bet · GK01AU4 · 1996-12-03 00:00:00 — Vidare föreslåsatt regeln om åldersföreträde iturordningsbestämmelserna i anställningsskyddslagen tas bort.Flera av motionärerna har framställt yrkanden som rör frågor om rätten attvidta stridsåtgärder.Carl () hemställer i motion A712 om förslag om förbud mot attsätta företag i blockad i samband med konflikt på arbetsmarknaden eftersomblockader inte kan anses vara förenliga med dagens syn på konfliktlösningar.Sten Tolgfors och () föreslår i motion A704 att möjligheternaatt vidta sympatiåtgärder skall tas bort och att gränsen för skadestånd förolovliga stridsåtgärder höjs. Syftet med de föreslagna förändringarna är attdet skall finnas ett grundläggande skydd för enskilda avtalsparter.Kent och () begär i motion A715 att tillregeringen tillkännager behovet av ett förslag i syfte att klargöra attvarselskyldighet i princip skall gälla även när en stridsåtgärd riktas mot ettfartyg.Utskottets övervägandenDen nu gällande arbetsrättsliga lagstiftningen tillkom i stora delar i börjanav . Den byggde på då rådande förhållanden på arbetsmarknaden somskiljer sig mot dagens förhållanden. Arbetsmarknaden har därefter genomgåttstora strukturella förändringar. Antalet offentliganställda har ökat, medan enkraftig nedgång har skett av antalet anställda inom industrin. Den privatatjänstesektorn och den kommunala verksamheten har ökat.Det har införts nya produktionssystem som ställer krav på omställbarhet ochanpassning. Denna förändring har lett till att arbetsgivaren organiserar sinverksamhet i nya former, vilket i sin tur har lett till att arbetskraft oftaanlitas på annat sätt än genom traditionella tillsvidareanställningar. Somexempel på detta kan nämnas inhyrning av arbetskraft, konsulttjänster,projektanställningar, tidsbegränsade anställningar m.m. Förändringarna ställerallt större krav på den enskilde att öka sin kompetens. Vad gällertidsbegränsat anställda kan noteras att dessa utgjorde ca13 % av alla anställda.Även den offentliga sektorn har genomgått stora förändringar. Syftet harvarit att skapa en mer effektiv, rationell och ändamålsenlig förvaltning påmedborgarnas villkor.Förändringarna på arbetsmarknaden har lett till att det uppstått ett behovav att förändra de nuvarande arbetsrättsliga reglerna för att anpassa dem tillrådande förhållanden. Detta behov har uppmärksammats av många, men synen påhur omfattande förändringarna skall vara varierar.En omständighet som starkt bidragit till att det uppstått ett behov av enförändring av de arbetsrättsliga reglerna är det förhållandet attarbetslösheten blivit alltför hög. Reglerna bör därföranpassas så att de stimulerar företag, och då framför allt små företag, attanställa. Utskottet delar regeringens uppfattning att detta bäst uppnås genomregler som underlättar nyanställningar. Vidare anser utskottet att reglernabör utformas så att de underlättar lokala lösningar. Därigenom ökarmöjligheterna till verksamhetsanspassade lösningar och stärks det lokalainflytandet.En förändring av reglerna får dock inte innebära att den enskildesanställningstrygghet hotas. Det är viktigt att den anställde känner trygghet,vilket i sin tur gynnar företagets verksamhet.Trygga villkor för anställda i kombination med verksamhetsanpassadelösningar stimulerar den ekonomiska utvecklingen och därigenom ökarmöjligheterna att minska arbetslösheten.Utskottet anser att de förändringsförslag som regeringen lagt fram harbetydande fördelar och innebär en nödvändig förändring avanställningsskyddslagen. Genom införandet av den nya visstidsanställningengynnas småföretagare och det blir lättare för dem att nyanställa. Sistnämndaförhållande är särskilt viktigt eftersom utskottet är av den meningen att detär inom denna sektor de framtida arbetena skapas.Utskottet anser att det är viktigt att kvinnornas ställning påarbetsmarknaden stärks. Regeringens förslag rörande vikariatsanställningar ochdeltidsanställningar är ett steg i rätt riktning.Utskottet delar inte heller den uppfattning som