bet · GJ01UU13 · 1996-03-07 00:00:00 — -Användningen av s.k. grönböcker kommerockså att beröras i avsnittet omöppenhet och insyn i EU:s institutioner.Den interna, nationella ordningen införbeslut i rådet bör, enligtkonstitutionsutskottet, bestämmas avvederbörande medlemsstat, ochkonstitutionsutskottet avstyrker därmedmotion 1995/96:U29 (mp) yrkande 4. Detär enligt meningviktigt att den svenska regeringensställningstaganden i ministerrådet harstöd i och att övrigaregeringar har den förankring för sinaställningstaganden som anses erforderligi respektive land, menkonstitutionsutskottet anser detuteslutet att, såsom föreslås i yrkande8 i motion 1995/96:U29 (mp), ersättaförberedelsearbetet inom Coreper med en parlamentariskt förankradförberedelseprocess .En annan sak, anförkonstitutionsutskottet, är att det kanfinnas skäl att överväga hur den svenskariksdagen skall kunna ges inblick ibl.a. I motion1995/96:U27 (fp) nämns, utan yrkande,möjligheten att placera parlamentariskadelegater vid EU-representationen på ettsätt liknande det som gäller förparlamentariska noterarkonstitutionsutskottets bedömningar idessa frågor och betraktar därmedmotionerna 1995/96:U21 (kds) yrkandena24 och 25, 1995/96:U22 (v) yrkande 3,1995/96:U25 (c) yrkande 22 i berörd delsamt 1995/96:U29 (mp) yrkandena 3, 4 och8 som besvarade. Utrikesutskottetnoterar vidare attkonstitutionsutskottet har anledning atti annat sammanhang återkomma till häraktuella frågor.I motion begärs attvästvärlden måste montera ner orättvisahandelshinder mot tredje världen ochÖsteuropa, inkl. . ICenterpartiets säkerhetspolitiska motion1994/95:U401, från allmännamotionstiden, förekommer också särskildayrkanden av liknande innebörd, där ävenbehovet av en rättvis global ekonomi ochekologisk balans för ökad säkerhetbetonas. Utskottet delar i storutsträckning det allmänna synsätt somkommer till uttryck i de här aktuellayrkandena. Utskottet har också mångagånger tidigare, senast i betänkande1994/95:UU5 medlemskap iEuropeiska unionen (prop. 1994/95:19,rskr. 63), konstaterat att det är ettgrundläggande svenskt intresse att värnaom och utvidga frihandeln och att ocksåi ett EU-perspektiv verka för globalsolidaritet. För såväl somstaterna i ärutökad frihandel av utomordentligbetydelse i strävan att åstadkommaekonomisk utveckling. VHO har ennyckeluppgift i arbetet med att främjade mindre utvecklade ländernas tillträdetill i-ländernas marknader.Som medlem av EU har lämnat detidigare frihandelsavtal som gälldemellan EFTA och ett antal andra stater iCentral- och och i ställettillträtt dels Europeiska gemenskapernasoch deras medlemsstaters, dvs. EU-ländernas, breda och ambitiösaEuropaavtal med ett stort antal länder,dels andra typer av partnerskaps- ochassociationsavtal, bl.a. inom ramen förEU:s s.k. medelhavsstrategi och andrabilaterala eller regionala förbindelser.Uppgiften att bistå de central- ochösteuropeiska länderna i derasansträngningar att fördjupa demokratin,den sociala rättvisan och uppbyggnadenav väl fungerande ekonomiska systemutgör en av de allra störstautmaningarna i . Frågan omEU:s utvidgning behandlas särskilt inästkommande avsnitt av betänkandet.Europa måste självfallet ocksåfortsätta att engagera sig och varalyhört för utvecklingsländernas behov.Medlemskapet i EU ger möjlighetatt delta i och direkt påverkainriktningen av EU:s bistånd. Detta ärtill sin volym mer än dubbelt så stortsom den svenska biståndsbudgeten, detnår över hundra länder och täcker ettstort antal samarbetsområden.Gemenskapens biståndspolitik har, enligtMaastrichtfördraget, som övergripandemål att främja kampen mot fattigdom iutvecklingsländerna, att bidra till enbärkraftig ekonomisk utveckling, engradvis integration i världsekonominsamt en utveckling mot ochsäkerställande av demokratin,rättssäkerheten och respekten för demänskliga rättigheterna. Dessa målstämmer väl överens med de svenskabiståndspolitiska målen. Handel ochbistånd, miljö och utveckling måste gåhand i hand med strävan att bekämpafattigdomen. 