bet · GJ01BoU8 · 1996-02-08 00:00:00 — I detta betänkande behandlas 16 motionerhelt eller delvis. 14 av motionerna ärväckta års allmännamotionstid, de övriga två har väcktsunder allmänna motionstiden . Imotionerna tas bl.a. upp olika aspekterpå lagen om hushållning mednaturresurser m.m. - NRL. Utskottetavstyrker samtliga motioner.Till betänkandet har avgivits åttareservationer bl.a. om att ochBrunnsberg i skall skyddasmot utbyggnad genom att de omfattas avskydd enligt 3 kap. 6 § NRL. Fyrasärskilda yttranden har avgivits.Motionerna m.m.I betänkandet behandlasdels de under allmänna motionstiden 1994väckta motionerna1993/94:Bo608 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en vägförbindelse till Talmasameby.1993/94:Bo613 av och () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av envägförbindelse för sameby.dels de under allmänna motionstiden 1995väckta motionerna1994/95:Bo501 av Tom () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av tillräckligseglingsfri höjd vid planeringen avframtida anläggningar som passerarDalslands kanal.1994/95:Bo506 av ochMarianne () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omutvidgning av den kommunala vetorätten.1994/95:Bo509 av m.fl. (c)vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna att börvara ett riksobjekt som färskvattentäktenligt naturresurslagen och bör omgärdasmed speciella skyddsbestämmelser,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om statligt ekonomiskt ansvarför genomförandet av miljöövervakningeni Vättern.1994/95:Bo517 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av stöd ochförebyggande skydd av som natur-och kulturområde och somdricksvattentäkt.1994/95:Bo526 av m.fl. (mp)vari yrkas att hos regeringenbegär förslag om en ny miljölagstiftningi enlighet med vad i motionen anförts.1994/95:Bo529 av m.fl.(s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skydda Gideälvenuppströms enligt 3 kap. 6 §naturresurslagen.1994/95:Bo536 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om skydd av älvsträckan vidBrunnsberg i enligt 3 kap.6 § i naturresurslagen, NRL.1994/95:Bo538 av () variyrkas att hos regeringen begären utredning om konsekvenserna av attgöra med strandområde tillekopark alternativt kulturvårdsområde.1994/95:Jo605 av m.fl.(kds) vari yrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att områden som är avriksintresse frånvattenförsörjningssynpunkt bör gesstatus som sådana i naturresurslagen.1994/95:Jo628 av m.fl.(fp) vari yrkas18. att som sin mening gerregeringen till känna attvattenkraftsutbyggnadsepoken nu äravslutad,19. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om skydd av mellanStennäs och , Jaurekaska i och Ljungån i Gimån,20. att beslutar attsträckan av vid Brunnsbergförs in i 3 kap. 6 § naturresurslagen,21. att hos regeringen begärett förslag om skydd i 3 kap. 6 §naturresurslagen för: i strömVätterns tillflöden söder omHjoån_Mjölnaån, , å ochRolfsån,1994/95:Kr205 av m.fl.(mp) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att följa upp beslutet omnationalstadspark inför 97.1994/95:N421 av m.fl. (c)vari yrkas5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om vindkraften som riksintresseoch planering.1994/95:N431 av Per och () vari yrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i övrigtanförs i motionen om alternativa metoderför förvaring av kärnkraftsavfall och omdet kommunala vetot,3. att hos regeringen begärett förslag till lag om att återinföraden kommunala vetorätten som omfattaralla kärntekniska anläggningar.1994/95:N450 av m.fl.