet · GK01NU5 · 1996-09-13 00:00:00 — 1996/97NU5ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1995/96:216 omvalutaväxling och valutahandel,dels två motioner som har väckts medanledning av propositionen. Utskottet tillstyrker regeringensförslag om införande av envalutaväxlings-lag. Det huvudsakligasyftet med lagen är att förhindra attföretag som bedriver valutaväxlingutnyttjas för penningtvätt. I enreservation (fp) avvisas förslaget medhänvisning till befintligt regelverk,dvs. penningtvättslagen.Vidare tillstyrker utskottetregeringens förslag om slopande avvalutahandelstillståndet enligtriksbankslagen. Det tillsynsansvar somtidigare legat på flyttassamtidigt över till Finansinspektionen.Förslaget om att avskaffavalutahandelstillståndet avstyrks i enreservation (v, mp); reservanterna anseratt tillståndskravet behövs bl.a. föratt motverka försök till penningtvätt. I proposition 1995/96:216 föreslås attriksdagen antar regeringens förslag till1. valutaväxlingslag,2. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100),3. lag om ändring i bankrörelselagen(1987:617),4. lag om ändring i lagen (1988:1385)om riksbank,5. lag om ändring i lagen (1990:325) omsjälvdeklaration och kontroll-uppgifter,6. lag om ändring iprisinformationslagen (1991:601),7. lag om ändring i lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse,8. lag om ändring i lagen (1992:1610)om kreditmarknadsbolag,9. lag om ändring i lagen (1993:768) omåtgärder mot penningtvätt.Lagförslagen återges i bilaga.Lagändringarna föreslås träda i kraftden . De motioner som väckts med anledning avpropositionen är följande:1995/96:N42 av m.fl. (v)vari yrkas att avslårregeringens förslag till lag om ändringi lagen om riksbank.1995/96:N43 av tredje vice talmanChrister Eirefelt m.fl. (fp) vari yrkasatt avslår propositionensförslag om en ny lag om valutaväxling. BakgrundVåren 1992 tillkallades med stöd avregeringens bemyndigande en särskildutredare () meduppdrag att utreda behovet avnormgivning och tillsyn inom vissa delarav betalningsväsendet. Utredningen, somantog namnet ,lämnade ett delbetänkande,Finansiella tjänster i förändring (SOU1994:66), vilket innehöll bl.a. förslagtill en reglering av valutaväxling.Vidare har inkommit tillregeringen med en framställan om enändring av lagen (1988:1385) om Sverigesriksbank (den s.k. riksbankslagen), avinnebörd att valutahandel skall fåbedrivas utan tillstånd av Riksbankensamt att sådan handel skall omfattas avden grundläggande auktorisationen förbanker och andra finansiella institut.Inom har utarbetatsen promemoria som behandlar frågor omvalutaväxling och valutahandel. Såvälpromemorian som Betaltjänstutredningensbetänkande har remissbehandlats.Gällande bestämmelserValutahandelEnligt 22 b § riksbankslagen fårvalutahandel bedrivas endast med stöd avtillstånd av . Lagen skiljermellan tillstånd för valutahandel ochvalutahandelstillstånd. Det förstnämndakan ges till t.ex. ettfinansieringsföretag inom en störrekoncern som sköter sin valutahanteringvia detta företag. Ettvalutahandelstillstånd däremot avservalutahandel med allmänheten.Den som har rätt att bedrivavalutahandel med allmänheten kallasauktoriserad valutahandlare. Förutom attauktorisera institut har reglernabeträffande valutahandelstillstånd tillsyfte att begränsa valutahandlarnasvalutaexponering genom att bestämma s.k.limitbelopp. Limiter, som bestäms avRiksbanken, används i syfte att begränsaden totala riskexponeringen i ettfinansiellt institut.Riksbanken övervakar valutahandlarnasagerande och risktagande påvalutamarknaden. Finansinspektionenövervakar, , attalla banker, kreditmarknadsbolag ochvärdepappersbolag uppfyller reglerna omkapitalkrav för valutakursrisker enligtlagen (1994:2004) om kapitaltäckning