bet · GK01KU3 · 1996-10-29 00:00:00 — Finansutskottetbedömer därför att det under höstenkommer att få anledning att återkommatill en del av de saker som behandlas idet nu aktuella yttrandet.Konstitutionsutskottets bedömningSåsom finansutskottet framhåller har detlänge funnits ett behov av att samlareglerna kring statsbudgeten i ettregelverk. delarfinansutskottets tillfredsställelse överatt detta nu sker och att därigenomansvarsfördelningen mellan riksdag ochregering på finansmaktens områdetydliggörs. anserockså, i likhet med regeringen, attbudgetlagen kan bidra till att stramaupp budgetbehandlingen och stärkabudgetdisciplinen.Konstitutionsutskottet tillstyrkeralltså regeringens förslag tillbudgetlag med de ändringar som föreslåssenare i betänkandet under de avsnittsom behandlar lagens enskilda delar.I årets budgetproposition har regeringengjort förtydliganden beträffande en delav de frågor som berörs i den nuaktuella propositionen. Det gällerutformningen av bemyndigandena för attöverskrida ramanslag, en ny modell förstatliga garantier samt upptagandet avlån i (se nedan idetta betänkande s. 13, 22 och 24),har inhämtat attfinansutskottet avser att ta upp dessafrågor i sitt kommande betänkande medanledning av budgetpropositionen.Effektivitet och resultatPropositionenI lagförslagets inledande bestämmelse (1§) anges de grundläggande krav somriksdagen bör kunna ställa påregeringens ledning samt pågenomförandet av statens verksamhet. Avbestämmelsens första stycke framgår atti statens verksamhet skall högeffektivitet eftersträvas och godhushållning iakttas. Enligtpropositionen (s. 20) är högeffektivitet och god hushållning medresurserna krav som kan ställapå regeringens ledning samt pågenomförandet av statens verksamhet.Dessa krav bör därför komma till uttryckredan i inledningen av budgetlagen ochdärigenom ge en grund för vissa senarebestämmelser i lagen, bl.a. omresultatstyrning, redovisning ochrevision.Med hög effektivitet åsyftas att denstatliga verksamheten skall bedrivas såatt de mål har satt upp nås iså hög grad som möjligt inom ramen förtillgängliga resurser. Verksamhetenskall med andra ord genomföras på ettändamålsenligt sätt, heter det ipropositionen.God hushållning sägs innebära attonödiga utgifter skall undvikas och attverksamheten skall bedrivas med högproduktivitet. Enligt propositioneninnebär det också att statens medelskall hanteras säkert och att desstillgångar i övrigt och dess skulderförvaltas väl.Med statens verksamhet avses enligtandra stycket sådan verksamhet som skötsav regeringen, domstolarna och deförvaltningsmyndigheter som lyder underregeringen. Däremot avses inteverksamhet som drivs av aktiebolag somägs av staten eller stiftelser därstaten har medverkat vid bildandet. Inteheller avses och dessmyndigheters verksamhet. I propositionenpåpekas att dock harmöjlighet att besluta att budgetlagen iadministrativt hänseende skall gälla förriksdagen och dess myndigheter.För att en verksamhet skall kunna styrasmot högre effektivitet och godhushållning föreskrivs i lagförslaget (2§) att regeringen för skallredovisa de mål som åsyftas och deresultat som uppnåtts på olikaverksamhetsområden. Ett av syftena meddenna resultatstyrning anges vara attunderlätta för utskott att iökad utsträckning ägna sig åtuppföljning och utvärdering avresultaten av den verksamhet somriksdagen beslutat om.MotionenI motion 1995/96:K40 av . (mp) begärs att lagens inledandeparagraf och specialmotiveringen ändrasvad avser innebörden av begreppen godhushållning och hög effektivitet(yrkande 1). Enligt motionärernas meningskall begreppet god hushållninginnefatta att verksamheten skallbedrivas så att förbrukning avnaturresurser och negativa miljöeffekterminimeras. Den biologiska mångfalden fårinte skadas. Vidare får verksamheteninte bedrivas så att naturresursbasenför industrin urholkas eller skadas. Högeffektivitet skall enligt motionärernaavse sociala och samhällsekonomiskaeffekter i positiv mening. Verksamhetenseffekter på människors vardag och