bet · GK01TU1 · 1996-12-03 00:00:00 — För attkunna fungera som en sådan ansvarig ochsamordnande myndighet behövererforderliga medel ställas till verketsförfogande.Av propositionen framgår att regeringenhar för avsikt att närmare övervägaansvars- och finansieringsfrågan vidakuta och operativa åtgärder i sambandmed skred. I avvaktan på resultatet avdessa överväganden är utskottet inteberett att föreslå någon riksdagensåtgärd med anledning av motionen. Dennaavstyrks därför.12.2 Vissa övriga sjöfartsfrågorI motion U802 (c), med rubrikenFramtiden runt , framhålls attdet i finns naturligaförutsättningar för ett mycketomfattande system av sjötransporter. Medrätt bränsle utgör sjötransporterna ensynnerligen miljövänlig och energisnåltransportform för både gods ochpersoner, betonar motionärerna. De yrkaratt som sin mening skall geregeringen till känna att en reguljärfärjeförbindelse bör upprättas mellanSverige och Litauen.Utskottet är inte berett att förordanågon åtgärd för att denföreslagna färjeförbindelsen skall kommatill stånd men delar självfalletmotionärernas uppfattning om värdet avmiljövänliga sjötransporter i Östersjön.Motionsyrkandet avstyrks följaktligen.I motion T604 (s) yrkas att riksdagensom sin mening skall ge regeringen tillkänna vad i motionen anförs om enutredning av de öländska hamnarnasbetydelse i ett utökat framtidaÖstersjösamarbete. är Kårehamn -framhåller motionären - främst enfiskehamn. En utbyggnad skulle utvecklaoch förbättra förutsättningarna förfiskerinäringen, men också för turismenoch andra basnäringar inom det öländskanäringslivet - t.ex. stenindustrin.Utskottet erinrar om att hamnverksamheti är en eller privatangelägenhet och avstyrker motionen.13 SjöfartspolitikAvsnittets innehållI detta avsnitt behandlar utskottettill en början två förslag omsjöfartspolitikens mål och inriktningenligt yrkandena 37 och 38 i regeringenshemställan. Regeringen föreslår sålundadels att antar ett nyttnäringspolitiskt mål försjöfartspolitiken, som innebär attstaten på olika sätt skall tillvaratasjöfartens möjligheter som enkonkurrenskraftig exportnäring ochdärigenom stärka betalningsbalansen. Densvenska handelsflottan skalltillförsäkras rimliga konkurrensvillkor,dels att godkännerinriktningen att det nuvarande bidragettill den svenskflaggade handelsflottanbibehålls under åren 1997-2001.Det sistnämnda förslaget behandlas idetta avsnitt endast såvitt det avseråren 1998-2001. I den del förslagetavser behandlas det i dettabetänkandes avsnitt 8 - Utskottetsställningstagande till anslagsfrågorna.I anslutning till de nämndaregeringsförslagen behandlar utskottethär också motionerna T201 (m) yrkande19, T208 (c) yrkande 18, T214 (fp)yrkande 18, T602 (v) yrkandena 2 och 3samt T616 (fp) yrkande 1.Vidare behandlar utskottet i dettaavsnitt tre förslag om ett nytt systemför sjöfartsavgifter enligt yrkandena39-41 i regeringens hemställan, nämligendels att antar regeringensförslag vad gäller ett nyttavgiftssystem för sjöfartsavgifter,vilket innebär att inrikessjötransporter likställs med utrikessjötransporter,dels att bemyndigarregeringen att utforma närmaredetaljföreskrifter vad gäller bl.a.avgiftsbefrielse för ,dels att antar regeringensförslag om att införamiljödifferentierade avgifter ifarledsavgiftssystemet samt att beslutaom restitution av farledsavgiften vidinstallation av miljövänlig teknik.I anslutning till regeringens förslagom ett nytt system för sjöfartsavgifterbehandlar utskottet motionerna T201 (m)yrkandena 20 och 21, T214 (fp) yrkande20, T602 (v) yrkande 1, T609 (s), T610(c), T616 (fp) yrkande 2, T617 (s), T618(c), T619 (s) och T622 (mp) yrkandena 5och 6.Slutligen behandlar utskottet i dettaavsnitt vissa motioner om säkerhets- ochmiljöfrågor med anknytning tillsjöfarten, nämligen A433 (fp) yrkande 8,A434 (v) yrkande 14, Jo738 (mp) yrkande24, Jo759 (fp) yrkande 4, Jo778 (mp)yrkandena 2 och 3, T208 (c) yrkandena 16och 17, T213 (kd) yrkandena 3 (delvis)och 18, T225 (v) yrkande 11, T608 (m),T612 (fp), T620 (s), T622 (mp) yrkandena2-4 och U802 (c) yrkande 9.Näringsutskottet har yttrat sig överregeringens förslag om ett nytt systemför sjöfartsavgifter och de medanledning därav väckta motionsyrkandena.Näringsutskottets yttrande 1996/97:NU6yär fogat som bilaga 3 till dettabetänkande.Företrädare förKommunikationsdepartementet, och harinför utskottet lämnat synpunkter påregeringens förslag om ett nytt systemför sjöfartsavgifter. Vidare harskrivelser i den frågan inkommit frånSveriges och SverigesRedareförening.13.1 Den svenska handelssjöfartensinternationella konkurrenskraft13.1.1 Sjöfartspolitiska riksdagsbeslutåren 1980-1994År 1980 fastställde (prop.1979/80:166, bet. TU26 och TU30, rskr.412) följande mål försjöfartspolitiken:- Förutsättningar bör skapas för attSveriges utrikeshandel skall kunnautfö-ras på ett tillfredsställande sätttill lägsta möjliga samhällsekonomiskakost-nad.- Förutsättningar bör skapas för atttrygga vår transportförsörjning ipolitiskaoch ekonomiska krissituationer.- Sjöfartens möjligheter att somkonkurrenskraftig exportnäring stärkaSve-riges betalningsbalans skall tas tillvara.År 1988 beslutade att införa ettrederistöd i syfte att stärka densvenska handelssjöfartensinternationella konkurrenskraft (prop.1987/88: 129, bet. TU27, rskr. 1988/89:56, bet. TU6, rskr. 85).Ett enigt trafikutskott hadedessförinnan, , uttalatatt den svenska handelsflottan hadeundergått en minskning som var ägnad attinge allvarlig oro med hänsyn till vårtransportförsörjning i krissituationer(bet. 1987/88:TU8, rskr. Åtgärderbehövde därför vidtas - betonades det idet sistnämnda betänkandet - i syfte attbevara en internationellt inriktadsjöfartsnäring av rimlig omfattning. Isammanhanget underströks näringensbetydelse inte bara frånberedskapssynpunkt utan också förSveriges bytesbalans samt försysselsättningen även inom andrasjöfartsanknutna verksamheter änfartygsdrift.I beslut framhöllsatt de höga bemanningskostnaderna hadeen avgörande betydelse för den svenskahandelsflottans konkurrenskraft ifjärrfart. Stödet avgränsades därförtill att avse handelsfartyg i sådan fartoch utformades som dels en återbetalningav sjömansskatt, dels ett bidrag tillreduktion av sociala avgifter.I april 1992 beslutade attrederistödet skulle avvecklas (prop.1991/92:100 bil. 7, bet. TU24, rskr.186). I den nämnda propositionenanmäldes att regeringen avsåg att undervåren 1992 förelägga förslagtill nya förutsättningar för den svenskasjöfarten. Därmed avsågs främst ettsvenskt internationellt fartygsregister,som skulle göra det möjligt att opereravissa svenskägda fartyg påinternationella kostnadsvillkor.I december 1992 beslutade attrederistödet skulle återinföras iavvaktan på ett slutligtställningstagande till frågan omåtgärder till stöd för svensk sjöfart(prop. 1992/93:128, bet. TU12, rskr.153). Beslutet tillkom som en följd avatt sjöarbetsmarknadens parter inte hadekunnat enas i frågan om införande av ettsvenskt internationellt fartygsregister.Av betydelse för beslutet var också dets.k. rationaliseringsavtal som hadeträffats mellan parterna och somredovisades i den nämnda propositionen.Avtalet skulle enligt parternasberäkning medföra kostnadssänkningar pågenomsnittligt . Parterna hadevidare beräknat att deras egna åtgärderi förening med statliga åtgärder -bestående av befrielse från sjömansskattoch en minskning av de socialaavgifterna -skulle innebära en sammanlagdkostnadsminskning på . Genom detnämnda beslutet i december 1992anvisades också medel för detåterinförda rederistödet. För budgetåret1992/93 anvisades 360 miljoner kronor.Till rederistöd har därefter,för vart och ett av budgetåren 1993/94och 1994/95 anvisat 400 miljoner kronor.För innevarande budgetår, som omfattar18 månader, har anvisat 510miljoner kronor (prop. 1994/95:100 bil.7, bet. TU12, rskr. 232).I sitt betänkande 1993/94:TU14, somgodkändes av ,erinrade utskottet om den oenighet, iriksdagen och annorstädes, om desjöfartspolitiska medlen som hade råttalltsedan rederistödet infördes genomriksdagsbeslutet . Efter ensammanfattning av argumenten i debattenför och emot ett svenskt internationelltfartygsregister framhöll utskottet:Nuvarande sjöfartspolitik, i den del denomfattar åtgärder i syfte att säkra densvenska handelssjöfartensinternationella konkurrenskraft, baseraspå ett nu gammaltriksdagsbeslut. Det är därför enligtutskottets mening inte för tidigt attånyo pröva denna politiks mål och medel.Utskottet anser att alla ansträngningardärvid bör göras i syfte att nå en bredenighet över partigränserna i den förnationen centrala frågan om hur vårtbehov av sjöburen utrikeshandel bästskall tillgodoses i ett långsiktigtperspektiv. En parlamentarisktsammansatt utredning bör därförtillsättas för ändamålet.Till de sålunda i tidsföljd angivnariksdagsbesluten av intresse i dettaärende bör fogas upplysningen attskatteutskottet i sitt betänkande1996/97:SkU3 tillstyrkt förslag iproposition 1995/96:227 om attsjömansskattelagen (1958: 295) skallupphävas vid utgången av år 1997.Beskattningen av sjömän som är bosatta iSverige skall ske enligt reglerna ikommunalskattelagen (1928:370) och lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt.13.1.2 Regeringens överväganden ochförslagRegeringen har i enlighet med riksdagensvåren 1994 uttalade önskemål låtitutreda frågan hur vårt behov avsjöburen utrikeshandel bäst skalltillgodoses i ett långsiktigtperspektiv . Resultatet redovisas iSjöfartspolitiska utredningensbetänkande Svensk sjöfart - näring förframtiden (SOU 1995:112), som efterremissbehandling lagts till grund förregeringens överväganden och förslag ifråga om rederistöd och en långsiktigsjöfartspolitik.I propositionen berörs till en börjanEG-kommissionens nya sjöfartsstrategi.Kommissionen sägs i likhet med bl.a.Sjöfartspolitiska utredningen betona attdet från principiella utgångspunkterinte bör förekomma något statsstöd ochatt också förbjuder detta iflertalet fall. Kommissionen menar dock- framhålls det i propositionen - attdet inte är önskvärt attalltför strikt tillämpa gällande regler,eftersom en sådan tillämpning skullekunna slå ut EU:s sjöfartsnäring.Kommissionen föreslår därför attgällande riktlinjer för statsstöd sesöver så att i varje fall konkurrensenmellan medlemsstaterna blir neutral.Det tidigare presenterade förslaget omett gemensamt fartygsregister - EUROS -avser kommissionen dra tillbaka.Vidare sägs den av våren 1995beslutade näringspolitiska inriktningeninnebära att svenska företag, ävensjöfartsföretag, i princip skall stå påegna ben utan statligt stöd.Näringspolitiken är så utformad -framhålls det i propositionen - attstaten skall ange spelreglerna och medgenerella medel stimulera miljön försvenska företag. sägsemellertid också ha framhållit att det ipraktiken även finns behov avbranschinriktade åtgärder, omomvärldsförutsättningarna så påkallar.Under rubriken ennäringspolitiskt inriktadsjöfartspolitik framhåller regeringenatt sjöfartens stora betydelse för densvenska utrikeshandeln och för detsvenska näringslivet fortfarandemotiverar att särskilda målsättningarfastställs och att nuvarande former förbidrag till svenska rederier består.Staten bör dock - betonar regeringen -sträva efter att finna alternativ tillstödet inom ramen för en gemensamsjöfartspolitik inom EU. Vidareframhåller regeringen att den fästerstort avseende vid sjöfartensmöjligheter att utvecklas, inte minstmot bakgrund av den pågåendeEuropaintegrationen och utrikeshandelnsstora betydelse. beroende av enhögkvalitativ sjöfart är stort, ochsjöfartspolitiken får därmed storbetydelse. Det fastställdasjöfartspolitiska målet - att vårtransportförsörjning i politiska ochekonomiska krissituationer bör tryggas -är alltjämt giltigt, betonar regeringen.Härtill kommer att en svenskhandelsflotta ger ett ekonomisktmervärde för och att varjefartygsanställd skapar ytterligarevärdefull sysselsättning isjöfartsnäringens service- ochutvecklingsfunktioner. En handelsflottaav en viss storlek krävs likaledes föratt upprätthålla maritimakompetens i vid bemärkelse.Med