bet · GK01SoU1 · 1996-12-03 00:00:00 — Detär nu viktigt att gå vidare och utvidgakretsen så att även människor medpsykiska funktionshinder kan få del avreformen.I tre motioner begärs uppföljning avassistansreformen och dess tillämpning.I motion So426 av m.fl.(c) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppföljning avassistansreformen (yrkande 2).Motionärerna understryker att reformenom personlig assistans är den viktigasteåtgärden förfunktionshindrade. Reformen harmottagits mycket positivt och har för demed svårast handikapp inneburit avsevärtförbättrade möjligheter till ettsjälvständigt, tryggare och rikare liv.Detta visar Socialstyrelsensutvärdering. Motionärerna framhåller attde vid behandling avproposition 1995/96:146 accepterade enbesparing på men attmotionärerna medverkade tillvissa förbättringar i regeringensförslag. Förändringarna leder till enbättre kontroll av reformens kostnaderoch medför ingen nämnbar inskränkning iden funktionshindrades frihet att självdisponera assistansersättningen. För attklargöra hur beslut omjusteringar i assistansreformentillämpas anser motionärerna att det börgöras en uppföljning och utvärderinginom rimlig tid. Detta bör gesregeringen till känna.Också i motion So409 av m.fl. (s) hemställs om etttillkännagivande till regeringen om vadsom anförts om uppföljning av hurassistansreformens tillämpning ochpraxis utvecklas. Motionärerna anför attför att den nya lagens intentioner skalluppfyllas bör omgående en aktivuppföljning ske av hur tillämpning ochpraxis utvecklas.I motion So626 av () yrkasatt som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en översyn avLSS/. Motionären oroas av denadministrativa apparaten kringassistansersättningen och pekar på attmed två handläggare i varje ärende, enfrån och en frånkommunen, går mycket tid och kraft åttill utredningar. På grund av olikalagtolkningar, olika erfarenheter ochsynsätt går mycket tid åt tilldiskussion och information mellan olikamyndigheter.Socialutskottet behandlade i betänkande1995/96:SoU15 regeringens förslag tilländringar i assistansreformen (prop.1995/96:146) i syfte att uppnå bättrekostnadskontroll och vissa besparingarinom den statliga assistansersättningen.Utskottet anförde bl.a. följande omassistansreformens betydelse (s.5):Personlig assistans har på flera sättinneburit en revolution inomhandikappomsorgen. Makten över insatsenhar flyttats genom att denfunktionshindrade nu fått rätt att självvälja av vem och hur insatsen skallutföras. Genom har handläggningenför dem som har ett mer omfattandestödbehov knutits tillförsäkringskassorna, vilket innebär attbedömning och beslut strikt utgår frånden enskildes situation och behov iförhållande till lagens bestämmelser.LASS innebär vidare att insatsen direktnår dem som har störst behov. Ett syftehar varit att ge anhöriga till svårtfunktionshindrade stöd och avlastning.Personlig assistans med nuvarandeutformning har haft en mycket storbetydelse för många svårtfunktionshindrade, och reformen har påså sätt varit framgångsrik och motsvaratintentionerna i lagstiftningen.Utskottet delade regeringens uppfattningatt det statsfinansiella läget innebaratt vissa besparingar måste göras ocksåinom detta område och att det behövdesen bättre kostnadskontroll. Utskottetgodtog i huvudsak regeringens förslag dåförändringarna kunde göras utan attgrunddragen och syftet med reformenförändrades. Utskottet fann det docknödvändigt att göra vissa ändringar ochförtydliganden i regeringens förslag.Utskottet delade regeringens syn attdet för rätt till personlig assistansmåste finnas ett behov av att få hjälpmed den personliga hygienen, måltider,att klä av och på sig eller attkommunicera med andra, s.k.grundläggande behov. Utskottet deladeockså uppfattningen att de grundläggandebehoven skall uppgå pervecka för att ge rätt till personligassistans.Utskottet anförde angående införandetav en definition av begreppet personligassistans följande (s.12):Utskottet anser dock i likhet medinriktningen i motionerna att införandetav en definition i LSS av begreppetpersonlig assistans inte får innebäraatt någon grupp som ipraxis omfattas av lagstiftningen heltutestängs från insatsen personligassistent. Personer med enbart psykiskafunktionshinder t.ex. bör även ifortsättningen vara berättigade tillpersonlig assistans i vissa speciellafall, nämligen där karaktären ochomfattningen av det psykiskafunktionshindret medför behov av hjälpmed de grundläggande behoven. En personkan t.ex. på grund av sitt psykiskafunktionshinder vara helt ur stånd attsjälv klara sin hygien eller få i sigmat. Den i propositionen föreslagnalydelsen av 9 a § första stycket lagenom stöd och service till vissafunktionshindrade (LSS), bör enligtutskottets mening ändras i enlighet meddet anförda.Ändringen innebar att regeringensförslag om att behovet skulle vara praktisk hjälp ändrades till hjälp som det förtydligades att denfunktionshindrade som behövde hjälpskulle ha stora och varaktiga funktionshinder.Utskottet ändrade också tidsramen förden tid under vilken assistanstimmarnaskulle kunna utnyttjas. Regeringen hadeföreslagit att tidsramen skulleförkortas från till tre månader.Utskottet ansåg att en tidsram innebär en bättrekostnadskontroll än tidigare samtidigtsom detta uppnås utan någon störreinskränkning i den funktionshindradesfrihet att disponeraassistansersättningen.Vad gäller avgränsningen mot visskommunal verksamhet anförde utskottetföljande (s. 15):Funktionshindrade barns och vuxnas behovav särskilt stöd i t.ex. barnomsorg,skola och daglig verksamhet bör iprincip tillgodoses inom ramen för denkommunala verksamheten. Personligassistans skall således, enligtutskottets mening, inte ersätta denpersonal som behövs för att bedrivaverksamheten. Det bör vara huvudmannensuppgift att se till att de resurser somkrävs med hänsyn till denfunktionshindrades behov tillförsverksamheten, t.ex. genom höjdpersonaltäthet, specialpedagogiskt stödeller elevassistans. Dock anserutskottet att statligassistansersättning för personligassistans bör utgå för den tid då denfunktionshindrade personen vistas ibarnomsorg, skola eller dagligverksamhet, om funktionshindret ärsådant eller kombinationen avfunktionshinder sådan att denfunktionshindrade behöver tillgång tillnågon person med ingående kunskap om denfunktionshindrade och denneshälsotillstånd. Utskottet vill dockunderstryka att kontinuiteten ochtryggheten i det personliga stödet intefår urholkas. Det är därför särskiltangeläget att försäkringskassor ochkommuner nära samverkar i dessa fall.Utskottet har uppmärksammats på att godalösningar finns i vissa kommuner. Sammaperson bör t.ex. kunna vara personligassistent åt ett barn med statligersättning och elevassistentåt samma barn under lektionstid medersättning från kommunen. På detta sättuppehålls kontinuiteten i stödet tillden funktionshindrade ochkostnadsansvaret fördelas mellanhuvudmännen på det sätt som avsågs iproposition 1992/93:159 Stöd och servicetill vissa funktionshindrade.Socialministern besvarade den 29 oktober1996 i en interpellation ompsykiskt funktionshindrades rätt tillpersonlig assistans (snabbprotokoll1996/97:20). Ministern redovisade då attRiksförsäkringsverket hade genomfört enkonferens för att utbildaförsäkringskassornas personal med syfteatt informera om förändringarna iregelsystemet. Utgångspunkten förutbildningen var beslut ochdärmed också de särskilda uttalanden somsocialutskottet gjorde i sammanhanget.För närvarande omarbetar verket detallmänna rådet som är ett stöd tillförsäkringskassorna vid tillämpningen avde beslutade förändringarna. Rådetbedöms komma att distribueras tillförsäkringskassorna vid årsskiftet.Enligt socialministern följerSocialstyrelsen kontinuerligthandikappreformen. Styrelsen gör nu ensärskild studie som koncentrerar sig påomprövningar av beslut omassistansersättning. Syftet är att meringående belysa bl.a. förändringar