på denlångsiktiga samhällsekonomin bör stå ifokus, snarare än produktiviteten isjälva verksamheten, heter det imotionen.Finansutskottets yttrandeFinansutskottet anser i sitt yttrandetill att det ärviktigt att statens verksamhet bedrivspå ett miljömässigt och socialt riktigtsätt, men till skillnad frånmotionärerna anser utskottet inte att 1§ skall ändras. och regeringenbör i stället använda andra instrumentför att försäkra sig om attstatsverksamheten bedrivs påmiljömässigt och socialt önskvärda sätt.Exempel på sådana instrument är enligtfinansutskottet återkommandemiljöredovisningar ochfördelningspolitiska konsekvensstudier ibudgetpropositionen. mening börkonstitutionsutskottet tillstyrkaregeringsförslaget i denna del medanmotion K40 (mp) yrkande 1 bör avstyrkas.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet delarmotionärernas uppfattning att det ärviktigt att den statliga verksamhetenbedrivs på ett miljömässigt, socialt ochsamhällsekonomiskt acceptabelt sätt.Konstitutionsutskottet vill i likhet medfinansutskottet peka på olika metoderför riksdag och regering att försäkrasig om att så sker, till exempel genomatt det i budgetpropositionen tas inmiljöredovisningar och konsekvensstudierav olika slag. Däremot anser inte hellerkonstitutionsutskottet att 1 §budgetlagen bör ändras på det sättmotionärerna begärt. Utskottet avstyrkeralltså motion K40 (mp) yrkande 1 ochtillstyrker propositionens förslag till1 §.Konstitutionsutskottet tillstyrker ävenlagförslagets 2 § om regeringensskyldighet att för redovisamål och resultat på olikaverksamhetsområden.I propositionen anför regeringen somsin uppfattning att den inte ser någraskäl till varför inte lagen i desshuvuddel skulle kunna gälla även förriksdagen och dess myndigheter, utomRiksbanken (s. 20).Konstitutionsutskottet anser att det böruppdras åt förvaltningskontoratt, sedan lagen antagits, överväga ivad mån och i vilken form motsvarandebestämmelser skall gälla inomriksdagsområdet. Detta bör somsin mening ge Riksdagensförvaltningskontor till känna.Anslagstyper och anslagsvillkorGällande rättFör närvarande använder sig avfyra typer av anslag, nämligenobetecknat anslag, förslagsanslag,reservationsanslag och ramanslag (anslagsförordningen 1992:760). De skildaanslagstyperna kännetecknas av att olikaregler gäller i fråga om regeringensrätt att överskrida det anvisadebeloppet och att använda outnyttjademedel ett senare budgetår. Härigenompåverkar anslagssystemets närmareutformning befogenhetsfördelningenmellan och regeringen samtmöjligheterna att styra de skildastatliga verksamheterna.Ett obetecknat anslag får inteöverskridas, och outnyttjade medel fårinte användas under följande budgetår.Anslagstypen används främst för bidragtill exempelvis organisationer, museeroch akademier.Ett förslagsanslag får överskridas avregeringen om det behövs för attändamålet med anslaget skall uppfyllas.Outnyttjade medel får inte användasunder följande budgetår. Förslagsanslaganvänds främst för att finansierautgifter för sådana regelstyrdaförmånssystem där ersättningens storlekoch villkoren för att komma i åtnjutandeav den är reglerade i lag, men antaletersättningsfall inte exakt kan förutses.Som exempel kan nämnas ålderspensioner,barnbidrag, förtidspensioner,sjukpenning, arbetslöshetsersättning ochräntebidrag. Det beloppsmässigt störstaförslagsanslaget avser utgifter förräntor på statsskulden.Ett reservationsanslag får inteöverskridas, men outnyttjade medel fåranvändas under högst efter detbudgetår då anslaget senast var uppförtpå statsbudgeten. Denna anslagstypanvänds huvudsakligen förinternationellt utvecklingssamarbete,vissa investeringsutgifter, högskoloroch forskning samt vissaarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Gemensamt för dessa är att de belopp somskall anvisas för de olika ändamålen kanpreciseras tämligen väl, men att det kanvara svårt att exakt knytamedelsförbrukningen till bestämdabudgetår.Ett ramanslag får överskridas genom atten anslagskredit tas i anspråk påföljande