(mp) vari yrkas13. att hos regeringen begäratt lagen om kommunalt veto återinförsbeträffande kärntekniska anläggningar.Utskottet har vid ett studiebesök tillKiruna kommun informerat sigom den s.k. . Vid besöket hadeutskottet överläggningar med företrädareför i ,kommun och sameby. Treskrivelser om vägprojektet har inkommittill utskottet.Uppgifter i anslutning till motionernaKort redogörelse för uppbyggnaden avnaturresurslagen m.m.Plan- och bygglagen (PBL) ochnaturresurslagen (NRL) trädde i kraftden . Bestämmelserna i till att främja en frånekologisk, social och samhällsekonomisksynpunkt långsiktigt god hushållning medmarken, vattnet och den fysiska miljön iövrigt. En huvuduppgift för NRL är attange för olika lagar gemensammaprövningsgrunder som stöd för enallsidig och långsiktig bedömning avfrågor om konkurrens beträffandeanvändning av mark och vatten. Tilllagen har därför knutits ett tiotalolika lagar som reglerarianspråktagandet av mark och vatten förolika ändamål. Sålunda skallbestämmelserna i 2 kap. (deverksamhetsanknutna riktlinjerna) och 3kap. (de geografiska riktlinjerna) NRLtillämpas enligt vad i dessa lagar ärföreskrivet. Exempel på lagar som pådetta sätt knutits till NRL är PBL,vattenlagen, miljöskyddslagen,naturvårdslagen, väglagen, minerallagen,kontinentalsockellagen ochluftfartslagen. Genom denna konstruktionhar NRL kommit att få en stor betydelseoch en central roll beträffandesamhällsplaneringen i vid mening. Denbrukar betecknas som en paraplylag.Lagen är att anse som en lag genomvilken avvägningar mellan olikaintressen kan och skall bedömas i ettlångsiktigt perspektiv.I 4 kap. finns regler omtillåtlighetsprövningen avindustrianläggningar m.m. medan det i 5kap. finns regler ommiljökonsekvensbeskrivningar. I detavslutande kapitlet (6 kap.) finnsregler om myndigheternas uppgifter ochansvarsfördelning.Regeringsprövning av vissaindustrianläggningar m.m. och detkommunala vetotI 4 kap. 1 § NRL anges vissa slag avanläggningar som inte får utföras utantillstånd av regeringen. Som exempel kannämnas vissa anläggningar förkärnteknisk verksamhet ochförbränningsanläggningar om anläggningenhar en effekt om minst 200 megawatt.Regeringen kan också, enligt 4 kap. 2 §NRL, pröva andra anläggningar än sådanasom omfattas av kravet på tillståndenligt 4 kap. 1 § NRL, om anläggningenkan antas få betydande omfattning ellerbli av ingripande beskaffenhet.Enligt bestämmelserna i 4 kap. 3 §första stycket NRL får tillstånd enligt1 och 2 §§ lämnas endast omkommunfullmäktige har tillstyrkt detta.Detta brukar kallas det kommunala vetot.Undantag härifrån finns emellertid i 4kap. 3 § andra stycket. Regeringen får ivissa fall lämna tillstånd även omkommunfullmäktige inte har tillstyrktatt så sker. Om en anläggning ärsynnerligen angelägen från nationellsynpunkt får regeringen nämligen lämnatillstånd även mot en kommuns viljabl.a. när det är fråga om en anläggningsom avser mellanlagring eller slutligförvaring av kärnämne eller kärnavfall.Samma förhållande gäller ocksåbeträffande förbränningsanläggningar,gruppstationer för vindkraft ochanläggningar för behandling avmiljöfarligt avfall under förutsättningatt anläggningarna är av viss minstastorlek.I den till riksdagenöverlämnade propositionen 1994/95:10 medförslag till miljöbalk föreslogs att dengrundläggande lagstiftningen påmiljöområdet skulle samordnas i enmiljöbalk. NRL är en av de lagar somföreslås ingå i balken. De delar av NRLsom redovisats ovan föreslogs ipropositionen ingå i 5 kap. i balken.Såvitt rör det kommunala vetot föreslogsinga reella förändringar. Reglerna i NRLi nu redovisad del skulle enligtregeringsförslaget tas in i balken utanförändring av deras materiella innebörd.Den nuvarande regeringen beslutadeåterkalla propositionen.Arbetet med att lämna förslag till enmiljöbalk pågår numera inomMiljöbalksutredningen. Arbetet beräknasvara avslutat sommaren 1996.Vägförbindelse för sameby?Länsstyrelsen i avslog imars 1989 en ansökan av kommun omdispens från bestämmelserna förPåkkentanjaure naturreservat för attanlägga en väg för sameby mellanLaxforsen och . Länsstyrelsensbeslut överklagades till regeringen somi beslut bl.a. anfördeföljande.Den s.k. beräknas bli 34 kmlång och avsikten är att den skallförena två befintliga vägar. MellanLaxforsen och den övre delen av LulepVoulusjaure finns en skogsbilväg vilkenär