bet · GK01SfU3 · 1996-10-08 00:00:00 — Tror ni kommer att köra huvudet i väggen?Eller går det att göra även om ni haravstått i den här omgången?Jan : Vi skriver också irapporten - det tror jag i alla fall -att den här modellen kan bildautgångspunkt även för förändringar därman tar ett större grepp i fråga omstödet. Det tror vi.Anita (): Det här nyaunderhållsstödet skall ju ersättabidragsförskottssystemet. Det blir heltgenerellt. Enligt vad försäkringskassanskriver kommer det automatiskt att gå uttill dem som har bidragsförskott.Men meningen är ju att man även skallspara på den sidan. Jag undrar om ni harnågon uppfattning om hur många fallen ärdär den underhållsskyldige kommer upp iett sådant belopp att det generellastödet inte behövs. Har ni någonuppfattning om hur mycket man kan sparapå själva utbetalningarna avunderhållsstödet? Blir det någonbesparing där, eller blir det barabesparingar på inbetalningarna tillsystemet?Sedan skulle jag vilja höra hurBarnombudsmannen ser påbidragsförälderns intresse av att betalanu när man inte längre betalar direkttill barnet. I stället betalar man judirekt till staten, eftersom bidraget nuär generellt.Jag hade några andra frågor också, mendem har jag redan fått svar på.Jan : Jag förstod inte förstadelen av frågan. Kan du sammanfatta den?Anita (): Avsikten är ju skall spara. Det skall man göra ävenpå det generella underhållsstöd somskall gå ut från statens sida. Tanken äratt man skall försöka minska även det.Försäkringskassan har gått ut ochsagt att någon ny ansökan inte behöverlämnas in. Alla som har bidragsförskotti dag kommer automatiskt att få det nyaunderhållsstödet. Min fundering är om nivet hur mycket man i fortsättningen kankomma att spara genom attbidragsföräldern betalar tillbaka såmycket till staten att underhållsstödetinte borde utgå. Det är meningslöst attstaten skall vara förmedlingsorganmellan föräldrarna. De skall kunna göraupp det här själva. Det skulle sparamycket pengar även för försäkringskassanom föräldrarna betalade direkt tillvarandra.Jan : Vi har inte gjort någrasådana bedömningar. Därtill har vi intesärskilt studerat propositionensreviderade förslag. Jag skulle tro attdet snarare är en bedömningsfråga attavgöra hur många som kommer attinvolveras i ett nytt system på det härsättet. Jag vet inte om någon från Rfvkan svara på det.Anders : Det sparbeting somfinns i propositionen skall tas ut av debidragsskyldiga. Det är i alltväsentligt samma grupper som fårbidragsförskott som har rätt tillunderhållsstöd, med några få undantag.Bl.a. tillkommer vissa barnpensionsbarnliksom utfyllnadsbidrag vid växelvisboende, som vi också har pratat om.Vi har inte sett någon redovisning avhur många av dagens bidragsskyldiga ibidragsförskottssystemet som når taket,, med det nya beräkningssättet.Vi har inte heller gjort någon sådanundersökning på Riksförsäkringsverket.Margareta (): Jag tycker attdet här bitvis är en intressant fråga.Precis som underströks frånRiksförsäkringsverket sägs det också ipropositionen att det i allt väsentligtbör vara samma familjer som skall fåunderhållsstöd. Precis som inne på och som jag tror står mellanraderna överför vi nu ett nytt generelltstöd, sett ur det perspektivet, somutgår till föräldrarna utan att mansärskilt ansöker om det.Å andra sidan kan det kanske finnasvissa problem med att generellt säga: Nustoppar samhället en form av utbetalningför regleringen, och något mer utgårinte förrän det har kommit in enansökan. Det kan ju skapa bådeadministrativa och andra problem. Jagtycker det vore intressant omFörsäkringskasseförbundet kanske ocksåkommenterade aspekten med denfortlöpande översyn som sker. Det har juockså varit ett önskemål från kassornaatt få litet bättre översikt över närbidragen skall betalas ut och när såinte skall ske. Det var ju föremål förden kritik som lyftefram. Jag vill alltså få sagt att jagtror att det är ett problem att manstoppar ett system och säger att det nyasystemet inte skall utgå förrän allabarn som har rätt till