bet · GJ01UU13 · 1996-03-07 00:00:00 — Utskottet lägger i likhet medregeringen särskild vikt vid att debaltiska staterna i dessa avseendenkommer att behandlas på samma sätt somde övriga kandidatländerna. Andrayrkanden som berör EU:s demokratiskalegitimitet och respekt för de mänskligarättigheterna behandlas i avsnitt 5.2.3nedan.Med det anförda betraktar utskottetmotion /96:U22 (v) yrkande 12 sombesvarat.I motion 1995/96:U30 (s) aktualiserasmer allmänt frågan om EU:s relationertill stater utanför unionen som kränkerde mänskliga rättigheterna. Utskottetkonstaterar att EU:s externa relationerpraktiskt taget alltid innehåller ettmått av politisk dialog som kan skapabättre möjligheter till påverkan ipositiv riktning än en politik sombygger på isolering. I fallet ,som omnämns i motionen, är förhoppningenatt de krafter i detta land somifrågasätter värdet av demokrati ochmänskliga rättigheter skall motverkasgenom att knyts närmare deteuropeiska samarbetet. Tullunionenförväntas också underlätta för Turkietatt komma till rätta med de ekonomiskaoch sociala problemen i landet ochdärmed också gagna demokratin.Utskottet utgår från att regeringen ochEU:s ministerråd noggrant fortsätter attfölja utvecklingen i Turkiet.Med det anförda betraktar utskottetmotion /96:U30 (s) yrkande 5 sombesvarat.EU:s medelhavsstrategi, som aktualiserasi motion 1994/95:U208 (m), syftar tillatt ge relationerna med de icke-europeiska en nydimension och att understödja denpolitiska, ekonomiska, sociala ochmiljömässiga utvecklingen i dessaländer. Ett första s.k.Europa-Medelhavsavtal har slutits medTunisien, vilket bl.a. skapar ramar förpolitisk dialog och definierar ett brettspektrum av samarbetsområden. Avtaletkan betraktas som ett första steg påvägen mot ett utökat partnerskap mellangemenskapen och länderna öster och söderom och förväntas på ettpositivt sätt fördjupa och utöka deeuropisk-tunisiska förbindelserna. Iavtalet slås fast att förbindelsernamellan parterna grundas på respekten förde demokratiska principerna och demänskliga rättigheterna.Utskottet konstaterar att regeringenaktivt deltagit i behandlingen inom EUav olika frågor syftande till att stärkaunionens relationer med länderna runtMedelhavet. Från svenskt håll har ocksåbetonats vikten av att och Maltaupptas som medlemmar i . Utskottetdelar den uppfattning som framförs imotion 1994/95:U208 (m), nämligen attdemokrati och respekt för de mänskligarättigheterna utgör en förutsättning fören långsiktigt stabil utveckling iMedelhavsområdet. Något riksdagensuttalande med anledning av motionen i nubehandlad del behövs inte.Med det anförda betraktar utskottetmotion /95:U208 (m) yrkande 3 sombesvarat.5.2.3 Skyddet av mänskliga rättigheteroch grundläggande friheterMotionernaVänsterpartiet påpekar i motion1995/96:U22 att regeringen i skrivelsenframhåller möjligheten att ansluta deneuropeiska gemenskapen till deneuropeiska konventionen om skydd för demänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna. Motionärernaanför att det därmed skulle görastydligt att gemenskapen delarvärderingen att individer inte skalldiskrimineras på grund av kön, ras,hudfärg, språk, religion eller politiskåskådning. De anför vidare attgemenskapen också borde verka för attindivider inte skall diskrimineras pågrund av handikapp, ålder och sexuellinriktning. Regeringen bör enligtmotionärerna verka för att gemenskapenägnar uppmärksamhet åt språkliga ochetniska minoriteters rättigheter(yrkande 13).Moderata samlingspartiet anser i motion1995/96:U23 att konventionbör få direkt rättsverkan också för EU isig genom att EU får rättslig status ochansluts som en part till konventionen.