bet · GJ01SfU7 · 1996-05-07 00:00:00 — Avgiften äravdragsgill vid taxeringen.Riksdagen har beslutat om riktlinjerför en reformering av det allmännaålderspensionssystemet(prop.1993/94:250, bet. 1993/94:SfU24,rskr. 1993/94:439). I det nyapensionssystemet skall tillgodoräknadeförmåner i princip överensstämma med deavgifter som betalas till systemet.Beräkningen av pensionsförmånerna skallbygga på den s.k. livsinkomstprincipen,vilket innebär att allapensionsgrundande inkomster harbetydelse för pensionsnivån och vägerlika tungt oberoende av när under livetde tjänats in. Den inkomstrelateradeålderspensionen skall kompletteras medett grundskydd, garantipension, för demsom haft låga eller inga inkomster underförvärvslivet. I det reformeradesystemet skall ålderspension utomgarantipension helt finansieras medålderspensionsavgift. Den skall utgöra18,och endast tas ut på inkomsterunder förmånstaket, vilket inledningsvisskall vara 7,5 basbelopp. Avgiften skalltill viss del tas ut som socialavgift iform av arbetsgivaravgift/egenavgift ochtill viss del i form av en egenavgiftför vilken den enskilde individen bärbetalningsansvaret. Ingen pensionsavgiftskall tas ut på inkomster som inte ärförenade med pensionsrätt. Överförmånstaket skall en särskild löneskatttas ut av arbetsgivare/egenföretagaremed . Av inbetaldålderspensionsavgift skall huvuddelen,16,, användas till att finansierautgående pensioner inom ramen för ettfördelningssystem. Resterande del avpensionsavgiften, , skall sättas avtill ett premiereservsystem. I dettasystem skall en fondering av inbetaldamedel ske på individuellapensionskonton. Det sammantagna uttagetav ålderspensionsavgift i form avarbetsgivaravgift/egenavgift resp.allmän egenavgift, som för närvarandeuppgår till , avses successivt underen övergångs-period höjas till 18,5 %.Detta skall ske inom ramen för ettoförändrat totalt avgiftsuttag tillålderspensionsändamål genom attfolkpensionsavgiften samtidigtavvecklas.Enligt vad som anges i regeringensekonomisk-politiska proposition (prop.1994/95:25) skall den allmännasjukförsäkringsavgiften höjas med enprocentenhet t.o.m. , föratt detta år uppgå till 5,95 %.Riksdagen har godkänt regeringensförslag om en sådan successiv höjning avden allmänna sjukförsäkringsavgiften(bet. 1994/95:FiU1, rskr.1994/95:145-146).Regeringen har därefter i proposition1995/96:198 förklarat sin avsikt attunder lämna förslag tillbeslut om höjning av den allmänna eg-enavgiften i form avsjukförsäkringsavgift till år1997 och . Enligtpropositionen skall höjningen balanserasav en sänkning avsjukförsäkringsavgiften enligt lagen omsocialavgifter och en höjning av denallmänna löneavgiften.Förhållandet mellan avgifter ochförmånerEnligt 3 kap. 2 § lagen (1962:381) omallmän försäkring (AFL) skall vidberäkning av sjukpenninggrundandeinkomst bortses från inkomst somöverstiger 7,5 basbelopp. För enegenföretagare gäller dessutom attsjukpenninggrundande inkomst inte fårberäknas högre än vad som motsvararskälig avlöning för liknande arbete förannans räkning. För rätt tillsjukpenning krävs enligt 1 § sammakapitel att den sjukpenninggrundandeinkomsten uppgår till minst 6 000 kr.Den som saknar eller har lågsjukpenninggrundande inkomst kan enligt21 kap. 1 § AFL frivilligt försäkra sigför en sjukpenning om högst 60 kr.Pensionsgrundande inkomst beräknasenligt 11 kap. 5 § AFL endast påinkomstdelar mellan ett och 7,5basbelopp. Motsvarande begränsning finnsenligt lagen (1981:691) omsocialavgifter inte vid beräkningen avunderlaget för socialavgifter.De olika socialavgifterna avser attfinansiera vissa bestämda ändamål, ochför huvuddelen av avgifterna finns endirekt finansiell koppling. Förindividen är förmånerna endast ibegränsad utsträckning beroende avavgifternas storlek och faktiskainbetalning, och vissasocialförsäkringsförmåner utges förpersoner med låga eller ingaavgiftsgrundande inkomster. För vissaavgifter, som t.ex. folkpensionsavgift,finns inget direkt samband mellan avgiftoch förmån. För andra avgifter, somt.ex. ATP- och