0,7-procentsmålet, somomnämns i motion 1994/95:U401 (c), ärett internationellt åtagande som FN:smedlemsstater själva enats om. Utskottetvill framhålla vikten av att Sverigeäven i fortsättningen kraftfullt driverfrågan om 0,7-procentmålet som ettförsta steg i olika internationellafora, inklusive EU. Utskottet hartidigare framhållit att en starkeuropeisk union måste vara generös motomvärlden. Utskottet vidhåller dennauppfattning. Av det ovan anförda framgåratt något särskilt tillkännagivande frånriksdagens sida med anledning av häraktuella yrkanden inte är erforderligt.Med det anförda betraktar utskottetmotion /95:U401 (c) yrkandena 14 och16 samt 1995/96:U22 (v) yrkande 25 sombesvarade.Utskottet konstaterar att möjlighetentill utträde ur EU har debatterats bådei och i andra länder. För ennärmare redovisning av de folkrättsligareglerna avseende traktater fårutskottet hänvisa tillkonstitutionsutskottets yttrande(1995/96:KU5y). Om en stat önskarutträda ur unionen finns möjlighetenredan inom ramen för det nuvarandesamarbetet på samma sätt som det ärmöjligt att utträda ur samarbetet inomandra internationella organisationer.Detta är - som påpekats i flera motioner- emellertid ej reglerat i fördraget.Konstitutionsutskottet erinrar i sittyttrande om att såväl somMaastrichtfördraget slutits förobegränsad tid och att avsikten medfördragen är att skapa en allt fastareförening mellan medlemsstaterna. Enbestämmelse om utträde skulle inte liggai linje med denna målsättning.Konstitutionsutskottet anser det inteheller ligga i linje med Sverigesintressen att, ett drygt år efterinträdet i unionen, driva en fråga sommåste uppfattas som att avseratt lämna den. Konstitutionsutskottetanser vidare, i likhet medutrikesutskottet, att det visserligenmåste anses föreligga möjlighet för enstat att utträda ur unionen.Konstitutionsutskottet anser dock inteatt det finns anledning att tynga den föreståenderegeringskonferensen med problem somantingen inte kommer att aktualiseraseller, om de aktualiseras, ändå kommeratt kräva omfattande förhandlingarmellan staterna. mening skulledessutom en fastställd utträdesform ionödan kunna låsa medlemsstaternashandlingsutrymme.Utrikesutskottet ser, i likhet medkonstitutionsutskottet, inget behov aven reglering av utträdesfrågan. Skullefrågan om ett utträde ur EU aktualiserasskulle frågan bli föremål för politiskaöverväganden i det enskilda medlems-landet. I ett samarbete mellan suveränastater respekteras de beslut som idemokratisk ordning fattas i de enskildaländerna. De praktiska konsekvensernafår sedan behandlas i vanlig ordning iförhandlingar mellan det land som önskarutträda och övriga medlemsländer iunionen. , som gick in isamarbetet när blev medlem, harsenare dragit sig ur. Detta löstes iförhandlingar inom Europeiskagemenskapen. Ett utträde är följaktligeningen ny företeelse för gemenskapen.Möjligheten att suspendera traktateneller delar av den i förhållande till enmedlemsstat har aktualiserats bl.a. idiskussionerna om unionens framtidautvidgning. noterar attkonstitutionsutskottet ställer sig bakomden uppfattning som uttryckts ireflektionsgruppen och även i motion1995/96:U25 (c), nämligen vikten av attdenna fråga noga övervägs inför enutvidgning av unionen. Dessaöverväganden bör enligtkonstitutionsutskottet innefatta enprecisering av förutsättningarna försuspension och frågan om möjligheten attförnya ett suspensionsbeslut eller attsträcka ut det i tiden.