bet · GJ01FiU15 · 1996-07-05 00:00:00 — Ersättningstiden enligt14 § skall anses ha börjat löpa den 1januari 1996 eller vid den senaretidpunkt då ersättningsperiodenpåbörjats. Den löpandeersättningsperiodens längd bestämsenligt 14 § i dess äldre lydelse.Ersättningsdagar i den löpandeersättningsperioden som enligt de äldrereglerna förbrukats föreikraftträdandet avräknas frånersättningstiden i den mån de hänförsig till tiden efter den 1 januari1996. "har för egen del ingetatt erinra mot att övergångsreglernakompletteras på det avarbetsmarknadsutskottet angivna sättet.Finansutskottet föreslår sålunda attriksdagen godkänner vadarbetsmarknadsutskottet anfört omövergångsbestämmelser.Ökning av antalet karensdagarFinansutskottet har i det föregåendeställt sig bakom de förslag tilldndringar som arbetsmarknadsutskottetanser bör göras i de framlagdalagförslagen. Ändringsförslagen innebäratt den samlade besparingseffekten avpropositionens förslag övergångsvisförsvagas.Utan att lägga fram något konkretförslag i frågan pekararbetsmarknadsutskottet i sitt yttrandepå möjligheten att öka antaletkarensdagar i arbetslöshetsförsäkringenoch KAS från fem till sex. Detta förslagbör enligt finansutskottets meningutnyttjas för att finansiera deförsvagningar som framkommer med utskottets förslag. Meden sådan lösning är dessa försvagningarväl finansierade.Finansutskottet föreslår sålunda attantalet karensdagar i och ökasfrån fem till sex den 1 januari 1997.Förslaget föranleder ändring av 13 §första stycket och där ordet"fem" i första meningen ersätts med"sex".Arbetsmarknadsutskottets förslag tilländringar av och bör alltsåkompletteras med att 13 § i de bådalagarna ändras på angivet sätt.Ändringen bör enligt finansutskottetsmening genomföras på följande sätt.Efter ikraftträdandet gällerkarensvillkoret enligt 13 § i dess nyalydelse när rätten till ersättning fören första eller ytterligareersättningsperiod skall prövas. Den sompåbörjat en ersättningsperiod föreikraftträdandet behöver inte uppfylladet nya karensvillkoret vid nyarbetslöshet enligt 15 § första stycketförsta meningen. Den som fullgjortkarensdagar före ikraftträdandet men vidden tidpunkten ännu inte börjat lyftaersättning omfattas däremot av det nyakarensvillkoret.Finansutskottet föreslår att riksdagengodkänner vad utskottet här anfört omvkning av antalet karensdagar i ochKAS.Lagförslagen i övrigtSåsom framgår av den lämnaderedovisningen föreslårarbetsmarknadsutskottet att de ipropositionen föreslagna ändringarna iALF och KAS jämkas på några punkter.Arbetsmarknadsutskottet har föreslagitändring av 6 § tredje stycket ochKAS i fråga om om arbetsvillkoret, 8 §första stycket punkt 2 och ifråga om överhoppningsbar tid, 20 §tredje stycket i fråga omnormalarbetstid, 29 § punkt 4 resp.26 § punkt 4 KAS i fråga omavstängningsregler samtövergångsbestämmelserna i och har för egen delföreslagit att 13 § första stycket ALFoch KAS ändras i fråga om antaletkarensdagar.Finansutskottet föreslår att riksdagenantar regeringens förslag till ändringarav (yrkande 27) och KAS (yrkande 28)med dessa ändringar och tillägg.Utskottets förslag till ändringar i debåda lagförslagen framgår av den tilldetta betänkande fogade bilaga 2.Ersättning till deltidsarbetslösaVänsterpartiet begär i motion Fi116 attde tidigare reglerna för ersättning tilldeltidsarbetslösa skall återinföras(yrkande 54). Vad som krävs för atteffektivt bekämpa missförhållandena fördeltidsarbetslösa