bet · GJ01UU13 · 1996-03-07 00:00:00 — Den utvecklingsom utskottet tidigare förutsatt synesnu ha kommit i gång, särskilt när detgäller miljömärkning ochursprungsmärkning på livsmedel.Utskottet anser att en vederhäftigmärkning är ett viktigt hjälpmedel förden enskilde konsumenten när det gällerval av produkter, förutsatt att symboleroch annan märkning åtnjuterkonsumenternas förtroende.I det ovan nämnda yttrandet tillutrikesutskottet (yttr.1994/95:LU1y) anförde lagutskottet attett svenskt medlemskap i inte börföranleda att minskar sinaambitioner på livsmedelsområdet. Det ärangeläget att vi med utnyttjande av deresurser som står till buds försökerpåverka utvecklingen inom EG i riktningmot en högre skyddsnivå som tillgodoserkonsumenternas intressen. Särskiltviktigt är därvid, anförde lagutskottet,att förbättra livsmedelskontrollen samtatt höja kvalitets- och hälsokraven.Därutöver framhöll lagutskottet att detär angeläget att man från svensk sidaarbetar för att åstadkomma entillfredsställande ursprungsmärkning ochandra förbättringar avmärkningsreglerna. Även insatsersyftande till ett förbud mot bestrålningav livsmedel bör ha hög prioritetanförde utskottet. Vad lagutskottetsålunda anförde gavs regeringen tillkänna (rskr. 63).Lagutskottet påminner också om attregeringen 1995(prop. 1994/95:100, bil. 10, s. 90)framhållit att regeringen aktivt skallverka för att inom EU bl.a. införa enbättre märkning av livsmedel samt ökalivsmedlens tjänlighet genom fördjupadekvalitets- och hälsokrav. Vidare erinrarlagutskottet om den arbetsgrupp inomCivildepartementet som haft till uppgiftatt utarbeta en svensk strategi för detfortsatta arbetet med konsumentfrågorinom EU. I arbetsgruppens rapport (Ds1995:32) anförs att bl.a.märkningsreglerna och fullständigainnehållsdeklarationer på livsmedel ärområden som bör prioriteras.Lagutskottet utgår från att regeringen iden aviserade skrivelsen om Sverigeskonsumentpolitik i EU närmare återkommertill dessa spörsmål.Mot bakgrund av vad sålunda anförtsanser lagutskottet att de här aktuellamotionerna inte bör föranleda någonriksdagens vidare åtgärd.Utrikesutskottet delar denna uppfattningoch anser därmed att motionerna1995/96:U22 (v) yrkande 35 i berörd del,1995/96:U25 (c) yrkande 11 i berörd delsamt 1995/96:U29 (mp) yrkandena 22 och23 besvarats.När det gäller bestämmelserna omkonsumentköp förväntas enligt uppgiftkommissionen att fatta beslutom ett förslag till direktiv på området.I övrigt konstaterar lagutskottet attfrågor som rör köplagstiftningen sedanlång tid varit föremål för ettinternationellt samarbete utanför EU.För del gäller detta inte minstett omfattande nordiskt samarbete. Detfinns också flera internationellakonventioner på området, bl.a. angåendeavtal om internationella köp av varor,som trädde i kraft den 1 januari 1988och som har ratificerat ochinförlivat med svensk rätt (prop.1986/87:128, bet. LU31, rskr. 266).Bestämmelserna i harockså påverkat bestämmelserna i densvenska köplagen.Lagutskottet erinrar vidare om att deti samband med anslutning tillEU har överenskommits att vårt landskall tillträda den 19juni 1980 om tillämplig lag föravtalsförpliktelser (Romkonventionen).Konventionen innehåller regler om vilkenlag som skall tillämpas påavtalsförpliktelser när det uppkommerett val mellan rättsordningarna i olikaländer. I en nyligen avgiven promemoriafrån (Ds 1996:7)finns förslag dels om att skalltillträda Romkonventionen, dels till enny lag