Åsikten att EG-rättens grundlagar börförbättras genom att EU får skriva underEuroparådets konvention framförs, dockutan yrkande, också i motion 1995/96:U19av . Likaså utan yrkandeanförs i motionen att medborgarnasgrundläggande rättigheter och ett förbudmot all sorts diskriminering bör skrivasin i unionsfördragets inledning.Kristdemokratiska samhällspartiet anseri motion 1995/96:U21 att EU-fördragenbör inledas med en komplett förteckningöver grundläggande mänskliga fri- ochrättigheter och att därför Europarådetskonvention bör infogas ifördragstexterna (yrkande 4).Motionärerna anser att EU bör få en egenjuridisk internationell identitet, somskall gälla inom de områden som EU harkompetens att agera på (yrkande 7).I motion 1995/96:U22yrkas att ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att EU:sministerråd bör anta en gemensamdeklaration angående förverkligandet(implementeringen) av FN:sbarnkonvention (yrkande 14). Riksdagenbör vidare ge regeringen till känna vadsom anförts om att EU-kommissionensystematiskt bör granska allaförordningar, direktiv och förslag tillbeslut utifrån deras konsekvenser förbarn (yrkande 15). bör ocksåge regeringen till känna att och ministerrådet bör utseen särskild barnombudsman (yrkande 16).Motionärerna framhåller att i en resolution i maj 1995inför regeringskonferensen pekat påbetydelsen av att prioritera barns ochungas rättigheter. En referens i FN:sbarnkonvention borde kunna göras iartikel F2. I artikel 8 under avdelningVIII kan också barns och ungdomarsrättigheter markeras. Det är viktigt,enligt motionärerna, att skydda allabarn och ungdomar som lever i motdiskriminering.I motion 1995/96:U28 (s, m, c, fp, v,mp, kds) yrkas att gerregeringen i uppdrag att placera barnetsrättigheter på den politiska agendaninför regeringskonferensen. Motionärernaframhåller att allt fler barn i Europablir en del av den sociala utslagningsom sker. Miljoner barn i hela Europaväxer upp utan att få sina grundläggandebehov tillgodosedda. har enskyldighet att agera förbarnkonventionens förverkligande iEuropa. Samtliga EU:s medlemmar harratificerat konventionen men vad gällerefterlevnaden återstår mycket att göra.Regeringen måste införregeringskonferensen se till att fråganom barnets rättigheter i fårhögre prioritet. Barnperspektivet börbeaktas i alla relevanta EG-beslut utanatt EG får kompetens att lagstifta ombarn- och ungdomspolitiken.I motion 1995/96:U29 yrkasatt begär att regeringen underregeringskonferensen skall verka för attbarnkonventionen införs iunionsfördraget (yrkande 2).Motionärerna pekar på att regeringeninte tar upp frågan om barnkonventionenoch dess införande i EU-sammanhang.Motionärerna menar att barnkonventionenär ett centralt och viktigt dokument sombör införas i unionsfördraget.Utskottets övervägandenEuropakonventionen om skydd för demänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna är enligtutskottets uppfattning av mycket storbetydelse. Frågan om EU:s anslutningtill konventionen behandlas ikonstitutionsutskottets yttrande(1995/96:KU5y). Följande anförs:En anslutning till konventionen avunionen eller gemenskapen skulleinnebära en reell förstärkning avskyddet för grundläggande fri- ochrättigheter då den skulle förpliktagemenskapen att garantera ett visstminimiskydd och dessutom acceptera enextern rättslig kontroll. Vidare skulleen anslutning ha ett symboliskt värdegenom att visa att EU tål eninternationell granskning på samma sättsom medlemsstaterna och därför ge enökad legitimitet. Ett erkännande avEuropadomstolen i somauktoritativ skulle också kunna hindraEG-domstolen från att utveckla enskiljaktig rättspraxis avseendekonventionens grundläggande fri- ochrättigheter.Konstitutionsutskottet konstaterar attregeringen i sin skrivelse framhållermöjligheten att ansluta gemenskapen tillEuropakonventionen som ett sätt attbetona den vikt som EU:s medlemsländerfäster vid respekten för mänskligarättigheter. Konstitutionsutskottetutgår från att regeringen kommer attverka för att de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna inomunionen ges starkt skydd och att defördelar som en anslutning tillEuropakonventionen innebär noga beaktas.Utrikesutskottet delarkonstitutionsutskottets bedömning ochutgångspunkt. Med det anförda betraktarutrikesutskottet motionerna 