bet · GJ01FöU4 · 1996-04-29 00:00:00 — Rättslig reglering av samverkan för fred I betänkandet behandlas propositionen1995/96:37 Rättslig reglering avsamverkan för fred. Inga motioner haravgivits.Sverige anslöt sig tillNATO:s inbjudan om fredssamarbete inomramen för Partnerskap för fred (PFF).Utgångspunkten för deltagande i PFF-programmet är att varje stat självdefinierar och bestämmer inriktning ochomfattning av det samarbete som man ärberedd att delta i.Inom PFF-samarbetet har avtalutarbetats för att reglera de rättsligafrågor som kan uppstå mellan de statersom deltar i samarbetet.Utskottet föreslår att riksdagengodkänner avtalen men med en reservationsom gäller möjligheten för en utländskstat att utöva domsrätt på svensktterritorium.Utskottet föreslår vidare att riksdagenbeslutar om ändringar i ,lagen (1994:588) om utbildning förfredsbevarande verksamhet, lagen(1990:217) om skydd för samhällsviktigaanläggningar m.m., lagen (1976:661) omimmunitet och privilegier i vissa fallsamt lagen (1994:1547) om tullfrihetm.m. De föreslagna lagändringarna ärnödvändiga för att skalluppfylla sina förpliktelser enligtavtalen. Lagändringarna föreslås träda ikraft den 1 juli 1996.Utöver frågan om den rättsligaregleringen av samverkan för fredföreslår utskottet i betänkandet attriksdagen beslutar dels om en ändring iräddningstjänstlagen (1986:1102) för atträtta till några felaktigaparagrafhänvisningar, dels om en ändringi lagen (1990:217) om skydd församhällsviktiga anläggningar m.m.Innebörden av den senare föreslagnaändringen är att lagens regler om s.k.skyddsobjekt även skall innefattastatschefens bostäder. Även dessalagändringar föreslås träda i kraft den1 . Regeringen har i propositionenföreslagit att riksdagen1. godkänner avtalet mellan de statersom är parter i Nordatlantiska fördragetoch och de andra stater som deltar iPartnerskap för fred om status för derasstyrkor samt ett tilläggsprotokoll tillavtalet, med reservation när det gällermöjligheten för utländsk stat att utövadomsrätt på svenskt territorium,2. antar regeringens förslag till- lag om ändring i ,- lag om ändring i lagen (1994:588) omutbildning för fredsbevarandeverksamhet,- lag om ändring i lagen (1990:217) omskydd för samhällsviktiga anläggningarm.m.,- lag om ändring i lagen (1976:661) omimmunitet och privilegier i vissa fall,- lag om ändring i lagen (1994:1547) omtullfrihet m.m.,- lag om ändring i räddningstjänstlagen(1986:1102). BakgrundRegeringen redogör i propositioneninledningsvis för ärendet och framhållerbl.a. följande.I samband med sitt toppmöte i ijanuari inbjöd NATO-staternatill en ny form av samarbete inom ramenför initiativet Partnerskap för fred,PFF (Partnership for Peace). Inbjudanriktades till medlemmarna i detNordatlantiska samarbetsrådet (- NACC)samt till andra stater inom dåvarandeKonferensen om säkerhet och samarbete iEuropa (ESK) - numera Organisationen försäkerhet och samarbete i () - som kan och vill bidra tillprogrammet .Regeringen ställde sig positiv tilldenna inbjudan och ansåg att PFF kanutgöra ett viktigt steg mot en nysäkerhetsordning för . I enskrivelse till (skr. 1993/94:207 ochPartnerskap för fred) redogjorderegeringen för samarbetets innehåll.Riksdagen hade intet att erinra (bet.1993/94:UU18, rskr. 288).Genom lagen (1994:588) om utbildningför fredsbevarande verksamhet har detblivit möjligt för regeringen att sändasvenska väpnade styrkor utomlands föratt delta i gemensamma övningar.Utgångspunkten för deltagande i PFF-programmet är att varje stat självdefinierar de områden inom vilka den ärberedd att samarbeta. PFF-programmetstotala omfattning har lagts fast i ettramdokument som bifogades NATO-staternasinbjudan. I ramdokumentet anges vissagrundläggande principer för samarbetemed utgångspunkt i folkrätten, och principer.Principerna bekräftas genom attdeltagande stater undertecknarramdokumentet, vilket gjorde imaj 1994.Ramdokumentet sägs inte vara juridisktbindande. Det innehåller inga åtagandenom insatser från vare sig NATO:s