ochstora exponeringar för kreditinstitutoch värdepappersbolag. ochFinansinspektionen övervakar såledesdelvis samma område.ValutaväxlingI svensk rätt skiljer man mellan handelmed resevaluta och annan valutahandel.För den förstnämnda verksamheten, somofta benämns valutaväxling, krävs iregel inte något särskilt tillstånd. fristående valutaväxlingsföretagenstår inte under Finansinspektionenstillsyn. Någon beloppsbegränsning ellerskyldighet att kontrollera syftet medvalutaväxlingsverksamheten finns inte ifråga om dessa företag.PenningtvättMed penningtvätt förstås åtgärder somföretas i syfte att dölja eller omsättavinning från brottslig verksamhet. InomEU finns ett direktiv om åtgärder föratt förhindra att det finansiellasystemet används för tvättning av pengar(91/308/EEG). Direktivet har genomförtsi genom lagen (1993:768) omåtgärder mot penningtvätt (den s.k.penningtvättslagen), som trädde i kraftden . Lagen omfattar förnärvarande företag som driverbankrörelse, livförsäkringsrörelse,värdepappersrörelse eller verksamhetenligt lagen (1992:1610) omkreditmarknadsbolag.En särskild utredare, kammarrättslagmanPer Anclow (Fi 1995:18), har i uppdragatt utreda vilka åtgärder som kan ochbör vidtas för att effektiviserabekämpningen av penningtvätt och annankvalificerad ekonomisk brottslighet. Iuppdraget (dir. 1995:132) ingår attutvärdera bl.a. om även icke-finansiellaverksamheter bör omfattas avpenningtvättslagstiftningen samt omändring bör ske av straff- resp.sekretesslagstiftningen. Arbetet skallredovisas senast i mars 1997.PropositionenRegeringen föreslår att en nyvalutaväxlingslag skall införas den 1januari 1997. Det huvudsakliga syftetmed lagen är att förhindra att företagsom bedriver valutaväxling utnyttjas förpenningtvätt.Det kan befaras att illegalatransaktioner söker sig tillverksamheter som inte omfattas avpenningtvättslagens tillämpningsområde,anförs det i propositionen. Detta gälleri första hand sådana företag varsverksamhet vänder sig till allmänhetenoch består i att bedriva handel medutländska sedlar och mynt samtresecheckar i utländsk valuta. Det ärangeläget att förhindra att dessaföretag utnyttjas och etableras ipenningtvättssyfte, sägs det. Banker,livförsäkringsbolag, kreditmarknadsbolagoch värdepappersbolag omfattas redan avpenningtvättslagen. I den mån andraföretag bedriver valutaväxling bör dessadärför omfattas av det regelverk somavser att förhindra eller försvårapenningtvätt, anför regeringen.Att motverka att företag utnyttjas förpenningtvätt får anses vara etttillräckligt skäl för att införa en vissreglering av valutaväxling, sägs det ipropositionen. Också med syfte attbefrämja konsumenternas ställning kandet enligt regeringen finnas vissa skälför att införa regler för valutaväxling(se vidare i det följande).Kravet på tillstånd enligtriksbankslagen för att bedrivavalutahandel skall avskaffas.Det enda skälet för att behålla enlagreglering skulle, enligt regeringen,vara att motverka att företag sombedriver sådan verksamhet utnyttjas förpenningtvätt. Samtliga företag som harvalutahandelstillstånd enligtriksbankslagen omfattas dock redan förnärvarande av penning-tvättslagensbestämmelser. Behov av en reglering avvalutahandeln av den anledningen kandärför inte längre anses föreligga, sägsdet i propositionen. skalldock även fortsättningsvis ha ansvar föröversynen av penning- ochvalutamarknadernas funktionssätt.I den nya lagen skallvalutaväxlingsrörelse definieras somyrkesmässig handel med utländska sedlaroch mynt samt resecheckar utställda iutländsk valuta. Den valutaväxling somför närvarande sker av företag som ärfristående från bankerna har till syftebl.a. att tillhandahålla resevaluta,sägs det i propositionen. Eftersom detinte längre finns någon