ansluten till det befintligavägnätet. Denna skall genom Talmavägenförenas med en enskildväg mellan och . Denplanerade vägen skulle sträcka sig genomPåkkentanjaure naturreservat ochsamtidigt leda in i Rostu s.k. obrutnafjällområde inom vilket reservatet ärbeläget. Den skulle också leda in i inomreservatet belägna områden avriksintresse för naturvård.Vid prövning av frågor enligtnaturvårdslagen skall naturresurslagentillämpas. Enligt 3 kap. 1 och 5 §§naturresurslagen får en anläggning kommatill stånd inom ett s.k. obrutetfjällområde endast om det behövs förbl.a. rennäringen och om det kan ske påett sätt som inte påtagligt skadarområdenas natur- och kulturvärden.Avgränsning av de fjällområden som angesi 3 kap. 5 § naturresurslagen har skettmed utgångspunkt i att de utanför en zonpå från väg antas motsvara enhalv dagsetapps vandring, varförområdena antas vara i huvudsakopåverkade av aktiviteter på och ianslutning till vägar. Huvudprincipenbör enligt förarbetena vara att nyavägar inte får anläggas. Vägar somslutar blint inom områdenas yttre delarmedför dock i vissa fall så begränsadomgivningspåverkan att de inte förändrarkaraktären på områdena. Det kan enligtmotiven gälla vägar som betjänar någraenstaka fastigheter eller som behövs fört.ex. Vägar som leder inmot de centrala delarna av områdena kanmedföra en avsevärd påverkan påområdenas karaktär och bör därför intetillåtas. Eftersom naturreservatet ärbeläget inom Rostu obrutna fjällområdeskall 3 kap. 1 och 5 §§ naturresurslagentillämpas i ärendet.I kommuns förslag tillöversiktsplan anges att i de fem byarnanorr om finns ett sextiotalhus sammanlagt, av vilka de allra flestaär fritidshus eller används isamband med renskötsel. Enligtöversiktsplanen för Torneträskområdetkan en begränsad ökning av bebyggelsenfå göras. I förslaget till översiktsplananförs att om den planerade vägen blirav, kommer antagligen efterfrågan påmark att öka väsentligt. Ocksåturistanläggningar kan bli aktuella.Av konsekvensbedömningframgår bl.a. att den föreslagnavägsträckningen genom naturreservatetberör ett faunaområde av högsta värde.Utgångspunkten för värderingen har varitatt områden med många hotade arter ärskyddsvärda för hela faunan. De storarovdjur som förekommer i områdetkännetecknas samtliga av att de imöjligaste mån undviker kontakt medmänniskor. De nya direkta och indirektastörningarna som en väg genomnaturreservatet skulle medföra, innebärmed all sannolikhet att områdets värdeför de stora rovdjuren försämras. De iområdet förekommande kungsörns- ochhavsörnspopulationerna hör till våramest störningskänsliga arter.Undersökningar gjorda i Ritsemområdetvisar att kungsörn och jaktfalk harförsvunnit från de exploateradeområdena. Det aktuella området utgör ettav viktigastereproduktionsområden för havsörn och därfinns också ett antal häckandekungsörnspar. Havsörn, kungsörn,jaktfalk och andra rovfåglar skullepåverkas såväl direkt som indirekt omTalmavägen byggs. Vidare berörs etturskogsområde som getts högstavärdeklass för sin mångformighet,arealstorlek, låga grad avkulturpåverkan samt stora betydelse förurskogsgynnad fauna. Den botaniskavärderingen av motsvarande område harockså medfört inplacering i högstavärdeklass.Regeringen delar samebyns och kommunensuppfattning att en väg skulle underlättasamebyns transporter både tillbosättningen norr om och vidnya föreskrifter och allmänna råd omköttkontroll m.m. vid renslakt, vilketträder i kraft . De nyaföreskrifterna kommer inte att förhindrahöstslakten i sameby. Samebynstransportproblem, som enligt regeringensbedömning är angelägna att lösa, börkunna få en tillfredsställande lösningutan att en väg byggs.Regeringen, som i ärendet har atttillämpa naturresurslagens bestämmelserom markens användning, finner vid ensamlad bedömning att anläggandet ochutnyttjandet av påtagligtskulle skada naturreservatetsnaturvärden. Vägen bör med hänsynhärtill inte komma till stånd.Trafikutskottet behandlade motioner(bet. 