sjukförsäkringsavgifter,finns däremot ett samband genom att enhögre avgiftsgrundande inkomst ger högreförmåner.Göte och (båda m)begär i motion Sf255 etttillkännagivande om principen förersättning till socialförsäkringarna.Enligt motionärerna bör avgifter intetas ut på inkomster som försäkringeninte täcker eller sådant som denbetalande inte kan tillgodogöra siggenom bättre ersättningsnivåer dåförsäkringen utnyttjas. Motionärernaanser att det är viktigt att det finnsett givet samband mellan erlagdersättning och förmån, och regeringenbör få i uppdrag att utreda en sådaninriktning av socialförsäkringssy-stemet.I motion Sk328 yrkande 5 av . (m) begärs ett tillkännagivandebeträffande förmånsrelatering avsocialförsäkringsavgifterna. Enligtmotionärerna medger det statsfinansiellautrymmet inte ytterligaresänkning av löneskatterna. Det arbetesom inleddes av den borgerligaregeringen med att tydligare anknytaavgifterna till utgående förmåner böremellertid fortsätta och intensifieras.Motionärerna anser därför att avgifternabör synliggöras genom att de formelltredovisas av löntagarna själva med enmotsvarande höjning av bruttolönen.Detta skulle enligt motionärerna ökaförståelsen för skattekilarnas negativaverkan.Riksdagen har tidigare på förslag avutskottet avslagit motionsyrkanden om enbättre överensstämmelse mellan avgifteroch förmåner. I betänkande 1990/91:SfU2hänvisade utskottet till tidigareuttalande om att den bristandeöverensstämmelsen har sin grund i bl.a.den allmänna försäkringens solidariskaoch obligatoriska karaktär och om att deolika försäkringsgrenarna bör betraktassom delar av ett sammanhängandesocialförsäkringssystem. Utskottetframhöll också att, även om denbristande överensstämmelsen hadeförstärkts genom införandet avlagen om socialavgifter, det då infördaavgiftssystemet hade inneburitbetydande administrativa lättnader försåväl myndigheter som arbetsgivare ochegenföretagare. Utskottet, som ävenhänvisade bl.a. till den dåvarandePensionsberedningens arbete, vidhöll sinprincipiella uppfattning om fördelarnamed det gällande avgiftssystemet ochavstyrkte bifall till motionerna.I sitt av godkända betänkande1991/92:SfU1, vari utskottet hänvisadetill nyssnämnda betänkande, ansågutskottet att det var viktigt att frågorom överensstämmelse mellan förmåner ochavgifter inom socialförsäkringssystemetbeaktades. Utskottet förutsatte dock attsocialavgiftsuttaget skulle komma attinnefattas i de överväganden om denekonomiska politiken och omvälfärdspolitiken som pågick inomregeringskansliet. Utskottet avstyrktedärför bifall till motioner i ämnet.Även i utskottets av godkändabetänkande /93:SfU17 behandladesmotioner om bristande överensstämmelsemellan avgifter och förmåner. Medhänvisning till de då beslutadedirektiven till en beredning med uppgiftatt utforma en ny ordning för sjuk- ocharbetsskadeförsäkringarna och till attPensionsarbetsgruppens arbete med attutforma ett framtida pensionssystemalltjämt pågick avstyrkte utskottetbifall till motionerna i fråga.Som utskottet tidigare framhållit bristande överensstämmelsen mellanavgifter och förmåner sin grund i bl.a.den allmänna försäkringens solidariskaoch obligatoriska karaktär. Ett uttryckför detta är t.ex. de omfördelandeinslagen mellan grupper av försäkrademed olika risk att drabbas av sjukdomoch skada. Enligt utskottets mening ärsådana omfördelande inslag enoundgänglig del av ett fungerandevälfärdssystem. Med hänsyn härtill ochdå, på sätt utskottet tidigare uttalat,de olika försäkringsgrenarna börbetraktas som delar av ettsammanhängande socialförsäkringssystemavstyrker utskottet bifall till motionSf255. Även motion Sk328 yrkande 5avstyrks med hänvisning till detanförda.Utskottet vill i sammanhanget erinra omatt Sjuk- och arbetsskadekommittén(tidigare benämnd Sjuk- ocharbetsskadeberedningen) enligt sinadirektiv (dir. 1995:54) har till uppgiftatt utforma förslag till en av statenorganiserad allmän ohälsoförsäkring somger ersättning för inkomstbortfallorsakat av temporärt eller varaktigtnedsatt