begränsning vadgäller det belopp som får föras inrespektive ut ur och inte hellernågon begränsning i fråga om medlensanvändning, är det emellertid inte somtidigare lämpligt att definierabegreppet valutaväxling med ledning avom handeln avser köp och försäljning avresevaluta eller valuta för annatändamål. Syftet medvalutaväxlingstransaktionen har numeraingen egentlig betydelse, konstaterasdet.Valutaväxling som bedrivs i väsentligomfattning skall endast få utövas efteranmälan till , somskall föra ett register över de företagsom driver sådan verksamhet. Från kravetpå anmälningsplikt görs undantag för deföretag som redan omfattas avpenningtvättslagen.I har tidigare behovet avkonsumentskyddande reglering beträffandevalutaväxling inte varit så påtagligt,eftersom sådan verksamhet huvudsakligenhar bedrivits av banker vilka omfattasav regler till skydd för konsumenten,konstaterar regeringen. Med hänsyn tillatt valutaväxlingsverksamhet undersenare år i allt större omfattning harkommit att bedrivas av företag utanförbanksektorn, finns dock anledning attöverväga om det inte föreligger behov avatt införa grundläggande konsumentreglerför denna verksamhet, anser regeringen.Behovet av reglering är främst föranlettav konsumentens krav på att erhållatydlig information om aktuella avgifteroch växelkurser.I den föreslagna valutaväxlingslageninförs en bestämmelse om att ett företagsom driver valutaväxlingsrörelse ärskyldigt att informera om tillämpadeväxelkurser och avgifter samt atttillhandahålla avräkningsnota. Av dennanota skall framgå företagets namn,växelkurs samt de avgifter som tas ut avvalutaväxlingsföretaget. Någonbegränsning av konsumentskyddsregelntill att avse endast anmälningspliktigaföretag föreslås inte, varförbestämmelsen även kommer att omfattaföretag som driver valutaväxlingsrörelsesom bisyssla. Följden av underlåtenhetatt rätta sig efter informationsregeln iden nya lagen föreslås bli ett åläggandeom att lämna sådan information.Marknadsföringslagens (1995:450)handläggningsregler skall därvidtillämpas.Regler om valutalimiter, dvs. regler omhur stora valutapositioner ett institutfår ta, kan komma i fråga av olikaanledningar. Valutapolitiska skäl hartidigare haft stor betydelse; efteravvecklingen av valutaregleringen hardessa skäl minskat i betydelse. Deargument som kan anföras ärhänförliga till behov av att begränsaomfattningen av de valutakursrisker sominstituten ikläder sig, sägs det ipropositionen. har hösten 1994beslutat om regler om kapitalkrav förvalutakursrisker (prop. 1994/95:50, bet.NU12). Såväl dessa regler som regler omstörsta tillåtna valutapositioner kananvändas för att begränsa risken för attett finansiellt företag skall råka isolvensproblem på grund av förluster påvalutapositioner, konstaterarregeringen. Kapitalkravsregler innebäratt risken för solvensproblem begränsasgenom att företaget måste ha ett vissteget kapital för att få ikläda sigvalutarisker, medan regler om störstatillåtna valutapositioner begränsarrisken för att företaget fårsolvensproblem genom att direkt begränsavalutapositionernas maximala storlek ochdärmed begränsa hur stora förluster sompositionerna kan ge.För institut som, i förhållande tillsin kapitalbas, tar begränsadevalutakursrisker utgör, enligtregeringens bedömning, de gällandereglerna om kapitalkrav förvalutakursrisker ett tillräckligt skyddmot att valutakursförluster skulle hotaett instituts ekonomiska ställning. som tar mycket storavalutakursrisker, i förhållande tillstorleken på institutets kapitalbas,anses å andra sidan konsekvenserna kunnabli betydligt större av attkapitalkravet för valutakursrisker kanvara otillräckligt för att absorbera deförluster som stora valutakursrörelserger upphov till. Det sagda talar för