bet · GK01KrU1 · 1996-12-03 00:00:00 — Detriktade stödet bör enligt regeringensförslag i första hand avses förgranskningar av museernas samlingar medutgångspunkt i teman som klass, kön,kulturell bakgrund och generation.Förslaget har redovisats närmare i etttidigare avsnitt i detta betänkande,nämligen avsnittet 4.1.Med hänvisning till det anförda ärutskottet inte berett att tillstyrkaförslaget i motionerna att inrätta ettkvinnomuseum. Motionsyrkandena avstyrkssåledes.Utskottet erinrar om att utskottet iett föregående avsnitt i dettabetänkande behandlat ett motionsyrkandeom att kvinnans historia och kulturellainsatser måste synliggöras (avsnitt2.7).Motionsförslag om medelstilldelningbehandlas i ett senare avsnitt i dettabetänkande (avsnitt 23).Motionärerna bakom motion Kr4 (mp)föreslår att ett filmmuseum skallinrättas. Museet, som skall visa svenskfilmkonst och svensk filmutveckling börprojekteras (yrkande 37).Liknande förslag framställs i motionKr257 (mp) yrkande 8.På initiativ av Svenska Filminstitutetbildades ennationalkommitté för ett svensktfilmmuseum. Kommittén leder detutrednings- och projektarbete som krävsinnan formella beslut om ett framtidamuseum kan fattas. undersöka möjligheterna attgenom stöd från branschen, enskildaföretag och sponsorer samla innödvändigt startkapital. En utgångspunktför kommitténs arbete är att museetsjälvt skall bära sina kostnader.Filminstitutet anger i sittfilmpolitiska handlingsprogram Filmen idet framtida kulturlandskapet olika målsom man siktar på att nå fram till år2000. Ett av de målen är att ett svensktfilmmuseum skall ha etablerats vid dentidpunkten.Utskottet välkomnar det initiativ somtagits av i denna fråga.Utskottet anser att det inte ärmotiverat att föreslå attvidta någon åtgärd med anledning avmotionerna, som således avstyrks.Det kan tilläggas att ett filmmuseuminrättades som ensärskild avdelning vid iKristianstad. I museet visas filmenshistoria fram till år 1925.Motionsförslag om medelstilldelningbehandlas i ett senare avsnitt i dettabetänkande (avsnitt 23.4).I motion Kr7 (s) redovisas planer på attutveckla Andréemuseet i till ettpolarcentrum. Enligt motionärerna finnsgoda förutsättningar härför. Bl.a. harPolarforskningssekretariatet vidNaturhistoriska uttalatintresse för en sådan utveckling och förett samarbete med Andréemuseet. Detfortsatta planeringsarbetet bör - menarmotionärerna - bygga på lokala intressenoch ekonomiskt stöd från bl.a. kommunen.Också staten bör ta ett ökat ansvar motbakgrund av att Andréesamlingarna kanbetraktas som en nationell resurs och avatt utvecklingen av museet till ettpolarcentrum måste ses som ettriksintresse. I motionen föreslås attförutsättningarna för uppbyggnaden avett polarcentrum i bör utredas(yrkande 1). Vidare föreslås attmöjligheten bör övervägas att på siktlåta Andréemuseet få ett nationelltuppdrag för utveckling och förnyelseinom museiområdet (yrkande 2).Utskottet behandlade utförligt underföregående en motion medlikartat syfte som den nu aktuella (bet.1995/96:KrU9). Motionen avstyrktes bl.a.med hänvisning till att frågor om denframtida museipolitiken skulle behandlasi den förestående propositionen omkulturpolitik.Utskottet vill i sammanhanget erinra ommöjligheten för de regionala museernaatt själva förmedla viss del av detregionala museistödet vidare till sådanamuseer i regionen som kompletterar detregionala museets verksamhet. Frågor omen eventuell satsning på nyaämnesområden och därmed på nya statligaåtaganden inom museiområdet bör - enligtutskottets uppfattning - ingå iregeringens översynsarbete rörandemyndighetsstrukturen m.m. påmuseiområdet.Utskottet är - med hänvisning till detanförda - inte berett att förorda enutredning av det slag som motionärernaföreslår. Utskottet avstyrker därföryrkande 1 i motion Kr7 (s). Härav följeratt utskottet inte heller är berett attuttala sig för att ett framtidanationellt uppdrag skall ges åtAndréemuseet. Yrkande 2 i motionenavstyrks således också.Frågor om de lokala museernas