Även utrikesutskottet noterar att ettflertal inom reflektionsgruppen anseratt en bestämmelse bör införas ifördraget, vilken medger sanktioner motvarje medlemsland som begår allvarligaoch upprepade brott mot de mänskligarättigheterna eller de grundläggandedemokratiska principerna. uppfattning skulle ensuspensionsmöjlighet kunna ha visstsymbolvärde, särskilt i ettutvidgningsperspektiv, och också kunnafungera som ett påtryckningsmedel,sannolikt enbart genom att finnasinskrivet i fördraget. Utrikesutskottetutgår från att regeringen har beredskapatt diskutera frågan vidregeringskonferensen.Med det anförda betraktarutrikesutskottet motionerna 1995/96:U22(v) yrkande 7, 1995/96:U25 (c) yrkande1, 1995/96:U29 (mp) yrkande 1 samt1995/96:U30 (s) yrkande 2 som besvarade.Utrikesutskottet noterar attfinansutskottet i sitt yttrande(1995/96:FiU3y) ställer sig tveksamttill om de specifika frågor somaktualiseras i motionerna 1995/96:U21(kds) och 1995/96:U29 (mp) angåendefinansieringen av EU bör behandlas vidregeringskonferensen som främst skallkoncentreras till översyn av degrundläggande fördragen iMaastrichtöverenskommelsen.Finansutskottets uppfattning är att EUvarken skall erhålla beskattningsrätteller ges rätt att ta ut specifikaavgifter. Finansieringen av EU:sverksamhet bör även fortsättningsvis skegenom avgifter från medlemsländerna.Utrikesutskottet noterarfinansutskottets uppfattning i dessafrågor och betraktar därmed motionerna1995/96:U21 (kds) yrkande 9 samt1995/96:U29 (mp) yrkande 21 sombesvarade.Frågan om det svenska språkets ställningi EU har behandlats av vid enrad tillfällen. De bedömningar somdärvid gjorts har, enligt vadkulturutskottet anför i sitt yttrande(1995/96:KrU4y), väsentlig betydelseäven för bedömningen av det här aktuellamotionskravet som tar upp språkfråganutifrån aspekten att alla de officiellaspråken bör värnas. I kulturutskottetsyttrande lämnas en sammanfattanderedovisning för tidigare behandling iriksdagen av frågor om svenska språketsställning i EU. Redovisningen äridentisk med den som återfinns ikulturutskottets betänkande 1995/96:KrU7Språkvård, som avgivits.Kulturutskottet vill i linje med vadutskottet tidigare uttalat starktunderstryka angelägenheten av att manfrån svensk sida med kraft hävdar rättenatt inom EU:s institutioner användasvenska språket i såväl tal som skrift.Likaledes är det viktigt att de reglersom gäller för översättning till svenskaspråket av EU-handlingar iakttas och attett högt kvalitetskrav ställs påöversättningarna.Även konstitutionsutskottetunderstryker i sitt yttrande betydelsenav att medlemsländernas officiella språkockså är officiella språk inom unionen.Konstitutionsutskottet, som är medvetetom de påfrestningar som den förutseddautvidgningen av EU innebär när detgäller språkfrågorna, anser - i likhetmed kulturutskottet - att någottillkännagivande inte erfordras medanledning av motion 1995/96:U25 (c)yrkande 21.I yttrandebehandlas även motion 1995/96:U22 (v)yrkande 9. Konstitutionsutskottetunderstryker betydelsen av atterforderliga handlingar faktiskttillhandahålls på de officiella språkenoch att detta sker inom en rimlig tid.Utrikesutskottet noterar attkonstitutionsutskottet dock inte ärberett att förorda någonogiltighetsregel av det slag somföreslås i motionen.Utrikesutskottet noterar konstitutions-och kulturutskottens synpunkter ochbetraktar med det anförda motionerna1995/96:U22 (v) yrkande 9 samt1995/96:U25 (c) yrkande 21 sombesvarade.5.2.2 och externarelationer i övrigtMotionernaEnligt motion1995/96:U25, som väckts med anledning avskrivelsen, finns ingen viktigare frågaför Europasamarbetet än att förbereda EUför utvidgningen österut. Arbetet medatt förbereda utvidgningen måste pågåparellellt med regeringskonferensen,inte endast beaktas (regeringensordval) under denna (yrkande 3).Motionärerna bakom motion 1994/95:U502(mp), från allmänna motionstiden,hemställer i yrkande 14 att Sverigeskall verka för en snabb utvidgning avEU till att omfatta samtliga Europasländer. Detta skall göras underförutsättning att nya ländersintegration sker genom en dubbelsidigprocess där också EU anpassar sig tillde nya förutsättningarna som kommer attgälla och förutsatt att anslutningensker efter en djupgående demokratiskprocess i de nya ansökarländerna somresulterar i massivt folkligt stöd förett EU-medlemskap. Enligt Miljöpartietsmotion 1995/96:U29 skall regeringeninför regeringskonferensen verka för attde länder som sökt medlemskap gestillträde till förhandlingarna medyttranderätt (yrkande 13). I motionenbegärs även att regeringen skall verkaför att samtliga