attdet kan finnas skäl att övervägainförandet av regler om största tillåtnavalutapositioner trots att regler förkapitaltäckning av valutakursrisker harinförts, anser regeringen. Nyaparagrafer föreslås sålunda varigenomregeringen eller, efter regeringensbemyndigande, fårmeddela föreskrifter om största tillåtnavalutapositioner för banker,kreditmarknadsbolag ochvärdepappersbolag.Införande av en ny valutaväxlingslagoch slopandet avvalutahandelstillståndet enligtriksbankslagen medför att ett antaländringar i andra lagar behöver göras.Förslag om sådana lagändringar, somockså de skall träda i kraft den 1januari 1997, läggs fram ipropositionen.Möjligheten till insamling av statistikpåverkas inte i någon avgörandeutsträckning av att tillståndskravet förvalutahandel avskaffas, sägs det ipropositionen. I enlighet med 22 §riksbankslagen skall ett kreditinstituteller ett annat företag som står undertillsyn av lämna deuppgifter som ansernödvändiga för att dels följautvecklingen på valuta- ochkreditmarknaderna, dels övervakabetalningssystemets stabilitet.Beträffande ekonomiska effekter avregeringens förslag sägs i propositionenatt regeringen avser att ta upp fråganom utökade anslag tillFinansinspektionen i samband medbehandlingen av inspektionens fördjupadeanslagsframställning avseende åren19971999. Minskade kostnader tordeuppstå hos , sägs det ipropositionen. När det gäller de ökadekostnaderna med anledning av denföreslagna konsumentskyddsregelnhänvisas till att har anvisat3 på tilläggsbudget /96 för att förstärkaKonsumentombudsmannens ochKonsumentverkets roll på områdetfinansiella tjänster (prop. 1995/96:82,bet. LU10).MotionernaTvå motioner har väckts med anledning avpropositionen. I den ena - 1995/96:N43(fp) - yrkas avslag på regeringensförslag om ny valutaväx- lingslag,medan den andra - 1995/96:N42 (v) - gårut på att skall avvisaförslaget om att slopa kravet påvalutahandelstillstånd enligtriksbankslagen.Motionärerna bakom den förstnämndamotionen ifrågasätter - i likhet medvissa remissinstanser, t.ex. SverigesAdvokatsamfund, ochRiksskatteverket - behovet av en nyvalutaväxlingslag. De hänvisar till attdet redan finns en lagpenningtvättslagen som reglerar definansiella institutens verksamhet pådet aktuella området. Motionärernaerinrar om påpekandeom att vissa medlemsstater inom EU harkommit överens om att deras nationellalagstiftning i denna fråga endast skallomfatta kreditinstitut och finansiellainstitut. bör, till desserfarenhet vunnits om hur EG-direktivetgällande penningtvätt fungerar, avvaktamed att införa en ny lag, ansermotionärerna. De menar att det ärrimligare att först ta del av enutvärdering av EG-direktivetstillämpning. Om förekomsten av penning-tvätt trots allt skulle visa sig varaett reellt problem hos de företag sominte omfattas av penningtvättslagen kanett tillägg, i form av en utvidgning avden lagens tillämpningsområde till attomfatta valutaväxlingsföretag, ses somden enklaste lösningen, anförmotionärerna.Vänsterpartiet har inga invändningarmot regeringens förslag tillvalutaväxlingslag, sägs det i motion1995/96:N42 (v). Motionärerna menar docktill skillnad från regeringen attRiksbanken även fortsättningsvis börmeddela tillstånd för valutahandel.Riksbankens och därmed riksdagensansvar och inflytande på penning- ochvalutamarknaderna måste skärpas,anser motionärerna. Särskilt gällerdetta om återgår till enfastkursregim. EMU:s tredje fas kansannolikt leda till omfattandespekulation mot enskilda länders valutoroavsett vilka som blir medlemmar, hävdarmotionärerna och menar att måstekunna försvara en annorlunda valutaregimutanför EMU.Utskottets ställningstagandeUtskottet behandlar först frågan om nyvalutaväxlingslag och därefter frågan omavskaffande av