stödet ansöker omdet.Jag vill återigen understryka: Det vitalar om är inte att staten skall skötaföräldrarnas underhåll. Detta gäller junär föräldrarna inte betalar.Ordföranden: återupptar utfrågningen.Jag skall hälsa och från Socialdepartementetvälkomna. De skall besvara renafaktauppgifter.Anita (): Frågan gäller hur viser på det förhållandet att fädernabetalar till staten i stället för attbetala direkt till barnet.Ansökningsförfarandet finns ju kvar. Omdet fungerar mellan mamman och pappan såskall han betala direkt. Den modellenskall ju vara den vanliga. Men om detbrister i rutinen, dvs. att pappanslarvar, då kan mamman söka och fåpengar via . Det är juen trygghet för kontinuiteten i hennesekonomi. Och för fäderna innebär det enskyldighet att betala in pengar tillsamhället.Det är viktigt för barnen att den sombarnet bor hos har en trygghet ochkontinuitet när det gäller ekonomin. Meni de flesta fall får man hoppas attdetta fungerar och att det inte behöverske något ansökningsförfarande. Dåbetalar pappan direkt till barnen. Jagtror därför att reglerna utifrån barnetsperspektiv är bra på det viset att ettansökningsförfarande behöver ske först ide fall när det börjar trassla. Dåbehövs den tryggheten.Diskussionen har ju också handlat omatt fäder inte tar lika mycket ansvarför sina barn när de bara betalar tillstaten. Men det är ju ändå bara ettförskott. Det går ju till deras barn.Jag ser inte någon stor fara för barnetsdel.Anders Bodecker: Om jag uppfattar fråganrätt så gällde den hurförsäkringskassorna skall klaraadministrationen vid övergången till detnya systemet. När det gällerutbetalningen av bidragsförskottrespektive underhållsstöd står det iövergångsreglerna att de som uppbärbidragsförskott med automatik ocksåskall ha det nya underhållsstödet.När det gäller kravet är det så vistordnat att vi har en dataanläggning somkommer att hjälpa oss med att se tillatt alla som är underhållsskyldigakommer att få ett meddelande i början avdecember. Då har vi nämligen 1996 årstaxerade inkomst för inkomståret 1995.Då kommer den underhållsskyldige att fåett beslut om hur stort underhållsstödetkommer att bli och att man utgår från sioch så många barn. Om denunderhållsskyldige sedan har synpunkterpå det får han eller hon höra av sigtill , och det blir dåen utredning i vanlig ordning. När detsedan kommer in nya barn i systemet blirdet naturligtvis ettansökningsförfarande. Det är alltsånödvändigt med dessa övergångsregler.Rose-Marie Frebran (kd): Jag har tvåfrågor till RRV. Den ena gäller att manskall beakta vårdnadshavarens ekonomi.Det har delvis redan tagits upp. Jagdelar uppfattningen att man borde beaktavårdnadshavarens ekonomi. Då måste manerkänna att det finns två krux. Det enaär marginaleffekter, och det andra äradministrationskostnader. Jag vill frågaom ni från RRV bedömer möjligheterna attkunna minimera marginaleffekterna ochhålla nere administrationskostnadernasom goda, om det är realistiskt att mankan klara det på ett bra sätt.Min andra fråga gäller summorna som manfår hålla undan och procentsatserna. Nifrån RRV har ju föreslagit högregrundavdrag och högre procentsatser.Samtidigt uppfattade jag att JanWikström avslutade med att säga att detegentligen skulle krävas ett störreunderlag än det som ni har haft. Därförvill jag fråga: Menar ni från RRV:s sidaatt underlaget är tillräckligt för attdet skall vara möjligt att bedöma attandra siffror i propositionen är bättreeller behövs det mer underlag? Som jaghar läst propositionen har ju regeringeninte byggt sitt förslag på direktaundersökningar. Man säger att man intevet vilka konsekvenserna egentligen blirutan att det är något som man får följaupp. Men tycker inte ni att man behöverundersöka mer, så att man kan byggadetta på mer än vad ni har gjort?Jan : För att kunna hitta denoptimala balanspunkten för att nå enbättre precision och säkerhet när detgäller hur den här modellen borde se utskulle det behövas ett större underlag.Detta är i och för sig saker och tingsom kan