arbetsförmåga till följd avsjukdom, skada eller funktionshinder. Idirektiven anges bl.a. att detstatsfinansiella läget inte ger utrymmeför att pröva vare sig en höjning avförmånstaket eller en begränsning avavgiftsuttaget, men att kommittén böranalysera vad som sker medinkomstbortfallsprincipen ominkomstgränsen på inte höjsi takt med den allmännainkomstutvecklingen på motsvarande sättsom skall ske inomålderspensionssystemet.Solidarisk försäkringSjuk- och arbetsskadekommittén har somnyss redovisats till uppgift att utformaförslag till en allmän ohälsoförsäkring.Enligt direktiven skall kommittén bl.a.analysera under vilka förutsättningartilläggsförsäkringar som ger ersättningutöver den allmänna ohälsoförsäkringenuppfyller krav på effektivitet ochrättvisa så att sådana försäkringar intebidrar till att öka kostnaderna för denallmänna ohälsoförsäkringen, bl.a. omarbetsmarknadens parter tar det fullaansvaret för tilläggsförsäkringar.Vidare skall kommittén utforma reglerför en obligatorisk tilläggsförsäkringsom ger ersättning för inkomstbortfallorsakat av arbetsskada samt analyseraför- och nackdelar med att föra över detorganisatoriska och finansiella ansvarettill parterna.I direktiven anges vidare attförsäkringsskyddet i den nyaohälsoförsäkringen i hög grad bör varasolidariskt finansierat och innehållaett betydande mått av utjämning mellangrupper som löper olika risk att drabbasav ohälsa.I motion N235 yrkande 3 av IngerLundberg m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om att konsekvensernaav ökad riskdifferentiering bör beaktasvid Sjuk- och arbetsskadeberedningensanalys av det framtida offentligaförsäkringsväsendet. Motionärernaframhåller bl.a. att gentekniken gerökad kunskap om risker hos olikamänniskor. I olika privataförsäkringssystem finns alltmer avdifferentiering så att denförsäkringstagare som löper hög risktvingas till högre eller t.o.m.i vissa fall inte ens har rätt attteckna försäkring. Starka krafter agerarenligt motionärerna för att stora delarav de offentliga försäkringarna skallföras över till privata och frivilligaförsäkringar. Svårigheterna att i ettselekterat försäkringssystem bygga ingrundprincipen om det solidariskaansvaret bör vägas in vid en slutligutformning av socialförsäkringssystemet.Utskottet konstaterar att i delbetänkandet(SOU 1995:149) Försäkringsskydd vidsjukdom förklarat att det inte finnsförutsättningar för att utreda en sådantilläggsförsäkring vid arbetsskada somangivits i direktiven. Utskottet anserdndå att den nya kunskap om människansom gentekniken ger upphov till och derisker som denna kan innebära, och somframhållits av motionärerna, bör belysasinom ramen för Sjuk- ocharbetsskadekommitténs fortsatta arbete.Motionen i denna del bör därföröverlämnas till kommittén. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringentill känna. Med det anförda får motionN235 yrkande 3 anses tillgodosedd.Växling mellan arbetsgivaravgifter ochallmänna egenavgifter i det reformeradeålderspensionssystemet m.m.Som redovisats ovan skall detsammantagna uttaget avålderspensionsavgift i det nyareformerade ålderspensionssystemetsuccessivt höjas till och denallmänna sjukförsäkringsavgiften höjasmed en procentenhet för att år1998 utgöra 5,95 %.I de riktlinjer för ett reformeratålderspensionssystem som riksdagenställt sig bakom ingår bl.a. enavgiftsväxling på så sätt attarbetsgivaravgiften reduceras och denavgift som den enskilde själv betalarhöjs med motsvarande belopp. Samtidigtavses det kostnadsutrymme som sänktaarbetsgivaravgifter skapar användas tillatt höja bruttolönen för den enskildelöntagaren.I motion Sk341 yrkande 8 av GudrunSchyman m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om arbetsgivaravgifteroch egenavgifter. Motionärernaframhåller att om en växling frånarbetsgivaravgifter till allmännaegenavgifter sker i pensionssystemet ärdet ej möjligt att bibehålla målet omytterligare egenavgifter isjukförsäkringen på . Motsvarandebelopp får då tas ut somarbetsgivaravgifter eller