1991/92:TU15 och yttr.1992/93:TU3y) som gick ut på attriksdagen borde ge regeringen till kännaatt regeringen skulle vidta åtgärder såatt vägen kom till stånd.Trafikutskottet återgav i korthet detovan refererade regeringsbeslutet samtanförde att vägen från trafikpolitisksynpunkt är angelägen för samebyn.Utskottet förutsatte att regeringenföljde frågan.Vid behandlingen avpropositionen om samerna och samiskkultur m.m. anförde bostadsutskottet(bet. 1992/93:BoU8 s. 31) med anledningav en motion om en väg till samebyatt något väsentligt nytt intetillkommit som motiverade en omprövningav tidigare fattade beslut. Medanslutning till vad trafikutskottetanfört i det ovan omnämnda yttrandetavstyrkte utskottet enhälligt motionen,som avslogs av riksdagen.Vid behandling av ett motsvarandemotionsyrkande (1993/94:BoU1) anförde utskottetföljande.Som utskottet uppfattat yrkandet imotion 1992/93:Bo601 (s) innebär det attriksdagen bör besluta ge regeringen tillkänna att sådana ändringar av gränsernaför Rostu obrutna fjällområde görs attdet blir möjligt att bygga en väg avseddi huvudsak för sameby.Ovan har lämnats en tämligen ingåenderedogörelse för regeringens beredning avärendet om en vägförbindelse för Talmasameby. Av redogörelsen framgår bl.a.vilka motiv som finns i NRL avseendevägbyggande inom de obrutnafjällområdena och hur avgränsningen avsådana områden gjorts. Utskottet, somhänvisar till denna redogörelse, villerinra om beslut enligtvilket förutsattes (se bet. 1992/93:TU15och BoU08) att regeringen följde frågan.Bostadsutskottet har inte funnit attnya omständigheter av den karaktärentillkommit som föranleder en omprövningav tidigare beslut. Motion1992/93:Bo601 (s) om en vägförbindelsetill sameby avstyrks således.Motionen avslogs av riksdagen.Sedan senast behandlade fråganom en väg till sameby har bl.a.följande inträffat i ärendet. Kirunakommun anhöll hosLänsstyrelsen i om enomprövning av beslut från1989 att ej medge dispens för byggandeav . Inför beslutet hadelänsstyrelsen låtit genomföra förnyadeutredningar. Bl.a hadeSkogsvårdsstyrelsen i länet på uppdragav gjort enmiljökonsekvensbeskrivning i ärendet. Ibeskrivningen inventeras femvägalternativ. Dessutom harlänsstyrelsens rennäringsdelegationutrett fem alternativ som bygger på attnågon väg inte byggs. Två av dessa avserhelikoptertransport av slaktade renar,de övriga driftsomläggning ellerrenodlad vinterslakt, slakt i samttransport med svävare.Tre av vägalternativen är enligtlänsstyrelsen inte förenliga medbestämmelserna i (2 kap. 3 och 6 §§samt 3 kap. 1 och 5 §§).Anläggningskostnaden för dessaalternativ har uppskattats till mellan7,1 och . De övrigatvå vägalternativen kan accepteras avlänsstyrelsen. Anläggningskostnaderna -lägst - för dessaalternativ och driftskostnaderna harföranlett till bedömningenatt dessa alternativ är orimliga frånekonomisk synpunkt.Länsstyrelsen förordar i sitt beslutatt samebyns transportproblem löses utanatt vägförbindelse upprättas till norrasidan av träsk.I en reservation till länsstyrelsensbeslut anförde en av dess ledamöter atthan - i likhet med kommun - ansågatt vägen borde byggas. För att Talmasameby skall ha möjlighet tilllångsiktig överlevnad är vägen ettmåste.Plan för utbyggnad av vattenkraftRiksdagen beslutade om en planför utbyggnad av vattenkraften (prop.1983/84:BoU30). Planen reviderades åretdärefter (prop. 1984/85:120, bet.1984/85:BoU25). Den reviderade planenomfattade nya projekt, effektiviseringoch förnyelse samt byggande av småkraftverk om tillsammans /år (TWh= terawattimmar) i syfte att säkerställaen utbyggnad av vattenkraften om minst2,/år till mitten av . projekt i planen har i praktikensenare utgått genom avslag påansökningar enligt vattenlagen(1983:291) och genom beslut i riksdagenom skydd enligt NRL. I såvälpropositioner som utskottsutlåtanden harframhållits att den omständigheten attprojekt finns upptagna ivattenkraftplanen inte automatisktmedför att de kan genomföras.Dessförinnan