är enligtVänsterpartiet arbetsrättsliga reformeroch riktade insatser frånförmedlingarnas sida. I avvaktan pådessa åtgärder bör de tidigareersättningsreglerna återinföras.Arbetsmarknadsutskottet avstyrkermotionärernas förslag, bl.a. medhänvisning till att utredningen omersättning vid arbetslöshet ochomställning, ARBOM, kommer att prövafrågor med anknytning till dedeltidsarbetslösa. ARBOM väntas senare iår presentera sina förslag.Vänsterpartiet har i en avvikandemening tillstyrkt sitt förslag.Finansutskottet biträderarbetsmarknadsutskottets förslag ochavstyrker motion Fi116 (v) yrkande 54.Allmän arbetslöshetsförsäkringModerata samlingspartiet lägger i motionA49 fram ett förslag om en allmänarbetslöshetsförsäkring som behandlaralla arbetslösa lika (yrkande 39).Motionärerna anser att det helt saknasskäl att knyta ersättningen till defackliga organisationerna, så längestaten i praktiken står förfinansieringen. Ersättning bör gesendast vid tillfälligt inkomstbortfall.Inträde bör beviljas efter tolv månadersarbete. Ersättningen bör grundas på dengenomsnittliga lönen under de 24 sistamånaderna före arbetslösheten och uppgåtill . Ersättningsperioden bör varabegränsad för att gränsenskall fylla sitt syfte att skapa enpositiv drivkraft för ett aktivtarbetssökande. Kommunerna bör ansvaraför ersättningen till dem som intelängre omfattas. Den enskildesegenfinansiering bör öka för att stärkaincitamenten till en lönebildning sommedför en god tillgång till arbete. Ensådan allmän arbetslöshetsförsäkring börinrättas . Skyddet vidarbetslöshet måste sedan utvecklasvidare med hänsyn till den mermångfasetterade arbetsmarknaden.Kristdemokraterna upprepar i motionFi118 sitt tidigare krav på en allmänobligatorisk arbetslöshetsförsäkring somersätter nuvarandearbetslöshetsförsäkring och KAS enligtdet system som infördes avfyrpartiregeringen år 1994.Ersättningsnivån bör vara (yrkande 28).Arbetsmarknadsutskottet hänvisar tillden pågående ochavstyrker förslagen i de bådamotionerna. Det saknas anledning attföregripa detta utredningsarbete anserarbetsmarknadsutskottet, som därför intefinner skäl att ta ställning i sak tillförslaget om en återgång till denallmänna obligatoriska försäkring somfyrpartiregeringen införde år 1994.I en gemensam avvikande mening förordarModerata samlingspartiet, Folkpartietliberalerna och att enallmän obligatoriskarbetslöshetsförsäkring återinförs.Finansutskottet anser i likhet medarbetsmarknadsutskottet att de bådamotionerna inte bör föranleda någonåtgärd. Utskottet avstyrker såledesmotionerna A49 (m) yrkande 39 och Fi118(kds) yrkande 28.Finansiering av höjningen aversättningsnivånVänsterpartiet vill enligt motion Fi116ha en återgång till 80 %ersättningsnivå. Finansiering bör inteske genom besparingar på försäkringensutgiftssida. I stället bör höjningen iförsta hand finansieras externt inom detsamlade budgetalternativ somVänsterpartiet redovisat. Tänkbart ärockså en mycket måttlig höjning avarbetsmarknadsavgiften eller enbegränsad höjning av bolagsskatten. Ettannat alternativ är att den växling avuttaget av arbetsgivaravgifter somföreslås i proposition 209 integenomförs. Med ett fortsatt system medsänkt sjukförsäkringsavgift och höjdarbetsmarknadsavgift kanarbetslöshetsförsäkringen tillförasmedel för ändamålet (yrkande 52).Miljöpartiet de gröna anser enligtmotion Fi117 att den nuvarandegrundnivån i arbetslöshetsförsäkringen,, är för låg. Ersättningsnivån börvara för lägre