bet · GK01SfU5 · 1996-11-19 00:00:00 — Om en utlänning sökerasyl gör polismyndigheten engrundutredning i direkt anslutning tillatt ansökningen lämnas, varefter ärendetöverlämnas till förvidare asylutredning. Verket bedriver pånågra inreseorter försöksverksamhet medatt genomföra grundutredningar. Ärendendär asylskäl inte anförts, överlämnasefter avslutad utredning till verket förbeslut, om polismyndigheten inte harbemyndigande att själv fatta beslut iärendet.Om en utlänning inte självmant lämnarSverige efter ett avvisnings- ellerutvisningsbeslut verkställerpolismyndigheten beslutet.Kriminalvårdens transporttjänstgenomför på polismyndighetens uppdragrent praktiskt verkställigheten avavvisnings- och utvisningsbeslut.Polismyndigheterna verkställer beslutom förvar och driver de lokaler där deförvarstagna vistas.PropositionenI propositionen gör regeringenbedömningen att utredning och prövningav utlänningsärenden bör handläggas avInvandrarverket och Utlänningsnämnden.Ansvaret för att utreda ärenden omuppehållstillstånd bör därför föras överfrån Polisen till Invandrarverket.Asylansökningar bör därvid lämnas direkttill , oavsett om ansökansker vid gränsen eller inne i landet.Invandrarverket bör också ta överansvaret från Polisen för de s.k.grundutredningar som görs i direktanslutning till att asylansökan lämnas.Ansökningar om uppehållstillstånd somgörs i bör lämnas direkt tillInvandrarverket som bör ta över ansvaretför utredningarna även i denna typ avärenden. Uppgiften att ta emot ochutreda ansökningar om svensktmedborgarskap bör föras övertill verket. Ansökningar som lämnas in iutlandet bör liksom tidigare ges in tillsvensk utlandsmyndighet. Regeringenavser att närmare regleraansvarsfördelningen i denna del.Invandrarverket bör också ta överansvaret för personer som tas i förvarenligt UtlL samt driften av de lokalerdär förvarstagna vistas. Regeringenkommer att närmare överväga vilkaförfattningsändringar som behövs för attgenomföra förändringen beträffandeansvaret för förvarstagna.Ansvaret för registrering avfingeravtryck som tagits med stöd avUtlL bör flyttas från Rikspolisstyrelsentill Invandrarverket och förändringarnabör författningsregleras.I propositionen framhålls attkvaliteten i det arbete Polisen utför ärgod, särskilt i de fall speciellpersonal avdelats för att arbeta meddessa uppgifter. betonasvikten av att den som möter enasylsökande har goda kunskaper ompolitiska förhållanden i det område somden asylsökande kommer ifrån, och sådanakunskaper finns av naturliga skällättare tillgängliga på den centralautlänningsmyndigheten än på ett stortantal polismyndigheter. Det är också avvikt att den personal som arbetar medutlänningsärenden har tillräckligerfarenhet av denna ärendetyp och despeciella problem som handläggningenofta rymmer.Även principiella skäl talar enligtregeringen för att Polisens roll börminska i frågor som rör tillämpningen avutlänningslagen, och en sådan utvecklinginleddes när ansvaret förde s.k. asylutredningarna flyttades överfrån polismyndigheterna tillInvandrarverket. ochInvandrarverket har på uppdrag avregeringen utrettförutsättningarna för och konsekvensernaav att flytta över ytterligarearbetsuppgifter till ,och verket har visat att detta kangenomföras med i stort sett sammaservice till allmänheten och på sikttill lägre kostnader. Möjlighet finnsockså att viss personal följer medverksamheten till verket och bidrar tillatt kompetens överförs mellanmyndigheterna.Frågor om överflyttning avverkställighet av avvisnings- ochutvisningsbeslut och att Kriminalvårdenstransporttjänst organisatoriskt flyttastill i den del den avserutrikestransporter måste enligtregeringen utredas ytterligare.I propositionen framhålls attutlänningar som tas i förvar enligt UtlLbör i princip vistas vid särskildaanläggningar som drivs avInvandrarverket. Förvarslokalerna börutformas så att de så långt möjligtöverensstämmer med de lokaler som finnspå mottagningscentra som Invandrarverketdriver. Även vid förvarslokalerna