finansieras påannat sätt. Vidare anser motionärernaatt egenavgifter bör tas ut på inkomsteröver 7,5 basbelopp samt inte varaavdragsgilla vid taxeringen.I samma motion yrkande 9 begärs etttillkännagivande om problemet medegenavgifter och marginaleffekter.Motionärerna anser att problemet medfallande marginaleffekt vid stigandeinkomster bör lösas antingen genom uttagav egenavgifter över 7,5 basbelopp ochslopande av avdragsrätten föregenavgifter eller genom att flyttavärnskatten till inkomster över 7,5basbelopp som grundavdragetslopas för inkomster över brytpunkten.Motionärerna anser att regeringen börredovisa förslag till hur regressivamarginaleffekter skall förhindras ellermotverkas i samband med att allmännaegenavgifter tas ut.I motion Sk328 yrkande 3 av . (m) begärs ett tillkännagivande omuttaget av allmän egenavgift tillsjukförsäkringen under mandatperioden.Motionärerna anser att höjningen på treprocentenheter böravvisas då sjukförsäkringen redan ärfullt ut finansierad. Den föreslagnahöjningen är enligt motionärerna irealiteten en ren inkomstskattehöjning.När det först gäller frågan omavgiftsväxling resp. en ytterligarehöjning av den allmännasjukförsäkringsavgiften konstaterarutskottet att , som redovisatsovan, har godkänt regeringens förslag omen successiv höjning av den allmännasjukförsäkringsavgiften. Vidarekonstaterar utskottet att regeringen iproposition 1994/95:25 har anfört bl.a.att det kan vara förenat med problem attgenomföra en avgiftsväxling inompensionssystemet i kombination med attden allmänna egenavgiften tillsjukförsäkringen höjs. Enligt regeringenkan det därför finnas skäl attytterligare överväga det samlade uttagetav allmänna egenavgifter, och därmedfördelningen mellan sådana avgifter ocharbetsgivaravgifter, när slutresultatetav Genomförandegruppens arbeteföreligger. Därvid kan enligtpropositionen också den närmareutformningen av egenavgifterna tillsjukförsäkringen fastställas. Utskottetanser med hänvisning till regeringens nuredovisade uttalande att någottillkännagivande till regeringen i dennafråga inte är påkallat.Beträffande frågan om allmännaegenavgifter bör tas ut över 7,5basbelopp resp. ej vara avdragsgilla vidtaxeringen har utskottet i betänkande1993/94:SfU24 erinrat om de speciellaproblem som uppstår genom att egen-avgiften är avdragsgill och somaccentueras ju högre egenavgift som tasut. Utskottet påpekade att olikheterna idet kommunala skatteuttaget liksom detförhållandet att brytpunkten iskatteskalorna inte överensstämmer medtaket för pensionsrätten ochavgiftsplikten gör att skillnaderna ikostnaderna för pensionsskyddet mellanolika försäkrade kan bli betydande, utanatt nettopensionen mednödvändighet behöver variera på sammasätt. Utskottet ansåg att detta skulleminska de "raka rören" mellan förmåneroch avgifter. Om pensionsavgifternadäremot betalas av arbetsgivarna skullenettokostnaden för pensionsrätten blineutral, eftersom avdragsrätten ärenhetlig över landet. Enligt utskottetvar det uppenbart att frågan om avgifts-växling borde diskuteras grundligare,både mellan partier som står bakompensionsuppgörelsen och medarbetsmarknadens parter. Vidare var detenligt utskottet uppenbart att frågan omden fortsatta finansieringen av sjuk-och arbetsskadeförsäkringen ochförtidspensioneringen hängde nära ihopmed frågan om hur ålderspensionsavgiftenskall tas ut. Utskottet föreslog attriksdagen med beaktande bl.a. däravskulle godkänna de av regeringenföreslagna riktlinjerna förfinansieringen av det nyaålderspensionssystemet.Vidare har utskottet såväl i sitt avriksdagen godkända betänkande1994/95:SfU6 som i yttrande1994/95:SfU6y till finansutskottetavstyrkt liknande motionsyrkanden. Inämnda betänkande, vari behandladesregeringens proposition 1994/95:41 medförslag om införande av en avdragsgillallmän pensionsavgift på fr.o.m. den1 , anförde utskottet attregeringens förslag var helt i enlighetmed de riktlinjer för reformeringen avålderspensionssystemet som riksdagenhade beslutat om. I 1994/95:SfU6y, vari