budgetårs anslag eller genomatt regeringen - dock endast under vissaförutsättningar - beslutar om s.k.merutgift. Outnyttjade medel får sparastill följande budgetår. Ramanslaganvänds främst för de statligamyndigheternas förvaltningskostnader,men numera även för det militäraförsvarets utgifter samt förinvesteringar i vägar och järnvägar.PropositionenI propositionen föreslås att det ifortsättningen bara skall finnas treanslagstyper, nämligen obetecknadeanslag, reservationsanslag och ramanslag(3 §). De närmare villkoren för anslagenframgår av lagens 4-6 §§.Förslaget innebär alltså att dennuvarande anslagstypen förslagsanslagavvecklas. När en verksamhet finansierasfrån ett förslagsanslag är risken storatt överskridanden sker utan att deunderliggande orsakerna får tillräckliguppmärksamhet, heter det i propositionen(s. 26). Anslagstypen ger intetillräckliga incitament för myndigheteroch regering att prognosticeraverksamheten, och den lämpar sig därmeddåligt för ett system med utgiftstak ochutgiftsramar för statens utgifter. Enavveckling av förslagsanslagen ärdärför, enligt regeringen, en nödvändigföljd av den nya budgetprocessen.I stället för förslagsanslag kommerenligt propositionens förslag ramanslagatt användas även för regelstyrdautgifter, räntor på statsskulden,garantier och EU-avgifter. Den tillramanslaget kopplade anslagskreditenföreslås bli höjd till högst10 % av anvisat anslag (6 § förstastycket). får kreditenuppgå till högst av anslagsbeloppet.Enligt propositionen (s. 28) kommerregeringen att endast för några fåramanslag medge den maximalaanslagskrediten redan iregleringsbrevet. Kreditmöjligheten föranslagen för förvaltningsändamål kommernormalt att sättas till och för deflesta övriga ramanslag till . Omstörningar inträffar på sådana anslagunder budgetåret, kan regeringen i steghöja kreditgränsen avanslagsbeloppet. Enligt propositioneninnebär förslaget att riksdagensbefogenheter på finansmaktens områdevidmakthålls, som regeringenges tillräcklig handlingsfrihet.Regeringens möjlighet att överskridaett ramanslag genom vad som kallasmerutgift föreslås regleras i 6 § andrastycket. Enligt nu gällande regler harregeringen denna rätt endast då det ärfråga om att täcka tillfälliga utgiftersom uppkommit utanför en myndighetskontroll. Enligt paragrafen fårregeringen med bemyndigandebesluta att ett ramanslag fåröverskridas, om detta är nödvändigt föratt i en verksamhet täcka särskildautgifter som inte var kända då anslagetanvisades eller för att ett av riksdagenbeslutat ändamål med anslaget skallkunna uppfyllas .När det gäller ramanslag förförvaltningsändamål bör regeringensbefogenheter att besluta omöverskridande vara desamma som (prop. s. 86). Det förhållandet att detbara i undantagsfall kan bli fråga omöverskridande, och då endast för vissatyper av utgifter, har i lagtextenmarkerats med att det skall vara frågaom en särskild utgift.Beträffande ramanslag som anvisas förbl.a. lagstadgadesocialförsäkringsförmåner, avgifter tillEU, räntor på statsskulden ellergarantier kan enligt propositionen såstora och snabba förändringar inträffaatt utgifterna inte ryms inom denmaximala kreditmöjligheten. Som ettexempel på en situation då det ärlämpligt att regeringen får besluta omutgifter på ramanslag utöver anvisatbelopp nämns kraftigt höjda räntor påstatsskulden i samband med oro påkreditmarknaden. Hinner etttilläggsanslag då inte anvisas, föreslåsregeringen få besluta om överskridandeom det krävs för att det ändamålriksdagen beslutat med anslaget skallkunna uppfyllas.Som ovan nämnts krävs riksdagensbemyndigande för att överskridande avramanslag enligt 6 § andra stycket skallfå ske. Regeringen har i åretsbudgetproposition (prop. 1996/97:1)presenterat förslag till hur dettabemyndigande närmare bör utformas.Förslaget innebär att regeringen underdet kommande budgetåret får besluta attett ramanslag får överskridas omföljande villkor är uppfyllda:1. ett riksdagsbeslut om anslag påtilläggsbudget hinner inte inväntas,2. överskridandet ryms inomutgiftstaket