om tillämplig lag föravtalsförpliktelser.Något närmare underlag för ettställningstagande beträffande frågan omdet är lämpligt eller möjligt medytterligare sådanaharmoniseringsåtgärder som efterlyses imotion 1995/96:U23 (m) finns förnärvarande inte. anserdärför att motion 1995/96:U23 (m) i nubehandlad del bör avstyrkas.Utrikesutskottet ställer sig bakomregeringens strävan att förstärka denrättsliga grunden för en gemensameuropeisk konsumentpolitik.Konsumentintresset bör också, somregeringen anför, på ett klarare sättintegreras vid utformningen avgemenskapspolitik på andra områden än desom har konsumentskyddsfrågor som direktutgångspunkt. Med det anförda får syftetmed motionärernas önskemål ansestillgodosett och motion 1995/96:U23 (m)i berörd del betraktas som besvarad.5.2.10 Hälso- och socialpolitiska frågorMotionernaI motion 1995/96:U22yrkas att ger regeringen tillkänna vad som anförts om statligamonopol som skydd för hälsan (yrkande27). Motionärerna anser att statligamonopol av hälsoskäl vad gällerexempelvis alkohol och läkemedel skallvara tillåtna. I motionen yrkas vidareatt narkotikapolitiken alltjämt skallvara en nationell angelägenhet och attEU inte bör ges rätt att fattaöverstatliga beslut i narkotikafrågor.Enligt motionärerna är Sverigesrestriktiva narkotikapolitik ennödvändighet som en motvikt till deninternationella narkotikaliberalismen(yrkande 49).Det finns, enligt motionärerna, en klaröverbetoning av tron på vad man kanåstadkomma med ökat samarbete mellan EU-länderna. Inte ens i det internationellanarkotikasamarbetet är EU-samarbetet detallra viktigaste. Arbetet inom FN,och har störrebetydelse. Kampen mot drogerna måsteföras med en helhetspolitik som läggertyngdpunkten vid förebyggande insatserför att begränsa efterfrågan pånarkotika, åtgärder som begränsartillgången på narkotika, på tillgångtill bra rehabilitering och somkomplement till det en brakontrollpolitik. Om det dessutom skapasett folkligt motstånd mot narkotika ökarmöjligheterna till framgång. börinte släppa en tum av beslutanderättenöver narkotikapolitiken till EU. EU:soch EU-ländernas narkotikaarbete börbaseras på FN:s narkotikakonventioner.De medlemsländer som ännu inte gjortdet, måste enligt motionärernaratificera FN:s allanarkotikakonventioner (yrkande 52).Utskottets övervägandenInom EU beslutar varje enskilt land omvilken alkoholpolitik landet skalldriva. Vissa av de alkoholpolitiskamedel som av tradition använtsig av i syfte att minskaalkoholkonsumtionen faller emellertidunder EG:s handelspolitiska regelsystem.Detta gäller framför allt det svenskaalkoholmonopolet. Vid försäljning avalkoholdrycker måste EG:skonkurrensregler tillämpas. Riksdagenbeslutade därför att avskaffaVin & Sprit AB:s import-, export-,tillverknings- och partihandelsmonopolfr.o.m. Efter denskriftväxling som hade förevarit mellanSverige och den europeiska kommissionenoch den protokollsanteckning som gjordesi avtalet har man från svensk sidautgått från att Systembolagetsdetaljhandelsmonopol kan bibehållas, välmedveten om att frågan, liksom andra EG-rättsliga regler, alltid kan bli föremålför prövning.Utrikesutskottet noterar attsocialutskottet vid flera tillfällen,bl.a. i betänkandena /94:SoU22 och1995/96:SoU3, ansett att det uralkoholpolitisk synpunkt är mycketviktigt att behålla Systembolaget AB:sdetaljhandelsmonopol, eftersom dettabidrar till att begränsaalkoholdryckernas tillgänglighet ochdärmed alkoholskadorna. Socialutskottethar