situationbehandlas i två motioner. Motionärernabakom motionerna Kr13 (kd) yrkande 13och Kr258 (kd) yrkande 9 framhåller attde lokala museerna har en uppgift attbevara och förmedla det lokalakulturarvet. Dessa museer bör uppmuntrasi sin verksamhet. Bl.a. bör de hamöjlighet att ta emotvandringsutställningar så att våranationalklenoder kan nå ut till flermänniskor, anser motionärerna.Enligt utskottets uppfattning spelar delokala museerna en viktig roll inomsvenskt museiväsende. Det är därförangeläget att den resurs som de lokalamuseerna utgör tas till vara inom denregionala museipolitiken.De lokala museerna kan ha mycketskiftande inriktning. Vissa museerspeglar ortens lokala historia merallmänt. Andra koncentrerar sinverksamhet på en för orten dominerandehantverks- eller industrigren. Återigenandra speglar en betydelsefullkonstnärsgärning. De lokala museernautgör även ett värdefullt komplementtill länsmuseerna, som kan förlita sigpå att vissa insamlingsområden bevakaspå det lokala planet.Som nämnts i det föregående har deregionala museerna möjlighet attöverlämna delar av det regionalamuseistödet till ett lokalt museum, omdet skulle vara kulturpolitisktmotiverat. Utskottet vill framhålla attdet är angeläget att länsmuseerna - äveni de fall då de inte anser sig hamöjlighet att vidareförmedla delar avstatsbidraget - bistår de mindremuseerna med rådgivning, utlåning avföremål, medverkan i utställnings- ochprogramverksamhet m.m.Då det gäller motionärernas förslag omatt de lokala museerna skall hamöjligheter att ta emotvandringsutställningar erinrar utskottetom att den utvidgadeutställningsgarantin - som behandlats iett föregående avsnitt i dettabetänkande - torde komma att underlättamöjligheterna för de mindre museerna attta emot utställningar som innehållerexklusiva föremål under förutsättningatt nivån på museernassäkerhetsarrangemang ärtillfredsställande.Med hänvisning till det anförda anserutskottet att inte bör vidtanågon åtgärd med anledning avmotionerna. Dessa avstyrks.I motion Kr274 (m) föreslås att ettnationellt uppdrag skall inrättas förfriluftsmuseerna. bör - ansermotionärerna - få i uppdrag att samordnaverksamheten vid friluftsmuseerna.Friluftsmuseerna bör - anförs det -bl.a. bygga upp genbanker, skapa egnademonstrationsanläggningar, levandegörakulturmiljöerna på de egna museerna etc.Det nationella uppdraget skulle i enförsta etapp kunna byggas upptillsammans med några större museer ochmed som samordnare. I ett sådantnätverk skulle t.ex. Fredriksdalsfriluftsmuseum i kunnautvecklas till trädgårdsmuseummed ansvar för landskapsbotaniskverksamhet och för landetshortokulturella historia.Friluftsmuseerna är ett viktigt inslagi svenskt museiväsende och har fåttefterföljare i alla världsdelar. Enbarti finns över 200 friluftsmuseer iminst 20 länder. Friluftsmuseernaförmedlar ett levande kulturarv genom debyggnader, husgeråd, maskiner m.m. sombevarats för eftervärlden.Friluftsmuseerna ägnar sig även åt attbevara gamla nyttoväxter,utrotninghotade husdjursraser ochprydnadsväxter.Den pågående utvecklingen vidfriluftsmuseerna, som bl.a. innebär enökad kontakt med Lantbruksuniversitetetoch den nordiska genbanken m.fl.institutioner är enligt utskottetsuppfattning intressant och kan mycketväl tänkas leda fram till ettorganiserat nätverkssamarbete.Utskottet utgår från att regeringen isin översyn av myndighetsstrukturen påmuseiområdet och av ansvarsmuseirollenockså behandlar sådana samverkansfrågorsom tagits upp i den nu aktuellamotionen. Med hänsyn härtill börmotionen inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Utskottet avstyrker motionen.12.6 Arkiv (prop. 3 avsnitt 14.5)12.6.1 Inriktningen på de framtidainsatserna för arkivområdet (prop. 3avsnitt 14.5.1)De övergripande målen för den statligaarkivverksamheten är att myndigheternasarkiv, vilka är en del av det nationellakulturarvet, skall hanteras så att detillgodoser rätten att ta del avallmänna handlingar, behovet avinformation för rättskipningen ochförvaltningen