bet · GK01JuU1 · 1996-11-26 00:00:00 — De problem medADB-hanteringen som förekommer sedanflera år har dock tilltagit.I budgetpropositionen redovisas attdomstolsväsendet under budgetåren1992/93-1994/95 byggt upp ett relativtstort anslagsöverskott, ca 260 miljonerkronor.För innevarande budgetår har enligtpropositionen domstolsväsendet ettbesparingsbeting på (avseende ). engångsanvisningar motsvarande ca43 upphört. Utöver dettainnebär ett antal politiska beslut(bl.a. fastighetsskatt på kontorslokaleroch produktivitetskrav) och andrahändelser (bl.a löneavtal och ökadeinvesteringskostnader) att behovet avatt sänka kostnadsnivån ökat medytterligare ca . Förinnevarande budgetår rör det sig alltsåsammanlagt om drygt 260 miljoner kronor.Domstolsväsendet kommer enligtbudgetpropositionen under innevarandebudgetår att minska kostnadsnivån med ca180 . Detta iförsta hand genom personalminskningar.Resterande del av behovet att sänkakostnadsnivån (ca )har finansierats med anslagssparande.Anslagssparandet har alltså gjort detmöjligt för domstolarna att skjuta endel av behovet att sänka kostnaderna påframtiden.För skall enligtregeringen det övergripande målet varaatt domstolarna skall avgöra mål ochärenden på ett rättssäkert och effektivtsätt. Skälet till att målet modifierasnågot är enligt regeringen att rimligtid inte behöver anges särskilt eftersomdet är en del av rättssäkerheten medandet däremot behöver klargöras att måletäven omfattar effektiviteten.År 1997 kommer domstolarnas behov attsänka sina kostnader att uppgå till ca50 utöver redan nämnda80 , som innevarandebudgetår finansierats medianspråktagande av anslagssparande. Omdomstolsväsendet skall kunna klarasänkningen av kostnadsnivån utan attverksamheten påverkas negativt krävs detenligt regeringen ytterligareeffektiviseringsarbete, reformer ochregeländringar. Detta förhållande,tillsammans med den osäkerhet som finnsom hur antalet mål och ärenden utvecklarsig kommande år, gör att regeringen inteföreslår några ytterligare besparingarinom domstolsväsendets område . Regeringen bedömervidare att domstolsväsendet inte bör åläggas någrabesparingar.I budgetpropositionen föreslås sålundaatt till domstolsväsendet m.m.för anvisar ettramanslag om 2 916 184 000 kr.I motion Ju924 föreslås en minskning avanslaget med som avsesbelasta verksamheten inomDomstolsverket.Anslagsyrkandena behandlas ovan iavsnittet Utgiftsramen och anslagen.ReformarbetetInom domstolsväsendet har sedan några årpågått ett brett upplagtrationaliserings- och förändringsarbetesom syftar till att domstolsverksamhetenskall renodlas och koncentreras till dedömande uppgifterna. Tyngdpunkten irättskipningen skall ligga i förstainstans.En beaktansvärd del av reformarbetethar byggt på förslag somDomstolsutredningen lämnade ibetänkandet (SOU 1991:106) Domstolarnainför . Förslagen är istora delar genomförda. Ett par viktigareformer gäller införandet avtvåpartsprocess, en ny instansordning ide allmänna förvaltningsdomstolarna samtinförandet av en ny lag om dom-stolsärenden.Genomförandet avinstansordningsreformen (prop.1995/96:22, JuU7, rskr. 55 och 56)innebär att länsrätt numera är förstadomstolsinstans för i stort sett allamåltyper i de allmännaförvaltningsdomstolarna. Reformeninnebär vidare att krav påprövningstillstånd införts i ledetmellan länsrätt och kammarrätt iflertalet måltyper.Den nya lagen om domstolsärenden (prop.1995/96:115, JuU17, rskr. 193), somreglerar förfarandet vid handläggning avärenden i de allmänna domstolarna,innebär en betydligt mer detaljeradreglering än i den tidigare ärendelagen.Syftet är att åstadkomma en ordning somär bättre avpassad för ärenden av merkvalificerat slag. Exempelvis kantingsrätterna oftare än tidigare avgöraärenden med endast en lagfaren domare istället för med flera sådana ochmöjligheterna att avgöra ärenden utanskriftväxling har utvidgats. Vidare harmöjligheterna att delegeraarbetsuppgifter till kanslipersonal viddomstolarna utvidgats till att omfattaenkla ärenden om bouppteckning