kommit till uttryck i ettflertal motioner och som innebär att det bör tillsättas en utredning som seröver arbetsrätten. Det kan konstateras att arbetsrätten harutretts vid ett flertal tillfällen. Någon anledning att tillsätta enny utredning finns därför inte. Utskottet vill dock erinra om att de nubehandlade förändringarna av anställningskyddslagen inte är de enda åtgärdersom är aktuella inom det arbetsrättsliga området. Av propositionen framgårbl.a. att det pågår en översyn av den nuvarande lagstiftningenom privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft och att detta arbeteskall vara klart . Vidare framgår att regeringen i sinproposition 1995/96:125 Åtgärder för att bredda och utveckla användningen avinformationsteknik angett reglering av distansarbete som en av femprioriterade rättsområden. Enligt utskottets mening bör man inte föregriparesultatet av nämnda åtgärder och göra några tillkännagivanden ellerlämna några förslag som omfattas av dessa.I ett flertal partimotioner har framställts yrkanden om att återställaarbetsrättslagstiftningen till vad som gällde . Vidare har det iett flertal andra motioner framställts olika yrkanden om förändringar ianställningsskyddslagen. Av utskottets ställningstagande i frågan om behovetav förändring följer att utskottet inte är berett att ställa sig bakom dessaförslag. Utskottet delar inte heller uppfattningen att Arbetsdomstolen skallavskaffas.Utskottet övergår härefter till att beröra frågor som rör lönebildning ochkonfliktregler enligt medbestämmandelagen. Utskottet, som i sitt betänkande1995/96:AU1 behandlat motsvarande yrkanden, vill i denna del anföra följande.Regeringen har vid ett flertal tillfällen förklarat att lönebildningen måsteförbättras. För att uppnå detta inbjöd regeringen under våren 1996arbetsmarknadens parter att redovisa sin syn på den framtida lönebildningen.Parterna fick därefter i uppdrag att fram till gemensamtformulera nödvändiga förändringar av förhandlings- och lönebildningssystemetför att säkerställa en bättre fungerande lönebildning.Utskottet, som förutsätter att parterna i sina överläggningar även kommeratt beröra konfliktregler, anser mot bakgrund av nämnda överläggningar att deti nuläget är olämpligt att föreslå förändringar i medbestämmandelagenskonfliktregler.Utskottet vill i detta sammanhang ta upp frågan om det bör införas regler omminimilön. Utskottet är av den uppfattningen att det är arbetsmarknadensparter som vid förhandlingar skall bestämma lönenivåerna. En reglering omminimilöner skulle innebära en inskränkning av parternas avtalsrätt.Vad sedan gäller de yrkanden som rör frågor kring skadestånd kan utskottetnotera att regeringen i propositionen har uppgett att den återkommer i dessafrågor . Utskottet anser att man bör avvakta detta förslag innannågra förändringar föreslås.Utskottet tar i detta sammanhang ta upp de förslag har framförtom genomgripande förändringar av arbetsrätten och om att sättaanställningslagen ur spel för vissa grupper. Utskottet anser att tankarnabakom dessa yrkanden är helt främmande för dagens samhälle. Utskottet tardärför avstånd från förslag i denna del.Med hänsyn till det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna A1 (fp), A2(m), A3 (v), A4 (kd), A5 (mp), A701 (m), A702 (m, fp), A704 (m), A712 (m),A715 (m), A716 (v), A717 (fp), A718 (fp), A221 (fp), A297 (kd), Fi203 (m) ochN255 (fp) i berörda delar.De enskilda förslagen till lagändringarUtskottet övergår nu till de enskilda förslagen i propositionen.Lokala kollektivavtal m.m.PropositionenFörslaget innebär ökade möjligheter att träffa lokala kollektivavtal omavvikelser från anställningsskyddslagens regler.Enligt propositionen skall avvikelser från anställningsskyddslagen genomkollektivavtal få göras i samma utsträckning som . Även från deföreslagna nya reglerna i 5 § andra stycket om vikariat, 5 a § omöverenskommen visstidsanställning och 25 a § om företrädesrätt fördeltidsanställda till anställning med högre sysselsättningsgrad, skallavvikelser