justeras efter hand som manutifrån verkligheten upptäcker att dettabehöver justeras. Det kan i och för siganstå till dess.När det gäller frågan om vi tror kan undvika marginaleffekter genomatt involvera vårdnadshavaren iprövningen, har vi sagt att det inte ärnågot lätt problem, särskilt inte om manbetraktar detta system isolerat. Vi hartänkt att vi skall fundera vidare pådetta och att vi kanske kan återkommatill hur man i ett bredare perspektivskulle kunna lösa den frågan.Staffan : I det förslag som RRVredovisar på s. 47 i den blå rapportensom ni har fått, RRV 1996:21, har vihöjt fribeloppet och höjtprocentsatserna. Det har gjorts för attbyta ut hundraprocentigamarginaleffekter för låginkomsttagaresom riskerar att hamna isocialbidragsberoende mot något högremarginaleffekter för vanligalåginkomsttagare och mellaninkomsttagareoch sådana som har högre inkomster meddessa höjningar per barn som viredovisar. I propositionen redovisas 9,12 och 15, och vi har räknat upp dem mednågra procentenheter. Men det slår trotsallt inte så kraftigt på vanligainkomster när det gällermarginaleffekter. Det är det tricket somvi har gjort. Detta var ettförtydligande.Rose-Marie Frebran (kd): Jag fick intenågot direkt svar när det gälleradministrationskostnaderna, dvs. om manskulle ta hänsyn till vårdnadshavarensekonomi.Jan : Vi har kanske intefunderat så mycket på den saken. Men vikan konstatera att det finns ettbostadsbidrag som i stort sett omfattasav samma människor som de som fårbidragsförskott. Man ser lätt att detskulle kunna finnassamordningsmöjligheter.Staffan : Vi har lämnat dettamed vårdnadshavare litet grand. Vi seratt det är något som måste behandlasseparat. Enligt den blå skriften framgårdet att vi vill gå vidare, och vi tyckeross i klartext se att den härprocentmodellen håller i någon form somen isolerad mekanism.Ingrid Skeppstedt (c): sadeatt återbetalningsskyldigheten belastarde som har låga inkomster. I dettaförslag sägs det att man inte skall tain lägre belopp än . Det innebärju väldigt låga inkomster. Det blir jubara om man räknar påett barn, eftersom det är . Mendetta är ju långt under existensminimum.Vad är det som gör att man har sattdenna gräns vid ?Eva : Som jag minns det beroddedetta på att man inte skulle behövakräva in för låga belopp och att manskulle sätta en gräns någonstans. Manskulle slå två flugor i en smäll, så attde som har de allra lägsta inkomsternainte skulle behöva betala till kassan.Ingrid Skeppstedt (c): Detta innebär juatt den som är återbetalningsskyldig ochkanske vill betala inte kan betala. Detblir alltså en stor press på dennaperson.Eva : Jag kan bara säga att vi idessa fall har anståndsförfarandet atttillgå.Gullan (): Om vi ser bakåt ärdet fem sex olika utredningar som harutrett underhållsbidrag, bidragsförskottoch underhållsstöd. Jag har själv suttitmed i en utredning där vi presenteradetre olika modeller, men där vi kanskeframför allt tittade på sambandet mellanbostadsbidrag och bidragsförskott.För ett par år sedan kom endepartementspromemoria. Den tyckte jagpå sitt sätt var sympatisk, eftersom manskulle kanalisera ut det som fanns inomde befintliga ramarna till dem som varfattigast. Men det blev ett himmelsskriöver detta. Jag kommer ihåg artiklar iDagens Nyheter i vilka det stod att17 000-kronorsmamman, dvs. en mamma somhade den månadsinkomsten, förlorade singuldkant på tillvaron. Men det kanskeinte är guldkanten på tillvaron som ärdet viktigaste när vi har en såstor statsskuld och ett så stortbudgetunderskott. Jag vågar säga attalla partier är väl nu innepå att vi måste komma fram tillbesparingsförslag. När jag nu sitter ochlyssnar tycker jag dock att ingenegentligen har ett fullödigt förslag,allra minst jag själv. Förvirringen harvkat till en något högre nivå, kan mansäga. Det är alltid bra, eftersom det urdetta kan födas något nytt. Men på någotsätt har vi nog börjat litet grand i felände. Man borde först och främst ha settpå det civilrättsliga och påunderhållsbidragen, dvs. föräldrarnasgemensamma