skallorganiserad verksamhet ordnas.Skillnaden mellan en förvarslokal ochett mottagningscenter bör i huvudsakvara att de som hålls i förvar åläggsrestriktioner för sin rörelsefrihet.Regeringen understryker att enförvarstagen utlänning endast iundantagsfall bör få vistas ipolisarrest, häkte ellerkriminalvårdsanstalt. Sådanaundantagssituationer kan vara attutlänningen av rent transporttekniskaskäl inte kan sändas tillInvandrarverkets förvarslokaler, elleratt en verkställighet är omedelbartförestående. Ett ytterligare skäl kanvara att den förvarstagne uppträder påett sådant sätt att han eller honäventyrar sin eller andras personligasäkerhet.Avsikten med bestämmelsen omfingeravtryck är att underlättaidentifikationen av den som söker asylhär. Regeringen anser att detta börytterligare understrykas genom attansvaret för registreringen flyttas frånRikspolisstyrelsen till Invandrarverket.Genom den ändrade ansvarsfördelningenför grundutredningar kommer även denpraktiska hanteringen då fingeravtrycktas att skötas av verkets personal. Det,liksom de principiella bedömningarna,talar enligt propositionen för att ävenansvaret för registerföringen flyttasöver till . Sammabestämmelser bör gälla för uppgifternaom fingeravtryck som för andra uppgifteri verkets register, vilket innebär attandra myndigheter och mellanstatligaorganisationer får tillgång tilluppgifterna endast i den månsekretesslagen medger det.I propositionen ger regeringen ocksåsin syn på myndighetskulturen.Invandrarverket och Utlänningsnämndenbör i förhållande till asylsökande ochandra som söker uppehållstillstånd visarespekt för individen och dennes förmågaatt ta ansvar för sig själv och sinfamilj. Regeringen framhåller att det ärav grundläggande betydelse attbestämmelser som reglerar utlänningarsrätt att vistas i tillämpas påett rättssäkert sätt. Av de övergripandemålen för myndigheterna bör framgå attärenden skall handläggas rättssäkert ochsnabbt. Dessutom är, anför regeringen,humanitet grunden för att verksamhetenskall kunna bedrivas med respekt förindividen. Individen bör sättas icentrum utan att man bortser frånstatens intresse av att upprätthålla denreglerade invandringen. Regeringenerinrar om att styrningen avmyndigheterna i hög gradinriktats mot att görahandläggningstiderna så korta sommöjligt. pågår också ettarbete inom myndigheterna för att angeoch följa upp kvalitetskrav. Regeringenuppger att den har för avsikt att verkaför att myndigheternas förhållningssättmot den enskilde individenuppmärksammas.MotionernaI motion 1996/97:Sf10 av BirtheSörestedt m.fl. (s) anförs att vidpolisens utlänningsavdelning i Malmöfinns en särskild utredare för specielluppföljning av invandringspolitikenenligt den s.k. Malmömodellen. Polisenfungerar som navet i ett nätverk mellanpolisen, arbetsmarknadsmyndigheterna ochförsäkringskassan för att spåra upppersoner som på oriktiga grundererhåller bidrag och ersättningar, haruppehållstillstånd och är folkbokfördatrots att utvandring har ägt rum. Genomförslaget till ändrat huvudmannaskap ärdet angeläget att man iorganisationsförändringen beaktar attdet kan ske en fortsatt och ytterligareutbyggnad av den speciellauppföljningen, och att det sker ettuttalande om myndigheternas samverkanoch att det garanteras resurser oavsettvem som är huvudman. Motionärerna begärett tillkännagivande härom.Ulla () ställer i motion1996/97:Sf11 en rad frågor om hurservicen kan utformas i glesbygder tillutlänningar som söker olika tillståndeller svenskt medborgarskap. Motionärenpekar särskilt på den sociala kontrollsom finns på små orter och kunskaper hospolisen när det gäller problem medsnabba anknytningar. Hon begär etttillkännagivande om att en organisationmåste utformas för utlännings- ochmedborgarskapsärenden som är anpassadtill lokala och regionalaförutsättningar i hela landet.Liknande problem berörs i motion1996/97:Sf21 av m.fl.