inte varit berett att föreslå någonändring beträffandedetaljhandelsmonopolet. Socialutskottetutgår från att också Apoteksbolaget AB:smonopol kan behållas. Frågan om bolagetsframtida roll kommer att behandlas i enproposition till till hösten.Enligt vad utrikesutskottet inhämtattalar mycket för att den fråga som tasupp här ej kommer att bli föremål förbehandling vid EU:s regeringskonferens.Mot bakgrund härav anser utskottet attdet av motionärerna eftersträvade syftetej skulle kunna uppnås med det begärdatillkännagivandet. Utskottet noterar deuppfattningar som socialutskottet förfram i sitt yttrande och utgår från attregeringen, i den mån frågor medkonsekvenser för svensk alkoholpolitiklikväl skulle bli föremål förförhandlingar underregeringskonferensen, inom ramen församrådet med i EU-frågorinhämtar EU-nämndens synpunkter.Utskottet konstaterar, liksom tidigare ibetänkandet, att även fackutskottenskunskaper och synpunkter måstetillvaratas i den övergripandesamrådsprocessen mellan regering ochriksdag i EU-frågor.Med det anförda betraktas motion1995/96:U22 (v) yrkande 27 som besvarat.Utgångspunkten för EU:s narkotikapolitikär att narkotikahandel ochnarkotikamissbruk är ett problem somkräver åtgärder inom en rad olikasamhällssektorer och politikområden. Enframgångsrik narkotikastrategi måsteinriktas mot att minska både utbud ochefterfrågan. En sådan samordnadnarkotikastrategi ligger till grund förden europeiska planen förnarkotikabekämpning, vilken antogs iCannes. Den är inriktad mot minskadefterfrågan på narkotika, bekämpning avnarkotikahandeln och påverkan på tredjeland. Dessa områden avspeglar EU:s trepelare. Narkotikafrågorna faller inunder samtliga pelare. Den första avserhälsoskyddsaspekten, den andra avserinternationella frågor och den tredjegäller kampen mot narkotikabrott. Deneuropeiska planen förnarkotikabekämpning och andra initiativsom tagits, av bl.a. Europaparlamentetoch kommissionen, redovisas utförligarei justitieutskottets yttrande (1995/96:JuU3y).I justitieutskottets yttrande anförsäven bl.a. följande:I samband med att behandladepropositionen om medlemskap iEU (prop. 1994/95:19, JuU1y)konstaterade utskottet att det i Sverigesedan lång tid tillbaka lagts fast ennarkotikapolitik där narkotikahotetmötts med offensiva insatser frånkommuner, myndigheter och organisationeroch att det enligt utskottets meninginte fanns skäl att ändra grunderna fördenna politik vid ett medlemskap.Tvärtom borde , i enlighet medvad som framfördes i propositionen,vidmakthålla sin restriktivanarkotikapolitik. Utskottet utgick frånatt inom EU skulle fortsätta påden inslagna vägen och bl.a. förespråkaett utnyttjande av de kriminalpolitiskamedel som står till buds i kampen motnarkotika. Utskottet ansåg detsjälvklart att tog avstånd frånoch kraftfullt skulle motarbeta delegaliseringstankar m.m. avseendenarkotika som finns i framförde i sittyttrande (1994/95:SoU1y) liknandetankegångar. ochriksdagen var av samma uppfattning(1994/95:UU5, rskr. 63).Utskottet intar alltjämt dennaståndpunkt. Utskottet anser vidare frånsina utgångspunkter att inriktningen avden svenska narkotikapolitiken ävenfortsättningsvis skall vara en nationellangelägenhet i enlighet medsubsidiaritetsprincipen. Utskottet utgårfrån att vidregeringskonferensen också verkar i denriktningen utan något uttalande frånriksdagens sida. Utskottet vill dockunderstryka att alltjämt börfortsätta ansträngningarna när