ansvar för barnen. Men vi vetju nu att förslag om detta inte kommerförrän , och här sitter vi nu.Något radikalt kanske borde göras. Menär det någon som kan säga oss vadvi egentligen skall göra för att få detså rättvist som möjligt? Jag kan ställafrågan till samtliga. Alla som har etttips att ge borde ge det. Jag tyckersjälv att det borde vara ett högreförbehållsbelopp. Jag tycker också,vilket harföreslagit, att det är sympatiskt. Menpå något sätt måste vi tillbaka tillföräldraansvaret och . Dethar vi också fått synpunkter på frånlagutskottet. Men icke förty sitter vimed det konkreta förslaget, och visitter mer eller mindre fast i rävsaxeni dag.Sune Wiklander: Vi från UFR bjöd inLaila 1989 och kom med ettförslag om familjenämnder eller barnråd.Vi jobbade med detta och uppvaktadeJustitiedepartementet ochSocialdepartementet samt utskott ochriksdagsmän. Alla tyckte att detta lätvettigt, men så enkelt fick det intevara. Vi uppvaktade också flera kommuneroch bad om pengar för att få starta ettprojekt som alla tyckte var bra. Jagtalade med lagmän och Domstolsverket.Men förslaget fick ju inte komma frånUFR. Därför fick förslaget läggas framav en riksdagsman. Det förslaget finnsnu hos och håller på attutvecklas. Vidare har vi föreslagitförenklade sätt när det gällerunderhåll. Men det är ingen som lyssnarpå oss. Man bestämmer uppifrån hurreglerna skall vara.Ett sätt att lösa det problem somGullan tog upp är att manbudgeterar umgänget . den ena föräldern skall ha barnet120 dagar och den andra föräldern 245dagar så tittar man på vadbarnet kostar och på föräldrarnasinkomster på ungefär samma sätt som nusker. Man budgeterar umgänget. Detinnebär att av den potten skall den somär umgängesrättsförälder betala 245/365.Den andra föräldern skall betala120/365, dvs. På detsättet kommer umgängesrättsföräldernredan att ha avräknats att han skall haumgänge. På det sättet ställer han ocksåupp på umgänget. Om vårdnadshavarenbörjar strula med sjuka barn eller andrasaker och inte vill lämna ut barnet, dåhar umgängesrättsföräldern redantillgodoräknat sig att han eller honskall ha barnet under den tiden.Vårdnadshavaren får då själv stå förkostnaderna. Det är ett sätt att lösadet hela.Jag har ju varit mycket i kontakt medfamiljeekonomerna . De säger också att haren av de bästa modeller som finns närdet gäller dessa frågor. Den skulle barabehöva förbättras litet grand. De hargett ut en tidskrift om detta som heterAtt längta och betala, där man ocksåpåvisar att en vårdnadshavare igenomsnitt har kvar när allt ärbetalt, medan umgängesrättsföräldern gårback . Jag vill sägaatt det är en myt som många tror handlarom den rika pappan och den fattigamamman.Vi ställer gärna upp med förslag, ochvi har bett många riksdagsmän att kommatill föreningen, men många har tyvärrinte tid.Staffan : Vi har i vår blårapport gett svar i form av ett förslag.Jag vill påminna om bakgrunden till dethela, så att man inte fördjupar sig idetaljer. Vi talar om ett stöd tillfamiljer. Det finns många olika system.Det som vi talar om är ett system sombestår av två delar. Av historiska skälbörjade man medindrivningen för ensamma mödrar, ensammamödrar som kom att utsättas för enbrutal situation när den andra partendrog i väg. Successivt klev staten inalltmer och hjälpte till med dennaindrivning. 1964 sade man att det interäcker med bara detta utan att man ävenskulle ha ett garantibelopp. Jag skallinte föregripa det som vi kommer attföreslå i vår syntesrapport ,men vad vi ser är att fler och flersystem har adderats ,och vart och ett är komplext och måstestuderas noga, eftersom det finnsmålsättningar av alla de slag.Vi har genom bidragsförskottssystemetsett hur t.ex. 7 kap. 1 § föräldrabalkeninte kommer att efterlevas iverkligheten genom tillämpningen avbidragsförskottslagen. Det finns ävenandra motstridigheter och kanskedubbelöverlappningar. Det finns tvådelar i detta, ekonomi och indrivning.Vi ser att detta är ett inte heltorealistiskt system förindrivningsdelen. Det