(kd). Motionärerna stöder regeringensförslag utom vad avser ansvaret föranknytningsutredningar och erinrar omatt kommer att finnas påfå orter i landet. Å andra sidan är detenligt motionärerna tveksamt om Polisenär bästa instans för sådana utredningar.Motionärerna anser att ett kommunaltansvar bör övervägas och begär i yrkande29 ett tillkännagivande härom och iyrkande 30 ett tillkännagivande om att iavvaktan på ett kommunalt ansvar böransvaret för anknytningsutredningarligga kvar hos Polisen.Tomas () yrkar i motion1996/97:Sf9 avslag på förslaget om attInvandrarverket skall övertaregisteransvaret vad gäller tagande avfingeravtryck. Motionären anser attförslaget riskerar att leda till nyagränsdragningsproblem. Det är särskiltviktigt att redan nu klargöra attavsikten om övertaransvaret för registreringen är att dettainte skall innebära att det skapasytterligare ett fingeravtryckssystem.I motion 1994/95:Sf630 av MarianneSamuelsson m.fl. (mp) begärs i yrkande16 ett tillkännagivande om att civilpersonal skall ta emot asylsökande vidgränsen.Gudrun m.fl. (v) ifrågasätter imotion 1996/97:Sf13 lämpligheten av attha de svenska utlandsmyndigheterna somkälla för asylärenden, eftersom dessamyndigheter har som huvuduppgift attvärna om goda relationer mellan Sverigeoch den stat där de finns. Motionärernamenar att när det gäller situationen förde mänskliga rättigheterna i olikaländer torde organisationer som AmnestyInternational och Human Rights Watch habetydligt större sakkunskap. I yrkande31 begärs ett tillkännagivande härom.I motion 1996/97:Sf13 begärs också,yrkande 30, ett tillkännagivande om atthivtestning av asylsökande skall upphöraeftersom varken hivdiagnos ellerutvecklad aids enligt regeringens praxisutgör grund för uppehållstillstånd.I två motioner vänder sig motionärernamot att utlänningar som tagits i förvarplaceras i häkten. I förenämnda motion1996/97:Sf13 av m.fl. (v)yrkande 58 begärs ett beslut om att i enny 6 kap. 2 a § UtlL skall införas enbestämmelse om att en förvarstagenutlänning inte får tas in ikriminalvårdsanstalt, häkte ellerpolisarrest om det inte föreliggersynnerliga skäl. I motion 1996/97:Sf20av () i denna del begärsett tillkännagivande om att förvar ihäkte skall förbjudas helt.I motion 1996/97:Sf12 av GullanLindblad m.fl. (m) yrkande 6 begärmotionärerna ett tillkännagivande om attregeringen skyndsamt skall återkommatill med ett förslag om attInvandrarverket skall renodlas sommigrationsmyndighet och attintegrationsfrågorna skall föras övertill andra myndigheter. Motionärernahänvisar till att frågorna påregeringsnivå handläggs av olikadepartement. Även i motion 1996/97:Sf17av m.fl. (c) yrkande 3begärs ett tillkännagivande om attInvandrarverket skall delas i tvåmyndigheter, en som ansvarar förflyktingfrågor och en som ansvarar förintegrationsfrågor. Motionärernahänvisar till att flyktingpolitiken ochintegrationspolitiken är två skildaområden som kräver mycket olika typer avinsatser.Utskottets bedömningUtskottet anser att regeringens motivför att överföra vissa uppgifter medasylärenden och andra tillståndsärendenfrån Polisen till urbåde principiell och praktisk synpunkthar stor bärkraft. Utskottet har genomåren, inte minst motionsledes, fåttmånga uttryck för att asylsökande medsvåra upplevelser från hemlandetspolismyndigheter har haft svårt att litapå polismyndigheter i andra länder ochberätta om de förföljelser de varitutsatta för. Det är också en storfördel ur utredningssynpunkt att de somskall fatta beslut i ett asylärende fården första kontakten med sökanden redanvid grundutredningen. Som framhållits ipropositionen finns det stor kompetenshos den svenska utlänningspolisen, somutskottet anser det är angeläget att tatill vara vid tillsättningen av nyatjänster vid Invandrarverket.De olika följder av en överföring avuppgifter som tagits upp i motionerna1996/97:Sf10, 1996/97:Sf11 och1996/97:Sf21 (yrkandena 29 och 30) börenligt utskottets uppfattning beaktasnär överföringen genomförs. Attmyndigheternas roll renodlas utesluterinte att man försöker finna former församverkan mellan olika myndigheter såatt viktiga delar i det