ellerpartnerstaternas sida. Utgångspunktenför och inriktningen av ett enskiltdeltagarlands medverkan i PFF-programmetdefinieras av respektive land i ett s.k.presentationsdokument. Tillsammans medett av NATO sammanställtarbetsprogram utgörpresentationsdokumenten underlag församråd om individuella partner-skapsprogram för en given tidsperiod.Genom samrådsförfarandet skapassåledes, enligt regeringen, ett för allamedverkande stater gemensamtarbetsprogram, baserat på vad som ärpraktiskt möjligt med hänsyn till deresurser som erbjuds och efterfrågasinom samarbetets ram.Ett övergripande långsiktigt mål förSveriges deltagande i Partnerskap förfred är att bidra till att skapa en nysäkerhetsordning i . Sverigedeltog i två störreövningar, en i och en iHolland. har Sverigemedverkat i ytterligare övningar iDanmark och . Regeringen angeratt en planeringsövning kommer attgenomföras i under innevarandeår och och att under år 1997avser vara värd för tre PFF-övningar medförband.I januari 1995 inleddes ett nytt arbeteinom PFF som kallas Defence Planning andReview Process vilket syftar till attöka möjligheterna till samverkan mellanNATO-förband och partnerstyrkor, den s.kinteroperabiliteten. har, enligtregeringen, för avsikt att delta i dennaprocess t.o.m. i denutsträckning som motiveras av vårtintresse att främja en effektivsamverkan för fredsbevarande verksamhet,räddningstjänst och humanitära insatser.Som följd av deltagande i PFFhar frågan uppkommit vilken rättsligreglering som detta samarbete kräver.Chefen för hardärför med stöd av regeringensbemyndigande tillkallaten utredare med uppgift att delskartlägga de olika frågorna om rättsligstatus för personal, ansvar ochskadestånd m.m. som kan uppkomma vidförsvarets fredsfrämjande samarbete iSverige eller utomlands, dels att lämnaförslag om vilka frågor av rättslignatur som bör söka reglera iavtal med andra länder, dels att lämnaen redogörelse för de ändringar av lagaroch andra författningar som skullebehövas med anledning av sådana avtal(dir. 1994:122).I maj 1995 lade utredaren frambetänkandet Samverkan för fred - Denrättsliga regleringen (SOU 1995:53).Betänkandet har remissbehandlats. Ensammanfattning av utredarensöverväganden och lagförslag är fogadetill propositionen som bilagorna 1 och2.NATO-staterna framlade förundertecknande en avtalstext somreglerar de rättsliga frågorna om statusför personal m.m. mellan de deltagandestaterna i PFF-samarbetet ()samt ett tilläggsprotokoll som reglerarfrågor om dödsstraff(tilläggsprotokollet).PFF-avtalet har undertecknatsav , , , ,, , ,, , , ,, , , ,, ,och . Samtligadessa stater utom och harockså undertecknat tilläggsprotokollet.PFF-avtalets och tilläggsprotokolletstext på engelska och svenska har fogatstill propositionen som bilaga 4.Regeringen beslutade den 25 januari1996 att skall underteckna och tilläggsprotokollet.Samtidigt beslutades att skallavge en reservation såvitt avsermöjligheten för utländsk stat att utövadomsrätt på svenskt territorium.Regeringen tar nu i ett sammanhang ipropositionen upp dels frågan omgodkännande av ochtilläggsprotokollet, dels frågan omlagändringar inför ett svensktgodkännande. Vidare föreslås ipropositionen ändringar iräddningstjänstlagen (1986:1102) och ilagen (1990:217) om skydd församhällsviktiga anläggningar m.m.De lagförslag som regeringen haröverlämnat till Lagrådet för yttrandefinns i den till propositionen fogadebilagan 6. Lagrådets yttrande överlagförslagen, vilket i huvudsak är avförfattningsteknisk karaktär, finns ipropositionens bilaga 7.Utskottet har berett utrikes- ochskatteutskotten tillfälle att yttra sigöver propositionen. harframfört synpunkter som rörbegränsningar i fråga om införsel avvaror. ....Yttrandet ingår som bilaga 3i detta betänkande. Utrikesutskottetn har avstått från att yttrasig.Avtalen rörande rättsliga frågorAllmäntRegeringen anger att PFF-avtaletreglerar den rättsliga statusen förstyrkor från stater som ingår iPartnerskap för fred när dessa styrkorbefinner sig på annan deltagande