1995/96:U21(kds) yrkandena 4 och 7, 1995/96:U22 (v)yrkande 13 samt 1995/96:U23 (m) i berörddel som besvarade.Socialutskottet instämmer i sittyttrande (1995/96.SoU2y) i regeringensuppfattning att det är viktigt atthandikappfrågorna uppmärksammas vidregeringskonferensen och atthandikappaspekter bör beaktas i allarelevanta EG-beslut utan att EG fårkompetens att lagstifta omhandikappolitik. Motsvarande bör enligtsocialutskottet även gälla i fråga ombarnets rättigheter som dessa uttrycks iFN:s konvention om barnets rättigheter() vilken antogs år 1989och som trädde i kraft . Ikonventionen ges bestämmelser om barnetsrättigheter - rätten till liv ochutveckling, till trygghet, skydd ochrespekt m.m. Vidare ges bestämmelser omhur efterlevnaden av konventionen skallkontrolleras och garanteras.Samtliga EU-länder har visserligenratificerat FN:s konvention om barnetsrättigheter, men mycket återstår attgöra när det gäller genomförandet avkonventionen. anförföljande:Regeringen bör enligt utskottets meningverka för att frågor om barnetsrättigheter uppmärksammas vidregeringskonferensen och attbarnperspektivet beaktas iförberedelsearbetet inför EG-beslut somrör barn utan att EG får kompetens attlagstifta om barn- och ungdomspolitiken.Motion U28 (s, m, c, fp, v, mp, kds) ochmotion U22 (v) yrkandena 14 och 15 fårdärmed anses tillgodosedda. Utskottetvill inte ställa sig bakom förslaget iyrkande 16 i sistnämnda motion, vilketbör avstyrkas. Med anledning av vadutskottet anfört bör även motion U29(mp) yrkande 2 avstyrkas.Utrikesutskottet noterarsocialutskottets bedömningar i dennafråga och betraktar därmed motionerna1995/96:U22 (v) yrkandena 14-16,1995/96:U28 (s, m, c, fp, v, mp, kds) samt1995/96:U29 (mp) yrkande 2 sombesvarade.5.2.4 Öppenhet och insynMotionernaModerata samlingspartiet framhåller imotion 1995/96:U23 att offentlighet ären av de västerländska rättssamhällenasförnämsta kontrollmetoder och attoffentlighet och insyn är viktiga bådeför den folkliga förankringen ochkontrollen och för att få en bättreförvaltning av gemensammaangelägenheter. Motionärerna anser atten offentlighetsregel bör föras in i EU-fördragen.Vänsterpartiet anser i motion1995/96:U22 att ministerrådets ochCorepers möten bör göras offentliga ominte beslut om icke offentlighet tas med2/3 majoritet, att möjligheten attsekretessbelägga bör vara starktbegränsad och klargöras i fördragen samtatt skälen för ett beslut om sekretessskall redovisas offentligt (yrkande 1).Vidare anser motionärerna att det är braatt regeringen avser att driva frågan omoffentlighet och öppenhet påregeringskonferensen men att äveninförandet av meddelarskydd i traktatenmåste vara en högt prioriterad fråga(yrkande 8).Miljöpartiet anser i motion 1995/96:U29att svensk offentlighetsprincip skallinföras i EU-institutionerna och intefår urholkas genom vidgadesekretessregler (yrkande 10) samt attsvensk meddelarfrihet skall gälla ävenEU-institutionerna (yrkande 11).Kristdemokratiska samhällspartiet anföri motion 1995/96:U21 att EU bör införaöppna rådsmöten vid beredning avlagstiftningsförslag samtoffentlighetsprincip och meddelarfrihet(yrkande 21).Frågan tas upp även av imotion 1995/96:U19, och motionärernaanser, utan att framställa någotyrkande, att företrädare i EUpå ett mycket mer pregnant sätt änhittills agerar pådrivande för attoffentlighetsprincipen blir gällande.Frågan om möjligheter attdirekt verka för en ökad offentlighetinom EU tas upp i motion 1995/96:U27(fp). Motionären anser att vi i vårsträvan till större insyn bör sökabundsförvanter i andra länder och attriksdagen bör kunna hjälpa till i dettaarbete. Mot denna bakgrund börsamarbetet med andra EU-ländersparlament i denna fråga intensifierasoch riksdagsledamöter och utskott kunnadelta i en planmässig påverkansprocessgentemot andra parlament.I motion 1995/96:U24 (s) aktualiserasden lobbyverksamhet som bedrivs inomEU:s institutioner, och motionärernaanser att systemet bör ses över.