skall sedvanlig prövningenligt vattenlagen ske. Samma proceduroch samma överväganden skall görasoberoende av om ett projekt finnsmedtaget i planen eller ej. Planen utgörinte heller hinder mot att aktualiseraprojekt som inte är upptagna i den.Närings- och teknikutvecklingsverket() har regeringens uppdrag attårligen redovisa bl.a.vattenkraftsutbyggnaden. I sin rapport,Energirapport , redovisar atttillskottet av vattenkraft, sedanvattenkraftplanen antogs, uppgår till ca1,/år.Tillskottet av vattenkraft underperioden fram har av verketbedömts till ca /år varav 0,4TWh/år utgör i vattenkraftplanenspecificerade projekt och lika myckethärrör från små vattenkraftverk ocheffektiviseringar. Återstoden avseskomma från projekt utanför planen.Verket bedömer att den totalaproduktionsförmågan i vattenkraft underett normalår blir ca år 2005.Älvskydd m.m.Vid tillkomsten av NRL år 1987lagfästes de s.k. riktlinjerna i denfysiska riksplaneringen. Dessa sombeslöts av innebär att vissa älvar ochälvsträckor undantogs frånvattenkraftsutbyggnad. Riksdag ochregering har under de senaste drygt 25åren ägnat stor uppmärksamhet åt frågorsom rör vattenkraftens roll ienergibalansen och i samband därmedfrågan om bevarandet av vattenområdenoch älvsträckor. Vidriksdagsbehandlingen avett regeringsförslag om utökat älvskyddbeslöts (prop. 1992/93:80, bet.1992/93:BoU7) att ytterligare 13 älvaroch älvsträckor skulle skyddas frånvattenkraftsutbyggnad enligt 3 kap. 6 §NRL. Då behandlade utskottet bl.a.motioner i vilka yrkades att i Gideälvensträckan mellan och och iÖsterdalälven sträckan mellan och kraftverk(Brunnsberg) skulle skyddas. Dessamotioner avslogs av riksdagen.Riksdagen beslöt vid samma tillfälleatt vissa överväganden borde göras ominventering av älvar och älvsträckor.Nedan i detta avsnitt behandlas älvaroch älvsträckor i den mån deaktualiserats i vissa motioner sombehandlas i detta betänkande.Beträffande älvsträckan i Gideälvenföreslog utskottets majoritet (s, nydmed instämmande av v) att älvsträckan -under förutsättning av att den dåpågående prövningen enligt vattenlagen(VL) inte innebar tillstånd tillutbyggnad - skulle skyddas frånutbyggnad och tas in i 3 kap. 6 § NRL.En minoritet i utskottet (m, fp, c, kds)föreslog i en reservation attytterligare överväganden borde göras.Riksdagen beslöt i enlighet medreservationen. Ärendet om tillstånd tillutbyggnad har behandlats avvattendomstolen. Regeringen har, enligtVL 11 kap. 3 §, förbehållit sigprövningen av ärendet. Vattendomstolenhar i ett yttrande i ärendet tillregeringen anfört attden anser företaget tillåtligt enligtvattenlagens tillåtlighetsregler.Sökanden - - har iskrivelse till regeringen (Miljöde-partementet) återkallat ansökan frånvidare prövning. Bolagets skrivelse haröversänts till , somuppmanats att hålla departementetinformerat om målets fortsattahandläggning.Beträffande älvsträckan vid Brunnsbergi Österdaläven föreslog utskottet ochbeslöt att ytterligareöverväganden borde göras.I en folkomröstning i kommunden ställdes följandefråga: Anser Du att kommunskall stödja de planer som ÄlvdalensJordägande Socknemän har om att byggaett kraftverk i vidBrunnsberg? Av de avgivna rösternaansåg att kraftverket inte bordebyggas medan hade den motsattainställningen. av deröstberättigade deltog.Älvdalens Jordägande Socknemän har hosVattendomstolen - -ansökt om att få bygga Brunnsbergskraftverk i Österdalälven.Kammarkollegiet anser att företaget ärav sådan beskaffenhet att det bör prövasav regeringen. harbegärt att få ta del av handlingarna imålet efter det att Fiskeriverketsyttrande kommit in till vattendomstolen.Regeringen kommer därefter att taställning till om frågan om den skallförbehålla sig prövningen enligt VL avBrunnsbergs kraftverk.Beträffande älvsträckan Jaurekaska iStora Luleälv begärde (numera )tillstånd hos vattendomstolentill ändring av de för sjön planerar att /96 hållahuvudförhandling i ärendet.Ljungåfors Kraft AB har ansökt