få göras genom kollektivavtal.Beträffande vissa regler slopas dock kravet på att kollektivavtalet skall haslutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. Dessa ärreglerna om tidsbegränsade anställningar i 5-6 §§, turordningsreglerna i 22 §och reglerna om företrädesrätt till återanställning m.m. i 25-27 §§ samt dennärmare beräkningen av lön och andra förmåner under uppsägningstid enligt 12§. Detta gäller under förutsättning att det mellan parterna i andra frågorgäller kollektivavtal på central nivå eller att ett sådant kollektivavtaltillfälligt inte gäller. Med sådant avtal avses även ett s.k. hängavtal, dvs.ett avtal som träffats av en arbetsgivare och en lokal arbetstagarorganisationsom hänvisar till vid var tid gällande centrala kollektivavtal som träffas avden centrala arbetstagarorganisationen och någon arbetsgivarorganisation.Enligt regeringen finns det två fördelar med förslaget. Det främjar ordnadeförhållanden på arbetsmarknaden därför att kravet på att ett centralt kollek-tivavtal skall gälla uppmuntrar anslutning till de centrala kollektivavtalenom bl.a. allmänna anställningsvillkor. ökar möjligheterna till lokalanpassning av de aktuella lagreglerna.Därutöver föreslås att den regel som föreskriver att en centralarbetstagarorganisation skall medge varje enskild uppsägning av äldrearbetstagare som sägs upp genom tillämpning av en s.k. avtalsturlista skallupphävas. Syftet med denna regel var att komma till rätta med en företeelsesom innebar att arbetsgivaren och de lokala fackliga organisationerna träffadeett turordningsavtal, som innebar att i första hand de äldsta arbetstagarnasades upp. Arbetstagare som var och och sades upp pågrund av arbetsbrist kunde efter uppsägningen få ersättning frånarbetslöshetskassa och därefter förtidspensioneras avarbetsmarknadsskäl. Möjligheten att bevilja förtidspension avarbetsmarknadsskäl avskaffades . Därför anser regeringen att denaktuella särregleringen bör tas bort. Detta medför vissa följdändringar ifrämjandelagen, vilket bl.a. innebär att regeringen föreslår att 7 a § inämnda lag skall slopas.MotionerModerata samlingspartiet anser i motion A2 (yrk. 2) att regeringens förslag omlokala kollektivavtal är ett steg i rätt riktning, men förändringen bör varamer omfattande. Förslaget omfattar inte de hundratusentals företag som inte ärbundna av kollektivavtal. Genom den föreslagna konstruktionen finns det riskför att bestämmelsen snarare befäster den nuvarande ordningen påarbetsmarknaden än förändrar den. Det finns en risk för att centralaarbetstagarorganisationer kan spoliera den föreslagna förändringen genom att isina stadgar ändra beslutsnivån. Enligt finns det inte något skälför att denna förändring inte skall träda i kraft redan den 1 januari 1997.Något formellt yrkande om ikraftträdandet har emellertid inteframställt. Motsvarande yrkande framställs i motion A277.Folkpartiet liberalerna anser i motion A1 (yrk. 3) att det är bra att detinförs en möjlighet att genom lokala kollektivavtal göra avvikelser frånanställningsskyddslagen och att de särskilda reglerna i 2 §anställningsskyddslagen om s.k. äldreavgångar tas bort. anser attdet även bör införas en möjlighet för arbetsgivare som inte är bundna avcentrala kollektivavtal att träffa lokala avtal om avvikelser frånanställningsskyddslagen.Vänsterpartiet är i motion A3 (yrk. 2) kritiskt till förslaget och hävdar attdet finns en risk för att man på arbetsplatser med svaga fackligaorganisationer kan avtala bort väsentliga delar av anställningsskyddslagen. Delokala fackliga organisationerna kan hamna i utpressningssituationer. Detfinns en risk att kvinnor kommer att drabbas negativt av avsteg från lagensturordningsregler. föreslår därför att regeringens förslag idenna del avslås. Vidare föreslås att förslaget om att ta bort de centralaarbetstagarorganisationernas medgivande vid avsteg från turordningsreglernaför arbetstagare som fyllt avslås (yrk. Genom deförändrade pensionsbestämmelserna har behovet av skydd för dessa grupper ökatpåtagligt.