samt forskningens behov.Regeringen anser därmed att deövergripande målen bör ligga fast. Ävenden statliga arkivpolitiken bör liggafast. Det finns anledning att göra enutvärdering och på nytt se överarkivväsendet först när arkivlagen(1990:782) och övrig arkivlagstiftningvarit i kraft ytterligare , anserregeringen.I motion Kr20 (v) yrkande 13 begärs enutredning med uppdrag att se över helaarkivväsendet. Utredningen bör avseresursutnyttjande, lokalisering ochmöjligheter i en ny informationsteknisktid och syfta till att göra det möjligtför nya grupper att utnyttja arkiven.Genom arkivlagen haransvarsförhållandena mellan dearkivbildande myndigheterna blivitklarare som informationenstillgänglighet har ökat. Som framhålls ipropositionen är arkivens roll förregional sysselsättning välkänd ochutnyttjad. Arkiven har också en viktigroll att spela för kulturturismen. Ilikhet med regeringen anser utskottetatt det från kulturpolitisk synpunkt ärsärskilt angeläget att lokalisering ochtillgänglighet i övrigt sker på sådantsätt att så många människor som möjligtkan ta del av kulturarvet.När det gäller den nyainformationstekniken (IT) vill utskotteterinra om de mål för en nationell IT-strategi som antog (prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19,rskr. Bland de mål som då antogskan i detta sammanhang nämnas värnandetom allas lika möjligheter så att IT kanbli ett medel för ökad kunskap,demokrati och rättvisa samttillskapandet av en bred tillgång tillinformation för ökad delaktighet ochkunskapsutveckling. Utskottet vill ävenerinra om att regeringen hösten 1995tillkallade en särskild utredare meduppdrag att utarbeta en samlad strategiför användning av informationsteknik vidmyndigheter och institutioner inomkulturområdet (dir. 1995:129). Enligtdirektiven bör användarvänlighetensättas i centrum. Utredaren har för entid sedan lagt fram delbetänkandet (SOU1996:110) Inför ett svenskt kulturnät -IT och framtiden inom kulturområdet.Uppdraget kommer att slutredovisas ibörjan av (se även avsnitten12.5.1 och 14.2 i detta betänkande). Ikulturpropositionen förklarar regeringensin avsikt att noga följa frågorna.Flera av de frågor som tas upp i motionKr20 (v) kommer således att få sinbelysning i arbetet med den samladestrategin för användning av IT. Iavvaktan på resultatet av detta arbeteoch då utskottet, i likhet medregeringen, anser att en utvärdering ochen ny översyn av arkivväsendet bör anståtill dess arkivlagen och övrigarkivlagstiftning har varit i kraftytterligare avstyrks motion Kr20(v) yrkande 13.Motionären bakom motion Kr255 (fp) begäratt lagen om pliktexemplar ändras så attlagen omfattar även IT-produkter.Vad göras skall är redan gjort. Redanförra hösten beslutade påförslag av kulturutskottet (bet.1995/96:KrU4, rskr. 60) att begära enförutsättningslös översyn avpliktexemplarslagen (1993:1392). I sittbetänkande framhöll utskottet att enallt större del av informationsflödet iframtiden inte kommer att omfattas avgällande regler om leveransplikt. Föratt i möjligaste mån förhindra attmaterial undanhålls forskningen och attdelar av kulturarvet går förlorade ansågutskottet det motiverat att låta utredahuruvida sådan elektronisk informationskall vara föremål för leveransplikt iframtiden. Med anledning härav harregeringen tillkallat ensärskild utredare med uppdrag att göraen översyn i enlighet med riksdagensbeslut (dir. 1996:92). Uppdraget skallredovisas senast den 1 september 1998.Utskottet beklagar att den av riksdagenbegärda översynen inte påbörjas förränomkring efter riksdagensframställning om översyn.De frågor som tas upp i motionen ärsåledes föremål för översyn. Utskottetanser att inte bör föregriparesultatet av utredningens förslag.Motionen påkallar inte någon åtgärd avriksdagen. Motionen avstyrks.12.7 Kulturmiljö (prop. 3 avsnitt 14.6)Vid utformandet av den statligakulturpolitiken vid mitten av 1970-taletfick bevarandet av allas kulturarv enplats i den samlade välfärdspolitikenoch betydelsen av kulturmiljöns