partsområde. Avtalet reglerar inte beslut attsända och ta emot styrkor. De beslutenkommer även i fortsättningen att baseraspå särskilda avtal mellan berördastater, vilket framgår av innehåller sex artiklar.Genom artikel 1 stipuleras att om ingetannat föreskrivs så skall alla parter iavtalet tillämpa bestämmelserna iavtalet mellan parterna i Nordatlantiskafördraget om status för deras styrkor(NATO ).NATO är en överenskommelse mellanNATO-staterna och somreglerar den rättliga statusen för ettNATO-lands styrkor när de befinner sigpå ett annat NATO-lands territorium.Detta avtal innehåller 20 artiklar.De enskilda bestämmelsernaRegeringen sammanfattar i propositionenhärefter innehållet i , itilläggsprotokollet och i NATO SOFA.PFF-avtaletArtikel 1Artikeln anger att NATO utgöravtalsinnehåll.Artikel 2Artikeln anger att området för avtaletstillämpning är samtliga deltagandestaters territorium.Artikel 3I artikeln anges att berörda parter,oberoende av vad som står härom i NATOSOFA, är skyldiga att förhandla inbördesutan hänvändelse till någon utomståendemyndighet när det gäller att framläggakrav eller reglera tvister.Artikel 4Artikeln anger att avtalet kankompletteras eller ändras i enlighet medinternationell rätt.Artikel 5Artikeln är uppdelad i tre punkter medbestämmelser om undertecknande,ratificering och ikraftträdande.Artikel 6Artikeln anger att avtalet kan sägas uppoch att uppsägningen får rättslig verkanett år efter det att skriftliguppsägning skett i föreskriven ordning.TilläggsprotokolletTilläggsprotokollet reglerar frågor omdödsstraff. Genom tillägget slås detfast att i ett fall där en stat hardomsrätt enligt avtalet, och harundertecknat tilläggsprotokollet, inteskall verkställa en dödsdom mot någonsom ingår i en styrka från en annan statsom är part i tilläggsprotokollet.NATO SOFAArtikel IArtikeln definierar begrepp somförekommer i avtalet, t.ex. styrka,sändande stat och mottagande stat.Artikeln anger vidare att avtalet gällerför parternas lokala myndigheter påsamma sätt som för deras centralamyndigheter, med vissa förbehåll.Artikel IIArtikeln slår fast att den främmandestatens trupper skall respektera denmottagande statens lagar och attdeltagarna i truppen skall avhålla sigfrån bl.a. politisk verksamhet.Artikel IIII artikeln görs vissa undantag från pass-och viseringsbestämmelser förmedlemmarna i en styrka. Vidare reglerashur främmande soldater skall sändas hemfrån mottagarlandet.Artikel IVArtikeln reglerar frågor om förarbevis.Det stadgas att i hemlandet utfärdatkörkort skall godkännas imottagarlandet.Artikel VEnligt artikeln skall den främmandetruppen normalt bära uniform i denmottagande staten. Tjänstefordon skallvara försett mednationalitetsbeteckning.Artikel VIArtikeln ger den främmande truppen rättatt inneha och bära vapen inom denmottagande statens territorium.Artikel VIIArtikeln innehåller regler omstraffrättslig domsrätt över dem somingår i den främmande styrkan.Utgångspunkten är att staterna hardomsrätt i enlighet med respektive statslagstiftning. Det finns dockbestämmelser om att den sändande ellermottagande staten har exklusiv domsrätt.Den sändande staten har detta för brottsom är straffbara enligt den statensmilitärlagstiftning men som inte ärstraffbara i mottagarlandet. Denmottagande staten har domsrätt i denomvända situationen.Vidare regleras fallet att bådastaterna har domsrätt. Den sändandestaten har sålunda domsrätt vid brottsom begåtts av någon i den egna styrkanmot den egna statens egendom, säkerhetoch styrkor. Den sändande staten harockså domsrätt över en sådan person förbrott som begåtts i tjänsten.Artikeln innehåller vidare bl.a.bestämmelser för samarbete mellanstaterna i fråga om utredning av brottoch verkställighet av straff. Enligtpunkt 7 a får den sändande staten inteverkställa dödsstraff i den mottagandestaten om denna saknar sådant straff fördet aktuella brottet.Ytterligare stadgas att reguljäramilitära förband som ingår i en styrkahar rätt att utöva polisiär myndighet iförläggningar, anläggningar