detgäller att utveckla det internationellasamarbetet mot den illegalanarkotikahandeln. hör till deländer som har längst erfarenhet av ensamordnad narkotikastrategi, som spänneröver flera politikområden. Sverigeserfarenheter efterfrågas också i alltstörre utsträckning av organisationeroch enskilda länder. För att ävenfortsättningsvis kunna upprätthållaSveriges auktoritet på narkotikaområdetär det av största vikt att genomen konsekvent genomförd narkotikapolitikbestående av målinriktade insatser, välutvecklade förebyggande vårdinsatser ochfortlöpande kontrollåtgärder kanmotverka nyrekryteringen tillnarkotikamissbruk. Med vad som ovananförts får yrkande 49 i motion U22anses tillgodosett.Utrikesutskottet anser att motion1995/96:U22 (v) yrkande 49 därmedbesvarats.Vad gäller frågan om ratificering avFN:s narkotikakonventioner konstaterarsocialutskottet att EU:s medlemsstatermed få undantag har ratificerat samtligakonventioner. anförvidare följande:Sverige driver iinternationella sammanhang kravet attalla länder skall ansluta sig tillkonventionerna. Något tillkännagivandebehövs inte. Utskottet anser att motionU22 (v) yrkande 52 bör avstyrkas.Utskottet vidhåller sin tidigareredovisade inställning när det gällernarkotikapolitiken. Det är enligtutskottet angeläget att regeringen äveni samband med regeringskonferens framfördenna inställning och är pådrivande ikampen mot narkotikamissbruk ochnarkotikabrottslighet samt med kraftvänder sig mot alla tankar på enlegalisering av narkotika eller ettaccepterande av narkotikamissbruk som ennormal företeelse i samhället.Utrikesutskottet noterar de bedömningarsom görs av socialutskottet och ansermotion 1995/96:U22 (v) yrkande 52besvarat med vad som ovan anförts.5.2.11 Miljöfrågor m.m.MotionernaModerata samlingspartiets motion1995/96:U23 (m) innehåller ett samlatyrkande att ger regeringentill känna vad som anförs ominriktningen av hållning vidregeringskonferensen. Beträffandemiljöfrågorna anser att detinternationella samarbetet redan harstor betydelse för att förbättra miljöni . Ur svensk synvinkel är detangeläget att EU fortsätter att takonkreta beslut i en rad miljöfrågor isyfte att förhindra gränsöverskridandemiljöproblem. är det viktigtatt på nationell nivå kunna ta hänsyntill specifikt känsliga förhållanden ochdet nödvändiga i att ett land skallkunna besluta om egna, strängaremiljöregler än . kan inte miljöntas till intäkt för protektionistiskaåtgärder. Nationella regler som hindrardet fria varuflödet måste även ifortsättningen kunna prövas, i sistahand genom en juridisk prövning i . Syftet med prövningen skallvara att fastställa om medlemslandet harsakliga miljöskäl och om dessa vägertillräckligt tungt i förhållande tillprincipen om fri rörlighet. I fråga omekonomiska styrmedel, t.ex. enminiminivå för koldioxidbeskattningen,är det angeläget att länderna kommeröverens. Fördragen bör inte ändras såatt de möjliggör majoritetsbeslut omharmonisering av skatter.Centerpartiet anför i motion 1995/96:U25(c) att artikel 2 i börändras så att det framgår att enhuvuduppgift för EU är att främja enhållbar utveckling, såväl imedlemsstaterna som globalt. Artikel100a bör stärkas så att inte enbart enhög skyddsnivå utan också den s.k.försiktighetsprincipen skall tillämpasnär rådet fattar beslut om harmoniseringav lagar och författningar i syfte attupprätta den inre marknaden. Enskildamedlemsländers rätt att gå före ochinföra strängare regler för