avlönade, vilket börfinansieras genom införandet av ett s.k.brutet tak som börmotsvara 4,2 basbelopp eller (yrkande 65). Vid inkomster därutöverbör ersättningen vara för den delav inkomsten som ligger underbrytpunkten och för återstoden(yrkande 64).Arbetsmarknadsutskottet hänvisar även idenna fråga till den pågående som bl.a. kommer att ta uppfrågor med anknytning till försäkringensfinansiering. Något skäl att föregripautredningsarbetet finns inte, anserarbetsmarknadsutskottet som avstyrkerförslagen i de båda motionerna.Vänsterpartiet och degröna biträder i var sin avvikandemening sina respektive motionsförslag.Enligt finansutskottets mening börersättningsnivån inomarbetslöshetsförsäkringen höjas till80 % . Utskottet anseri likhet med regeringen att höjningenskall finansieras fullt ut genombesparingar påarbetslöshetsförsäkringens utgiftssidaoch att finansieringen av höjningenskall vara säkerställd innan någotförslag framläggs.I propositionen anges ett antaltänkbara besparingsalternativ som enligtfinansutskottets mening bör kunna liggatill grund för fortsatta överväganden.Det gäller dels möjligheten att begränsauppräkningen av ersättningen på grund avlöneavtal till högst , delsmöjligheten att samordnaarbetslöshetsersättningen medavgångsvederlag, semesterersättning ochföräldrapenning.Finansutskottet instämmer iarbetsmarknadsutskottets uppfattning attdet gällande maximala beloppet fördagpenning enligt 17 § första stycketinte bör höjas i samband med attersättningsnivån höjs till 80 %.Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet motionerna Fi116 (v) yrkande52 och Fi117 (mp) yrkandena 64 och 65.Förslag på tilläggsbudgetEnligt 9 kap. 5 § regeringsformen kanriksdagen för löpande budgetår påtilläggsbudget göra en ny beräkning avstatsinkomster samt ändra anslag ochanvisa nya anslag. Så har skett i ettantal propositioner under innevarandebudgetår, vilket finansutskottet senastredovisat i betänkandet 1995/96:FiU10. Ipropositionerna 207 (s. 32-37) och 222(s. 3.1-3.7) återfinns sammanfattningarav de förslag som läggs fram förriksdagens beslut samt de förslag somaviseras. Regeringen anger att flera avförslagen mot bakgrund av ärendets naturhar beretts i annan ordning än vad somnormalt sker när en längre beredningstidstår till buds.Regeringen har tidigare uttalat att föratt bibehålla förtroendet för deoffentliga finanserna skallutgiftsökningar och inkomstminskningarvara fullt finansierade genom samtidigtbeslutade utgiftssänkningar ellerinkomstökningar (prop. 1994/95:100 bil.1). Regeringen redovisar i förevarandeproposition hur förslagen skallfinansieras.De anslagsförändringar som föreslås påtilläggsbudget för /96innebär en bruttoökning som uppgår till3 miljarder kronor. De finansieras genomlika stora inleveranser från detstatliga bolaget 7 Specifikation av förändringar iutgiftsanslagen för budgetåret1995/96 i förhållande till statsbudgeten1000-tal kronorBeloppFörslag till Förändringi stats- nyttanslags- Ökning (+)budgetenbelopp Minskning(-)FörslagStatschefen och regeringenSamarbete och utveckling inomÖstersjöregionen, reservationsanslag1 000 000 +1 000 000NäringsdepartementetProgram för småföretagsutveckling,förnyelse och tillväxt,reservationsanslag 1 000 000+1 000 000MiljödepartementetInvesteringsbidrag förfrämjande av omställning iekologiskt hållbar riktning,reservationsanslag 100 0001 100 000 +1 000 000Summa totalt 100 0003 100 000 +3 000 000FinansieringUtdelning från