avbeviljade assistanstimmar i de enskildafallen och i vilka situationer som rätttill assistansersättning har bortfalliteller lett till färre assistanstimmar.Resultaten av studien kommer attredovisas med fördelning på bl.a. typ avfunktionshinder och kön samt hur stordel av förändringen som beror påförändringar i hälsotillstånd och hurstor del som direkt beror på deförändrade reglerna. Även effekter förkommunerna kommer att belysas. Studien,som görs i kontakt medRiksförsäkringsverket och , kommer att redovisastill regeringen i april 1997.Socialministern förutsatte atthandikapporganisationerna skulle blikontaktade i sammanhanget.Övriga medelsanvisningar under BRegeringens förslag till medelsanvisningtill Statsbidrag till vårdartjänst m.m.(B 2), Bidrag till viss verksamhet förpersoner med funktionshinder (B 3),Bidrag till handikapp- ochpensionärsorganisationer (B 4),Ersättning för texttelefoner (B 5),(B 8) ochHandikappombudsmannen (B 9) har intemött någon erinran i form av motioner.Åtgärder för barn, socialtbehandlingsarbete samt alkohol- ochdrogpolitik (C 1-C 7)Bidrag till ungdomsvård ochmissbrukarvård samt alkohol- ochdrogförebyggande arbete (C 1)I propositionen föreslås 52 000 000 krunder anslaget C 1. Statsbidraget tillmissbrukarvård var tidigare ett riktatkommunbidrag avsett att delvis täckakostnader för insatser inom missbruks-och ungdomsområdet. hardock huvuddelen av det riktadestatsbidraget lagts in i det generellastatsbidraget till kommunerna.I propositionen anges att deförebyggande insatserna blir alltviktigare för att motverkaalkoholmissbruk. Information,opinionsbildning och andraalkoholförebyggande insatser, framförallt på lokal och regional nivå, fårdärför en ökad betydelse när det gälleratt förändra dryckesvanorna. Som ett ledi detta arbete fick Folkhälsoinstitutetregeringens uppdrag att leda ochsamordna ett förstärkt alkohol- ochdrogförebyggande arbete. Vidare uppgesatt för de två senaste årenanslagit 75 respektive 74 miljonerkronor för olika alkohol- ochdrogpolitiska åtgärder. Av dessa medelhar sammanlagt 110 miljoner kronoröverlämnats till föratt leda det alkohol- ochdrogförebyggande arbetet och för attgenomföra den nationella handlingsplansom utarbetats av den nationellaledningsgrupp som påuppdrag av regeringen sammankallade,Nationell handlingsplan för alkohol- ochdrogförebyggande insatser, FHSI 1995:50.För en närmare redogörelse överförslagen i handlingsplanen hänvisasockså till utskottets betänkande1995/96:SoU3, s. 21-32. Regeringenanser det viktigt med en fortsatt högambitionsnivå när det gäller detalkoholförebyggande arbetet och avseratt anvisa ytterligare 30miljoner kronor till alkoholpolitiskainsatser.I propositionen anges vidare attsärskilda utvecklingsmedel för att bl.a.stimulera insatser inom det alkohol- ochdrogförebyggande arbetet som tidigarebör fördelas av länsstyrelserna.Länsstyrelserna, som är regionaltillsynsmyndighet över kommunernasarbete inom och detalkoholpolitiska området, har godkännedom om de lokala förhållandena ikommunerna och om vilka brister ellerbehov av särskilda utvecklingsinsatsersom föreligger, sägs det ipropositionen.I motion So649 av () hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om riktade statligaprojektmedel till kommuner och landstingför opinionsbildning rörandealkoholprevention. I och med att detraditionella alkoholpolitiskainstrumenten försvagas blir deförebyggande insatserna allt viktigare idet alkoholpreventiva arbetet. Ökadesatsningar måste göras på informationoch opinionsbildning om alkoholensskadeverkningar särskilt på regional ochlokal nivå. Motionären anser att ettriktat statsbidrag bör utgå tillkommuner och landsting för att dessaskall kunna bedriva ett mer aktivt ochintensivt alkoholpreventivt arbete.I motion So667 av () yrkas att hosregeringen begär förslag om anslag tillforskning om spelberoende (yrkande 2).Motionären anser att regeringen, ienlighet med vad som utlovades ipropositionen