bet · GK01SoU4 · 1996-09-04 00:00:00 — Man börförst avvakta och se om det i lagenstadgade förbudet mot direkt reklam harfått avsedd effekt innan ytterligareåtgärder vidtas.I motionerna 1994/95:So223 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) (yrkande 39) och1994/95:So487 av m.fl.(fp, s, m, c, v, mp, kds) (yrkande 9)begärs tillkännagivanden om behovet avinternationella etiska regler förmarknadsföring av tobaksprodukter.Motionärerna anser att bör tainitiativ till att internationellaetiska riktlinjer utvecklas för attbegränsa marknadsföringen avtobaksprodukter. Reglerna bör få enliknande utformning som de somVärldshälsoorganisationen (WHO) utfärdatför marknadsföring av läkemedel ochbröstmjölksersättningsprodukter.I motion 1994/95:So484 av . (kds) begärs ett tillkännagivandeom vad som anförts om förbud motindirekt tobaksreklam (yrkande 16).Motionärerna hävdar att tobaksbolagen iSverige försöker kringå förbudet mottobaksreklam genom att lansera andravaror med tobaksprodukternas färger ochnamn. Dessa varor väljs mycket medvetetur den rådande ungdomskulturen. Att denindirekta reklamen har verkan synstydligast, menar motionärerna, i destora tobaksbolagens analyser som letttill att bolagen avsätter stora resurserpå denna typ av reklam. Det är avstörsta vikt att tobaksreklam i allaformer förbjuds i Sverige.Även i motion 1994/95:So491 av BarbroHietala m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om förbud mot förtäckttobaksreklam (yrkande 2). Enligtmotionärerna påverkar den indirektatobaksreklamen framför allt ungdomar.Därför bör ett förbud mot tobaksreklamäven innefatta den indirekta reklamen.I motion 1995/96:So33 av () yrkas attriksdagen i enlighet med vad som anförtsi motionen begär att regeringen snaraståterkommer med ett bredareetgärdsprogram mot tobaksanvändningen(delvis). Motionärerna välkomnarförslaget om att införa en åldersgränsför tobaksinköp men anser att fleråtgärder behövs. Bl.a. bör regeringenundersöka möjligheterna att förbjuda denindirekta marknadsföring avtobaksprodukter som tobaksbolagenbedriver.Tidigare behandling, m.m.I sitt betänkande 1993/94:SoU17 vidhöllutskottet sin tidigare inställning omatt ett förbud mot direkt reklam förtobaksvaror skulle införas i tobakslagenoch tillstyrkte regeringens förslag omatt en bestämmelse härom skulle införasi tobakslagen. Utskottet konstateradeatt frågan om förbud mot förtäckttobaksreklam övervägdes inomregeringskansliet. Enligt utskottetborde regeringen emellertid skyndsamtutreda frågan och därefter återkommatill . Förslaget om att införaett förbud för näringsidkare att vidmarknadsföring av tobaksvaror användakommersiella annonser i tryck antogs avriksdagen som också gav regeringen tillkänna vad utskottet hade uttalat ifrågan om förtäckt tobaksreklam.Bestämmelsen om reklamförbud trädde ikraft den 1 juli 1994.I september månad 1994 bemyndiganderegeringen chefen förSocialdepartementet att tillkalla ensärskild utredare med uppdrag att utredafrågan om förbud mot indirekttobaksreklam och möjligheterna attinföra ett sådant förbud. Utredningen,som antog namnet Utredningen om indirekttobaksreklam, överlämnade i november1995 sitt betänkande Indirekttobaksreklam (SOU 1995:114) tillregeringen.Utredningen föreslår att det itobakslagen införs förbud mot attanvända kända tobaksnamn på varor ellertjänster utanför tobaksområdet. Förbudav liknande slag finns bl.a. i ,och . Förslaget innebärett förbud för näringsidkare att imarknadsföring som riktas tillkonsumenter använda varukännetecken somtill någon del är i bruk för entobaksvara eller är registrerade ellerinarbetade för en sådan vara enligtvarumärkeslagens bestämmelser. Detgäller ord- och figurmärken,förpackningsutstyrslar