det angivna synsättet framstår detsom angeläget - betonar regeringen - attklarlägga de långsiktiga målen försjöfartspolitiken. I sammanhangetunderstryks att svensk sjöfart inteendast är en fråga om rederier och derasverksamheter utan också om en väsentligtbredare verksamhet inom en sektor avsvenskt näringsliv som omfattas avbegreppet svensk sjöfartsnäring. Detsagda innebär enligt regeringen ett nyttperspektiv på sjöfarten, som bör sättasin i ett näringspolitiskt sammanhang ochsom bör återspeglas i det av riksdagenår 1980 fastställda näringspolitiskamålet för sjöfarten. Regeringen föreslår(yrkande 37) att antar ettnytt näringspolitiskt mål försjöfartspolitiken, som innebär attstaten på olika sätt skall tillvaratasjöfartens möjligheter som enkonkurrenskraftig exportnäring ochdärigenom stärka betalningsbalansen. Densvenska handelsflottan skalltillförsäkras rimliga konkurrensvillkor.Den angivna inriktningen innebär,understryker regeringen, att staten tarpå sig ett ansvar för att skapalångsiktiga konkurrensförutsättningarför den svenska handelsflottan,oberoende av de medel för ändamålet somnu eller skall användas.I sammanhanget vill utskottet fästauppmärksamheten på att det i avsnitt 8av detta betänkande - Utskottetsställningstagande till anslagsfrågorna -behandlar regeringens förslag om enmedelsanvisning till ett anslag medbeteckningen Bidrag till sjöfarten på400 för budgetåret 1997inom en av regeringen föreslagen ram förutgiftsområde 22 som totalt omfattar25,(yrkande 44 iregeringens hemställan).Under rubriken i densvenska handelsflottanskonkurrensanpassning 1997-2001framhåller regeringen att dess strävanär att det svenska bidraget tillhandelssjöfarten stegvis skall ersättasmed gemensamma och likartade regler förstatsstöd och andra villkor som kankomma att gälla inom EU. Vidare betonarregeringen vikten av att det skapaslångsiktiga konkurrensförutsättningarför den svenska handelsflottan. I syfteatt nu stabilisera förutsättningarna förstödet bör enligt regeringenfatta ett långsiktigt inriktningsbeslutom att det nuvarande bidraget till densvenskflaggade handelsflottan skallbibehållas under åren 1997-2001.I propositionen redovisar regeringenockså, i avsnittet Konkurrensanpassningför den svenska handelssjöfarten åren1997-2001, vissa bedömningar enligtföljande.De krav som ställs på de rederiersom medges stöd bör kompletteras medkrav på att fartyg med personal somomfattas av stödet skall vara försäkradoch på att utbildningsplatser på sådanafartyg skall tillhandahållas. Detnuvarande kravet på rationaliseringombord på fartygen bör tills vidarebehållas.Nuvarande bidragssystem bör ersättasmed ett mer konkurrensanpassat ochflexibelt stödsystem som frigörs frånsjömansskattesystemet och dessfjärrfartsbegrepp. Bidraget skall kunnaomfatta svenskflaggade handelsfartyg somanvänds i utrikestrafik. Medutrikestrafik skall förstås sådan trafiksom är av betydelse för den svenskautrikeshandeln eller tjänsteexporten.Oljeplattformar och passagerarfartygskall, som huvudregel, inte varastödberättigade. En ny nämnd,, som avses ersätta dennuvarande , bör -inom vissa strikta ramar - kunna justerakretsen av stödberättigade fartyg ochdärigenom anpassa bidragsgivningen efterden konkurrenssituation som gäller. Dennya nämndens avgöranden får sålunda enmer värderande karaktär än dennuvarande nämndens mer expeditionellabeslut. Företrädare försjöarbetsmarknadens parter bör därför,till skillnad från vad som gäller,inte medverka i nämndens beslut.Inriktningen är att skapa en nämnd medkompetens i konkurrensbedömningar och irättsliga frågor. Parterna kommeremellertid att erbjudas att låta sigföreträdas i någon form av referensgruppknuten till nämnden.De små och medelstora svenskarederiernas struktur- ochkapitalförsörjningssituation bör utredasoch sättas in i ett samlat svenskt ocheuropeiskt utvecklingsperspektiv.Den svenska handelsflottans utbildnings-och kompetensnivå måste bibehållas ochstärkas både av konkurrensmässiga skäloch av miljö- och