ocharvsskatt.När det gäller ännu ej genomfördareformer kan nämnas att riksdagennyligen fattat beslut om utökadanvändning av strafföreläggande. De nyabestämmelserna syftar till attdomstolsprövningen och därigenomdomstolens resurser skall förbehållassådana mål där parterna inte är enseeller som avser allvarliga ellerkomplicerade brott.Bland förslagfinns också frågor som rör domstolarnasorganisation och administration,exempelvis den organisatoriska hemvistenför bouppteckningsverksamheten ochinskrivningsmyndigheterna.Domstolsutredningen föreslog sålunda atthanteringen av bouppteckningar ocharvsskatt skulle föras över tillskattemyndigheterna. En särskildutredare har i uppgift att, underförutsättning att skattläggning av arvflyttas från tingsrätterna tillskattemyndigheterna, ta ställning tillett flertal frågor som rörbouppteckningsverksamheten (dir.1996:18). De frågor som föranleds av enöverföring av arvsskattehanteringen tillskattemyndigheterna skall behandlas medförtur. Ett delbetänkande härom harnyligen presenterats, (SOU 1996:160)Bouppteckningar och arvsskatt. Ibetänkandet föreslås att tings-rätternasbefattning med bouppteckningar bör iprincip helt upphöra. Skattemyndighetenbör fatta såväl besluten attregistrera bouppteckningar ochdödsboanmälningar som besluten i frågaom arvsskatt. Arvs- och gåvoskattemålenbör enligt betänkandet i framtidenöverklagas till förvaltningsdomstol istället för som prövas i allmändomstol. Reformen beräknas kunna träda ikraft tidigast den 1 januari 2000.Beträffande inskriv-ningsmyndigheternahar regeringen gett iuppdrag att i samråd medLantmäteriverket lämna förslag tillinskrivningsmyndigheternas framtidaorganisation. skallredovisa uppdraget senast den 20december 1996.Uppdragen angående boupptecknings- ochinskrivningsverksamhetens framtidaorganisation har samband med den uppgiftsom den tillsattaDomstolskommittén har i fråga om enöversyn av den organisatoriskastrukturen inom domstolsväsendet. Enligtdirektiven (dir. 1995:102) skallkommittén nämligen utgå från att bl.a.inskrivningsväsendet ochbouppteckningsverksamheten i framtideninte skall ligga kvar hos tingsrätterna.Kommittén skall också utgå från atthyres- och arrendenämndernas verksamhetkommer att integreras medtingsrätternas. Den frågan bereds förnärvarande inom regeringskansliet.I övrigt anges i direktiven tillDomstolskommittén att översynen skallgöras med utgångspunkt i de ökandekraven på domstolarnas, främstunderrätternas, kompetens och förmågaatt handlägga allt svårare mål samtkraven på rationaliseringar inomdomstolsväsendet. I en första etappskall kommittén lämna förslag till en nyorganisation för domstolsväsendet somhelhet.För närvarande pågår också övervägandenom ett effektivare förfarande ihovrätterna. Hovrättsprocessutredningenföreslog i betänkandet (SOU 1995:124)Ett reformerat hovrättsförfarande bl.a.att ett system med generellt krav påprövningstillstånd skall införas i ledetmellan tingsrätt och hovrätt. Syftet medförslaget är att målen skall kunnaavgöras på ett snabbare och merändamålsenligt sätt och att hovrätternasresurser skall kunna koncentreras tillde mer svårbedömda och kvalificerademålen. Utredningens förslag är föremålför beredning inom regeringskansliet.Enligt vad utskottet erfarit kan enproposition i ämnet förväntas undervåren 1997.Som ett led i en fortsatt etappvisöversyn av förvaltningsprocessen harJustitiedepartementet i promemorian (Ds1996:40) Översyn avförvaltningsprocessen lagt fram ettantal förslag som har till syfte atteffektivisera processen iförvaltningsdomstolarna. Förslageninnebär bl.a. ändrade domförhetsregleroch mer flexibla forumregler förkammarrätter och länsrätter. Promemorianhar remissbehandlats och en propositioni frågan är aviserad till våren 1997.En del av det rationaliseringsarbetesom skett inom domstolsväsendet harbedrivits på myndighetsnivå. Under långtid har det, främst underDomstolsverkets ledning, sålunda skettett arbete som syftat till attrationalisera, förenkla och göradomstolarnas mål- och