länder i ,antingen de sökt medlemskap i ellerinte, garanteras andra samarbetsformerän medlemskap (yrkande 15).Enligt Kristdemokratiskasamhällspartiets motion 1994/95:K224,från allmänna motionstiden, bör Sverigepå ett ansvarsfullt sätt, t.ex. genomtätare samarbete och utvidgade avtal omsamarbete, stödja de nya östeuropeiskademokratiernas aspirationer påmedlemskap i (yrkande 30). Kravetåterkommer i partimotionen 1995/96:U21(yrkande 26). I motionen anförs att EUredan i dag är världens störstabiståndsgivare och handelspartner tillländerna i - utan denna insatshade , menar motionärerna, varitmycket instabilt i dag.Enligt liberalernas motion1995/96:U19 är den allra viktigasteuppgiften att vidga EUtill att omfatta länder i Central- ochÖsteuropa samt och . Andrafrågor måste underordnas dennahuvuduppgift. har ett särskiltansvar för att , ochLitauen inte glöms bort i processen. Pålängre sikt bör även andra länder iEuropa kunna bli medlemmar, även omskillnaderna i ekonomisk utvecklingsnivågör att fullt medlemskap i alladimensioner kan dröja åtskilliga år.EU:s utvidgning kommer att främjafrihet, fred, demokrati och välstånd ihela . Regeringen bör varapådrivande för de förändringar av EU:sfördrag som skulle möjliggöra ochunderlätta en integration av de fornakommuniststaterna i den krets avdemokratiska och stabila rättsstater somEU utgör. Endast genom koncentration ochmålfokusering kan uppgiften att utvidgaEU lyckas. En rad konstitutionellaförändringar kommer att krävas, liksomreformering av jordbruks- ochstrukturpolitiken, omtänkande isäkerhetspolitiken m.m. I väst, därdemokratin ifrågasätts alltmer, måstestrategin för att göra unionen till ettdemokratiskt och politiskt medel förmedborgarna bygga på insikten att EUmåste visa resultat, unionsarbetetkoncentreras och beslutsformernareformeras (yrkande 1).Vänsterpartiet vill enligt motion1995/96:U22 yrkande 11 att regeringenvid regeringskonferensen skall verka föratt det i konferensens sluttext markerasatt utvidgningen av EU med nyamedlemsstater förutsätter en reformeringav EU:s jordbruks- och strukturpolitik.Vid regeringskonferensen bör vidareklargöras att dödsstraff ochdiskriminerande medborgarskapslagar inteär förenliga med EU-medlemskap. För attbli upptagna som medlemmar måste ocksåländerna ha undertecknat och tillämpaGenèvekonventionen om flyktingar(yrkande 12).Enligt motion 1995/96:U23är erbjudandet om medlemskap för de nyademokratierna i Central- och Östeuropasamt och den främstaagendasättande faktorn förregeringskonferensen. Dess viktigasteuppgift blir att anpassa fördragen tillde nödvändiga förändringar som ett stortantal nya medlemmar kan medföra förinstitutioner och beslutsformer. Deviktiga frågorna vad avserjordbrukspolitik, regionalstöd,budgetfrågor m.m. kan och bör hanterasinom ramen för andra beslutsprocesser.De stater som önskar bli medlemmar i uppfylla grundläggande kravavseende mänskliga fri- och rättigheteroch demokrati samt vara fungeranderättsstater och marknadsekonomier.Förhandlingar om medlemskap måsteinledas dels i enlighet med tidigareavgivna löfte från EU:s sida, delsutifrån bedömningen av ansökarländernasegna förutsättningar, ej geopolitiskateser. EU måste vara berett att beviljamedlemskap till de stater som förstklarar de uppställda kraven. Det är pådetta område som den svenska regeringenhar det största ansvaret. Regeringenmåste agera på ett sätt som vinnerövriga länders respekt och acceptans förden svenska politiken (motionen i berörddel).Motion 1994/95:U208 (m), från allmännamotionstiden, tar upp EU:s strävan attfrämja utvecklingen i Medelhavsområdet.EU:s medelhavsstrategi syftar till attvidga handelsförbindelserna för attfrämja såväl ekonomi som demokrati ochmänskliga rättigheter. bör isitt agerande inom ramen för EU:smedelhavspolitik betona respekten förmänskliga rättigheter och demokrati somen förutsättning för en stabillångsiktig utveckling (yrkande 3).I motion 1995/96:U30 (s) anförs attSverige bör verka för att EU klartmarkerar mot stater som kränker