varor skallförstärkas. Artikel 100a.4 skallformuleras om så att alla beslut imiljöfrågor, såväl för miljöförstörandeutsläpp från fasta anläggningar som förhandel med varor, skall varaminimiregler. Bevisbördan bör åläggaskommissionen och beviskraven skärpas ide fall kommissionen anser att strängaremiljökrav i ett medlemsland innebärgodtycklig diskriminering ellerförtäckta handelshinder. Påkemikalieområdet har regeringen enviktig uppgift att aktivt verka för enskärpning av EU:s gemensamma miljöreglerså att de når upp till minst gällandesvensk nivå. Om den nivån ej uppnåsmåste verka för att dispensernapå miljöområdet förlängs ytterligare.Det är viktigt att markera att Sverigeinte kommer att sänka sina ambitioner påmiljöområdet. Beslut om att införagemensamma ekonomiska styrmedel börkunna fattas med kvalificeradmajorietet. bör vid konferensendriva att kravet på enhällighet förbeslut om miljöskatter enligt artikel130s.2 avskaffas. Varje land skall ienlighet med artikel 130t ha möjlighetatt införa högre miljöskatter (yrkandena10, 11, 14 och 15).I motion framhållsvidare att det är nödvändigt attreformera EU:s transportpolitik för attfrämja en hållbar utveckling.Motionärerna anger vissa artikar iRomfördraget och framhåller att dessabör ändras. Sålunda bör artikel 75ändras så att det framgår att rådet harett ansvar för att vidta åtgärder föratt utveckla miljövänligare transporter.Vidare bör varje medlemsland gesuttrycklig rätt att med åberopande avmiljöskäl, enligt artikel 36, begränsavägburna godstransporter till eller inommedlemslandets territorium. I artikel129b bör klargöras att gemenskapen skallbidra till att upprätta och utvecklatranseuropeiska nät som främjar enhållbar utveckling. I artikel 129c börtillföras att hänsyn skall tas tillprojektens ekonomiska och miljömässigalivskraft. bör - betonarmotionärerna slutligen - också verkaför att EU prioriterar en utbyggnad avden elektroniska infrastrukturen iEuropa. Yrkandet är att somsin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om behovet av attreformera EU:s transportpolitik ochpolitiken för att utvecklatranseuropeiska nät (yrkande 12).Enligt liberalernas motion1995/96:U19 kan och bör EU spela enviktig roll för att förbättra allas vårgemensamma livsmiljö. Att ta in de öst-och centraleuropeiska länderna sommedlemmar är också ett led imiljöarbetet. Det bästa exemplet på enfråga där det är viktigt att tillämpamajoritetsbeslut är ekonomiska styrmedeli miljöpolitiken. bör verka föratt det till miljöbestämmelserna iartikel 130s tillfogas en ändring somgör det möjligt att med kvalificeradmajoritet införa avgifter för attmotverka gränsöverskridandemiljöproblem. Det bör ankomma påregeringen att utreda vilka föroreningarsom skall beröras, men koldioxid ochförsurande och gödande utsläpp till luftoch vatten bör ingå. Förstärkningen avmiljöpolitiken måste komma till uttryckgenom att viktiga principer skrivs in ifördragstexten. Besluten från i innebär ettåtagande att verka för en hållbarutveckling. Principen måste komma tilluttryck i fördragstexten genom etttillägg till artikel 2 om hållbarutveckling och medborgarnas rätt till engod miljö som ett av EU:s mål. Enskatteväxling bör genomföras mellanutsläpp av koldioxid och skatt påarbete, en s.k. grön skatteväxling(yrkandena 24).Vänsterpartiet anför i motion1995/96:U22 bl.a. att EU inte får hindramedlemsländerna att ställa hårdare kravi internationella miljösammanhang. Närdet gäller