om sammanslagningen avPenninglotteriet och Tipstjänst,skyndsamt skall anslå medel förforskning kring spelberoende.Utskottet har i betänkandena1995/96:SoU3 och 1996/97:SoU3 uttalatatt information, opinionsbildning ochandra alkoholförebyggande insatser måstefå en ökad betydelse i svenskalkoholpolitik. Även om mycket arbetegörs måste framför allt ungdomarsalkoholvanor få ökad uppmärksamhet.Föräldrars roll och ansvar måstetydliggöras bättre, liksom skolansansvar. Bred information behövs ocksåbl.a. om langning och hembränning ansågutskottet. I betänkande 1996/97:SoU3utgick utskottet från att regeringen,även utan initiativ från ,ägnar frågan om alkoholpolitikensfortsatta inriktning och innehållytterligare uppmärksamhet och återkommertill utan onödigt dröjsmål.Beträffande spelberoende uttaladeutskottet i yttrandet 1995/96:SoU8y attdet är angeläget att problemen medspelberoende uppmärksammas och attforskningen på området ges ettkontinuerligt stöd. Bl.a. börspelberoendets omfattning och karaktärkartläggas, ansåg utskottet. Utskottetdelade regeringens uppfattning iproposition 1995/96:169 omsammanslagning av det för insatser mot spelberoendebör anslås , , fr.o.m. 1997.Enligt budgetpropositionen skall frånanslaget C 1 avsättas 2 miljoner kronorför att inhämta kunskaper omspelberoende och därtill hörande socialaproblem.Bidrag till organisationer på detsociala området (C 2)I propositionen föreslås 57 841 000 krunder anslaget C 2. Anslaget är fördelatpå tre anslagsposter: bidrag tillorganisationer, bidrag ochnarkotikaupplysning (CAN) och bidragtill vissa nykterhetsorganisationer.Till bidrag till organisationer beräknas31 för nästa budgetår.Anslaget avser bidrag till olikafrivilliga organisationer inom detsociala området. Det gäller s.k.länkorganisationer och andraorganisationer som arbetar med attstödja och hjälpa f.d. missbrukare ochandra socialt utsatta grupper, däriblandorganisationer som arbetar med atthjälpa barn och deras familjer samtorganisationer som motverkar våld motkvinnor. Medlen skall disponeras avSocialstyrelsen. Till grund förSocialstyrelsens beslut om fördelning avmedel till de olika organisationernaligger bl.a. den utvärdering aveffekterna av bidragsgivningen somstyrelsen genomför.Regeringen anser att frivilligaorganisationer har en viktig funktion idet sociala arbetet. Det kan varaförebyggande arbete, kamratstöd,behandlingsarbete och opinionsbildandeinsatser. I propositionen anges att detinom pågår ettutvecklingsarbete rörande folkrörelsersoch frivilligorganisationers arbete. Enarbetsgrupp för resultatstyrning ochuppföljning av statsbidrag tillföreningar och andra organisationer m.m.har inrättats. Arbetsgruppen skallutveckla metoder för bl.a.resultatstyrning och uppföljning avstatsbidragen till föreningslivet isyfte att säkerställa att de statligamedlen används så effektivt som möjligt.Statsbidrag till folkrörelser ochorganisationer utgår dels somprojektstöd, dels i form av centraltorganisationsstöd. Huvudinriktningen avbidrag till organisationer bör enligtregeringen ligga fast.Även till nykterhetsorganisationer ochvissa andra organisationer mednäraliggande verksamhetsinriktning skallstatsbidrag liksom tidigare utgå.Folkrörelsernas alkohol- ochdrogförebyggande insatser utgör enligtpropositionen viktiga stöd ochkomplement till det arbete sommyndigheterna bedriver. En särskildarbetsgrupp har tillsatts inomSocialdepartementet för att utvärderamedlens användning och effekterna avbidragsgivningen. göra en översyn avfördelningskriterierna, utarbetariktlinjer för bidragsgivningen ochbehandla frågan om fler organisationerbör få del av statsbidraget.I motion So616 av ()yrkas att anvisar 10 miljonerkronor utöver regeringens förslag föratt ge utrymme för ett stöd till . Motionären anser attsamhället inte tillräckligt värdesätterdet arbete som ideella organisationerutför för att hjälpa människor ur ettdrogberoende. driververksamhet på ett femtiotal orter överhela