Översynen bör omfatta lobbyismensbetydelse för olika beslut inom EU ochformer för att skapa en ökad öppenhet omhur olika lobbyister påverkat ettställningstagande. En väg till ökadöppenhet kan vara krav på att dekontakter som påverkat ett ärendenoteras i anslutning till ärendet.Eftersom hittillsvarit oförmöget att kunna ena sig omelementära krav på registrering avlobbyister m.m. måste det enligtmotionärerna ankomma på staterna att tainitiativ till en översyn (yrkande 2).I motion 1994/95:U501 (s), från allmännamotionstiden, behandlas frågan omkooperationens medverkan ibeslutsprocessen inom EU. Det anförs attEU-medlemskapet förutsätter att olikasvenska intressen kommer till tals i enbetydligt mer komplicerad beslutsprocessän tidigare, såväl när besluten bereds iSverige som när inflytande skall utövasgentemot EU:s institutioner. I dentraditionella svenska modellen harkooperationen och folkrörelserna engiven plats i beredningsprocessen närbeslut skall fattas. Motionärernahemställer att regeringen vid varjetillfälle, då svenska företrädare iolika organ med anknytning till EU skallutses, prövar lämpligheten av att utseföreträdare för i förekommande fallberörda folkrörelser. Folkrörelserna ochkooperationen bör således beredastillfälle att medverka i denbeslutsprocess som följer av Sverigesmedlemskap i övervägandenUtskottet noterar attkonstitutionsutskottets yttrande(1995/96:KU5y) innehåller en redogörelsesåväl för den svenskaoffentlighetsprincipen som för hurfrågor rörande offentlighet ochsekretess behandlas inom EU. InomSverige råder, som framgår bl.a. avkonstitutionsutskottets yttrande, storenighet om offentlighetsprincipensbetydelse. Som anförs i föreliggandeskrivelse avser regeringen också att vidregeringskonferensen verka för attgrundläggande principer om offentlighetinom EU:s institutioner skrivs in i EU:sfördrag. noterar, ilikhet med , attregeringen också i andra sammanhangvisat att frågan om offentlighet inom EUhar hög prioritet. Följande anförs avkonstitutionsutskottet:Utskottet har inte någon annanuppfattning än regeringen i fråga om attskriva in grundläggande principer omoffentlighet i . Utskottetutgår från att regeringen fortsätter attäven i andra sammanhang driva frågor omen offentlighetsprincip motsvarande densvenska och som således även omfattarbestämmelser om meddelarfrihet ochregistrering av handlingar.När det gäller rådets debatter ilagstiftningsfrågor delar utskottetockså regeringens uppfattning om attdessa i större utsträckning bör varaoffentliga.Med det anförda anser utskottet syftetmed motionerna U21 yrkande 21, U22yrkandena 1 och 8, U23 i denna del samtU29 yrkandena 10 och 11 tillgodosett.Utrikesutskottet noterar attkonstitutionsutskottet delar det synsättsom förs fram i motion 1995/96:U27 (fp),nämligen den svenska , dessledamöters och organs möjligheter attmedverka till att driva utvecklingeninom EU mot större offentlighet genomatt påverka övriga medlemsstatersparlament. utgårfrån att framför allt talmanskonferensennoga uppmärksammar även denna aspekt vidbedömningar av besöksutbyte med andraparlament och vid detinterparlamentariska samarbetet främstmed övriga EU-länder.Lobbyverksamhet, som aktualiseras imotion 1995/96:U24 (s), har en meretablerad och accepterad roll inom EU:sinstitutioner och beslutsprocess än vadsom är fallet i noterarkonstitutionsutskottets uppfattning attdet kan finnas goda skäl att se över hurbeslutsprocessen kan påverkas avlobbysystemet. Diskussioner och försökatt skapa regler pågår också inom EU,även om arbetet, som motionärernapåpekar, går trögt och drabbas avbakslag. anserinte att detta är en fråga förregeringskonferensen.Konstitutionsutskottet hänvisar dock, ifråga om betydelsen av register som äröppna för allmänheten, till vad somanförs i konstitutionsutskottetsyttrande under avsnittet omoffentlighetsprincipen.Konstitutionsutskottet framhåller attsådana register skulle ge bättremöjligheter till insyn i vad olikaföretags och organisationers kontaktermed institutionerna