socialaoch praktiska dimensioner fickuppmärksamhet, anförs det ipropositionen. Detta har följts upp ilagar och förordningar samt iresurstillskott. Bl.a. kan nämnas attlänsstyrelsernas planeringsavdelningarår 1977 tillfördes kulturhistoriskexpertis som på jämställd nivå med andralänsexperter skulle delta i länensfysiska planering. Därefter har antalethandläggare successivt ökat inomsektorn. Betydande belopp har äventillförts sektorn från flera huvudtitlarinom statsbudgeten.12.7.1 Inriktningen på de framtidainsatserna inom kulturmiljöområdet(prop. 3 avsnitt 14.6.1)I propositionen uttalas att den statligakulturmiljöpolitiken bör ligga fast.Bl.a. anför regeringen att en starkbetoning legat på integreringen avkulturmiljön i samhällsplaneringen underde . Trots att denallmänna medvetenheten om kulturmiljönsbetydelse måste anses ha ökat kan detändå konstateras att kulturvärdena imiljön inte sällan hanteras medovarsamhet eller med okunskap. I denpraktiska hanteringen av vår gemensammamiljö är det av särskild vikt att olikasektorer och synsätt kan förenas tillgagn för en långsiktigt hållbarförvaltning och utveckling av kultur-och naturmiljön. Med detta somutgångspunkt kommer regeringen attgenomföra en särskild översyn av denuvarande formerna för samverkan mellankulturmiljö- och naturvårdssektorerna.En samlad bevarande- ochhushållningsstrategi bör leda tillkvalitativa förbättringar ocheffektiviseringsvinster rörande såvälplanering och förvaltning somresursanvändning. Förslag tillutveckling av detta område kommer attpresenteras . Vidare anförregeringen att den avser att användabegreppet kulturmiljö i stället förbegreppet kulturmiljövård. Skälen härförutvecklas i propositionen.12.7.2 Ansvarsfördelningen inomkulturmiljöarbetet (prop. 3 avsnitt14.6.2)Som bakgrund till den följandeframställningen vill utskottet redovisadet huvudsakliga innehållet i en avRiksantikvarieämbetet (RAÄ) påregeringens uppdrag utarbetad rapport(, 100-6082-1994), benämndRiktlinjer för ansvarsuppdelningen inomkulturmiljövården.RAÄ föreslår att ansvarsfördelningenskall bygga på en indelning avkulturmiljövården och denkulturhistoriska museiverksamheten ifyra verksamhetsgrenar:myndighetsuppgifter, kunskapsuppbyggnad,vård och publikarbete.I korthet innebär ansvarsfördelningenatt RAÄ på nationell nivå skall haansvar för kulturmiljövårdens s.k.centrala verksfunktioner och svara fören samlad ledning av kulturmiljövårdenskunskapsuppbyggnad. Inomverksamhetsgrenarna vård ochpublikarbete skall RAÄ ansvara för despecialist- och stödfunktioner somlämpligen bör finnas på central nivå somen gemensam resurs för landetskulturmiljövård.På den regionala nivån skalllänsstyrelsen ansvara förkulturmiljövårdens myndighetsuppgifter.Länsstyrelsen skall i tillämpliga fallefter samråd med kommuner och landstingansvara för en beställarroll inomverksamhetsgrenarna vård ochpublikarbete.Länsmuseet skall utöva det regionalaansvaret för kulturmiljövårdenskunskapsuppbyggnad. Det ansvarar för attha kompetens och för att kunna utförauppgifter som behövs inomverksamhetsgrenarna vård ochpublikarbete.RAÄ anser vidare att det finns behov avförändring av förordningen (1977:547) omstatsbidrag till regionala museer. Bl.a.anför RAÄ att förordningen anger detregionala museets uppgift inomkulturminnesvården till att biträda RAÄ,och kommunerna. Museettillerkänns därmed inte något egetsjälvständigt ansvar förkulturmiljövården utan ges i stället enunderordnad roll i förhållande tilllänsstyrelsen. Det ligger en inbyggdmotsättning i tanken på att uppgiftenatt biträda den regionalasamarbetspartnern skulle vara enkärnverksamhet för den egnaorganisationen. roll iförhållande till kommunerna är dock aven annan art och innebär att museettäcker upp en kompetens som kommunenofta saknar.I propositionen uttalar regeringen attStatens kulturråd efter samråd med RAÄbör precisera villkoren för statsbidragtill de regionala museerna i vad avserkulturmiljöarbetet. Dessa villkor börgrundas på den fördelning av ansvar