Securum+3 000 000Ytterligare utdelning från på 3miljarder kronor används somfinansiering av förändringar påinkomstsidan under budgetåren1995/96-1999. I praktiken avses dessamedel inlevereras och1998.Förfarandet att använda indragningarfrån som finansieringskällakritiseras i två motioner.I motion Fi109 (m) anförs att endast2,av den avregeringen totalt föreslagnainleveransen från bör tas ianspråk. Detta belopp motsvararbortfallet av stämpelskatt åren 1996 och1997. Vad i övrigt kan erhållas vid enavveckling av bör användas föratt nedbringa budgetunderskottet ochstatsskulden.I motion Fi110 (fp) avvisas bestämt denenligt motionärerna undermåligafinansieringen av regeringens förslag.Enligt motionärerna sänker förslagettrovärdigheten i den pågåendebudgetsaneringen. Att användainleveranser från , vilket ipraktiken innebärfastighetsförsäljningar till statligkonsumtion är oacceptabelt. Defastigheter som äger har statenövertagit som en följd av bankkrisen.Försäljning av dessa har i tidigareskede betraktats som en återbetalning avbankstöd. Kostnaderna för bankstödetlånades upp och belastar nustatsskulden. Det enda rimliga är, menarmotionärerna, att intäkter frånfastigheter som försäljs används tillatt betala av på statsskulden.Finansutskottet konstaterade vidbehandlingen av den ekonomiskavårpropositionen (prop. 1995/96:150,bet. FiU10) att de ändringar som dågjordes på tilläggsbudget innebar attutgifterna på statsbudgeten förinnevarande budgetår 1995/96 minskat medomkring 1,3 miljarder kronor.Sammantaget hade därmed ändringarna påtilläggsbudget under innevarandebudgetår inneburit en nettobelastning omca 1,2 miljarder kronor.Utskottet noterar medtillfredsställelse att de förslag tillökade utgifter på tilläggsbudget som nuläggs fram i proposition 222 ärfinansierade. De av utskottettillstyrkta utgiftsökningarna avser enengångsvis uppbyggnad av tre anslag.Utskottet har inga invändningar motfinansieringen.ÖvrigtArbetsgivarperioden i sjukförsäkringenEnligt lagen (1991:1047) om sjuklönutges inte sjuklön för den första dageni sjuklöneperioden. För de följandedagarna i sjuklöneperioden utgörsjuklönen avanställningsförmånerna. Sjuklöneperiodenomfattar den första dag arbetstagarensarbetsförmåga är nedsatt på grund avsjukdom och de därpå följande 13kalenderdagarna. Om sjukperiodenfortsätter efter sjuklöneperioden utgesersättning i form av sjukpenning enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring. Iproposition 1995/95:209 har regeringenföreslagit att sjuklöneperioden fr.o.m.den 1 januari 1997 skall förlängas fråntvå till fyra veckor.I motion Fi110 (fp) krävs att riksdagenskall upphäva beslutet om förlängning avsjuklöneperioden (yrkande 9). Enligtmotionärerna kommer de nya reglerna attslå särskilt hårt mot mindre ochmedelstora företag, dvs. just de företagsom regeringen säger sig värna om.I motion A46 (kds) begärs att riksdagenbeslutar att dagens regler förarbetsgivarperiod i sjukförsäkringenskall gälla även fortsättningsvis(yrkande 10). Enligt motionärerna skulleen förlängd sjuklöneperiod verkahämmande för tillväxten och försvåra fördem som inte har god hälsa att få enanställning,konstaterar isitt yttrande (SfU6y) att regeringen iproposition 1995/96:209 har lämnatförslag om att sjuklöneperioden skallförlängas från 14 fr.o.m.den 1 januari 1997. Avsikten är attriksdagen skall behandla dennaproposition jämte motioner under hösten.Med hänsyn därtill ansersocialförsäkringsutskottet