skatteväxling,miljödeklarationer av varor ochprocesser, miljöstandarder,miljöforskning m.m. kan EU göra viktigainsatser i ochMedelhavsregionen. Mellanstatliga avtalom miniminivåer på energi- ochmiljöskatter skall kunna ingås. Vadgäller substitutionsprincipen är detviktigt att få den fördragsfäst.Principen skall gälla inte bara undermiljöområdet enligt artikel 130r utanockså enligt artikel 100a.4. Artikel 2bör ändras så att ett uthålligt,kretsloppsbaserat samhälle blir unionensöverordnade mål. Miljön skall anges somgrund för nationella särregler i artikel36. Artikel 100a.4 skall förstärkas såatt den blir en verklig rätt att hanationellt hårdare krav. Den skallomfatta rätten att skärpa kraven, intebara behålla de befintliga. Den skallomfatta miljö, konsumentskydd, hälsa ochsäkerhet. Den skall kunna användasoavsett hur det berörda landet röstat iden aktuella frågan i tidigareomröstningar i rådet. Artikel 129 omtranseuropeiska nätverk måste ändras såatt trafiksektorn åläggs ett ansvar förluftföroreningar, buller, markintrångoch säkerhet. Miljöorganisationernamåste utnyttjas som remissorgan isamtliga fall där miljö, hälsa ochsäkerhet hotas (yrkandena 24, 32-34, 35i berörd del samt 39 och 40).Miljöpartiet anför i motion 1995/96:U29att den s.k. vitbokens idéer omskatteväxling måste påskyndas som del avett mellanstatligt samarbete (yrkande34). Regeringen bör i EU driva krav påatt industri- och konkurrenspolitikenskall förändras så att den främjarmiljövänlig produktion (yrkande 33). Enlägsta energi- och koldioxidskatt skallinföras obligatoriskt och på en nivå somligger i fas med vad EU-kommissionenföreslagit (yrkande 35). Varje enskiltmedlemsland skall ha en oomtvistad rättatt införa en mer stringent lagstiftningför miljö-, hälso- och djurskydd än vadunionen kräver (yrkande 27). EU:smiljöpolitik måste stärkas så att deharmoniseringsregler som finnssuccessivt skärps så att de når upp tillden högsta nivå av miljöskydd som råderi någon av medlemsstaterna (yrkande 30).I yrkande 36 framhålls att regeringenvid regeringskonferensen bör driva kravpå upprättande av en EU-plan för hurmiljövänliga transportsystem, som integer upphov till bl.a. drivhusgaser,skall kunna byggas ut som ettmellanstatligt samarbete.I Kristdemokratiska samhällspartietsmotion 1995/96:U21 yrkas att Sverigearbetar utifrån en klar miljöstrategiför att skärpa EU:s miljöpolitik.Enskilda medlemsländer skall hamöjlighet att utöver fastställdaminiminivåer tillämpa hårdaremiljöregler. Miljöpolitiken skallintegreras inom den ekonomiska politikengenom att EU ges möjlighet att fattabeslut med kvalificerad majoritet omekonomiska styrmedel på miljöområdet.Sverige bör arbeta för en stärktmiljögaranti, skatteväxling för miljöoch jobb samt ett nytt energifördrag(yrkandena 44-47).Utskottets övervägandenEU:s regelsystem på miljöområdet är isnabb utveckling. De allmänna principerför miljöpolitiken som slagits fast iMaastrichtfördraget överensstämmer ihuvudsak med principerna för svenskmiljöpolitik. Utskottet delarregeringens uppfattning att ytterligareåtgärder likväl bör vidtas för attstärka såväl den gemensammamiljöpolitiken som förpliktelsen attväga in miljön i beslut inom allapolitikområden. Även de flestamotionsyrkandena berör frågor som ärviktiga för det fortsattamiljösamarbetet inom erinrar i sittyttrande (1995/96:JoU4y) om attutskottet i flera andra sammanhang,bl.a. i anslutning till regeringensskrivelse /95:167 om