och andrautrymmen som den disponerar över.Artikel VIIIArtikeln innehåller detaljeradebestämmelser för hur skadeståndsanspråkskall regleras. Artikeln är uppdelad i10 punkter, där punkterna 1-5 avserskador som uppkommer i tjänsten. Ipunkten 1 finns bestämmelser om skadorpå offentligt ägd egendom som användsunder övning. Huvudregeln är att ingenär ersättningsskyldig mot den andra förskador som uppkommer på offentligt ägdegendom som används under övning. Punkt2 innehåller regler om skador på annanoffentligt ägd egendom. Ersättningar försådana skador avgörs genom förhandlingarmellan parterna. Enligt punkt 4 avstårparterna från krav mot varandra förpersonskador och dödsfall. Personalensrätt till ersättning i sådana fallbestäms av nationella regler.Om den främmande truppen i tjänstenorsakar skada för tredje man, kan denneyrka ersättning vid det egna landetsdomstolar enligt de regler som gäller omskadan skulle ha orsakats av denmottagande statens styrkor.Artikel IXArtikeln innehåller bestämmelser omvillkoren för vistelsen i värdlandet,bl.a. vad avser inköp av varor, sjukvårdoch mervärdesskatt.Artikel XArtikeln stadgar att den främmandetruppen inte skall anses vara bosatt ivärdlandet när det gällerskattskyldighet på grund av bosättning.Personalen skall inte betala skatt imottagarlandet för den lön som utbetalasav den sändande staten.Artikel XIArtikeln innehåller tullbestämmelser.Huvudregeln är att den främmande truppenlyder under mottagarlandetslagstiftning. i denmotttagande staten har rätt att visiteraden främmande personalen, undersökaderas bagage och ta egendom i beslag.Mottagarlandet skall ordna så attdrivmedel och oljor för bl.a.tjänstefordon kan levereras tull- ochskattefritt till den främmande styrkan.Artikel XIIArtikel innehåller bestämmelser somriktar sig till tullmyndigheterna i denmottagande staten.Artikel XIIII artikeln ges bestämmelser om samarbetemellan staterna när det gäller visstutredningsarbete om tull och skatt.Artikel XIVArtikeln innehåller valutaregler. Densändande och mottagande staten kanutfärda särskilda valutaregler för denfrämmande styrkan.Artiklarna XV-XXDessa artiklar reglerar frågorhänförliga till NATO-staterna och harenligt regeringen inte relevans för PFF-samarbetet.Godkännande av ochtilläggsprotokolletRegeringenRegeringens förslagRegeringen konstaterar att de gemensammaövningarna inom PFF-samarbetetföranleder frågor om rättslig status förde deltagande staternas styrkor. Dessafrågor har inte varit reglerade i ettenhetligt avtal mellan PFF-staterna. Vidhittills genomförda övningar har därförfrågan fått lösas från fall till fall,varvid i regel det arrangerande landetutfärdat en deklaration där det angettsvilka rättsliga regler som skall gällaunder övningen.I syfte att åstadkomma en enhetlighetoch långsiktighet i den rättsligaregleringen har NATO-staterna lagt framdet avtal och tilläggsprotokoll som idet föregående redovisats isammanfattning.Regeringen betonar att ochtilläggsprotokollet endast reglerar vadsom gäller i rättsligt avseende när ettlands styrkor befinner sig på ett annatlands territorium. Avtalen reglerarsåledes inte frågan om beslut att sändaen styrka från en medlemsstat till enannan.Regeringen nämner att det förnärvarande saknas möjlighet att få tillstånd ett avtal som uttryckligenreglerar samarbetet även på civil sida.Enligt regeringen bör dock inte dennabrist leda till att avstår frånatt godkänna ochtilläggsprotokollet. Ett sådant stegskulle endast innebära att fickbehålla ett avtalslöst tillstånd förhela PFF-samarbetet.Regeringen anger att den den 25 januarii år har beslutat att avtalet jämtetilläggsprotokollet skall undertecknas,men med en reservation om möjlighetenför en utländsk stat att utöva domsrättpå svenskt territorium. Reservationen,vars lydelse återges i propositionen (s.22), avser sålunda bestämmelsen iartikel VII om rätt för den sändandestaten att på svenskt territorium utövastraffrättslig domsrätt eller verkställapåföljder för brott.Regeringen anser att