att det förnärvarande inte är påkallat med någonåtgärd från sida i dennafråga och avstyrker bifall till de tvåaktuella motionsyrkandena.Finansutskottet har ingen annanuppfattning änsocialförsäkringsutskottet angåendefrågans hantering. Utskottet avstyrkerdärför motionerna Fi110 (fp) yrkande 9och A46 (kds) yrkande 10.RehabiliteringI motion A49 (m) begärs ett nytt systemför rehabilitering. I motionenifrågasätts det nuvaranderehabiliteringssystemets effektivitet(yrkande 53). Enligt motionärerna ärlagstiftning och kontroll sannolikt likaproblematiska som verktyg här som påflertalet andra områden som ärrelaterade till den modernaarbetsmarknaden. Motionärerna anser attdet vore mer ändamålsenligt att byggaett rehabiliteringssystem på ett meradirekt samarbete med företagen.Överenskommelser med företag om attdessa svarar för preciseraderehabiliteringsuppgifter vore troligenbättre än den nuvarandeinstitutionaliseringslinjen.Enligt motion Fi116 (v) bör förslagetfrån (SOU 1996:34) om en samordnadrehabilitering nu genomföras(yrkande 27). Enligt förslaget skallförsäkringskassan, arbetsförmedlingenoch kommunen bildasamverkansorganisation på lokal nivå förplanering och beställning avrehabiliterings- och andraarbetsförberedande insatser.Socialförsäkringsutskottet redogör isitt yttrande (SfU6y) för nuvaranderegelsystem när det gällerrehabilitering liksom för pågåendeutrednings- och beredningsarbete samtriksdagens tidigare uttalanden när detgäller behovet av ett väl fungeranderehabiliteringsarbete.Socialförsäkringsutskottet pekar förutompå de föreliggande förslagen frånArbetsmarknadspolitiska kommittén ävenpå det pågående arbetet i . mening bördet omfattande utrednings- ochberedningsarbetet som för närvarandepågår avvaktas. Motionerna bör därföravslås. Avvikande meningar har anmältsav företrädarna för Moderatasamlingspartiet och tillförmån för deras respektivemotionsyrkanden.Finansutskottet anser i likhet medsocialförsäkringsutskottet att det förnärvarande med hänsyn till pågåendearbete inom området inte är påkallat mednågra initiativ från sida närdet gäller rehabiliteringsfrågorna.Utskottet avstyrker därför motionernaA49 (m) yrkande 53 och Fi116 (v) yrkande27.FörtidspensioneringI motion Fi116 (v) anförs attförtidspensionering fr.o.m. årsskiftet1996/97 kommer att medges endast pågrund av medicinska skäl. Även omförtidspensioneringen som metod börminimeras blir enligt motionärernapressen på individen i dagensarbetsmarknadsläge orimligt stor. Enmodifierad s.k. äldreregel vidförtidspension bör därför prövastillsammans med andra kompletterandeåtgärder (yrkande 28).Socialförsäkringsutskottet tar uppfrågan i sitt yttrande (SfU6y) tillfinansutskottet.Socialförsäkringsutskottet redovisarinledningsvis gällande regler, vilkafrämst tar sikte på nedsattarbetsförmåga som grund förförtidspensionering. I fråga omförsäkrad som fyllt gäller förnärvarande de s.k. äldrereglerna.Bedömningen gäller därvid främst denförsäkrades förmåga och möjlighet attbereda sig fortsatt inkomst genom sådantarbete som han tidigare utfört ellergenom annat för honom tillgängligtlämpligt arbete. Dessa äldrereglerupphör dock att gälla vid årsskiftet1996/97 (prop. 1994/95:147, bet. SfU10,rskr. 343).I den proposition som föregickriksdagsbeslutet uppgav regeringen attdet är av stor vikt att uppkomnakostnader på grund av sjukdom ocharbetslöshet i största möjligautsträckning hanteras inomsocialförsäkringen respektivearbetsmarknadspolitiken. En