inriktning ochgenomförande av det svenska miljöarbeteti EU, har gjort uttalanden om deteuropeiska samarbetet som ligger väl ilinje med motionerna (bet.1994/95:JoU23). I några fall ärmotionsyrkandena redan tillgodoseddagenom de överväganden som regeringen göri den nu aktuella skrivelsen. I övrigtansluter sig jordbruksutskottet tillsynpunkterna i flera motioner om behovetav ett fortsatt aktivt agerande frånSveriges sida i bl.a. djurskydds- ochmiljöfrågorna. Som närmare framgår avdetta och följande två avsnitt ibetänkandet (5.2.12-5.2.13) anserjordbruksutskottet att insatser inomolika politikområden inte nödvändigtvisbehöver knytas tillregeringskonferensen. I flera fall kandet vara lämpligt att anlägga ett merlångsiktigt perspektiv på det svenskaagerandet i avvaktan på t.ex. resultatetav pågående nationella utredningar. Iandra fall förutsätterjordbruksutskottet att frågorna tas uppi det löpande samarbetet inom EU:sinstitutioner och över huvud taget inomramen för det allmänna globala ocheuropeiska miljösamarbetet.Jordbruksutskottet hänvisar vidare isitt yttrande till behandlingen av denredan tidigare nämnda skrivelsen1994/95:167 om inriktning ochgenomförande av det svenska miljöarbeteti EU (skr.1994/95:167, JoU23). I dettasammanhang uttalades att huvuduppgiftenvar att medverka till en långsiktigthållbar utveckling i i linje medslutsatserna från Riokonferensen.Sverige skulle vara pådrivande iomställningen av sådan produktion ochkonsumtion som utgör ett hot mot miljön.I första hand gällde det omställningeninom tre för det ekonomiska livetcentrala områden, nämligen transporter,energiförsörjning och livsmedelsområdeti vid mening. I EU-arbetet skulleSverige förena insatserna för en bättremiljö med åtgärder för att skapa nyaarbetstillfällen. Med hänsyn tillmiljöfrågornas stora betydelse var detnaturligt att den fortsatta utvecklingenav EU:s miljöpolitik diskuterades vidregeringskonferensen . Regeringenhade för avsikt att lyfta frammiljöfrågorna i samband med översynen avde grundläggande fördragstexterna.Jordbruksutskottet uttalade i dettasammanhang för sin del bl.a. attregeringen borde verka för att principenom en hållbar utveckling införs ifördragstexten. Vidare ansågjordbruksutskottet att bordeverka för en gemensam miniminivå förbeskattning av koldioxidutsläpp och varaaktivt i det arbete som pågår i EU ifråga om skatteväxling. Enligtskrivelsen ankom det på medlemsländernasjälva att ta initiativ påskatteväxlingsområdet.Det kan tilläggas att regeringensskrivelse /96:120 Vår miljö, medredovisning av miljöarbetet under år1995, också innehåller ett avsnitt omutgångspunkterna för miljöarbetet i EU.Skrivelsen behandlas i utskottetsbetänkande /96:JoU17.Utrikesutskottet har beretts tillfälleatt yttra sig över skrivelsen(1995/96:UU3y). Nedan redovisasjordbruksutskottets synpunkter merdetaljerat. Även andra utskottsbedömningar i frågor med miljöanknytningredovisas i förekommande fall.Grundläggande principer om hållbarutveckling m.m.Jordbruksutskottet delar regeringensallmänna bedömning attMaastrichtfördraget innebar enförstärkning av det europeiskamiljösamarbetet. Medborgarna i Europakräver en bättre miljö, och ettgränsöverskridande samarbete är ettoundgängligt medel för att uppnå dettamål.Jordbruksutskottet anför vidareföljande:Ytterligare åtgärder måste vidtas isyfte att stärka såväl den gemensammamiljöpolitiken som förpliktelsen attväga in miljön vid beslut inom andrapolitikområden.