nuvarandearbetet såsom kontroll, service m.m. kanbibehållas. Utskottet förutsätter attsådana samordningsfrågor blir föremålför diskussioner på olika nivåer. Någotsärskilt tillkännagivande härom anserutskottet inte påkallat. Utskottet villtillägga att enligt vad utskotteterfarit planerar att haenheter för ärendeprövning på minst tolvorter. Det innebär att av desökande kommer att ha en enhet i denegna kommunen eller kunna resa tillnärmaste enhet inom någon eller någratimmar. För att klara servicen till desökande i områden där avståndet tillnärmaste enhet är stort, övervägerInvandrarverket att antingen ha enöverenskommelse med en annan myndighetom att ta emot ansökningar och genomföraen utredning som sedan övertas av verketför beslut, eller ha personalstationerad viss del av veckan/månaden,eller ha någon form av mobil verksamhet,eller kommunicera skriftligt eller pertelefon.Motion 1994/95:Sf630 yrkande 16 fåranses tillgodosedd med vad reger-ingenanfört om överflyttning avgrundutredningar i asylärenden.Vad avser ansvaret för att tafingeravtryck och registrera dessa villutskottet med anledning av vad somanförts i motion 1996/97:Sf9 erinra omatt fingeravtryck på en asylsökande tasendast i syfte att fortsättningsviskunna identifiera honom eller henne. Detär enligt utskottets uppfattningangeläget att dessa fingeravtryck inteblandas ihop med sådana fingeravtrycksom tas i samband med brottsutredningar,och att får ettregisteransvar för fingeravtryck som tasenligt UtlL:s bestämmelser. Utskottetavstyrker bifall till motionen.Med anledning av den kritik somframförts i motion 1996/97:Sf13 yrkande31 mot de svenska utlandsmyndigheternasbefattning med asylärenden villutskottet framhålla att dessamyndigheter självklart skall ha sammaansvar för att den asylsökande får ensnabb och rättssäker behandling som,enligt vad som understrukits särskilt ipropositionen, har.Utlandsmyndigheternas ansvar hindrarnaturligtvis inte att information kaninhämtas även på annat sätt t.ex. frånUNHCR eller frivillig-organisationer,och då främstmänniskorättsorganisationer som genomsin verksamhet har god kännedom omländer där förföljelse förekommer.Utskottet anser att motionen får ansesbesvarad med vad utskottet anfört.När det gäller yrkande 30 i sammamotion om att den frivilliga hiv-testningen skall upphöra på grund av atti praxis hiv-smitta eller utvecklad aidsinte utgjort skäl föruppehållstillstånd, vill utskottet sefrågan från en annan utgångspunkt.Hivsmitta eller aids utgör ingen grundför att neka ett uppehållstillstånd tillden som behöver skydd. Det finns därföringen anledning för en skyddssökande attgenomgå ett test som han inte självönskar. Ur såväl den asylsökandes somsamhällets synpunkt är det värdefulltatt hiv-smitta upptäcks för attförhindra att smittan sprids vidare vidsexuella kontakter. Utskottet avstyrkerbifall till motionen.Som framgår av propositionen skallInvandrarverket överta ansvaret atthålla förvarslokaler. Placeringar ihäkte och arrester av förvarstagnakommer därför att upphöra, utom i derena undantagsfall som redogjorts förovan och som torde vara svåra attundvika. Utskottet har vid ett flertaltillfällen kritiserat att förvarstagnapersoner placeras i häkten och anserdärför att det är myckettillfredsställande att frågan nu får enlösning. Motionerna 1996/97:Sf13 yrkande58 och 1996/97:Sf20 i denna del fåranses tillgodosedda med vad regeringenanfört i frågan.Det finns, som framgår av motionerna1996/97:Sf12 yrkande 6 och 1996/97:Sf17yrkande 3, skäl som talar för attInvandrarverkets uppgifter medflyktingpolitiken ochintegrationspolitiken renodlas och sessom olika verksamheter. finnsdet stora samband mellanmigrationspolitiken i stort ochintegrationspolitiken. Regeringen harliksom Flyktingpolitiska kommitténförespråkat en helhetssyn påmigrationspolitiken. Frågor om denframtida asylprocessens utformningkommer, enligt vad som framgår av ettsenare avsnitt där motioner i fråganbehandlas, också att bli föremål försärskilda överväganden. Utskottet