Även är i motion A4 kritiska till regeringens förslageftersom det missgynnar arbetsplatser där det inte finns några kollektivavtal.Kristdemokraterna föreslår att förslaget avslås (yrk. I stället föreslårKrist-demokraterna att hos regeringen begär förslag till sådanändring att lokal anpassning av arbetsrätten skall kunna göras påarbetsplatser där kollektivavtal saknas eller där arbetstagarna äroorganiserade (yrk. 2).Utskottets övervägandenSom framgår av den allmänna inledningen anser utskottet att det är viktigt attdet skapas förutsättningar på arbetsplatserna för att kunna anpassaanställningsvillkoren efter de lokala förhållandena. Genom den föreslagnaförändringen ökar möjligheterna till lokal anpassning.Mot förslaget har riktats invändningar utifrån två skilda utgångspunkter.Enligt den ena innebär förslaget en risk för att anställningskyddet urholkas.Svaga lokala arbetstagarorganisationer kan känna sig tvingade att accepteraomfattande avsteg från lagens regler. Enligt den andra är förslagetotillräckligt eftersom arbetsgivare som inte är bundna av något centraltkollektivavtal inte kommer att ha möjlighet att träffa lokala uppgörelser.I dag finns möjlighet att genom centralt kollektivavtal göra avvikelser frånett stort antal bestämmelser i anställningsskyddslagen. Även lokalaöverenskommelser om avvikelser från lagen kan bli giltiga. Det kan ske genomatt det lokala avtalet i efterhand godkänns av den centralaarbetstagarorganisationen eller genom att den centrala arbetstagarpartenöverlämnar vissa frågor till reglering på lokal nivå. I propositionen angesatt många fackliga organisationer har delegerat rätten att göra avvikelserfrån lagens regler till den lokala fackliga organisationen.Som anförts i propositionen kan de farhågor som fanns vid lagens tillkomstom missbruk tonas ned. Det finns därför ingen anledning att befara att den nuföreslagna förändringen kommer att medföra en urholkning av det skydd somlagen ger.Utskottet är dock inte berett att gå längre än vad regeringen har föreslagitsåvitt avser möjligheten att göra avsteg från anställningsskyddslagens reglergenom lokala kollektivavtal. Utskottet delar regeringens uppfattning att enkoppling till den centrala nivån bör bibehållas genom ett krav att det mellanparterna i andra frågor gäller eller brukar gälla kollektivavtal på centralnivå. Som regeringen har anfört bör en sådan ordning bidra till att skapaordnade förhållanden på arbetsmarknaden.Utskottet ställer sig bakom förslaget att det inte längre skall fordrasgodkännande av central arbetstagarorganisation av varje enskild uppsägning aväldre arbetstagare som sägs upp genom tillämpning av en s.k. avtalsturlista.Med hänvisning till det anförda biträder utskottet regeringens förslag i dennadel och avstyrker motionerna A1 (fp), A2 (m), A3 (v) och A4 (kd) och A277 (m)i berörda delar.En bortre gräns för vikariatPropositionenUpprepade vikariatsanställningar, s.k. rullande vikariat, innebär att enarbetstagare kan arbeta på en arbetsplats utan dentrygghet som en tillsvidareanställning ger. Detta bör betraktas som ettmissförhållande. Arbetsgivarens behov av arbetskraft bör i dessa falltillgodoses med tillsvidareanställd personal.För att komma till rätta med missförhållandet med upprepadevikariatsanställningar föreslås i propositionen att det införs en regel sominnebär att en arbetstagare, som har varit anställd som vikarie under mer , får en tillsvidareanställning. Förslaget innebäratt för vissa arbetsgivare kommer det att bli nödvändigt att inrätta enpersonalreserv för att tillgodose det stadigvarande behovet av vikarier.Lagstiftningen kommer i detta avseende att tvinga fram en visspersonalorganisation men problemet med rullande vikariat är så stora att dettamåste accepteras.Regeln träffar alla arbetstagarens vikariatsanställningar hos arbetsgivarenunder femårsperioden. Dessutom skall arbetstagaren få tillgodoräkna sigvikariatsanställningar hos tidigare arbetsgivare enligt vad som