för staten,3. överskridandet är nödvändigt för attett av beslutat ändamål medanslaget skall kunna uppfyllas.Beträffande utgiftsområde 26,Statsskuldsräntor m.m., föreslårregeringen i budgetpropositionen attriksdagen medger att regeringen, för attkunna fullgöra sina betalningsåtaganden,får överskrida ramanslaget Räntor påstatsskulden.MotionernaTvå motioner tar upp förslaget attavskaffa förslagsanslagen.I motion 1995/96:K38 av . (v) hemställs att riksdagenbeslutar att anslagsformenförslagsanslag skall finnas kvar ochingå i lagen om statsbudget (yrkande 1).Det som enligt motionärerna ärutmärkande för förslagsanslagen är attanslagsbelastningen påverkas avsamhällsutvecklingen. Anslagen får medandra ord överskridas om det motbakgrund av medborgarnas socialarättigheter och behov är nödvändigt.Motionärerna anser att grunderna för detsvenska välfärdssystemet skulle rubbasom storleken på de belopp som olikasociala rättigheter ger den enskildemedborgaren skulle vara beroende av enfixerad anslagsram. Regeringens förslaginnebär att en press för socialnedskärningspolitik byggs in i systemet.Motionärerna i motion K40 (mp) villockså behålla förslagsanslagen, menanser att de bör användas betydligt merrestriktivt än (yrkande 4).Motionärerna instämmer i regeringensuppfattning att alltför stora avvikelserförelegat mellananvisade belopp och budgetutfall, menanser att en mindre del av framför alltde regelstyrda anslagen även i framtidenbör utgöras av förslagsanslag. Riskenmed att helt avskaffa förslagsanslagenär att så många undantag måste göras idet nya systemet att det uppfattas sommisslyckat, heter det i motionen.Moderata samlingspartiet framför intenågot yrkande om anslagsformerna, menuttrycker i motion K39 (m) sintillfredsställelse med attförslagsanslagen föreslås avskaffas.Användandet av förslagsanslag har enligtmotionärerna tenderat att genererastörre offentliga utgifter både genomatt regeringen kunnat överskridaanslaget för att uppfylla dess ändamåloch genom att medel på sådana anslaginte fått sparas till nästkommande år.Finansutskottets yttrandeFinansutskottet erinrar inledningsvis omatt när fattadeprincipbeslut om att införa ettutgiftstak för de samlade offentligautgifterna (prop. 1994/95:150, bet.1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447)utskottet då framhöll att deneftersträvade fastheten i ett sådantsystem bara kunde upprätthållas om vissaanslagsformer omprövades. Inte minstgällde detta förslagsanslagen på vilkakraftiga avvikelser kunde förekommamellan de belopp som anvisades avriksdagen och den slutliga belastningenpå anslagen. Möjligheten att finansielltstyra sådana förslagsvis beräknadeutgifter var dålig, påpekadefinansutskottet, som förutsatte attanvändningen av förslagsanslagbegränsades och att de finansiellavillkor som var förknippade med sådanaanslag skärptes.Finansutskottet konstaterar i det nuaktuella yttrandet att ett ramanslagenligt propositionens förslag skallkunna utökas på tre sätt.Det första sättet är ett tillfälligtöverskridande enligt lagförslaget 6 §första stycket, som finansieras genomatt en kredit tas i anspråk på följandeårs anslag. Krediten får uppgå tillhögst av anslagsbeloppet.Finansutskottet anser att lagtexten börförtydligas, så att det framgår attkrediten skall täckas av anvisade medelunder efterföljande år. Utskottetföreslår att följande tillägg görs i 6 §första stycket efter meningen som slutarmed orden anvisat anslag : Tillgängliga medel under följande årreduceras med ett belopp motsvarandeianspråktagen anslagskredit. påpekar att dennafinansieringsform kan användas för attexempelvis fördela tillfälligaanslagstoppar över tiden. Däremot är denenligt utskottet mindre lämplig för attkomma till rätta med mycket omfattandeeller mer bestående oförutseddautgiftsökningar. I stället bör, enligtutskottet, regeringen då i vanligordning föreslå att påtilläggsbudget anvisa ytterligare medelför ett visst ändamål.Det andra sättet att utöka ettramanslag är då regeringen enligt 6 §andra stycket