har haft förinverkan på olika beslut. Någotuttalande med anledning av motion U24(s) yrkande 2 villkonstitutionsutskottet således inteföreslå.Utrikesutskottet har ingen annanuppfattning än idessa frågor och betraktar därmedmotionerna 1995/96:U21 (kds) yrkande 21,1995/96:U22 (v) yrkandena 1 och 8,1995/96:U23 (m) i berörd del,1995/96:U24 (s) yrkande 2, 1995/96:U27(fp) samt 1995/96:U29 (mp) yrkandena 10och 11 som besvarade.Som anförs i motion 1994/95:U501 (s) harfolkrörelser och föreningsliv storbetydelse för den demokratiskaförankringen av viktiga samhällsbeslut.Inom EU är inte minst de informellapåverkanskanalerna viktiga. Betydelsenav att vara med tidigt ibeslutsprocessen kan inte nogunderstrykas. Det är en fråga för varjemedlemsland att lägga fast formerna förhur beslut skall växa fram ochförankras. I ansvarar varjedepartement på sitt område för samrådetmed berörda intresseorganisationer.Samrådet kan vara mer eller mindreformaliserat och ha olika benämningar.Inom finns exempelvisden s.k. EG-arbetsgruppen förkonsumentfrågor, en referensgrupp församma frågor samt en referensgrupp förungdomsfrågor. Totalt sett finns ettbetydande antal berednings-, arbets- ochreferensgrupper inom regeringskanslietdär folkrörelser ochintresseorganisationer av olika slagfinns representerade. Utskottetkonstaterar att också EU 96-kommitténbidragit till att stimulera denoffentliga debatten och engageraorganisationsföreträdare ochsamhällsdebattörer i de införregeringskonferensen aktuella frågornaom EU:s framtid.Även inom vissa organ inom EU finnsföreträdare för svenska folkrörelser ochorgan permanent representerade. I t.ex.den ekonomiska och sociala kommitténfinns, enligt vad utskottet inhämtat,representanter för bl.a. LO, TCO, LRF,, SverigesKonsumentråd samt Handikappförbundet.Även i kommissionens rådgivande organför konsumentfrågor finns enrepresentant för Konsumentråd.Utskottet utgår från att regeringenvinnlägger sig om att även framdelesutse folkrörelserepresentanter till deplatser som särskilt ställs tillförfogande för detta ändamål.Med det anförda betraktar utskottetmotion /95:U501 (s) som besvarad.5.2.5 JämställdhetMotionernaModerata samlingspartiet framhåller imotion 1995/96:U23 (i berörd del) attdiskriminering i samhällslivet på grundav nationalitet, kön, ras och religionär ett allvarligt problem och att det ärviktigt att EU klart slår fast principenom icke-diskriminering.Centerpartiet stödjer i motion1995/96:U25 regeringens ambition attförstärka fördraget utifrån ettjämställdhetsperspektiv. Partiet villsärskilt betona kvinnors möjlighet attkombinera förvärvsarbete ellerföretagande med föräldraskap. Kvinnorsarbetsmarknad måste breddas och görasmer flexibel. Dagens miniminivå förföräldraledighet bör enligtCentern förlängas och omfatta bådaföräldrarna. Kvinnors möjlighet attstarta företag måste stödjas. EU:sutbildningsprogram och strukturstöd böri högre grad riktas till kvinnor somvill starta företag. Det behövs vidarestöd till nätverk för företagandekvinnor och en skattepolitik sombehandlar kvinnor och män lika. Sverigebör överväga en förstärkning ochutvidgning av såväl principen om likalön för lika arbete i artikel 119 somden allmänna principen om jämställdhetmellan kvinnor och män.Jämställdhetsperspektivet bör enligtCentern genomsyra all politik och allaprogram inom EU. Kvinnors representationi EU:s institutioner måste öka. Enpositiv särbehandling bör kunna användasför att utjämna orättvisor mellan könen(yrkande 7).Folkpartiet liberalerna förordar imotion 1995/96:U19 (utan särskiltyrkande) att vidregeringskonferensen bör föra framförslag om att unionsfördragetkompletteras med ett stycke ommedborgarnas grundläggande rättigheteroch ett förbud mot all sortsdiskriminering.Miljöpartiet de gröna i motion1995/96:U29 är kritiska till attregeringen i skrivelsen till riksdagenbeträffande jämställdhetsfrågan inte gerkonkreta besked i sak om vilka åtgärderman avser att driva och vilka krav somkommer att ställas