m.m. som användssom kännetecken för tobaksvaror eller ärvarumärkesrättsligt skyddade för sådanavaror. Förbudet är begränsat tillanvändningen av varukännetecken ikommersiella annonser i periodiskaskrifter och i ljudradio- ochtelevisionsprogram. Det krav på särskildmåttfullhet som enligt nuvarandelagstiftning gäller för marknadsföringav tobaksvaror på annat sätt än ikommersiella annonser föreslås blitillämpligt på de reklamformer somomfattas av förslaget. Det innebär bl.a.att användningen av varukännetecken medanknytning till en tobaksvara utanförtobaksområdet inte heller skall fåförekomma i filmer. Kravet på särskildmåttfullhet innebär vidare vissabegränsningar när det gäller t.ex.omfattningen avvarukänneteckensanvändning som i och försig är tillåten. Enligt utredningen blirräckvidden av förbudet i principdensamma som enligt det nuvarandeförbudet mot tobaksreklam. Begränsningarav möjligheten att användavarukännetecken med anknytning tilltobaksvaror bör inte vara merlångtgående än förbudet mottobaksreklam. En förbud som sträcker siglängre skulle också kunna komma ikonflikt med dels vissa avbestämmelserna i , delsinternationella varumärkesrättsligabestämmelser.Varukännetecken som endast i begränsadomfattning förekommer vid marknadsföringav tobaksvaror omfattas inte av detföreslagna förbudet. Skälet tillundantaget är att det förekommeranvändning av ett varukännetecken förtobaksvaror och andra varor utan attanvändningen i det senare fallet pånågot avgörande sätt associerar tilltobaksvaran. Som exempel angesvarumärket som är registreratför både tobaksvaror och bilar.Utredningen föreslår vidare attförbudet skall kopplas till detmarknadsrättsliga påföljdssystemet påsamma sätt som det nuvarande förbudetmot tobaksreklam.Utredningen har beaktat förslagetsförenlighet med annan lagstiftning.Enligt utredningen kräver förslagetändringar i tryckfrihetsförordningen ochi yttrandefrihetsgrundlagen. Förslagetstrider inte mot bestämmelserna omegendomsskyddet i regeringsformen. Inteheller bör förslaget komma i konfliktmed bestämmelser omskyddet för egendom. Det bör enligtutredningens mening inte heller uppstånågon konflikt mellan förslaget ochbestämmelserna på detvarumärkesrättsliga området, t.ex.bestämmelserna i förindustriellt rättsskydd.Betänkandet har remissbehandlats ochbereds inomSocialdepartementet. I svar på en frågai om förbud motindirekt tobaksreklam harsocialministern uppgett att det ärregeringens avsikt att redovisa sittställningstagande i frågan för riksdagenunder . Detta kommer, enligtsocialministern, att beröra denindirekta reklamen, men eventuellt ocksåfrågan om måttfullhetskravet i nuvarandelagreglering av den direktatobaksreklamen.Enligt uppgift har WHO fattatbeslut om att utarbeta en ramkonventionom kontroll av tobaksvaror. Sverigeställde sig bakom förslaget.Utskottets bedömningFrågan om förbud mot indirekttobaksreklam är föremål för beredninginom . bördärför enligt utskottet avvaktaregeringens kommande förslag. MotionernaSo201 (m), So484 (kds) yrkande 16, So491(s) yrkande 2 och So33 (mp) delvisavstyrks.Utskottet är ense med motionärerna imotionerna So223 (fp) yrkande 39 ochSo487 (fp, s, m, c, v, mp, kds) yrkande9 om att det är värdefullt attinternationella etiska riktlinjerutvecklas för att begränsamarknadsföringen av tobaksprodukter. Medhänsyn till det arbete som nyligenpåbörjats inom WHO och som också Sverigeställt sig bakom behövs dock inte någottillkännagivande till regeringen.Motionerna avstyrks.VarningstexterI motion 1994/95:So220 av Skånberg(kds) begärs ett tillkännagivande om vadsom anförts om införande avSocialstyrelsens nya, störrevarningstexter (yrkande 1). I januari1991 presenterade