med riksdagensbemyndigande beslutar att ettramanslag får överskridas om detta ärnödvändigt för att i en verksamhet täckasärskilda utgifter som inte var kända dåanslaget anvisades eller för att ett avriksdagen beslutat ändamål med anslagetskall kunna uppfyllas. Finansutskottetanser att denna möjlighet tillanslagsöverskridande endast skallanvändas om inget av de två andraalternativen bör användas.Finansutskottet anser att denföreslagna lösningen på ettändamålsenligt sätt tillgodoser såvälutskottets tidigare framförda krav på enbättre utgiftskontroll somnödvändigheten att finnautanordningsformer som säkerställer attregelstyrda utgifter m.m. kan betalas utenligt givna regler och ingångna avtal.Utskottet har dock ytterligarekommentarer till förslagen omöverskridande av ramanslag.Det totala kreditutrymme som regeringenges möjlighet att utnyttja blir medförslaget betydande, påpekarfinansutskottet. Utskottet utgår därförfrån att regeringen kommer att tillämpakreditmöjligheten på det restriktivasätt som redovisas i motivtexten. Anslagför förvaltningsändamål kommer iregleringsbrevet att tilldelas enanslagskredit på , och för de flestaövriga ramanslag kommer kreditgränsen iutgångsläget att begränsas till . Medkreditmöjligheten torde de flesta behovav ytterligare medel tillfälligt kunnaklaras av. ifrågasätterdock om en kredit av detta slaggenerellt skall kunna förbli utnyttjadunder . Strävan börenligt utskottets mening vara att såsnart som möjligt reglera krediten.För anslag avsedda förstatsskuldsräntor, icke påverkbara EU-relaterade utgifter samt för infriandeav kreditgarantiutfästelser finns enligtfinansutskottet en risk att detgenerella kreditutrymmet kan visa sigotillräckligt. I dessa lägen bör, somregeringen föreslår, vissa andramöjligheter kunna stå till buds.Finansutskottet anser att regeringenytterst alltid måste ha möjlighet att,inom ramen för bemyndigande,kunna överskrida ett ramanslag för attklara bl.a. utbetalningar avlagreglerade förmåner. Utskottetförutsätter att denna rätt utnyttjasendast i rena undantagsfall. Grundregelnbör enligt finansutskottet vara attunder budgetåret uppkommandeanslagsbehov skall täckas genomtilläggsbudgetanslag anvisade avriksdagen. För att ge riksdageninformation om bakgrunden till debefarade överskridandena och möjlighetatt pröva och debattera de aktuellafrågorna bör denna ordning gälla även ommedelsbehovet framkommer sent på åretoch utgifterna i praktiken redan ärfullbordade. erinrar omatt tilläggsbudgetförslag i enlighet medRiksdagsutredningens förslag kommer attbehandlas samlat av . Utskottetanser att endast om utrymme inte finnsför att hinna med en riksdagsbehandlingbör regeringen på egen hand kunna fattabeslut om att överskrida ett anslag.Detta bör enligt utskottet reglerasgenom det bemyndigande som regeringenförutsätts få i samband med behandlingenav budgetpropositionen.Med dessa förtydliganden tillstyrkerfinansutskottet regeringens förslag attavskaffa förslagsanslag som anslagsformsamt vad som i övrigt framförs ipropositionen om anslagstyper ochanslagsvillkor.Finansutskottet anser således från sinautgångspunkter attkonstitutionsutskottet bör avstyrkamotionerna K38 (v) yrkande 1 och K40(mp) yrkande 4.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet instämmer i denbedömning som gjorts av regeringen ochav finansutskottet och somsammanfattningsvis innebär attförslagsanslag lämpar sig dåligt för ettsystem med utgiftstak och utgiftsramar.Konstitutionsutskottet tillstyrkerdärför propositionens förslag attavveckla förslagsanslagen, 3 §, ochavstyrker motionerna K38 (v) yrkande 1och K40 (mp) yrkande 4.Konstitutionsutskottet delar vidarefinansutskottets uppfattning attlagtexten i 6 § första stycket börförtydligas, så att det framgår attanslagskrediten skall täckas av anvisademedel under efterföljande år.Konstitutionsutskottet tillstyrkeralltså finansutskottets förslag tilltillägg i 6 § första stycket.Finansutskottet har i sitt yttrandegett uttryck för hur det anser attkreditmöjligheterna och