ocharbetsuppgifter inom en region som varjelänsstyrelse och regionalt museumgemensamt kan enas om. Statsbidraget böranpassas till i vilken utsträckningrespektive regionalt museum är villigtatt påta sig och utföra arbetsuppgifter.Ansvaret för uppföljning och utvärderingbör delas av och anges bl.a. att RAÄ i en rapportredovisat ett regeringsuppdrag omansvarsfördelningen inomkulturmiljövården. Enligt propositionenöverensstämmer rapporten i sinagrunddrag med regeringens bedömning. (Seinledningen till detta avsnitt. )Som skäl för sin bedömning angerregeringen bl.a. att ett effektivareresursutnyttjande med krav påuppföljning och utvärdering krävertydligare riktlinjer förkulturmiljöarbetet. Att flera offentligaaktörer ingår är - anförs det - entillgång och inte en nackdel. En viktigförutsättning härvid är att det råderenighet om ansvars- ocharbetsfördelningen mellan aktörerna ochatt de samarbetar för att de för sektorngemensamma målen skall uppnås.Länsstyrelsen och det regionala museetskall sålunda samverka utifrån engrundläggande samsyn påkulturmiljöarbetets inriktning, behovoch prioriteringar i regionen.I lagen (1989:950) om kulturminnen m.m.slås fast att det är en nationellangelägenhet att vårda och skyddakulturmiljön och att detta ansvar delasav alla. De offentliga aktörerna är påcentral nivå RAÄ, på regional nivålänsstyrelserna, länsmuseerna ochlandstingen samt på lokal nivåkommunerna och de kommunala museer somuppbär statsbidrag. Länsmuseerna är vidsidan av sin roll i det statligtreglerade kulturmiljöarbetetsjälvständiga kulturinstitutioner medegna mål och prioriterade verksamheter.Regeringen anger att den avser att geett gemensamt uppdrag till RAÄ ochKulturrådet att ta fram ettfaktaunderlag för utformande avriktlinjer om vad som kan anses varauppgifter inom ramen för statsbidragettill de regionala museerna, respektiveuppdrag som förutsätter särskildersättning. Riktlinjerna skall liggatill grund för den fördelning av ansvaroch arbetsuppgifter kring vilken enighetskall uppnås på regional nivå.Regeringen anför att någragrundläggande förutsättningar förfördelning av ansvar och arbetsuppgifterkan utpekas. RAÄ skall självständigtfölja kulturmiljöarbetet på denregionala och lokala nivån samtutvärdera detta och utveckla de olikastödfunktioner som kan behövas.Samordningen av de statligakulturmiljöinsatserna skall på centralnivå vila på RAÄ och på regional nivå pålänsstyrelserna. Det faktiska arbetetmed kunskapsbasen utförs i daghuvudsakligen av de regionala museernaoch detta skall gälla även i framtiden.Kunskapsbasens innehåll och uppbyggnadskall dock vara en uppgift även förövriga offentliga aktörer. Forskningensoch intresseorganisationernas åsikteroch önskemål skall härvid beaktas.Vidare anför regeringen attlänsstyrelsernas behov av biträde införfattande av beslut och andra typer avställningstaganden skall tillgodoses.Samtidigt förutsätter ett långsiktigtarbete för kulturmiljöns bästaförankring i den allmänna opinionen ochengagemang hos enskilda ochorganisationer. Här - anför regeringen -har det regionala museet en särskiltviktig roll att fylla.Fyra motionsyrkanden tar upp frågor somrör förhållandet mellan länsstyrelsernaoch länsmuseerna.Motionärerna bakom motion Kr260 (m)understryker länsmuseernas oberoende ochuttalar att de betraktar länsantikvarienoch landsantikvarien som tvåsjälvständiga parter i samverkan.Länsmuseernas biträdesuppgift bör tasbort (yrkande 15). Liknande tankarframförs i motion Kr240 (m). I motionenuttalas att kulturpropositionensformuleringar står i strid med RAÄ:s synpå länsmuseernas roll som friakulturinstitutioner. Motionärerna anseratt propositionstexten skärperlänsmuseets roll som biträde tilllänsstyrelsen (yrkande 2).Motionärerna bakom motion Kr283 (c)föreslår att skall uttala attarbetsfördelningen mellanlänsstyrelserna och länsmuseerna skallvara den som föreslagits i RAÄ:s rapport(yrkande 33). Liknande förslag framförsi motion Kr25 (s) yrkande 2.Utskottet anser att RAÄ i deninledningsvis