anges i 3 §,t.ex. vid koncernförhållanden och övergång av verksamhet.MotionerModerata samlingspartiet anser i motion A2 (yrk. 4) att förslaget missgynnarvikariatsanställda och föreslår därför att det avslås. Genom den ökadebyråkratin finns det risk för att vikariatsanställningarna blir färre.Folkpartiet liberalerna föreslår i motion A1 (yrk. 6) att förslaget avslås.Folkpartiet anser att det är viktigt att man gör något åt systemet medupprepade vikariat men risken är att den föreslagna tidsgränsen leder tillminskad flexibilitet och ökad byråkrati. Eftersom vikariatsproblemet är störstinom den offentliga sektorn bör man innan en reglering införs haöverläggningar med företrädare för Kommun- respektive Landstingsförbundet.Folkpartiet föreslår i detta sammanhang att regeln i 3 §anställningskyddslagen ändras så att den bara tillämpas i de fall när enanställd ofrivilligt får sluta sin anställning (yrk. Det är enligt partietinte rimligt att en som slutat sin anställning av fri vilja för exempelvis 15år sedan skall få räkna med den tidigare anställningen vid en ny anställninghos samma arbetsgivare.Även m.fl. föreslår i motion A718 (delvis) att 3 §anställningsskyddslagen skall ändras så att den bara kan tillämpas i de fallnär någon ofrivilligt får sluta sin anställning.Vänsterpartiet anser i motion A3 (yrk. 5) att förslaget är otillräckligt föratt komma tillrätta med missförhållandena med rullande vikariat. Genom attkombinera olika visstidsanställningar kan dessa anställningar pågå . föreslår att tidsgränsen för vikariat samtkombinationer av visstidsanställningar skall vara 18 månader.Även de Gröna anser i motion A5 (yrk. 5) att det är bra att detgörs något åt rullande vikariatanställningar eftersom det är en viktigjämställdhetsfråga. anser dock att man måste göra något åt s.k.mixade anställningar. föreslår att bestämmelsen utformas så atttreårsgränsen skall omfatta alla ?mixade? anställningar.Kristdemokraterna instämmer i motion A4 (yrk. 10) i regeringens uppfattningatt rullande vikariat är ett missförhållande. Problemet har dock sin grund iledighetslagstiftningen. Arbetsgivarna och arbetstagarna bör kunna påfrivillig väg minska förekomsten av rullande vikariat. begärett tillkännagivande i enlighet med motionen (yrk. 9).Utskottets övervägandenDet råder en bred enighet om att rullande vikariatsanställningar är ett stortproblem som måste åtgärdas. Däremot finns delade meningar om hur detta problemlämpligen bör lösas. och förordar att problemetlöses på frivillig väg. Utskottet vill med anledning härav erinra om att detunder har förts förhandlingar i denna fråga mellan arbetsmarknadensparter utan resultat. Mot denna bakgrund anser utskottet att den endaframkomliga vägen är lagstiftning. Utskottet anser i likhet med regeringen bör skjuta på lagstiftningens ikraftträdande . Härigenom fårarbetsgivarna god tid på sig att förbereda sig för den nya lagstiftningen,vilket bör reducera de praktiska problem som de nya reglerna kan ge upphovtill. Utskottet återkommer till frågan om ikraftträdandet i den fortsattaframställningen.Både och anser att man bör begränsa möjlighetenför arbetsgivarna att ha arbetstagare med s.k.mixade visstidsanställningar. Med mixade visstidsanställningar avses att enarbetstagare alternerar mellan olika former av tidsbegränsade anställningar.Enligt motionärerna kan en arbetstagare genom att alternera mellan olikavisstidsanställningar inneha tidsbegränsade anställningar under en sammanlagdtid som vida överstiger tre år.Det är i och för sig riktigt att en arbetstagare kan alternera mellan olikaformer av visstidsanställningar. Man får dock inte bortse från att de flestaformerna förutsätter att vissa kriterier är uppfyllda. Enligt utskottetsbedömning torde det därför inte bli särskilt vanligt förekommande medvisstidsanställningar som sträcker sig . Utskottet är inte berettatt föreslå en sänkning av referensperioden. Utskottet är inte heller berettatt föreslå några förändringar i 3 § anställningsskyddslagen.