Socialstyrelsenförslag till nya varningstexter påtobaksprodukter, med bl.a. större textpå cigarettpaket och texter medsjukdomsrelaterade sjukdomsbeskrivningarpå cigarettlimpor. Vidare ärvarningstexterna illustrerade medsymboler som dödskallar, kors, irökande mammas mage, passivt rökandebarn m.m. Tobaksbolagen försöker, enligtmotionären, av ekonomiska skäl attförhala att de nya varningstexternaträder i kraft. Motionären anför att detär av största vikt att de nyavarningstexterna införs.I motion 1994/95:So484 av . (kds) begärs ett tillkännagivandeom vad som anförts om neutralatobaksförpackningar med störrevarningstext (yrkande 17).Cigarettpaketens mer eller mindre lyxigadekor och utformning har, enligtmotionärerna, stor betydelse förstatusen hos unga rökare. I t.ex. Kanadavill hälsomyndigheterna göraförpackningarna mindre attraktiva genomatt endast tillåta märkesnamnet påpaketet. Motionärerna anför vidare attden varningstext som redan nu förekommerpå alla tobaksprodukter bör görasstörre, så att den täcker hela ena sidanav paketet, t.ex. av paketetstotala yta.Bakgrund och tidigare behandlingEuropeiska gemenskapernas råd har den 13november 1989 antagit direktiv omanpassning av medlemsstaternas lagar ochandra författningar beträffande märkningav tobaksvaror (89/622/EEG). Direktivetändrades (92/41/EEG).Enligt direktivet skall allaförpackningar med tobaksvaror förses meden i direktivet särskilt angiven allmänvarningstext. Förpackningar medcigaretter och andra tobaksvaror skall,förutom den allmänna varningstexten, haen av flera alternativa särskildavarningstexter som finns angivna i tvåbilagor till direktivet. Det åliggervarje medlemsstat att upprätta enförteckning över de särskildavarningstexterna vilka uteslutande skallhämtats från bilagorna i direktivet. Närdet gäller cigarettförpackningar skallvarningstexterna täcka avvarje större yta på paketet.Varningstexterna för andra tobaksvarorskall täcka av förpackningensyta. Vidare finns regler om att texternaskall vara tydliga och lätt läsbara ochtryckas med fet stil mot kontrasterandebakgrund.Bestämmelser om varningstext ochinnehållsdeklaration på tobaksvaroråterfinns i tobakslagen (9-11 §§). I 9 §talas om varningstexter vilket avser attmarkera att det, liksom inom EU, skallföreskrivas att en förpackning skall hamer än en text. Av 9 § andra stycketframgår att regeringen får överlämna åten myndighet att lämna föreskrifter omvarningstexter och innehållsdeklarationpå förpackningar till tobaksvaror. Dennamöjlighet överensstämmer med vad somgällde tidigare enligt lagen (1975:1154)om varningstext och innehållsdeklarationpå tobaksvaror. Regeringen har enligt 4§ förordningen (1985:796) med vissabemyndiganden för attmeddela föreskrifter m.m. överlåtit tillSocialstyrelsen att meddela sådanaföreskrifter. harutfärdat föreskrifter om varningstexteroch innehållsdeklaration på tobaksvarorsamt begränsning av tjärhalten icigaretter (SOSFS 1994:9). hänvisas till EG-direktivet samt till att Sverigeförbundit sig att tillämpa reglerna idirektivet. En ändring i föreskrifternagjordes (SOSFS 1996:3).I betänkandet 1993/94:SoU17 behandladeutskottet en motion (kds) med krav påinförande av nya och störrevarningstexter på tobaksförpackningar.Utskottet konstaterade att bestämmelserom varningstexter finns i tobakslagenoch att dessa bestämmelseröverensstämmer med EG:s rådsdirektiv ommärkning av tobaksvaror (89/622EEG).Vidare anförde utskottet att direktivetomfattades av . Medhänvisning till att de svenskaföreskrifterna om varningstexter intekan avvika från de materiellamärkningsregler som anges i EG-direktivet avstyrktes motionen.Utskottets bedömningInformation om tobakens skadeverkningarär en väsentlig del av