säkerhetsskäl.Forskning och utveckling på sjöfartensområde har stor betydelse för densvenska handelsflottans utveckling ochkonkurrenssituation.13.1.3 MotionsförslagI motion T201 (m) framhålls attrederistödet, liksom annat industristödmed offentliga medel, är ineffektivt ochbör avvecklas. (I en annan m-motion,T222, som utskottet behandlar i avsnitt8 av detta betänkande - Utskottetsställningstagande till anslagsfrågorna -föreslås att under anslagetBidrag till sjöfarten för budgetåret1997 anvisar , dvs.ett lägre belopp ändet regeringen föreslår.) Vidare enligtmotion T201 (m) bör verkainternationellt pådrivande för ensuccessiv avveckling av andrasjöfartsnationers rederistöd och för attskapa lika konkurrensvillkor. I förstahand bör regeringen inom EU få tillstånd en gemensam sjöfartspolitik sombygger på sunda affärsmässiga principerutan olika former av subventioner ochsärlagstiftning.I motionen anförs vidare att svenskarederier inte har sammaetableringsfrihet i utlandet som annansvensk industri, eftersom svenskafackliga organisationer hävdarförhandlingsrätt och svenska avtal ävenför den utländska verksamheten.Motionärerna framhåller också att svenskrederinäring utsatts förkonflikter och konflikthot, som drabbatden och annan svensk industri i enorimlig omfattning. Den arbetsrättsligalagstiftningen måste därför ändras ochmöjligheten till sympatiblockaderbegränsas.I motionen framhålls även attbemanningsreglerna bör inriktas påsäkerhetsbemanning, större individuellanpassning till aktuelladriftförhållanden och en slopad fackligvetorätt i fråga om ändring av dessaregler.I motionen erinras vidare om vissa EU-regler om övergång av anställningsavtalvid företagsöverlåtelser. Reglernagäller inte vid överlåtelse av fartyg,betonar motionärerna. Ändå har deinförlivats med svensk rätt utan att mandärvid gjort undantag förfartygsöverlåtelser. Eftersom de svenskareglerna därigenom kommer i konflikt medEU-rätten, bör undantaget enligt EU:sregler införas.I motion T201 (m) påtalas också attspeciella regler om sjuklön, arbetstidoch semester gäller för sjöfarten.Bestämmelserna bör enligt motionärernaanpassas till de generella regler somgäller för svensk arbetsmarknad.Slutligen framhåller motionärerna attde svenska hamnarna drivs i form avineffektiva kommunala monopol, attmonopolet baseras dels på en föråldradförordning om hamnverksamhet, dels påILO-konvention 137, att EU har krav påatt hamnverksamhet skallkonkurrensutsättas och att de svenskareglerna bör anpassas till EU:s.Hamnförordningen och reglerna om allmänhamn måste anpassas till moderna krav -fortsätter motionärerna - och dekommunala monopolen avskaffas.Tolkningen av 137 måstevidare ändras så att fackligakompetenstvister i hamnarna omöjliggörs.I motion T214 (fp) framhålls att det ärekonomiskt omöjligt och ennäringspolitisk otjänst att sökaavhjälpa hoten mot den svenska sjöfartenmed breda industristöd. Motionärernasäger sig därför se positivt påregeringens avsikt att avvecklarederistödet. Avvecklingen bör dock skei snabbare takt än vad regeringenföreslår, betonar motionärerna. MotionT214 (fp) innehåller också ett yrkandeom att under anslaget Bidragtill sjöfarten för budgetåret 1997anvisar , dvs. ett200 lägre belopp än detregeringen föreslår. Det yrkandetbehandlas i avsnitt 8 av dettabetänkande - Utskottetsställningstagande till anslagsfrågorna).I motion T616 (fp) anförs att bidragettill sjöfarten inte får urholkas i försnabb takt, om vi skall kunna behålladen handelsflotta vi har och ge denrimliga chanser att överleva. Vidareframhålls i motionen attsjöarbetsmarknadens parter bör varaföreträdda i den nämnd som avsesersätta den nuvarande Nämnden förrederistöd. Det vore olyckligt - betonarmotionären - om näringen berövadesmedbestämmande i frågor som direkt berördess egna möjligheter till utveckling.I motion T208 (c) framhålls attrederistödet är en förutsättning för attvi även framöver skall kunna ha enhandelsflotta under svensk flagg och föratt denna skall kunna konkurrerainternationellt. Om