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag ochavstyrker motionerna A1 (fp), A2 (m), A3 (v), A4 (kd) och A5 (mp) A718 (fp) iberörda delar.Överenskommen visstidsanställningPropositionenDe möjligheter till visstidsanställning som finns kräver attarbetsgivaren har vissa angivna skäl att anställa någon , t.ex. somvikarie, för ett visst angivet projekt, på grund av arbetsanhopning eller påprov. För att stimulera arbetsgivarna att anställa, särskilt de små företagenoch de nystartade företagen och verksamheterna, föreslås i propositionen attdet införs en möjlighet att anställa utan att det krävs någrasärskilt angivna skäl för detta. Den nya anställningsformen föreslås fåbeteckningen överenskommen visstidsanställning. Syftet med den nyaanställningsformen uppges vara att underlätta nyanställning, vilket anges varasärskilt viktigt i en uppåtgående konjunktur. En vidgad möjlighet tilltidsbegränsade anställningar innebär också en ökad flexibilitet för företagen.För att inte den nya anställningsformen skall missbrukas föreslås följandebegränsningar.Avtal om överenskommen visstidsanställning får beträffande en och sammaarbetstagare omfatta sammanlagt högst (maximalt tillåten tid)(referensperiod). Vidare skall det finnas en begränsning (etttak) avseende hur många arbetstagare som en arbetsgivare får ha somöverenskommet visstidsanställda . En arbetsgivare får ha högst femarbetstagare med överenskommen visstidsanställning samtidigt.För att underlätta och stödja nyföretagandet föreslås en särskild regel somfrämst tar sikte på nystartade företag. I ett företag som inte harhaft några anställda, oavsett hur länge företaget verkat utan anställda, ochsom vill börja expandera och anställa får avtal om överenskommenvisstidsanställning beträffande en och samma arbetstagare träffas försammanlagt högst 18 månader . Arbetsgivaren får utnyttja denregeln från den första anställningen.Det är tillåtet att träffa flera avtal med samma arbetstagare underreferensperioden. Ingen avtalsperiod får dock vara kortare än en månad.Träffas avtal om gäller avtalet en månad.På samma sätt som gäller för andra visstidsanställningar skall enöverenskommen visstidsanställning gälla den tid som avtalats, dvs. upphörautan föregående uppsägning vid anställningstidens utgång om inte parternaavtalat annat.I dag gäller att avtal om tidsbegränsad anställning som träffats i strid medlagens föreskrifter kan av domstol förklaras gälla tills vidare på talan avarbetstagaren. Detsamma föreslås gälla för den nya anställningsformen. Enligtpropositionen är det förhållandena vid avtalstidpunkten som är avgörande vidbedömningen av om ett avtal står i strid med reglerna om överenskommenvisstidsanställning. Ett avtal som endast strider mot föreskriften att ingenavtalsperiod får vara kortare än en månad kan dock enligt regeringen inteförklaras gälla tills vidare, eftersom det införs en föreskrift om att ettsådant avtal ändå skall gälla en månad.För den nya anställningsformen skall också gälla samma regler som för deandra visstidsanställningarna enligt 5 § anställningsskyddslagen såvitt avserrätt till besked enligt 15 § om att anställningen inte kommer att fortsättaoch företrädesrätt till återanställning enligt 25 §. Referensperioden i dessasistnämnda bestämmelser, dvs. den tid inom vilken en arbetstagare skall havarit anställd mer än för att ha rätt till besked ochföreträdesrätt till återanställning, föreslås bli utsträckt från två till treår. Om tvåårsperioden skulle behållas, skulle nämligen de arbetstagare somförst men inom treårsperioden arbetat sammanlagt mer än tolvmånader hos arbetsgivaren ställas utanför rätten att erhålla besked ochföreträdesrätten till återanställning.Bestämmelsen i 14 § främjandelagen om att länsarbetsnämnden kan förbjuda enarbetsgivare att träffa avtal om tidsbegränsad anställning eller inskränkadennes möjlighet att träffa sådana avtal föreslås bli upphävd eftersom deninte tillämpas i praktiken.MotionerModerata samlingspartiet föreslår i motion A2 (yrk.