kanäven erinra om att i slutbetänkandetfrån Invandrarpolitiska kommitténSverige, framtiden och mångfalden (SOU1996:55) har föreslagits att en nycentral statlig myndighet med ettövergripande ansvar förinvandrarpolitiken bör inrättas.Betänkandet är föremålför remissbehandling. Utskottet är medhänsyn till det anförda nu inte berettatt uttala sig i den fråga motionärernatagit upp, och utskottet avstyrkerbifall till motionerna.Styrning av rättstillämpningenGällande ordningInvandrarverket och Utlänningsnämndenhar enligt nuvarande bestämmelsermöjlighet att med eget yttrandeöverlämna ett ärende till regeringen föravgörande om1. ärendet på grund avfamiljeanknytning eller av annanliknande orsak har samband med ettärende enligt UtlL som prövas avregeringen,2. ärendet bedöms ha betydelse förrikets säkerhet eller annars för allmänsäkerhet eller för rikets förhållandetill främmande makt eller mellanfolkligorganisation,3. det bedöms vara av särskild vikt förledning av tillämpningen av UtlL attärendet prövas av regeringen eller4. synnerliga skäl annars talar förregeringens prövning.Har Invandrarverket överlämnat ettärende under 3 och 4 ovan och skullebeslutet ha kunnat överklagas tillUtlänningsnämnden, skall regeringen, omhinder inte möter på grund av attärendet är synnerligen brådskande, höraUtlänningsnämnden innan den avgörärendet. Regeringen får överlämna ettsådant ärende till nämnden föravgörande.PropositionenI propositionen föreslås att regeringeni större utsträckning skall styrarättstillämpningen i utlänningsärendengenom förordningar. Förordningsmaktenavses bl.a. användas för styrning avtidsbegränsade uppehållstillstånd vidmassflykt och förutsättningar föruppehållstillstånd av humanitära skäl.Regeringen anser också att den i den nyaordningen inte bör ha någon möjlighetatt förbehålla sig prövningsrätten avvissa ärenden eller ärendegrupper.Vissa ärenden skall ävenfortsättningsvis få överlämnas avmyndigheterna till regeringen förprövning. skall med egetyttrande få överlämna ett ärende tillregeringen för avgörande, om ärendetinte avser en ansökan enligt 2 kap. 5 b§ (s.k. ny ansökan) och om1. ärendet på grund avfamiljeanknytning eller någon annanliknande orsak har samband med ettärende enligt UtlL som prövas avregeringen,2. ärendet bedöms ha sådan betydelseför rikets säkerhet eller annars förallmän säkerhet eller för riketsförhållande till främmande makt ellermellanfolklig organisation attregeringen bör pröva ärendet,3. det bedöms vara av särskild vikt förledning av UtlL:s tillämpning attregeringen avgör ett ärende som kanantas få betydelse för frågan omuppehållstillstånd för en grupputlänningar som åberopar huvudsakligensamma skäl till stöd för sin ansökan omuppehållstillstånd eller4. det i andra fall än som anges under3 ovan bedöms vara av synnerlig vikt förledning av UtlL:s tillämpning attregeringen prövar ett ärende.När Invandrarverket överlämnar ettärende skall det, om det går attöverklaga, först sändas tillUtlänningsnämnden som med eget yttrandeskall vidarebefordra ärendet tillregeringen.Förslaget, som grundar sig på förslagfrån , syftar tillatt regeringens roll renodlas till atthuvudsakligen avse normgivning.Förhållandet mellan regeringen ochmyndigheterna blir därmed mer likt detförhållande som råder mellan regeringenoch domstolarna samt flertaletförvaltningsmyndigheter. Ytterligare ettargument som framförs för den ändradeordningen är att nuvarande ordning medöverlämnande av ärenden till regeringentorde stå i kontrast medrättsuppfattningen i många andravästeuropeiska länder. Den vanligasteordningen där är att ett oberoendedomstolsliknande organ överprövar besluti asylärenden. Frågan är enligtpropositionen om denna diskrepansjämfört med förhållandena i andra EU-länder kan upprätthållas. Trotsde tämligen starka argument som sålundatalar för en lösning som innebär attregeringen befrias från all befattningmed enskilda ärenden omuppehållstillstånd, är det svårt attbortse från att vissa ställningstagandeni ärenden om