ochtilläggsprotokollet är av sådanbetydelse att båda bör godkännas avriksdagen. Regeringen hemställer sålundaatt godkänner avtalet mellande stater som är parter i Nordatlantiskafördraget och de andra stater som deltari Partnerskap för fred om status förderas styrkor samt ett tilläggsprotokolltill avtalet, med reservation när detgäller möjligheten för utländsk stat attutöva domsrätt på svenskt territorium.Innebörden av reservationenGällande rättRegeringsformen förutsätter atträttskipning och förvaltning i Sverigeskall fullgöras av svenska myndigheter.Främmande länders myndigheter kan alltsåinte utan vidare utöva någramaktbefogenheter på svenskt territorium.Detta gäller även om maktutövningenriktar sig mot det egna landetsmedborgare.Regeringen nämner att bestämmelser omtillämpligheten av svensk strafflag iinternationella sammanhang finns i 2kap. Brott som begås iSverige i sådana fall skall enligt 2kap. 1 § dömas efter svensklag och vid svensk domstol, oavsettgärningsmannens nationalitet.Utgående från etablerad praxis med stödi folkrätten och i särskilt ingångnaavtal med främmande makt ges vissaundantag härifrån. Bestämmelser omimmunitet på grund av internationellaavtal som har anslutit sig tillfinns bl.a. i lagen (1976:661) omimmunitet och privilegier i vissa fall.Lagen föreskriver immunitet bl.a. förfrämmande staters beskickningar ochbeskickningsmedlemmar.Möjligheten att lagföra brott begångnai begränsas ytterligare genomatt det för vissa fall krävs tillståndför åtal. Exempelvis föreskrivs i 2 kap.7 a § att om en utlänningbegått brott vid tjänsteutövning elleruppdrag som innefattat allmän ställninghos annan stat eller mellanfolkligorganisation, får åtal väckas endastefter regeringens förordnande. Dennabestämmelse har, enligt regeringen,relevans bl.a. för medlemmar i enfrämmande stats militära styrka.PFF-avtaletRegeringen framhåller att enligt NATOSOFA skall både den sändande staten ochden mottagande staten ha domsrätt överbrott som begås av styrkans medlemmar påden mottagande statens territorium.Detta framgår av artikel VII i avtalet.En stats domsrätt skall dock varaexklusiv när det gäller sådana gärningarsom är straffbara enligt den statenslagstiftning men inte enligt den andras.Av artikeln framgår vidare att densändande staten, till skillnad frånandra situationer där två stater hardomsrätt över samma gärning, skall harätt att utöva sin domsrätt i denmottagande staten. Det skall såledesvara möjligt att såväl döma till straffi den mottagande staten som attverkställa domen där. Den endabegränsningen i detta avseende, enligtden nämnda artikeln, är att en dödsdominte får verkställas i den mottagandestaten av den sändande statensmyndigheter, om lagen i den mottagandestaten inte har dödsstraff för detaktuella fallet.Artikel VII ger reguljära militäraförband som ingår i en styrka rätt attutöva polisiär myndighet iförläggningar, anläggningar och andrautrymmen som den disponerar enligt avtalmed den mottagande staten. Styrkansmilitärpolis skall kunna vidta allalämpliga åtgärder för att upprätthållaordning och säkerhet inom dessa lokaler.Utanför dessa utrymmen får dockmilitärpolis utnyttjas endast med stödav avtal med myndigheterna i denmottagande staten.Regeringens bedömningRegeringen framhåller att detföreliggande NATO SOFA-avtaletursprungligen avsetts gälla endastmellan medlemsstaterna i NATO. Det ärsåledes utformat för att reglerarättsliga förhållanden för ett betydligtmer långtgående militärt samarbete änPartnerskap för fred. Sålunda torde bl.abestämmelserna om rätt för den sändandestaten att utöva domsrätt och verkställadomar på den mottagande statensterritorium ha utformats medutgångspunkt i att den sändande statenskall ha en styrka permanent förlagd iden mottagande staten. Detta är inteavsikten med PFF. För del kansamarbetet, enligt regeringen, på sinhöjd innefatta någon enstaka övning perår med en varaktighet av högst ett parveckor. Eventuella brott som begås av enstyrkas medlemmar på den mottagandestatens