landet. Verksamheten har ca 550vårdplatser, möbelindustri i samarbetemed , öppethusaktiviteter m.m. har enligt motionären varitbanbrytande inte minst när det gällerinsikten om att hela familjen behövervård och omsorg när någon familjemedlemhar missbruksproblem. Motionären pekarvidare på de positiva resultat somuppnåtts bl.a. vid LP-stiftelsensfamiljehem i Venngarn. En övervägandemajoritet har efter genomgångenbehandling blivit drogfria. säger inte nej tillvårdsökande, även om kommunen vägrarbetala vårdavgiften. Detta innebärbetydande merkostnader för stiftelsen,vilket givetvis kan äventyra denfortsatta verksamheten. För år 1996beräknas merkostnaden till 9,5 miljonerkronor. Med hänsyn till de betydandeinsatser som gör inommissbrukarvården är det enligtmotionären oförsvarligt att inte viastatsbudgeten garantera dess fortsattaverksamhet. (I motionen avses anslaget C1, men det bör rätteligen vara C 2. )I motion So648 av m.fl.(fp, m, c, mp) begärs etttillkännagivande om vad i motionenanförts om att börutgå ur anslaget C 2 för att användastill ett engångsbidrag till för filantropisk verksamhet.Motionärerna anför att de ekonomiskaproblemen i den offentliga sektornindirekt har drabbat LP-stiftelsen.Bristen på pengar i kommunerna har letttill att vissa kommuner visar mindrebenägenhet att remittera missbrukaretill vårdhem, vilket lett till att står inför allvarligaekonomiska problem. driverett tiotal vårdhem för enskilda, trefamiljeanläggningar samtkontaktverksamhet på flera orter ilandet. Vården för av de intagna påhem och anläggningar har under de tvåsenaste åren betalats av frivilligtinsamlade medel. Trots omfattanderationaliseringar beräknas förlusten för1996 till omkring 10 miljoner kronor.Det är av yttersta vikt att stiftelsensarbete kan drivas vidare. Det positivaresultat som uppnåtts vad gällerrehabilitering står i en klass för sigoch de utvärderingar som gjorts visarenligt motionärerna att LP-stiftelsensrehabiliteringsarbete varit merframgångsrikt än andra vårdalternativ.I motion So642 av ()begärs tillkännagivanden om vad imotionen anförts om att stimulera tillökade frivilliga insatser bl.a. i formav ökat ekonomiskt stöd och attregeringen följer och vid behovkorrigerar bidragsgivningen tillorganisationer så att dessa inte trängsut eller utkonkurreras av offentligamyndigheter och instanser (yrkandena 4och 5). Motionären anser att det är enviktig samhällelig uppgift att stimulerafolkliga och frivilliga insatser på detsociala området. En stor del av detstatliga stödet kanaliseras överFolkhälsoinstitutet och andra statligamyndigheter. Statsmakterna låter i alltstörre utsträckning offentliga organvara med och tävla om samhällsstödet.Enligt motionären är detta inte rimligtdå frivilligorganisationerna har enmycket ansträngd situation. Sättet attfördela medel behöver därför ses över.I motion So655 av m.fl.(mp) begärs tillkännagivanden om behovetav ökat stöd till frivilligaorganisationer och svenskafrivilligorganisationers arbete inom EU(yrkandena 3 och 15). Motionärerna anseratt frivilliga organisationer somarbetar för ett alkohol- och drogfrittsamhälle skall få ökat moraliskt ochekonomiskt stöd. Vidare bör ekonomisktstöd till internationellt arbete lämnastill svenska frivilliga organisationersom bekämpar legalisering av narkotika.Motsvarande stöd bör också ges tillorganisationer som arbetar för enrestriktiv alkoholpolitik.I motion So657 av m.fl.