ärendehanteringeffektivare. Ett exempel på detta ärinförandet av ett databaseratmålhanteringssystem (MÅHS) vidtingsrätterna och länsrätterna. Vid etttämligen stort antal tingsrätter ochlänsrätter har MÅHS redan införts.Arbetet med MÅHS drivs vidare medinriktning dels på att utveckla ochförbättra den befintliga versionen förunderrätterna, dels på att skapaanpassade versioner för överrätterna ochför de största hyresnämnderna.DomstolsorganisationenSom redovisats syftarrationaliserings- och förändringsarbetetinom domstolsväsendet till attdomstolsverksamheten skall renodlas ochkoncentreras på de dömande uppgifterna.Vidare skall tyngdpunkten irättskipningen ligga i första instans.En utgångspunkt för den särskildaöversyn av domstolsorganisationen somDomstolskommittén bedriver är attantalet domstolar på lokal nivå skallminskas (dir. 1995:102) Även antaletöverinstanser och samverkan mellan olikaslag av domstolar på samma nivå övervägsinom ramen för utredningsarbetet.Utredningen skall också, med hänsyn tillbl.a. rimlig samhällsservice samtgeografiska, demografiska och ekonomiskaförhållanden, föreslå var i landetdomstolarna skall vara belägna.Enligt motion Ju402 (c) börtyngdpunkten i rättskipningen ligga iförsta instans. Tingsrätterna bör inteheller avlövas ärenden som kan betecknassom sidofunktioner i domstolsarbetet,exempelvis inskrivningsverksamheten. Imotionen betonas också vikten av lokalförankring hos domstolarna. Vid störreorganisationsförändringar avrättsväsendet måste statsfinansiella ochsamhällsekonomiska effekter tas med iberäkningen.I motionerna Ju403 (fp), Ju404 (s),Ju409 (s), Ju416 (kd) och A428 (kd)framhålls den regionala och lokalabetydelsen av att behålla de mindretingsrätterna och i motion Ju901 (m)motsätter man sig en nedläggning av ettstort antal tingsrätter; en halvering avantalet skulle vara oacceptabelt.Enligt motion Ju411 (s) bör mantillföra tingsrätterna nya ärendetyper.I motionen framhålls också betydelsen avatt är kvar. Någraandra motioner tar också direkt sikte påatt vissa särskilt utpekade tingsrätterbör bevaras. Det gäller enligt Ju405 (c)nuvarande tre tingsrätter i län,enligt motion Ju414 (c) de mindretingsrätterna i samtenligt motionerna Ju413 (fp) och Ju423(c) Tierps tingsrätt.Som framgår behandlas i motionernafrågor som är föremål föröverväganden i olika sammanhang, framförallt inom ramen för Domstolskommitténsuppdrag. Enligt vad utskottet erfaritkommer den första etappen av uppdraget -som gäller förslag till en nyorganisation för dom-stolsväsendet somhelhet - att redovisas i början avfebruari 1997.Utskottet vill för sin del understrykaatt det är angeläget attDomstolskommittén får slutföra sittuppdrag. Organisationsfrågan utgörnämligen endast en del av uppdraget ochspörsmålet om antalet tingsrätter ärintimt förknippat t.ex. med frågan omsamverkan mellan de allmänna domstolarnaoch de allmänna förvaltningsdomstolarnasamt med frågan om sidofunktioner hostingsrätterna. bör inte nugöra några uttalanden i här aktuellafrågor. Med hänsyn till det anfördaavstyrker utskottet motionerna Ju402 iaktuella delar, Ju403, Ju404, Ju405,Ju409, Ju411, Ju413, Ju414, Ju416,Ju423, Ju901 och A428 i aktuell del.Ersättning till nämndemänI motion Ju424 (kd) yrkas etttillkännagivande om att ersättningentill nämndemännen skall höjas och attfinansiering skall ske inom anslagettill domstolsväsendet.Regler om ersättning till nämndemänfinns i förordningen (1982:814) omersättning till nämndemän och vissaandra uppdragstagare inomdomstolsväsendet m.m. Enligtförordningen utgår ersättning tillnämndemän dels som arvode försammanträde med per dag dels -under förutsättning av löneavdrag ellerannan inkomstförlust på grund avuppdraget - som tilläggsbelopp för dendel av inkomstförlusten som inte täcksav arvodet. Arvodet och tilläggsbeloppetfår tillsammans inte överstiga 1 000 kr.Sistnämnda belopp höjdes från 650 krtill den 1 oktober 1994.Utskottet har återkommande behandlatmotionsyrkanden om högre ersättning tillnämndemän. En utförlig redogörelsehärför