demänskliga rättigheterna, genom att intesamarbeta med dessa (yrkande 5).Tullunionen med är enligtmotionären ett exempel på samarbete därEU underlåtit att maximalt använda sinförhandlingsposition för att säkerställamänskliga rättigheter i ett land somsuccessivt knyts närmare EU.Utskottets övervägandenSverige är en av de tydligasteförespråkarna av en utvidgning av EUtill att omfatta också länderna iCentral- och . Det europeiskafredsprojektet måste utvidgas till attinbegripa också de européer som i fleradecennier tvingades leva bakomjärnridån. En utvidgning av EU skulleinnebära en unik möjlighet attstabilisera och främja den pågåendedemokratiska utvecklingen i Central- ochÖsteuropa. Redan i uppmanas de övriga folk i som bekännersig till samma ideal [om fred ochfrihet] att ansluta sig till defördragsslutande parternas strävandenoch därmed lägga grunden till en alltfastare sammanslutning mellan deeuropeiska folken .Fortsatta reformer i de framväxandedemokratierna är möjliga endast ommänniskorna i dessa länder erbjuds ettframtidsperspektiv och kan hysa rimligaförväntningar , på ettbättre liv. För miljoner människorsymboliserar EU dessa förhoppningar. Detligger i allas vårt intresse att de integrusas. Om utvidgningen av någonanledning skulle misslyckas, skulleEuropa riskera att återigen delas upp ifattiga och rika. skulledessutom innebära en fredsfrämjandeinsats av betydande mått.Utskottet noterar med tillfredsställelseatt det hos samtliga motionärer finns enuppslutning kring tanken attregeringskonferensen måste bidra tillatt lägga grunden för EU:s utvidgning.Utskottet noterar också att regeringen iden utrikespolitiska deklarationen den14 anfört följandebeträffande huvudmålen vid EU:sregeringskonferens:Från svensk sida har vi två huvudmål viddenna konferens. För det förstaförväntar vi oss att den banar väg föröstutvidgningen. Vi förväntar oss fördet andra att konferensen leder till enfördjupning av samarbetet och tillkonkreta resultat för våra prioriteradefrågor. Endast om samarbetet gerresultat i de för människor avgörandefrågorna kan EU få den förankring hosmedborgarna som brister.Som anförs i regeringens skrivelse ärdet politiska beslutet att unionen skallutvidgas redan fattat. För EU ochkandidatländerna gäller det nu attgenomföra de anpassningar som krävs föratt utvidgningen skall bli möjlig. Idetta sammanhang kommerregeringskonferensen givetvis att spelaen central roll.En snabb utvidgning av unionen kanbidra till att stärka såväl denekonomiska som politiska, miljömässigaoch sociala utvecklingen i bl.a. Central-och . bör enligtutskottets uppfattning verka för att pålång sikt uppnå en alleuropeisk ordning,som inte utesluter något europeisktland. börmedlemskapsförhandlingar inledas med denio stater i ,inklusive de baltiska staterna, medvilka Europeiska gemenskapen och dessmedlemsstater har upprättat associationvia Europaavtal, samt , Maltaoch , som är aktuella förmedlemskap. Med övriga europeiska statersker en successiv fördjupning avrelationen till EU. De olika former somdetta samarbete kan ta har berörts ovan.I motion 1994/95:U502 (mp) uttrycksfarhågan att EU skall utvecklas till en centralstyrd militär supermakt . uppfattning går utvecklingeni helt motsatt riktning än denmotionärerna befarar, dvs. mot ökadöppenhet och allt flera, på olikanivåer, ömsesidigt givande relationermellan EU och unionens omvärld.Som också framgår av föreliggandeskrivelse kräver en utvidgning, somsåledes i denna omgång kan komma attomfatta tolv nya medlemsstater, attunionens arbetssätt anpassas så att desshandlingsförmåga och beslutskraft inteförsvagas. Utvidgningsperspektivet måstedärför beaktas under helaregeringskonferensen och på alla desakområden som kommer att bli föremålför konferensens överväganden. I likhetmed regeringen vill utskottet framhållabehovet av att också analyserautvidgningens konsekvenser även i andraavseenden, inte minst på det ekonomiskaplanet. Med det anförda finner utskottetsyftet med de här aktuella motionernatillgodosedda.Därmed