uppehållstillstånd är av såuttalat politiskt slag att det knappastär rimligt att något annat organ änregeringen tar ställning. Regeringensslutsats är att det är bäst med enordning som tillåter att regeringen ibegränsad omfattning kan ge vägledninggenom beslut i enskilda ärenden.Beträffande möjligheten att överlämnaärenden till regeringen framhållerregeringen de förändringar som föreslåsi de materiella bestämmelserna. Isynnerhet utrymmet förlämplighetsövervägandena har krympt,genom att uppehållstillstånd avhumanitära skäl främst kommer attomfatta renodlade humanitära skäl tillföljd av den särskilda skyddsbestämmelsesom införs för dem som flyr undan enyttre eller inre konflikt eller avmiljöskäl.När det gäller ställningstagandet tillvilka praxisärenden som skall fåöverlämnas anför regeringen attavgörande argument talar mot en ordningsom innebär att regeringen i enförordning föreskriver att vissa grupperav utlänningar inte skall anses hatillräckliga skäl för att fåuppehållstillstånd. Ställningstagandenav det slaget måste ävenfortsättningsvis göras genom beslut ienskilda ärenden. Dennaöverlämnandegrund har utformats så attärenden som bedöms vara av vikt förstyrning av praxis får överlämnas, omärendet kan antas få betydelse för engrupp av utlänningar som åberoparväsentligen samma skäl till stöd för sinasylansökan. En ventil även föröverlämnande av andra prejudikatsärendenav sådant slag att de inte kan ansespassa in i förordningsmetoden har ocksåansetts böra finnas. Möjligheten attöverlämna sådana ärenden bör dockinskränkas i förhållande till nuvarandeordning genom att endast ärenden avsynnerlig vikt för rättstillämpningenskall komma i fråga för överlämnande.Som exempel på sådana ärenden nämnsärenden där ändring av etablerad praxisövervägs eller ärenden där myndigheternabedömer att rättsläget är oklart.Förslaget om att s.k. nya ansökningarinte skall få överlämnas till regeringenmotiveras med att den praxisstyrning sombehövs från regeringens sida bör ges igrundärendet. Det torde därför höra tillsällsyntheterna att säker-hetsaspekteroch utrikespolitiska aspekter uppkommerförst sedan avlägsnandebeslutet vunnitlaga kraft. Vad som i dessa hänseendenkan bli aktuellt att pröva är endastdessa aspekters betydelse om det skullestrida mot humanitetens krav attverkställa avvisningen ellerutvisningen. Den prövningen anserregeringen att kangöra på egen hand. När det gällerställningstaganden rörande grupper avutlänningar torde företrädesvisbedömningen komma att röra personer somflytt undan väpnade konflikter ellermiljökatastrofer och en ny ansökan frånde kategorierna får enligt regeringensförslag till ändring i 2 kap. 5 b §bifallas, förutsatt att omständighetendr ny.MotionernaI motion 1996/97:Sf19 av . (fp) yrkande 16 yrkas avslag påförslaget om att nya ansökningar inteskall kunna prövas av regeringen,eftersom det enligt motionärerna intekan uteslutas att en ny ansökan kan hasådan karaktär att den kan varapraxisbildande. m.fl.(mp) begär i motion 1996/97:Sf18 yrkande11 ett tillkännagivande om att även nyaansökningar skall kunna lämnas över tillregeringen. Motionärerna hänvisar tillatt i sittremissyttrande anfört att det även i nyaansökningar åberopas skäl avsäkerhetskaraktär, av utrikespolitiskbetydelse eller av betydelse för enstörre grupp asylsökande.I såväl motion 1996/97:Sf20 av BerndtEkholm (s) i denna del som motion1996/97:Sf17 av m.fl. (c)yrkande 7 begärs tillkännagivanden omatt regeringen skall kunna ta överärenden på eget initiativ för prövning.Enligt den förstnämnda motionen bördetta kunna ske tills vidare i avvaktanpå resultatet av den av regeringenaviserade utredningen om asylprocessensutformning.Utskottets bedömningUtskottet delar uppfattningen attinriktningen skall vara att regeringenså långt det är möjligt styrrättstillämpningen genom förordningar,och att möjligheten att styra genombeslut i enskilda ärenden skallförbehållas situationer därförordningsmetoden inte är lämplig ellermöjlig.Motionsledes har frågor väckts om atts.k.