och för de överväganden i andrasammanhang som förekommit i frågan finnsi utskottets betänkande 1994/95:JuU15,då spörsmålet senast behandlades avutskottet. I sistnämnda betänkandeuttalade utskottet med hänvisning tilltidigare ställningstagande bl.a. attutskottet, som i och för sig såg medtillfredsställelse på den höjning aversättningen som faktiskt skett, utgickfrån att regeringen skulle återkomma ifrågan till i lämpligtsammanhang.Utskottet kan nu konstatera att detinom pågår ettarbete med att se över domstolarnassammansättning, bl.a. med avseende påantalet nämndemän. Enligt vad somupplyses i budgetpropositionen harregeringen för avsikt att i den delenåterkomma till med förslagunder . I samband därmedkommer nämndemännens ersättningar attses över, och utskottet kommer i detsammanhanget att behandla ett antalunder den allmänna motionstiden väcktayrkanden om nämndemannaersättningen -några sådana yrkanden har för övrigtockså remitterats till skatteutskottet.Med hänsyn till det anförda bör motionJu424 inte föranleda något särskiltuttalande från sida i dettasammanhang, och utskottet avstyrkermotionen i denna del.Åtgärder mot inställdahuvudförhandlingar i brottmålI två motioner, Ju811 och Ju924 (bådam), begärs vissa lagändringar för attkomma till rätta med problemet medinställda förhandlingar i brottmål. Imotionerna förutsätts vidare att deförslag och rekommendationer, somRiksrevisionverket lämnat i sin rapport(RRV 1994:16) Inställda förhandlingar ibrottmål, genomförs. Enligt motionernaskulle betydande resurser frigöras förandra ändamål inom domstolsväsendet.Enligt RRV:s bedömning i den nyssnämndarapporten är inställdahuvudförhandlingar i brottmål ettproblem som får stora konsekvenser församhället. Förseningar i rättsprocessenpå grund av inställda huvudförhandlingarpåverkar rättssäkerheten genom attkvaliteten i den rättsliga processensjunker och att häktningstider förlängs.Inställda förhandlingar påverkar i höggrad effektiviteten inom rättsväsendetoch orsakar stora kostnader för staten.Även om det inte är möjligt att heltundvika att huvudförhandlingar ställs inbedömer RRV att det går att göra storabesparingar inom rättsväsendet delsgenom att nedbringa antalet inställdahuvudförhandlingar, dels genom attundvika att förhandlingar ställs insamma dag eller med kort varsel. Irapporten görs överväganden och lämnasrekommendationer om hur problemet skallåtgärdas.Utskottet vill för sin del framhållaatt antalet inställda huvudförhandlingari brottmål utgör ett allvarligt problemsom vållar domstolsväsendet storaeffektivitetsförluster och innebär enfara för rättssäkerheten. Utskottetvälkomnar därför att olika initiativ tasoch att insatser görs på flera plan föratt i ifrågavarande avseende åstadkommaen bättre resursanvändning. Somframhålls i RRV:s rapport har orsakernatill inställda huvudförhandlingar tillstor del att göra med förhållanden ochrutiner inom rättsväsendets myndighetersamt med samordningen mellanmyndigheterna. RRV har här pekat på huren förbättrad samordning och samverkanmellan de rättsvårdande myndigheternasamt bättre rutiner hos tingsrätternakan minska de sammanlagda kostnadernaför inställda huvudförhandlingar. Mycketstår således att vinna genom attmyndigheterna själva vidtar åtgärder föratt komma till rätta med problemet, ochutskottet utgår från att så sker.Utskottet förutsätter också attregeringen noga följer utvecklingen påmyndighetsnivå och tar erforderligainitiativ om förhållandena påkallar det.Vad beträffar lagstiftningsåtgärder isammanhanget vill utskottet peka på attdet inom pågåröverväganden om huruvida det ärerforderligt att även den vägenåstadkomma förbättringar i berörtavseende.Med det anförda avstyrker utskottetmotionerna Ju811 och Ju924 i denna del.KriminalvårdenInledningKriminalvårdens huvuduppgifter är att påett säkert sätt verkställa påföljdernafängelse och skyddstillsyn, att ansvaraför övervakningen av villkorligtfrigivna och för verksamheten vidhäktena samt att utförapersonutredningar. Kriminalvårdenombesörjer