behandladesregeringens proposition 1994/95:25 medförslag om höjning av den allmännasjukförsäkringsavgiften till 2,95 %fr.o.m. , hänvisade utskottettill att det i propositionen hadeanförts att en förnyad prövning behövdegöras av det samlade uttaget avegenavgifter när ställning skall tastill genomförandet av pensionsreformen.Med hänsyn härtill ansåg utskottet attmotionerna i fråga borde avstyrkas.Riksdagen avslog därefter, på förslag avfinansutskottet, motionerna(1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:145-146).Såvitt gäller frågan ommarginaleffekter och allmännaegenavgifter har utskottet förståelseför de problem som motionärernabeskriver och som, på sätt framgår avmotionen, har sin grund i att avgifternaär avdragsgilla och inte tas ut påinkomster över 7,5 basbelopp. Förinkomster under brytpunkten innebäravdragsrätten för allmänna egenavgifteratt avgifterna (vid kommunalskatt)reduceras . För inkomster mellanbrytpunkten och 7,5 basbelopp utgörreduceringen . För inkomster över7,5 basbelopp tas inga avgifter ut,varför marginaleffekten förbliroförändrad. Eftersom låginkomsttagaresmarginalskatt är lägre änhöginkomsttagares blir skattelättnadenför dem följaktligen mindre än förhöginkomsttagaren med en marginalskattpå . Utskottet anser, oaktat dessaofördelaktiga effekter, att den prövningav det samlade uttaget av allmännaegenavgifter som enligt regeringen skallske när resultatet avGenomförandegruppens arbete föreliggerbör avvaktas.Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet bifall tillmotionerna Sk341 yrkandena 8 och 9 ochSk328 yrkande 3.IdrottsutövareEnligt 3 kap. 2 § AFL skall vidberäkning av sjukpenninggrundandeinkomst bl.a. bortses från ersättningsom idrottsutövare får från ideellförening som har till huvudsakligt syfteatt främja idrottslig verksamhet, omersättningen från föreningen under åretinte kan antas uppgå till ett halvtbasbelopp. Detsamma gäller enligt 11kap. 2 § AFL i fråga ompensionsgrundande inkomst. Vidare gällerenligt 2 kap. 4 § 14 lagen omsocialavgifter att vid bestämmande avavgiftsunderlaget skall bortses frånersättning till en och sammeidrottsutövare från ideell förening somhar till huvudsakligt syfte att främjaidrottslig verksamhet om ersättningenfrån föreningen inte uppgåtttill ett halvt basbelopp.I motion Kr414 yrkande 13 av BoLundgren och (båda m)begärs ett tillkännagivande omsocialavgiftsfrågan. Enligt motionärernaskall idrottsutövare eller annan som ärverksam inom idrottsrörelsen ha sammaförmåner som vid normala anställningarom idrottsverksamheten är denhuvudsakliga inkomstkällan.Socialavgifter skall då betalas. Omannan huvudinkomst föreligger böridrottsutövaren och föreningen kunnaträffa en överenskommelse om huruvidasociala förmåner skall utgå. Om förmånerskall utgå skall också avgifter betalas.I samband med behandling avregeringens förslag till nämndabestämmelser uttalade utskottet i sittav godkända betänkande1990/91:SfU10 bl.a. att utskottet vidflera tillfällen hade gett uttryck försin principiella uppfattning attinkomster i samband med idrottsutövningi likhet med andra inkomster bör grundarätt till socialförsäkringsförmåner ochföranleda att socialavgifter erläggs.Samtidigt hade utskottet varitinförstått med att en schablon kanbehövas för i vilken mån mindreersättningar inom idrottsrörelsen, vilkaofta kunde ha karaktären av renakostnadsersättningar, skulle varaundantagna från underlaget för uttag avsocialavgifter. Med anledning av tvåmotioner med krav om att ersättningarupp till ett basbelopp skulleundantas från avgiftsunderlaget uttaladeutskottet att ett undantagande aversättningar som uppgår till så högabelopp som ett basbelopp skulle innebäraen alltför kännbar urholkning av denenskildes sjukpenning och pensionsskydd.Redan en gräns på ett halvt basbeloppkunde om mer än en förening gett utersättning medföra en inte oväsentligurholkning av pensionsskyddet. Utskottetkunde därför inte medverka till attersättningar på högre belopp än etthalvt basbelopp undantogs frånavgiftsplikt och förmånsberäkning ochavstyrkte bifall till motionerna ifråga.Utskottet vidhåller sin ovan redovisadeuppfattning och avstyrker bifall tillmotion Kr414 yrkande 13.Egenavgifter för småföretagareI motion N272 yrkande 6 av GudrunSchyman m.fl. (v) begärs förslag om ettborttagande av egenavgifterna försmåföretagare för resultat under 40 000kr. Enligt motionärerna innebärförslaget, om det skulle genomföras, enskattesänkning på högst omkring 6 400kr för småföretagare och enkostnad för staten som kan beräknas till600 . I motionSk341 yrkande 12 av m.fl.