(kd) hemställer motionärerna om etttillkännagivande om behovet av attstödja frivilligorganisationernas arbetemed missbrukarvård (yrkande 3).Målsättningen med vården av missbrukareär att missbrukaren skall komma ifrånsitt drogberoende och att hanssjälvkänsla stärks. De fungeranderesurser som finns i samhället måste tastill vara. Frivilligorganisationernasarbete med missbrukarvård bör därförstödjas, menar motionärerna.I motion Ju719 av m.fl. (fp)begärs dels ett tillkännagivande omvikten av att kvinnojourer tilldelastillräckliga resurser (yrkande 8), delsatt till anslaget C 2 Bidragtill organisationer på det socialaområdet anvisar utövervad regeringen föreslagit (yrkande 9).Motionärerna framhåller kvinnojourernasstora betydelse för kvinnor som hamnat ien utsatt situation och vikten av att defår tillräckliga resurser att möta detbehov som finns. För börytterligare anslåstill frivilliga organisationer på detsociala området. Dessa medel böroavkortat gå till kvinnojourerna.I motion So813 av ()begärs tillkännagivande om vad somanförts om ansvaret för StiftelsenKvinnoforum. Motionären anför attKvinnoforum är exempel på framtidenssätt att organisera och ledaförändringsarbete. har ettstort nätverk av personer sommobiliserar flickor och kvinnor somt.ex. vill komma in i arbetslivet ochbort från missbruk etc. Enligtmotionären har också ettgott renommé internationellt. NärKvinnoforum startades, 1988,finansierades verksamheten helt medstatliga pengar, sägs det i motionen. finansieras verksamheten tillstörsta delen genom egna intäkter.Motionären anser att det är heltnödvändigt att verksamhetfår stöd via statsbudgeten under ettsärskilt anslag.Lewi för filantropiskverksamhet () startade år1960 ett omfattande arbete bland alkohol-och narkotikamissbrukare. Verksamhetenhar utvidgats och finns numera på fleraplatser i landet. Stiftelsen vänder sigfrämst till personer som frivilligtsöker ett kristet vårdalternativ.Stiftelsen omsättning var för . Bidragen från stat ochkommun uppgick till ca 20 miljonerkronor, varav tillskyddad verksamhet, 1,2 miljoner kronortill barndaghem och 6,4 miljoner kronortill lönebidrag. Stiftelsens underskottuppgick till 14,6 miljoner kronor.Av missbrukarvården (Social-styrelsenföljer upp och utvärderar 1996:3)framgår bl.a. att antalet placeringar avmissbrukare i frivillig institutionsvårdminskade med en tredjedel under börjanav . Användningen avtvångsvård har halverats under desenaste åren och haröppenvården byggts ut. Vidare anges attkommunerna i stället satsar alltmer påstödboende, daglig omvårdnad ocharbetsträning. Enligt rapporten är enökande omsättning bland institutionernaen av de tydligaste effekterna av denminskade beläggningen. Den avgörandetrenden är,enligt rapporten, att den renodladeprivata ägandeformen stadigt har vuxit iomfattning, främst på bekostnad avvårdstiftelser och ideellaorganisationer som bedriverinstitutionsvård för missbrukare. Det ärockså tydligt att såväl kommuner somstiftelser och föreningar har avvecklatflera av sina stora institutioner ochöppnat mindre hem, medan privata ägarehar öppnat hem med större platsantal ände som lagts ned.Utskottet har vid ett flertal tillfällenbehandlat motioner om ökat statligt stödtill . I betänkandet1992/93:SoU15 uttalade utskottet attstiftelsen varit mycket framgångsrik vidbehandlingen av missbrukare och att detär viktigt att verksamheten kan fortgå.Utskottet ansåg att stiftelsensekonomiska problem måste lösas gemensamtmed frivilliga krafter och andraintressenter. Även insatser frånsamhällets sida fordras. Vidare anfördeutskottet att det ankommer påSocialstyrelsen att pröva frågor omfördelning av medel anvisade för bidragtill organisationer som bedriverrehabiliteringsarbete. Utskottetförutsatte att positivtprövar ansökningar från LP-stiftelsen.Med det sagda avstyrkte utskottet enmotion om ökat bidrag till stiftelsen.I betänkandena /94:SoU20 och1994/95:SoU15 vidhöll utskottet sininställning i fråga om bidrag till . Då aktuella motioneravstyrktes.Även motionsvis framförda förslag omstöd till kvinnojourer har tidigarebehandlats av utskottet, senast ibetänkandet 1994/95:SoU15. Utskottetframhöll då att kvinnojourerna utför ettviktigt arbete med att stödja kvinnorsom utsatts för misshandel och sexuellavvergrepp och att stöd därför bör utgåtill dessa organisationer. Utskottetkonstaterade att det ibudgetpropositionen anvisats medel tillorganisationer som motverkar våld motkvinnor och att beräkningen av medlenvar välavvägd.