vidare transporter avpersoner som skall avvisas eller utvisasfrån Sverige.Enligt vad regeringen anför ibudgetpropositionen (utg.omr. 4 avsnitt7) skall kriminalvårdens verksamhetkännetecknas av en human människosyn,god omvårdnad och ett aktivtpåverkansarbete med iakttagande av höggrad av säkerhet samt respekt för denenskildes integritet och rättssäkerhet.Verksamheten skall inriktas på åtgärdersom påverkar den dömde att inteåterfalla i brott.Anslaget till kriminalvårdenKriminalvården har under flera årställts inför krav på rationaliseringar.Nu löpande budgetår var idet av statsmakterna beslutade femårigarationaliseringsuppdraget (prop.1990/91:100 bil. 4 s. 69, JuU17, rskr.154) till attårligen genomföra rationaliseringaruppgående till omkring 30 miljonerkronor. Två tredjedelar av dessa belopphar omfördelats och använts förförnyelsearbete inom kriminalvården ochen tredjedel har utgjort besparing.Rationaliseringarna har genomförts bl.a.genom ett förändrat arbetssätt förframför allt anstalts- ochhäktesorganisationen. För innevarandebudgetår ålades kriminalvården vidareett besparings- och rationaliseringskravpå räknat på 12månader.Regeringen föreslår för budgetåret 1997ett ramanslag på 3 . Avdet totala besparingskravet för hela rättsväsendethar regeringen bedömt att 287 miljonerkronor kan läggas på kriminalvården.Skälet är de förändringar som sker avkriminalvårdens verksamhet samt tillbeläggningsutvecklingen ochanslagssparandet. Regeringen redovisaratt räknar medatt successivt kunna avveckla ca 600platser till följd av denlägre beläggningsnivån och den planeradeutvidgningen av försöksverksamheten medelektronisk övervakning.Kriminalvårdsstyrelsen skall vidaregenomföra effektiviseringar ochrationaliseringar.Regeringen har vidare bedömt attutrymme finns att minska anslaget tillkriminalvården även , och attsparkravet preliminärt börbestämmas till 136 miljoner kronor.I motion Ju915 (kd) begärs en höjningav anslaget med ochi motionerna Ju924 (m) och Ju901 (m) med77 miljoner kronor.Anslagsyrkandena behandlas ovan iavsnittet Utgiftsramen och anslagen.Pågående reformarbete m.m.Regeringen tillkallade den 15 april 1992Straffsystemkommittén (dir. 1992:47) föratt se över det straffrättsligapåföljdssystemets innehåll ochuppbyggnad. I kommitténs uppdrag haringått bl.a. att pröva om systemet medvillkorlig frigivning skall behållas ochhur detta i så fall skall vara utformat.Kommittén har också övervägtmöjligheterna att vidareutvecklaanvändningen av olika alternativ tillfängelsestraff. Kommittén redovisadesitt arbete i betänkandet (SOU 1995:91)Ett reformerat straffsystem. Betänkandethar remissbehandlats och övervägs nu iJustitiedepartementet.Försöksverksamhet med samhällstjänstinfördes i sex frivårdsdi-strikt(prop. 1989/90:7, JuU10, rskr. Den1 utvidgadesförsöksverksamheten till att gälla helalandet (prop. 1991/92:JuU24, rskr. 259).Lagen (1989:928) om samhällstjänst, somär tidsbegränsad, har senast förlängtstill utgången av (prop.1995/96:51, JuU6, rskr. 54).Den 1 augusti 1994 påbörjades entvåårig försöksverksamhet medintensivövervakning med elektroniskkontroll (prop. 1993/94:184, JuU28,rskr. kanfängelsestraff ivissa fall verkställas utanför anstalt iform av intensivövervakning medelektronisk kontroll. Underverkställighetstiden får den dömde intelämna sin bostad annat än för vissaändamål och på särskilt angivna tider.Förbudet att lämna bostaden kontrollerasmed elektroniska hjälpmedel. Teknikenskall också kunna användas för attkontrollera att den dömde fullständigtavhåller sig från alkohol. Vidmisskötsamhet tas den dömde in där undergåfortsatt verkställighet av straffet.Försöksverksamheten var till en börjangeografiskt begränsad men skall från den1 utvidgas till att gällahela landet och till att omfattafängelsestraff (prop. 1995/96:156, JuU21, rskr. 249).BRÅ har i uppdrag att utvärdera deninledande tvååriga försöksperioden medintensivövervakning med elektroniskkontroll och den utvidgadeförsöksverksamheten. Uppdraget skalldelredovisas