sådansträvan skulle enligt regeringenunderlätta politiska prioriteringarmellan olika politikområden samt bidratill att stärka tilltron till systemen.Särskilt viktigt var detta enligtregeringen när de olikaersättningssystemen utsätts för stortekonomiskt tryck. Förslaget skulledärför enligt propositionen ses som ettförsta steg mot en renodling avförtidspensioneringen till att geersättning vid nedsatt arbetsförmåga pågrund av medicinska faktorer. För attavskaffandet av äldrereglerna inteskulle få orimliga sociala konsekvenserskulle ändringen enligt regeringengenomföras i samband med att särskildaåtgärder görs inomarbetsmarknadspolitiken för äldrepersoner i arbetskraften.Socialförsäkringsutskottet deladeregeringens bedömning och tillstyrktelagändringen. biföllutskottets förslag.Socialförsäkringsutskottet anger nu isitt yttrande att man vidhåller sintidigare uppfattning att det ärmotiverat att avskaffa de s.k.äldrereglerna. Motionsyrkandet avstyrkssåledes av utskottet. Representanternaför och hargemensamt anmält en avvikande mening ifrågan.Finansutskottet gör inget annatställningstagande änsocialförsäkringsutskottet och avstyrkerdärför motion Fi116 (v) yrkande 28.Samordning av olika ersättningssystemI motion Fi117 (mp) begärstillkännagivanden om behovet avsamordning av olika ersättningssystemoch om en parlamentarisk beredning församordning av sådana system (yrkandena58 och 59). Motionärerna pekar på attdet finns en stor mängdersättningssystem för människor som ärsjuka, arbetslösa, har sociala problem,deltar i någon arbetsmarknadspolitiskåtgärd eller genomgår utbildning. Enligtvad som anförs i motionen skulle enbättre organisatorisk samverkan på lokalnivå underlättas av en samordning ellersammanslagning av olikaersättningssystem.Ersättningssystemen är nu underutredning i olika sammanhang ochmotionärerna menar att det finns teckenpå att resultaten kan medföraytterligare splittring mellan systemen.För att få den nödvändiga samordningenoch överblicken bör därför enparlamentarisk beredning tillsättas meduppgift att utarbeta ett samlat ochsamordnat förslag för de olikaersättningssystemen. Beredningen bör skesnabbt och bygga på den information ochdet arbete som gjorts av de kommittéeroch utredningar som har och har hafttill uppgift att se över olikaersättningssystem, anförs i motionen.Socialförsäkringsutskottet anför i sittyttrande (SfU6y) att de olika socialaersättningssystemen främst har tilluppgift att trygga människors ekonomigenom en omfördelning av resurser när dedrabbas av mer eller mindre oförutseddahändelser som exempelvis ohälsa ellerarbetslöshet. I det pågåendeutredningsarbetet finns enligtsocialförsäkringsutskottet en strävantill en renodling av de olikaersättningssystemen. Som exempel angesarbetet i Sjuk- och arbetsskadekommitténsamt pågående utredningar omarbetslöshetsersättningen ochstudiestödssystemet.Socialförsäkringsutskottet pekarsärskilt på att skall ägna specielluppmärksamhet åt samspelet mellan olikaersättningssystem och att bättreharmonisera reglerna i olika delar avtrygghetssystemet.Socialförsäkringsutskottet utgår för sindel från att samspelet mellan olikaersättningssystem särskilt uppmärksammasi det fortsatta utrednings- ochberedningsarbetet och förordar attmotion Fi117 (mp) avstyrks i denna del.Miljöpartiet har anmält en avvikandemening till förmån för sittmotionsyrkande.Finansutskottet konstaterar att deproblem som uppmärksammats i motionenspänner