vidregeringskonferensen. anseratt bör driva kravet omkönskvotering inom EU:s institutioner(yrkande 12). Kravet ställs också imotion 1994/95:U502 (mp) från allmännamotionstiden (yrkande 17).Vänsterpartiet anser i motion1995/96:U22, när det gällerjämställdhet, att konvergenspolitikenoch EMU-förberedelserna försvårar enpolitik för full sysselsättning ochpressar landet till nedskärningar inomden offentliga sektorn. Det innebärenligt motionen i praktiken enanpassning i riktning mot de lägrenivåer på offentlig service, kvinnligförvärvsfrekvens och socialatrygghetssystem som finns i andra EU-länder. Enligt Vänstern raseras därmedgrunden för jämställdheten mellan könen.En jämställdhetspolitik som endastinriktas på fler kvinnor i beslutandeförsamlingar, fler kvinnliga chefer,ökade utbildningsinsatser osv. riskeraratt bli begränsade till välutbildade ochvälavlönade kvinnor. Regeringensambitioner på jämställdhetsområdet ärenligt motionärerna vällovliga mensaknar realism med hänsyn till denpågående utvecklingen inom EU. Det ärdock bra att regeringen verkar förförstärkta skrivningar om jämställdhet ifördragen (yrkande 10).Utskottets övervägandenI regeringens skrivelse sägs i fråga omjämställdhetsarbetet att en centralutmaning för regeringskonferensen är attinrikta EU-samarbetet mer på människorsbehov och problem i vardagen för att påså sätt öka unionens medborgerligaförankring. Arbetsmarknadsutskottetanser i sitt yttrande (1995/96:AU3y) attdet är en riktig bedömning och att EUbör göra mer för att öka jämställdhetenmellan kvinnor och män. I yttrandetredovisas kortfattat arbetet medjämställdhetsfrågorna inom EU:Redan i fastslogs i artikel119 att kvinnor och män skall ha likalön för lika arbete. Likalöneprincipeninfördes i fördraget främst på grund avatt lönediskriminering av kvinnor sågssom en potentiell källa till snedvridenkonkurrens mellan medlemsländerna. Efterhand har artikel 119 utvecklats till enviktig bas för EU:sjämställdhetspolitik.Jämställdhetsfrågan som är en del avEU:s sociala dimension omfattar numeradirekt lagstiftning (direktiv) men ocksårekommendationer inom olika områden samtinsatser av olika slag inom ramen förolika jämställdhetsprogram.Europeiska unionens råd antog idecember 1995 ett nytt - det fjärde -handlingsprogram för jämställdhet mellankvinnor och män för perioden 1996-2000.Det syftar främst tillerfarenhetsutbyte, stöd till projekt ochtill att sprida goda exempel. Därutöveraviseras bl.a. ökade insatser för attövervaka att befintlig lagstiftning påjämställdhetsområdet genomförs imedlemsländerna. Programmet syftar ocksåtill att främja attjämställdhetsaspekter genomsyrar allapolitikområden.Genom avgöranden har enrelativt omfattande rättspraxis vuxitfram kring artikel 119 och genomavgörandena har likalöneprincipen givitsdirekt effekt i medlemsländerna. Artikel119 i grundar såledesrättigheter och skyldigheter inte baraför medlemsländerna utan också förenskilda människor.EU:s lagstiftning påjämställdhetsområdet omfattar ett antaldirektiv. En särställning bland dessaintar det s.k. likalönedirektivet(75/117/EEG) som ger ytterligareriktlinjer för hur medlemsländerna skallnärma sin nationella lagstiftning tilllikalöneprincipen i artikel 119.Övriga direktiv behandlar frågor omlikabehandling av kvinnor och män närdet gäller anställning, yrkesutbildning,befordran och arbetsvillkor(76/207/EEG), likabehandling påsocialförsäkringsområdet (79/7/EEG) samti fråga om kollektiva försäkringar iarbetslivet (86/378/EEG) och, slutligen,likabehandling av kvinnliga och manligaegenföretagare (inklusive jordbrukare)(86/613/EEG). Tilljämställdhetsdirektiven får även anseshöra direktivet (92/85/EEG) om åtgärderför att förbättra säkerhet och hälsa påarbetsplatser för arbetstagare som ärgravida, har fött barn ellerammar.Den lagstiftning som finns inom EU påjämställdhetsområdet utgörs avminimikrav, och det är i många fallfullt möjligt för enskilda länder attföra en politik med längre gåendeambitioner.