ochslutredovisas senast den 1 april 1999.Fängelseutredningen (dir. 1992:36), somgjort en översyn av de principer och detregelverk som lades fast genom 1974 årskriminalvårdsreform, redovisade iaugusti 1993 sitt huvudbetänkande (SOU1993:76) Verkställighet avfängelsestraff och sittslutbetänkande (SOU 1994:5) Kriminalvårdoch psykiatri. föreslagit att lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt, som ärgrundförfattningen förkriminalvårdsverksamheten, skallersättas med en ny lag om verkställighetav fängelsestraff. Kommittén anservidare att den s.k.normaliseringsprincipen, som innebär attkriminalvårdens intagna har samma rätttill samhällets stöd- och vårdinsatsersom andra medborgare, skall behållas.Kommitténs betänkanden harremissbehandlats.Vissa av förslaghar redan lett till lagstiftning. Våren1995 behandlade utskottet en proposition(1994/95:124, JuU20, rskr. 331) omändringar i kriminalvårdslagstiftningenbl.a. beträffande anstaltsindelningenoch fördelningen av intagna mellananstalter. Ändringarna, som innebar attden s.k. närhetsprincipen vidanstaltsplacering inte längre skall hasamma övergripande betydelse somtidigare, syftade bl.a. till attförbättra kriminalvårdens möjligheteratt placera intagna på anstalter medlämplig verksamhetsinriktning, bekämpaförekomsten av narkotika och att iövrigt förbättra ordningen ochsäkerheten vid fängelserna.Regeringen avser att under år 1997lägga fram en proposition som behandlarfrågor om humanisering ocheffektivisering inom kriminalvården.Till grund för förslagen ligger några avFängelseutredningens förslag.Riksrevisionsverket () har inomramen för sin effektivitetsrevisiongranskat frivården. Resultatet avgranskningen har presenterats i (RRV1995:36) Frivårdsrapporten. RRV harundersökt vilka faktorer som påverkarutvecklingen av antaletfrivårdspåföljder och vilka åtgärder somkan vidtas för att nå en ökning avandelen frivårdspåföljder påfängelsestraffens bekostnad.I rapporten föreslår RRV bl.a. attskyddstillsynspåföljden skall utvecklasoch ges en fastare form och etttydligare innehåll. T.ex. anses attverksamheten med olika påverkansprogrambör prioriteras. Vidare föreslås attlekmannaverksamheten ses över och utökasoch att det bör skapas former föråterkoppling av frivårdens resultat tilldomstolarna.Efter förslag från utskottet harRiksdagens revisorer granskat densvenska kriminalvården. Granskningen,som resulterade i rapporten (1994/95:3)Den svenska kriminalvården, omfattarsåväl kriminalvård i anstalt somkriminalvård i frihet men hartyngdpunkten lagd på den senareverksamheten. Revisorerna hemställde irapporten att skulle göra etttillkännagivande om vad som i rapportenanförts om minskad användning avfängelsestraff, lokalanstalternasframtida användning, samhällstjänst somsjälvständig påföljd, innehållet ifrivården, ökade resurser för omedelbartomhändertagande av klienter vidvillkorlig frigivning m.m., frivårdensuppföljningsverksamhet och frivårdensarbetsrutiner.Utskottet konstaterade vid sinbehandling av rapporten att revisorernasförslag låg väl i linje såväl medStraffsystemkommitténs och RRV:s förslagsom med utskottets egna ståndpunkter imotsvarande frågor. Utskottet ansåg attdet vore förhastat att i det rådandeberedningsläget med flera aktuellautredningar ta ställning tilldetaljfrågor i revisorernas förslag.Utskottet nöjde sig med att uttala attdet fortsatta reformarbetet påstraffrättens område borde ske motbakgrund av de grundtankar som bar uppinte bara revisorernas utan ävenStraffsystemkommitténs och RRV:s förslagsamt utskottets egna ställningstaganden.Med dessa uttalanden tillstyrkteutskottet att som sin meninggav regeringen till känna vad Riksdagensrevisorer anfört om den svenskakriminalvården. biföllutskottets hemställan (1995/96: JuU2,rskr. 18 och 19).I juni 1994 gav regeringenKriminalvårdsstyrelsen i uppdrag attlämna en samlad redovisning ochbedömning av såväl genomförda sompågående eller planerade förändringar avfrivårdsverksamheten. I en rapport () Frivårdsuppdraget redovisasarbetet.