möjligheternatill anslagsöverskridande enligt 6 § börutnyttjas av regeringen.Konstitutionsutskottet delarfinansutskottets bedömningar. Ovan harredovisats regeringens förslag i åretsbudgetproposition till hur riksdagensbemyndiganden till regeringen attöverskrida ramanslag enligt 6 § andrastycket bör utformas.Konstitutionsutskottet konstaterar attregeringens förslag ligger i linje medvad finansutskottet här har anfört.Med de förtydliganden somfinansutskottet gjort och somkonstitutionsutskottet ställer sig bakomtillstyrker konstitutionsutskottetlagförslaget 3-8 §§, i de delar de interedan behandlats, samt vad som i övrigtanförts i propositionen om anslagstyperoch anslagsvillkor.Konstitutionsutskottet vill i dettasammanhang ta upp frågan om riksdagensmöjligheter att ställa villkor förutnyttjandet av anslagen.Som ovan framgått får statens medelinte användas på annat sätt än riksdagenbestämt (RF 9:2). När det gällerutgiftsbesluten föreskrivs i RF endastatt anvisar anslag tillangivna ändamål (RF 9:3). harformellt sett en obegränsad rätt när detgäller detaljregleringen i samband medutgiftsbemyndigandena. beslutatt anvisa anslag (ändamål, anslagstypoch belopp) kan alltså kompletteras medytterligare villkor och medmotivuttalanden som binder regeringensoch myndigheternas medelsanvändning.Enligt gällande rätt är riksdagenoförhindrad att sätta vilka villkor denvill vid angivande av anslagsändamålen,under förutsättning att villkoren står iorganiskt samband med anslagsändamålet ifråga och inte strider mot tidigaregjorda åtaganden. Sådana villkor kaninnebära precisering av mål,prioritering inom ett anslag, denregionala fördelningen av medlen,organisering av verksamheten, viss typav insatser eller krav pååterrapportering av resultat.Grundlagberedningen tog på sin tidavstånd från tanken att hindra riksdagenatt gå för långt i detalj vidanslagsspecificeringen (SOU 1972:15 s.115).I den nu aktuella propositionen anförssåväl i den allmänna motiveringen (s.23) som i specialmotiveringen till 3-6§§ (s. 84) att bestämmer devillkor som gäller för medlensanvändande. Det sker på ettstandardiserat sätt genom att det förskilda ändamål anges med vilken typ avanslag medel skall anvisas , heter det ipropositionen.Utskottet konstaterar attpropositionens beskrivning av de villkorriksdagen kan föreskriva inte äruttömmande, eftersom det av den här ovanlämnade redovisningen framgår att devillkor lämnar vidanslagsspecificeringen kan vara av enmängd olika slag och inte alls endastavse anslagstyperna. Avsikten med dennya budgetlagen är inte att påverkabefogenhetsfördelningen mellan riksdagoch regering. Inriktningen har i ställetvarit att den nuvarande ordningen sålångt möjligt skall komma till uttryck ilagen (se bl.a. prop. s. 121).Konstitutionsutskottet vill därförunderstryka att införandet avbudgetlagen inte innebär någonbegränsning i möjligheterenligt RF att besluta om ytterligarevillkor för medelsanvisningen, utövervad som framgår av budgetlagen ochspeciallagstiftningen inom respektiveverksamhetsområde.En ändring, precisering ellerkomplettering av regeringens förslagtill medelsanvisning - utan att någonändring föreslås i fråga om storleken avmedelsanvisningen - markeras ibland avutskotten i hemställan med formuleringen att med anledning av (kurs.här) regeringens förslag ... anvisar... . Någon enhetlig ordning då detgäller utformningen av besluti budgetfrågor i nu aktuella fall finnsemellertid inte. Oavsett formulering ärdock regeringen bunden av riksdagensuttalanden om villkoren förmedelsanvisningen.Konstitutionsutskottet vill i dettasammanhang erinra om sitt uttalande ivårens granskningsbetänkande, nämligenatt utskottet anser det principielltviktigt att regeringen i regleringsbrevoch förordningar uttrycker sig tydligt,så att beslut ommedelsanvändning kan verkställas ienlighet med önskemål (bet.1995/96:KU30 s. 20).Utnyttjande av anslagPropositionenI propositionen föreslås att regeringenges rätt att begränsa villkoren förmyndigheternas utnyttjande av anslag (7§).