stödet avvecklas,ökar utflaggningen. Denna leder i sintur till försämrad sjösäkerhet och ökadarbetslöshet för svenska sjömän.Minskade utgifter till följd av ettslopat rederistöd måste i så fall växlasmot ökade utgifter för arbetslöshet. Detär därför - betonar motionärerna -nödvändigt att rederistödet bibehålls.I motion T602 (v) pekas på uppgifterfrån som visaratt bekvämlighetsflaggade fartyg ärkraftigt överrepresenterade iolycksstatistiken. Motionärernaframhåller att man i propositioneningenting säger om vad som bör göras åtproblemet. Den ökandebekvämlighetsflaggningen måste stoppas,betonar motionärerna. Regeringen bördärför ta internationella kontakter idet syftet. Vidare framhållermotionärerna att de ser positivt på detsom regeringen säger i propositionen omvikten av att stärka handelssjöfartensutbildnings- och kompetensnivå.Motionärerna betonar för sin delsärskilt vikten av att alla de sjömänsom nu är arbetslösa också får del avutbildningen.13.1.4 Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera att regeringendelar uttaladeuppfattning om den svenskasjöfartsnäringens betydelse och attregeringen finner åtgärder erforderligaäven framgent i syfte att säkerställanäringens utveckling. Utskottet gör försin del ingen annan bedömning och vill -i likhet med regeringen - understrykavikten av att sjöfartspolitiken ges enlångsiktig inriktning.Regeringen föreslår, som nämnts, enkomplettering av den av år1980 fastställda målsättningen attsjöfartens möjligheter att såsom enkonkurrenskraftig exportnäring stärkavår betalningsbalans bör tas till vara.Kompletteringen är att den svenskahandelsflottan skall tillförsäkrasrimliga konkurrensvillkor och sägsinnebära att staten tar på sig ettansvar för att skapa långsiktigakonkurrensförutsättningar för densvenska handelsflottan, oberoende av demedel härför som eller skallanvändas.Utskottet har ingen erinran mot dettaförslag. Med hänsyn till vikten av enlångsiktig sjöfartspolitik delarutskottet också regeringens uppfattningatt det nuvarande bidraget till densvenskflaggade handelsflottan börbibehållas , med deförändringar som anges i propositionen.Regeringens förslag omfattar även år1997. I den delen behandlas förslagetemellertid i avsnitt 8 av dettabetänkande - Utskottetsställningstagande till anslagsfrågorna.Utskottet har inte heller någon erinranmot vad regeringen anför om sin strävanatt låta det svenska bidraget tillhandelssjöfarten stegvis ersättas medgemensamma och likartade regler förstatsstöd och andra villkor, som kankomma att gälla inom EU.Mot bakgrund av det anförda avstyrkerutskottet motion T201 (m) yrkande 19 iden del det avser sjöfartspolitikenslångsiktiga inriktning och motion T214(fp) yrkande 18. bör enligtutskottets mening anta regeringensförslag avseende statens ansvar för densvenska handelsflottans konkurrensvillkormed den redaktionella ändring som framgårav utskottets hemställan under moment 27.Vidare föreslår utskottet att riksdagenbifaller regeringens förslag ombibehållande av nuvarande bidrag tillden svenskflaggade handelsflottan, i dendel förslaget avser åren 1998-2001.I motion T208 (c) har motionärernatagit fasta på regeringens uttalande omen avveckling av rederistödet på sikt.De framhåller att stödet måste behållas,så att vi även framgent skall kunna haen handelsflotta under svensk flagg. Imotion T616 (fp) framhålls att stödetinte får avvecklas i för snabb takt.Utskottet erinrar om att regeringenföreslår att godkänner attstödet skall behållas under åren1997-2001. Någon snabb avveckling synesdet sålunda under inga förhållanden varafråga om. Vidare framgår avpropositionen att EG-kommissionenuttalat att statsstöd från principiellsynpunkt inte bör förekomma, men attRomfördragets regler om förbud motsådant stöd inte får tillämpas alltförstrikt med hänsyn till intresset av attbevara en sjöfartsnäring hos berördamedlemsstater. Enligt kommissionen börgällande riktlinjer för statsstöd sesöver så att i varje fall konkurrensenmellan medlemsstaterna blir neutral.