redovisade rapporten gjorten klar analys av hur myndigheten ser påansvarsfördelningen inom det statligakulurmiljöområdet. skall -som angetts i det föregående - utöva detregionala ansvaret förkulturmiljövårdens kunskapsuppbyggnad.Det har även ansvar för att ha kompetensoch för att kunna utföra uppgifter sombehövs inom verksamhetsgrenarna vård ochpublikarbete.Beskrivningen av länsmuseernas uppgiftvisar att dessa enligt RAÄ bör ha etthelt självständigt ansvar på de angivnaområdena - och inte en biträdesroll -medan länsstyrelserna enligt förslagetinte har tilldelats någon uppgift då detgäller kunskapsuppbyggnaden men enbeställarroll då det gäller vård- ochpublikarbete. Den lämnade redovisningenvisar att RAÄ:s syn på relationernamellan länsstyrelserna och länsmuseernaär en helt annan än den som kommer tilluttryck i förordningen (1977:547) omstatsbidrag till regionala museer.Utskottet utgår därför från attregeringen - då den framtidaansvarsfördelningen läggs fast och nyastatsbidragsbestämmelser utfärdas -kommer att utforma bestämmelserna så attRAÄ:s synpunkter tillgodoses i dettahänseende.Motionsyrkandena får anses varatillgodosedda med vad utskottet anfört.Yrkandena avstyrks.I två motionsyrkanden behandlas frågorom renodling av RAÄ:s myndighetsansvar.I motion Kr17 (fp) föreslås att denarkeologiska uppdragsverksamheten (UV)vid RAÄ skall skiljas ut frånmyndigheten omgående (yrkande 21delvis).Motionärerna bakom motion Kr207 (m)anser att RAÄ bör fungera som en rensektorsmyndighet utan egnagenomföranderesurser. RAÄ skulle - anförmotionärerna - ha möjlighet att genomavtal med olika intressenter åstadkommaett aktivt kulturmiljöarbete (yrkande9).Frågan om RAÄ:s ansvarsområde hardiskuterats . Förslagetatt skilja RAÄ från UV och att ombildaUV till ett fristående statligtaktiebolag framfördes bl.a. av den s.k.HUR-utredningen i betänkandet (SOU1992:137) Arkeologi och exploatering.Samma principiella fråga, dvs. skiljandepå tillsyns- och utförandeuppgifterna,gäller - som anförs i propositionen -även för avdelningen för konservering(RIK).I avvaktan på erfarenheterna av RAÄ:snya organisation har regeringen sagt siginte vara beredd att föreslå någraändringar när det gäller UV:s och RIK:sställning (prop. s. 139). Utskottet ärinte berett att föregripa regeringenskommande överväganden i frågan.Motionerna avstyrks i här aktuelladelar.Motionärerna bakom motion Kr17 (fp)föreslår även att RAÄ:s monopol påarkeologiska utgrävningar skall brytasså att konkurrens från andra aktörer kanmöjliggöras (yrkande 21 delvis).I departementspromemorian (Ds 1996:48)Uppdragsarkeologi har frågor rörandebehovet av en reglering av dekommersiella aspekterna påuppdragsarkeologi behandlats, liksombehovet av en reglering av förhållandetmellan lagen (1988:950) om kulturminnenm.m. (KML) och lagen (1992:1528) omoffentlig upphandling () tagits upp.Enligt promemorian talar övervägandeskäl för att inte är tillämplig påuppdragsarkeologiska ärenden. Dettahindrar dock inte att beslut om vem somskall genomföra en utredning ellerundersökning i vissa fall kan fattas pågrundval av ett förfrågningsunderlag ochatt såväl offentliga som enskildainstitutioner kan anförtros sådanauppdrag. Det väsentliga är - anförs deti promemorian - att undersökningarnagenomförs på ett sakkunnigt sätt somtillgodoser kulturmiljövårdens krav samtatt resultatet är av hög vetenskapligkvalitet och görs tillgängligt förmyndigheter, forskningen ochallmänheten. Remisstiden löpte ut ibörjan av . Enligt vadutskottet har inhämtat avser regeringenatt förelägga en proposition iärendet under våren 1997.Utskottet är inte berett att föregriparegeringens fortsatta beredning avfrågan. Motionyrkandet avstyrks.I motionerna Kr13 (kd) yrkande 14 ochKr258 (kd) yrkande 7 framförs förslag omatt den offentliga kulturmiljövården ihögre grad skall utformas enligtsubsidiaritetsprincipen.Utskottet vill med anledning avmotionsyrkandena framhålla att det påkulturmiljöområdet genomförts enlångtgående regionalisering .