betraktar utskottet motionerna1994/95:U502 (mp) yrkande 14,1994/95:K224 (kds) yrkande 30,1995/96:U19 (fp) yrkande 1, 1995/96:U21(kds) yrkande 26, 1995/96:U23 (m) iberörd del, 1995/96:U25 (c) yrkande 3samt 1995/96:U29 (mp) yrkande 15 sombesvarade.I de grönas motion1995/96:U29 krävs att de stater somansökt om medlemskap i skall få deltai regeringskonferensen som observatörermed yttranderätt. Utskottet delar intemotionärernas uppfattning. Utvidgningsperspektivet är förvisso synnerligenviktigt i ljuset av konferensens syfteatt se över unionens grundfördrag, mendock inte det enda viktiga perspektivet.Unionen står också, som också framkommitovan, inför stora interna utmaningar. EUmåste bl.a. göra mer för att ökasysselsättningen och förbättra miljön,främja jämställdheten, bekämpabrottsligheten m.m. Unionensbeslutsformer måste effektiviseras ochgöras öppnare och mer begripliga förinvånarna. Detta är angelägna frågor somenligt utskottets uppfattning börbehandlas i kretsen av nuvarandemedlemmar i det anförda avstyrker utskottetmotion /96:U29 (mp) yrkande 13.I likhet med vad som påpekas i fleramotioner får en utvidgning av EU medflera medlemmar stora konsekvenser förunionens jordbruks- och strukturpolitik.Även EU-staternas åtaganden inom ramenför (VHO/WTO) kommer att kräva ändringar iEU:s gemensamma jordbrukspolitik (CAP).Reformeringen av jordbrukspolitiken kanske utan ändringar i EU:s grundfördrag.Det är enligt utskottet angeläget attarbetet med att förändra den gemensammajordbrukspolitiken inleds så snart sommöjligt för att reella förhandlingar medkandidatländerna skall kunna inledasefter regeringskonferensens slut. Enligtvad utskottet inhämtat är detta ocksåden uppfattning som regeringen avserdriva i alla relevanta EU-sammanhang.Utskottet noterar attjordbruksutskottet i sitt yttrande tillutrikesutskottet påpekar att en radikalreform av jordbrukspolitiken framstårsom nödvändig i perspektivet av enutvidgning av unionen med flera nyaländer i t.ex. Central- och Östeuropa.Enligt jordbruksutskottets mening bördock inte utvidgningen göras villkoradav en sådan reform.Utrikesutskottet delarjordbruksutskottets uppfattninghärvidlag. Det förslag som framläggs imotion 1995/96:U22 (v) - att ensärskild markering i frågan skallinföras i konferensens slutdokument -skulle enligt utskottets uppfattninginte heller tjäna något syfte motbakgrund av den betydande medvetenhetsom redan finns om behovet av attreformera CAP. Något behov av att gåmotionärerna till mötes föreliggerdärför ej. Vissa frågor med anknytningtill den gemensamma jordbrukspolitikenbehandlas också i senare avsnitt ibetänkandet, avsnitt 5.2.12 Dengemensamma jordbrukspolitiken (CAP).Med det anförda avstyrker utskottetmotion /96:U22 (v) yrkande11.I likhet med motionärerna bakom motion1995/96:U22 (v) anser utskottet attdödsstraff och diskriminerandemedborgarskapslagar inte är förenligamed EU-medlemskap. Ett sätt attytterligare betona den vikt som EU:smedlemsstater fäster vid respekten förde mänskliga rättigheterna vore - somockså framgår av regeringens skrivelse -att ansluta EG till den europeiskakonventionen om skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggandefriheterna. Enligt vad utskottet erfarithar denna fråga också drivits avSveriges representant ireflektionsgruppen. Kraven påkandidatländerna om demokrati ochrespekt för mänskliga rättigheter måstevara tydliga. Utskottet noterar attEuropaparlamentet i den s.k. framfört uppfattningenatt ingen medlemsstat i EU bör utdömaoch verkställa dödsstraff i fredstidsamt att avskaffande av sådan praxis börgöras till en förutsättning för attkandidatländerna skall kunna blimedlemmar i delar regeringens uppfattningatt förhandlingsprocessen om medlemskapbör inledas församtliga kandidatländer, dvs. senast sexmånader efter regeringskonferensensavslutning. I likhet med vad som ocksåbetonas i flera motioner bör förmåganatt uppfylla de krav som medlemskapetställer avgöra den fortsattaförhandlingsgången och tidpunkt förinträde.