tillståndskravet förvalutahandel enligt riksbankslagen.Utskottet delar regeringens bedömningatt en valutaväxlingslag bör införas.Internationella erfarenheter visar attdet förekommer att företag som bedrivervalutaväxling utnyttjas och etableras ipenningtvättssyfte. Vissa länder inom EUhar därför, i samband med införlivandeav det tidigare nämnda EG-direktivet omåtgärder för att förhindra att detfinansiella systemet används förtvättning av pengar, infört regler ompenningtvätt som omfattar ävenvalutaväxlingsföretag. Det gäller bl.a.Belgien, , , Spanienoch . Enligt utskottetsmening kan det befaras att illegalatransaktioner även i sker inomverksamheter som inte omfattas avpenningtvättslagens tillämpningsområde.För att komma till rätta med dennaproblematik är det, anser utskottet,nödvändigt att införa en reglering avvalutaväxling.Samtliga företag som omfattas avpenningtvättslagen står, som tidigareredovisats, under Finansinspektionenstillsyn enligt den lagstiftning somgäller för respektive företag.Penningtvättslagen innehåller dock intenågra bestämmelser som möjliggör förinspektionen att ingripa motpenningtvätt i dessa företag, utan detförutsätts att sådana ingripanden görsinom ramen för inspektionenstillsynsansvar enligt den lagstiftningsom gäller för respektive institut. Deträcker därför inte att - som föreslås imotion 1995/96:N43 (fp) - låtapenningtvättslagen omfatta ävenvalutaväxlingsföretag, eftersommöjlighet att ingripa mot dessa dåsaknas. Det skulle i så fall krävasytterligare ändringar av lagen för attåstadkomma nödvändigaingripandemöjligheter. Som tidigareredovisats är penningtvättslagen förnärvarande föremål för utredning. uppfattning finns det inteskäl att göra några omfattande ändringarav lagen innan utredaren har redovisatsitt arbete.Med det anförda tillstyrker utskottetpropositionen i här aktuell del ochavstyrker motion 1995/96:N43 (fp).Utskottet övergår så till att behandlafrågan om avskaffande avtillståndskravet för valutahandel enligtriksbankslagen.Regeringens förslag om att slopavalutahandelstillståndet tillstyrks avutskottet. Handeln med valuta äravreglerad i sedan slutet av1980-talet. Fram till dess utgjordevalutahandelstillståndet ett stöd förvalutaregleringen.Valutahandelstillståndet har därefter,som tidigare nämnts, i första handinneburit en auktorisation att handlamed valutor och att utföra betalningartill och från utlandet. Reglernabeträffande valutahandelstillstånd haräven haft till syfte att begränsavalutahandlarnas valutaexponering genomatt bestämma s.k. limitbelopp. Därmedhar valutahandelstillståndet och därtillhörande limiter först och främst varitett tillsynsinstrument över instituten.Det är som hartillsyn över banker, kreditmarknadsbolagoch värdepappersbolag. Utskottet finnerdet mot denna bakgrund motiverat att,som regeringen föreslår, flytta över dettillsynsansvar som liggerpå till Finansinspektionen.Utskottet vill härutöver framhålla attSveriges möjligheter att upprätthålla enfast växelkurs inte kan baseras påregleringar av valutamarknaden utanmåste grundas på en stabilitetsinriktadekonomisk politik som är förenlig med enfast växelkurs.Utskottet tillstyrker med det anfördapropositionen i övrig del och avstyrkermotion 1995/96:N42 (v). beträffandevalutaväxlingslagatt med avslag på motion1995/96:N43 antar de i proposition1995/96:216 framlagda förslagen tilla) valutaväxlingslag,b) lag om ändring isekretesslagen (1980:100),c) lag om ändring iprisinformationslagen (1991:601),d) lag om ändring i lagen(1993:768) om åtgärder motpenningtvätt,res. 1 (fp)2. beträffande tillståndskravetför valutahandel enligtriksbankslagenatt med avslag på motion1995/96:N42 antar de i proposition1995/96:216 framlagda förslagen tilla) lag om ändring ibankrörelselagen (1987:617),b) lag om ändring i lagen(1988:1385) om riksbank,c) lag om ändring i lagen(1990:325) om självdeklaration ochkon-trolluppgifter,d) lag om ändring i lagen(1991:981) om värdepappersrörelse,e) lag om ändring i lagen(1992:1610) om kreditmarknadsbolag.res. 2 (v, mp)den 13 september 1996På näringsutskottets vägnarBirgitta JohanssonI beslutet har deltagit: BirgittaJohansson (s), (),Bo Finnkvist (s), (),(), (), (), (), (), (), (), (),(), (),(), ()och (). Valutaväxlingslag (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 6 börjar med Utskottet delar och på s. 7 slutar med motion1995/96:N43 (fp) bort ha följandelydelse:Utskottet ifrågasätter, i likhet medvad som görs i motion 1995/96:N43 (fp),behovet av att införa en nyvalutaväxlingslag. De skäl som angivitsi propositionen - penningtvätt ochkonsumentskydd - är inte tillräckliga.Samtliga de frågeställningar som äravsedda att tas om hand genom den nyalagen kan hanteras med befintligtregelverk, dvs. penningtvättslagen.Som har framhållit isina remissyttranden har vissamedlemsstater inom EU kommit överens omatt deras nationella lagstiftning idenna fråga endast skall omfattakreditinstitut och finansiella instituttill dess erfarenhet vunnits om hur dettidigare nämnda EG-direktivet gällandepenningtvätt fungerar. bör,enligt utskottets mening, avvakta medatt införa en ny valutaväxlingslag tilldess att en utvärdering av EG-direktivetgjorts. Om det skulle visa sig attförekomsten av penningtvätt är ettreellt problem hos devalutaväxlingsföretag som inte omfattasav penningtvättslagen, anser utskottetatt den enklaste lösningen är attutvidga lagens tillämpningsområde tillatt omfatta även dessa företag.Med det anförda avstyrker utskottetpropositionen i här aktuell del ochtillstyrker motion 1995/96:N43 (fp).dels att utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse:1. beträffande valutaväxlingslagatt med bifall till motion1995/96:N43 avslår proposition1995/96:216 momenten 1, 2, 6 och 9.2. Tillståndskravet för valutahandelenligt riksbankslagen (mom. 2)() och ()anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 7 börjar med Regeringensförslag och slutar med motion1995/96:N42 (v) bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening - och i likhetmed vad som anförs i motion 1995/96:N42(v) - bör tillståndskravet förvalutahandel inte slopas urriksbankslagen. för att motverka försök tillpenningtvätt.Mot bakgrund av att snart kankomma att tvingas lämna den nuvarandeväxelkursregimen är det vidare, enligtutskottets uppfattning, olämpligt att nuslopa tillståndskravet. Det är sannoliktatt EMU:s tredje fas kan komma att ledatill kraftig spekulation mot enskildaländers valutor - oavsett vilka ländersom blir medlemmar. måste, i detfall att står utanför EMU, kunnaförsvara en egen valutakursregim.Utskottet avstyrker med det anfördapropositionen i här aktuell del ochtillstyrker motion 1995/96:N42 (v).dels att utskottets hemställan under 2bort ha följande lydelse:2. beträffande tillståndskravet förvalutahandel enligt riksbankslagenatt med bifall till motion1995/96:N42 avslår proposition1995/96:216 momenten 3-5, 7 och 8.Regeringens lagförslag1 Förslag till valutaväxlingslag2 Förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100)3 Förslag till lag om ändring ibankrörelselagen (1987:617)4 Förslag till lag om ändring i lagen(1988:1385) om riksbank5 Förslag till lag om ändring i lagen(1990:325) om självdeklaration ochkontrolluppgifter6 Förslag till lag om ändring iprisinformationslagen (1991:601)7 Förslag till lag om ändring i lagen(1991:981) om värdepappersrörelse8 Förslag till lag om ändring i lagen(1992:1610) om kreditmarknadsbolag9 Förslag till lag om ändring i lagen(1993:768) om åtgärder mot penningtvätt