(v) finns ett motsvarande yrkande.Motionärerna begär förslag omnedsättning av egenavgifterna föregenföretagare såvitt avser inkomstersom ligger . Förslagetskostnader är enligt motionärernarelativt begränsade medanstimulanseffekterna vad gällermöjligheterna att starta och drivaföretag torde vara betydande.Utskottet anser mot bakgrund av detalltjämt bekymmersamma statsfinansiellaläget och behovet av att fullfölja dets.k. saneringsprogrammet att det intefinns utrymme för att föreslåförändringar som innebär en ökning avstatens utgifter eller en minskning avinkomsterna. Mot bakgrund häravavstyrker utskottet bifall tillmotionerna N272 yrkande 6 och Sk341yrkande 12.ArbetsgivaromsättningsskattI motion Sf260 av ochLennart Brunander (båda c) begärs etttillkännagivande om behovet av enkonsekvensutredning om införande avarbetsgivaromsättningsskatt som ettalternativ till arbetsgivaravgift.Enligt motionärerna skulle dettaalternativ kunna utformas som en avgiftbaserad på fakturerad omsättning, s.k.arbetsgivaromsättningsskatt, , föratt underlätta för personalintensivasmåföretag, framför allt inom dentillverkande sektorn. AGOS ocharbetsgivaravgifter skulle enligtmotionärerna kunna finnas som två olikaalternativ med möjlighet för varjeföretag att välja det ekonomiskt mestgynnsamma.Utskottet noterar att skatteutskottet isitt av godkända betänkandet1993/94:SkU25 har behandlat ett liknandeyrkande och därvid framhållit att det dåaktuella arbetet med en generell översynav fåmansföretagen skulle fortsätta.Vidare framhölls att regeringen iproposition 1993/94:234 hade uttalatdels att den såg det som särskiltangeläget att stimulera nyföretagandet,dels att frågan om att införa ettriskkapitalavdrag eller andra särskildaskattestimulanser borde anstå i avvaktanpå en utvärdering avföretagsskattereformen . Medhänvisning härtill avstyrkteskatteutskottet bl.a. motionen omarbetsgivaromsättningsskatt.Utskottet noterar vidare att regeringeni den ekonomiska vårpropositionen (prop.1995/96:150) har framhållit bl.a. attFöretagsskatteutredningen för närvarandeser över företagsbeskattningen i syfteatt finna ett system som ytterligarestimulerar företagens nyinvesteringaroch försörjning med riskkapital.Utredningsarbetet skall, enligt vad somanförs i propositionen, bedrivas så attde nya reglerna skall kunna gällafr.o.m. inkomståret 1998.Utskottet anser mot bakgrund av detanförda att resultatet av det pågåendeutredningsarbetet bör avvaktas.Utskottet avstyrker därför bifall tillmotion Sf260.VinstandelsstiftelserFör var en arbetsgivareskyldig att erlägga arbetsgivaravgifteri form av andra avgifter änsjukförsäkringsavgift ocharbetsskadeavgift för de bidrag somarbetsgivaren lämnade till envinstandelsstiftelse. För att stimuleradet sparande som vinstandelssysteminnebär slopades avgiftsskyldighetenfr.o.m. för bidragtill sådan stiftelse (prop. 1991/92:60,SkU10). Därvid angavs att avgifter inteheller skulle utgå när de anställda ficksin andel från stiftelsen. I samband medatt skattereformen genomfördes gjordesen ändring som innebar att även annanperson än arbetsgivaren som utgav vissaförmåner blev avgiftsskyldig (prop.1989/90:110, SkU30, prop. 1990/91:54,SkU10). Problem uppstod därför itillämpningen om vad som skulle gällabeträffande ersättning som stiftelsenbetalade ut fr.o.m. den 1 januari 1993.Genom en lagändring (prop. 1992/93:29,SfU5) slogs fast att avgiftsfrihetengällde för utbetalning frånvinstandelsstiftelse fr.o.m. den 1januari 1992.