handlar om att drain pengar från den ena parten. Det gårinte att bortse från att en part är svagoch att det blir problem. Det kan ocksåvara någon som så att säga nekar.Ekonomidelen, och då talar vi ganskauppenbart om vårdnadshavarens ekonomi,skulle vi vilja återkomma till, vilketvi också explicit skriver. Vi talarockså om administrationskostnader. Vitror att det förslag som har lagts frampå något sätt är möjligt. Man kandiskutera de olika beloppen ochfördelningspolitiska aspekter. Vi hartyckt att man kanske skall höjafribeloppet något för att underlätta förde verkliga låginkomsttagarna, dvs. demed inkomster ochhöja procentsatsen för de övriga för attkamma hem det som man förlorar hos deverkliga låginkomsttagarna för att manskall få en annan typ avmarginaleffektstrappa.Eva : Jag kan inte komma mednågon direkt modell för ett rättvistsystem. Men en aspekt som jag tror skall tänka på i detta sammanhang äratt man också måste se tillkärnfamiljernas rätt till stöd. Vi vetatt skilsmässorna bland arbetslösaföräldrar ökar på grund av påfrestningari äktenskapet. Men man får inte ha ettsådant system som innebär attföräldrarna vinner på att flytta isärgenom att de då får samhällsstöd. Jagtror inte att det är så . Men detär viktigt att ha med i bakhuvudet atten del föräldrar inte kan försörja sinabarn inom äktenskapet. Mångakärnfamiljer har en mycketansträngd ekonomi. Man måste ändå ha iåtanke att det bästa för barnen är attföräldrarna lever tillsammans men attdet kan vara sådana slitningar att deinte klarar det. Då får det inte finnasekonomiska incitament att flytta isär.Jag tror att det är mycket viktigtutifrån barnets perspektiv attmöjligheten till stödsamtal finns kvarför familjer där det börjar knaka ifogarna.Ulf : Jag vill svara på GullanLindblads fråga. Jag tycker att det ärmycket viktigt att man framhåller attindrivningen av underhållsstödet vidkronofogdemyndigheterna är enoffentligrättslig avgift. Enligtgällande rätt har försäkringskassornaövertagit underhållsbidragen från barnenvär ansökan om indrivning lämnas. Jaghar i våra diskussioner medRiksförsäkringsverket, när det gällerdet praktiska genomförandet, sagt attdet är bättre med ett underhållsstöd därkassan själv förfogar över ärendet ochsjälv kan fatta ett beslut. ärförhållandet sådant att en skilsmässabörjar med en separation. Från dentidpunkten utbetalar manbidragsförskott. Sedan ärförsäkringskassan i händerna påparternas processföring. Det blir ettbetänketidsprotokoll. Då fastställs ettunderhållsbidrag från den tidpunkten. Isamband med äktenskapsskillnaden bör endomstol med en viss retroaktivitetfastställa ett underhållsbidrag. Men detär inte alltid som denunderhållsberättigade yrkar att fåbidrag , dvs.från separationstidpunkten. Eftersom jagpersonligen har arbetat med detta anserjag att de föreslagna underhållsstödenär en bra modell. Det är en bättremodell. Den innebär att vi har återkravav en avgift. Kronofogdemyndigheternakan då hantera denna som allmänna mål.Genom att detta är en avgift får kassansamma rätt som staten har vid indrivningav kvarskatt och när det gällerflertalet allmänna mål om återbetalningav överskjutande skatt och annat. I denhär situationen, då man har gått övertill allmänna mål, har vi enindrivningslag. Borgenärsfunktionenläggs på kronofogdemyndigheterna.Ett problem i detta sammanhang hargällt anstånd där gesvissa anståndsmöjligheter men där detfinns uppskovsmöjligheter enligtindrivningslagen. Det talas inte ett ordom detta i propositionen. I denpraktiska hanteringen har vi fåttfundera över detta, eftersom vi måste gåut till våra organisationer och tala omhur detta skall vara.Min bedömning är alltså att dettaförslag säkert kommer att innebärafördelar när det gäller indrivning.Marietta de (): närSocialdepartementets representanter harkommit vill jag ställa en fråga som ioch för sig har ställts tidigare. Dengäller frikopplingen av samhällsstödetfrån de civilrättsliga reglerna somfinns i . Vilka incitamentfinns det egentligen för föräldrarna