hosvattendomstolen om tillstånd tillanläggande och bibehållande av Ljungåkraftverk i Ljungån i kommun.Regeringen har inte förbehållit sigprövningen av ansökan. Vattenföretagetbedömdes inte vara av så betydandeomfattning att regeringen bordeförbehålla sig tillåtlighetsprövningen.Sedermera har Vattenöverdomstolen - Sveahovrätt - givit tillstånd till byggandeav kraftverket.De ovan nämnda av våren 1993förordade övervägandena om vissaälvfrågor har gjorts av en särskildutredare. Denne har ibetänkandet Vilka vattendrag skallskyddas? (SOU 1994:59) redovisat sittuppdrag. Med undantag för fyravattenområden i (Vätternstillflöden söder om ,, å och Rolfsån) harutredningen inte lämnat slutligt förslagtill skyddsvärda vattenområden ochälvsträckor. Beträffande ochÖsterdalälven vid Brunnsberg föreslåssåledes att skydd enligt 3 kap. 6 § NRLinte borde komma i fråga. Eventuelltskydd för dessa sträckor bör enligtutredningen i stället övervägas med stödbl.a. i naturvårdslagen och/eller plan-och bygglagen. Utredningen konstaterarockså att det behövs ett bättre underlagför att slå fast vilka ytterligarevattenområden som bör omfattas avskyddsbestämmelserna i 3 kap. 6 § NRL.Utredningen har remissbehandlats. Iseptember 1994 och fickutredningen tilläggsdirektiv. utarbeta ett program förkartläggning av vilka ytterligarevattenområden och älvsträckor som börskyddas mot vattenkraftsutbyggnad.Syftet med kartläggningen bör vara attfå en grund för en sammanhållenbedömning av vilka ytterligarevattenområden som bör ges ettlångsiktigt skydd. Utredningen skallredovisa resultat av sitt arbete senastvid /1997.VätternVättern med öar och strandområden ärklassad som riksintresse enligt NRL.Detta innebär (3 kap. 2 § NRL) attturismens och friluftslivets, främst detrörliga friluftslivets, intressensärskilt beaktas vid bedömningen avtillåtligheten av exploateringsföretageller andra ingrepp i miljön. I NRL (2kap. 8 §) anges att mark- ochvattenområden som är särskilt lämpligaför anläggningar för bl.a.vattenförsörjning så långt möjligt skallskyddas mot åtgärder som påtagligt kanförsvåra tillkomsten eller utnyttjandetav anläggningen.Frågan om som färskvattentäkthar behandlats av tidigare ochsenast 1993 med anledning av en motion(bet. 1993/94:BoU1). Utskottet anfördedå enhälligt att goda möjligheter finnsatt beakta frågan om vattenförsörjningeni den fysiska planeringen och förutsatteatt berörda kommuner behandlade fråganinom ramen för denna planering.Den av utskottet avstyrkta motionenavslogs av riksdagen.VindkraftDe nu gällande riktlinjerna för denlångsiktiga energipolitiken innebärbl.a. Energipolitikens mål äratt trygga tillgången på energi påvillkor som är konkurrenskraftiga meddem som gäller i omvärlden.Energipolitiken utgår från vad natur ochmiljö kan bära. Landets elförsörjningskall tryggas genom ett energisystem somi största möjliga utsträckning grundaspå varaktiga, helst inhemska ochförnybara, energikällor samt genom eneffektiv energihushållning.Markområden av riksintresse förenergiproduktion regleras i 2 kap. 8 §NRL. Vindkraft ingår i den samlandebeteckningen energiproduktion.Boverket, och skriftenEtablering av vindkraftverk på land. Iskriften redovisas de lagregler ochövriga bestämmelser som gäller försådan etablering.För vissa större vindkraftverk krävsbygglov och anmälan enligtmiljöskyddslagen samt oftast samråd medlänsstyrelsen. För vindkraftverk med eneffekt större än 10 MW krävs dessutomtillstånd av regeringen.I förordningen (1993:191) omtillämpningen av NRL anges att vissacentrala förvaltningsmyndigheter har iuppdrag att till länsstyrelserna lämnauppgifter om områden som myndighetenbedömer vara av riksintresse enligt 2kap. Beträffande områden avriksintresse för energiproduktionen harNUTEK fått i uppdrag att peka ut sådanaområden. I arbetet skall samråd ske medberörda länsstyrelser.Våren 1991 beslutade om ettfemårigt stöd till investeringar ianläggningar för vindkraft. För stödethar beräknats per år.Fr.o.m.