över flera politikområden.Förutom socialföräkringen berörs inteminst också arbetsmarknadspolitiken ocharbetslöshetsförsäkringen. Avstatsfinansiella skäl är det angelägetatt olika offentliga åtaganden nogaprövas och att möjligheterna att minskautgifterna tas till vara.Finansutskottet vill peka på behovet avbättre samspel mellan de olikaersättningssystemen, tydligareavgränsning mellan systemen och behovetav harmonisering av reglerna. Ett arbetemed denna inriktning pågår sedan någraår. utgår från attregeringen ägnar stor uppmärksamhet åtsamordningsfrågorna i den fortsattaberedningen av förslagen frånArbetsmarknadpolitiska kommittén ochSjuk- och arbetsskadekommittén.Utskottet ser inte behovav någon parlamentarisk beredning. Någotsärskilt initiativ från sidaär därför inte påkallat. Utskottetavstyrker med hänvisning till detanförda motion Fi117 (mp) yrkandena 58och 59.Förmånsrätt och lönegarantiI motion A49 (m) begärs förslag tilländring i förmånsrättslagen beträffandeförmånsrätt för skattefordringar och etttillkännagivande till regeringen omreformering av systemet medlöneförmånsrätt och lönegaranti(yrkandena 23 och 24). Motionärernaanser att skatteförmånsrätten är enväsentlig omständighet när företag skallräddas genom rekonstruktion. Vidrekonstruktioner är det mycket småmarginaler som avgör om enrekonstruktion skall komma till ståndeller inte. Därför bör, enligtmotionärernas mening,skatteförmånsrätten tas bort. Ett merjämbördigt regelsystem för samtligafordringsägare, inklusive staten, skullevara till fördel för alla parter. Omstaten tvingas att bevaka sinafordringar på samma villkor som övrigafordringsägare skulle dessutom, ansermotionärerna, oseriös företagsamhetsannolikt kunna upptäckas betydligtsnabbare än vad som sker i dag.När det gäller lönegarantin anförmotionärerna att nuvarande bestämmelserinnebär risker för en snedvridning avkonkurrensen genom s.k.bekvämlighetskonkurser. I motionenföreslås förenklingar som, enligtmotionärerna, innebär ett fortsatt gottgrundskydd för arbetstagarna,eliminering av riskerna för snedvridningav konkurrensen, förenkladadministration och minskade utgifter förstaten. Förslaget går bl.a. ut på att demedel som betalats in av arbetsgivarnatill lönegarantifonden i stället skallbetalas till . Vidarebör, anser motionärerna, den kopplingsom finns mellanlönegarantibestämmelserna ochförmånsrätten upphävas.Lagutskottet erinrar i sitt yttrande(LU6y) till finansutskottet om attregeringen beslutatom direktiv till en kommitté med uppgiftatt utreda frågor om bl.a. förmånsrätt ikonkurs och lönegaranti. I yttrandetgör lagutskottet en översiktligredovisning av lagstiftningen på områdetoch av kommitténs utredningsuppdrag.Kommitténs huvuduppgift är att taställning till dels om statensförmånsrätt för skatter bör slopas, delsom företagshypotek bör ges en annanställning än det har och dels omarbetstagares löneskydd vidarbetsgivarens konkurs kan förbättrasutan att statens kostnader förlönegarantin ökar. Av direktiven framgåratt utredningen är oförhindrad att läggafram förslag som innebär att kopplingenmellan lönegarantin och förmånsrättenlöses upp.Lagutskottet erinrar om attmotionsyrkanden liknande de nu aktuellaprövades i sambandmed att antog lagen omföretagsrekonstruktion (bet.1995/96:LU11 s. 28). Enligt lagutskottethar några nya omständigheter intetillkommit som bör föranleda attriksdagen nu frångår deställningstaganden som gjordes treveckor tidigare.