attöver huvud taget göra upp någracivilrättsliga avtal enligtföräldrabalken i och med det nyaunderhållsstödet? Det måste ändå varaönskvärt och det normala att föräldrarnagör upp detta själva och inte blandar insamhället. Men vilka incitament kommerdet att finnas framöver att göra det, omman kan räkna med att få mer pengar ändessa , eftersom det väl då blircivilrättsliga avtal som gäller? Men omman inte räknar med det, varför skallman då över huvud taget göra upp dettasinsemellan?Eva : Jag vet inte vad jag somrättssakkunnig skall svara på det. Jagvet inte om det är riktigt min sak.Staffan : Vad vi har sett är attbidragsförskottslagen har skapat enolycklig bindning när det gällerkopplingen mellan civilrättsliga avtaloch offentligrättsliga. I verklighetenär det väl på det sättet att avtal somsluts i domstol ligger till grund fördet statliga stödet. Detta försöker vikomma ifrån. För att detta skallomprövas, t.ex. när denunderhållskyldiges inkomst stiger, krävsen omfattande apparat, t.ex. attvårdnadshavaren skall ta kontakt med denförhatlige f.d. partnern och försökaförmå honom eller henne till en gemensamförhandlingssituation, gärna med kassanoch kommunala ombud, vilket kanskemedför domstol och bråk. Detta struntarman i. Det är en fullständigtolycklig sammanblandning mellan tvåregelverk. Jag vill inte svara på fråganom incitamenten, men man kommeråtminstone delvis bort från dennaolycksaliga sammanblandning.Gudrun Antemar: Efter inlägget frånRiksrevisionsverket har jag intesärskilt mycket att tillägga.Incitamenten är naturligtvis låga.Bo Könberg (): Jo, incitamenten ärsannolikt låga. Hela frågan om huruvidade nuvarande problemen skall lösas genomatt totalt frikoppla systemen frånvarandra eller genom en annan lösningfår vi väl återkomma till.Jag begärde ordet för att frågadepartementet om vi kunde få litet hjälpnär det gäller exempelvis kostnader. Vihade för vår del svårt att utläsa hurbesparingen kan bli så stor som det ståri propositionen. Om jag minns rättskulle besparingen 1997 röra sig omdrygt 1 miljard för att 1999 vara uppe i1,8 miljarder. Vi talar nu om en kostnadför 1995/96 som ligger på ungefär3,3 miljarder. På ytan verkar det, närman läser detta, som om drygt hälften avkostnaderna kan sparas in med liggandeförslag.Under diskussionen har det flera gångersagts att det inte blir några störrebesparingar på mottagarsidan , utan dethandlar om betalarsidan.Blir det en besparing om istorleksordningen 1,8 miljarder inom ettpar , som det står ipropositionen? Hur kan vi andra läsa ossfram till det? Finns det något sådantdokument?Jag kan fråga : Harman en uppfattning om hur många av debetalande som i fortsättningen, med deny reglerna, kommer att betala minst1 ? Det gäller alltsåatt behovet av utfyllnad bortfaller.Margareta Orrell: Olyckligtvis är densom har gjort beräkningarna inte här.Beräkningarna bygger på en samkörningmellan faktiska inkomster för den stocksom fanns för, tror jag, mars förra åretoch bidragsbelopp som betalas. Vikan inte se annat än att med deantaganden om löneutveckling, barnantalo.d. som gällde vid det tillfället, blirdet de här besparingarna. Arbetslöshetenoch en del andra saker spelar också in.Vi måste följa detta oerhört nogaframöver för att se om man kan justeraprocentbelopp e.d. om det inte håller.Bo Könberg (): Jag vill bara fåbekräftat att detta skall läsas på detsättet att om lagda förslag genomförsblir statens utgifter, jämfört med omman inte skulle ha gjort det,1,8 miljarder mindre . Jag sernu att jag får en nick till bekräftelse.Tack!Ulla (): Syftet med förslaget,så som jag ser detsamma, är att statenskostnader skall minska för något somenligt vad många här har betonat ärföräldrarnas gemensamma ansvar för sinabarn. Men det pratas om incitament föratt träffa civilrättsliga avtal. Detborde väl ändå ligga i båda föräldrarnasintresse att dela på ansvaret för sinabarn.Jag tror att det var Socialstyrelsensom sade att allt fler kommer att ansökaom underhållsstöd i och med det här nyaförslaget.