territorium, och som fallerunder den sändande statens domsrätt, kani stället beivras efter att styrkanåtervänt.Regeringen anser vidare att det skullekräva långtgående lagstiftningsåtgärderför att ge en främmande stat rätt att påsvenskt territorium svara förstraffrättskipning. Sådan lagstiftningkan inte anses motiverad enbart på grundav den begränsade funktion som NATO SOFAhar att fylla inom ramen för Partnerskapför fred.Regeringen tillägger härutöver attutövandet av en sådan domsrätt skullekunna komma i konflikt med grundlagen. Inämnda artikel VII finns sålunda intenågon bestämmelse som hindrar densändande staten, när den utövar sindomsrätt, att döma till dödsstraff.Artikeln innehåller endast förbud motatt verkställa ett sådant straff på denmottagande statens territorium. Redanatt avkunna en dödsdom på svensktterritorium får dock anses strida mot 2kap. 4 § regeringsformen enligt vilkendödsstraff inte får förekomma.Med anförda motiv är det regeringensuppfattning att bör reserverasig mot bestämmelsen i artikel VII omrätt för den sändande staten att påsvenskt territorium utöva straffrättsligjurisdiktion eller att verkställapåföljder för brott.Ett beslut om att en främmande statsmilitära styrka får besöka måstemed nödvändighet anses innefatta en rättför styrkan att behålla sinbefälsstruktur också under besöket. Därifår, enligt regeringen, anses ligga attansvariga befäl har rätt att vidtaåtgärder för att upprätthålla ordningoch säkerhet inom styrkan samt förmedföljande militärpolis att utövapolisiär myndighet inomförläggningsområden och liknande.Utskottets bedömningSamarbetet inom ramen för ärlångsiktigt och återkommande.Enligt utskottets uppfattning är detdärför nödvändigt att de rättsligafrågor som uppstår till följd avsamarbetet får en enhetlig ochlångsiktig reglering.NATO har fördeltagarländerna i PFF lagt fram ettavtal, jämte ett tilläggsprotokoll, omden rättsliga regleringen av väpnadestyrkor när dessa övar inom en annanstats territorium. har inteframförhandlats inom PFF-samarbetet. Detutgår från bestämmelserna i ett avtal(NATO ) som regleraträttsliga frågor för ett NATO-landsstyrkor när de befinner sig på ett annatNATO-lands område.Utskottet noterar att det avtal som nuär i fråga endast behandlar det militärasamarbetet, en fråga som ävenuppmäksammats av fleraremissmyndigheter. Utskottet delarregeringens bedömning att denna bristinte bör föranleda att nu avstårfrån att godkänna avtalet ochtilläggsprotokollet. Ett uteblivetgodkännande skulle endast innebära attSverige fick ett avtalslöst tillståndför hela PFF-samarbetet. Utskottetförutsätter dock att regeringen aktivtverkar för att få till stånd ett avtalsom reglerar samarbetet även på civilsida samt återkommer till idenna fråga.Propositionen innehåller avtalstextenpå engelska samt en svensk översättning.Dessa texter har fogats till betänkandetsom bilaga 2. Utskottet anser, liksomskatteutskottet, att den svenska texteni artikel XI punkt 1 (bilaga 2 s. 54)innehåller en felöversättning. Denengelska texten lyder:- ... shall be subject to the laws andregulations administered by the customsauthorities of the receiving state. Översättningen i propositionen lyder:- ... följa de lagar och förordningarsom ges av tullmyndigheterna i denmottagande staten. Den svenska versionen kan tolkas somatt tullen endast har att följa egnautgivna förordningar, vilket inte ärmeningen. Utskottet förordar följandeöversättning:- ... följa de lagar och andraföreskrifter som skall tillämpas avtullmyndigheten i den mottagandestaten. Utskottet delar regeringens bedömningatt NATO utformats för att reglerarättsliga förhållanden inom ettbetydligt mer långtgående samarbete änPFF, som föranleder någon eller någrakortare övningar . Den sändandestaten kan därmed knappast ha någotbehov av att utöva domsrätt på svensktterritorium. Att mot den bakgrunden geen främmande stat rätt att på svensktterritorium svara förstraffrättsskipning skulle krävalångtgående lagstiftningsåtgärder sominte kan anses motiverade.