arbetet med attåstadkomma en minskning av tobaksbruket.Det är därför av stor vikt attförpackningar av tobaksvaror förses medtexter som upplyser om de hälsoriskersom är förbundna med bruk av tobak.Bestämmelser härom finns också itobakslagen och i de föreskrifter somutfärdats av . ärsom medlemsland i Europeiska unionenbundet av de direktiv som utfärdats avEuropeiska gemenskapernas råd ommärkning av tobaksvaror (89/622/EEG,92/41/EEG) och kan därmed inte uppställaegna krav på varningstexter som avvikerfrån de materiella märkningsregler somanges i EG-direktiven. Utskottet utgårfrån att inom EU verkar för attinformationen om tobakens hälsofarlighetutvecklas. Motionerna So220 (kds)yrkande 1 och So484 (kds) yrkande 17avstyrks.Rökavvänjning och rökslutarstödI motion 1994/95:So223 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om vad som anförts ombehovet av tillgång till rökavvänjning(yrkande 37). Motionärerna anser atthälso- och sjukvårdens insatser irökavvänjning måste intensifieras. Varjesjukvårdshuvudman bör, enligtmotionärerna, ha minst en enhet medsamlat ansvar för verksamhet medrökavvänjning.I motion 1994/95:So487 av BarbroWesterholm m.fl. (fp, s, m, c, v, mp,kds) begärs ett tillkännagivande om vadsom anförts om behovet av rökavvänjningoch rökslutarstöd (yrkande 3).Motionärerna anför att avdem som slutar röka gör det på egen handoch att återfallsfrekvensen efterrökstopp är hög, , blandkraftigt nikotinberoende rökare. Viktenav att det inom hälso- och sjukvårdenfinns tillgång till rökavvänjning ochrökslutarstöd kan, enligt motionärerna,inte nog understrykas.I motion 1994/95:So488 av GudrunLindvall m.fl. (mp) begärs ett beslut omatt alla blivande föräldrar bör erbjudasgratis rökavvänjning (yrkande 4). Det ärviktigt, enligt motionärerna, att setill att små barn inte exponeras för merkemikalier och allergener än nödvändigt.Att föräldrarna inte röker anser vissaläkare mycket viktigt och i , därman satsat på rökavvänjningskurser förastamabarns föräldrar, kan man visa enmycket stor förbättring sedan barnenslutat att exponeras för röken. Gratisrökavvänjning skall, enligtmotionärerna, därför erbjudas förrökande blivande föräldrar.Bakgrund och tidigare behandlingS.k. rökavvänjningskliniker finns påHuddinge sjukhus samt i ochLund. Avsikten är dock att människor somönskar hjälp med att sluta röka skallkunna vända sig till primärvården, tillsin husläkare eller närmastevårdcentral. Utbildning av hälso- ochsjukvårdspersonal i detta avseendepågår.Motioner med krav på rökslutarstöd i denmeningen att en särskild avgift skulleinföras på tobak i syfte att bekostainsatserna för att förebygga tobaksdebutoch för att ge hjälp åt personer somönskar sluta röka har behandlats avutskottet i betänkandet 1992/93:SoU26.Utskottet ansåg i likhet medskatteutskottet (bet. 1992/93:SkU25) attnågon särskild avgift på tobak inteskulle införas. Aktuella motioneravstyrktes.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att åtgärdervidtagits eller förbereds för attpersoner som önskar sluta röka skallkunna få hjälp med detta inom hälso- ochsjukvården. Något tillkänngivande medanledning av motionerna So223 (fp)yrkande 37, So487 (fp, s, m, c, v, mp,kds) yrkande 3 och So488 (mp) yrkande 4behövs inte. Motionerna avstyrks.ForskningI två motioner begärs tillkännagivandenom behovet av forskning inomtobaksområdet.I motion 1994/95:So223 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) (yrkande 38)anförs att vår kunskap om varförmänniskor börjar röka är i dagofullständig. Enligt motionärerna behövsen professur och en vetenskapliginstitution med särskild inriktning påtobakspreventivt arbete. Regeringen börbeakta detta behov i den kommandeforskningspolitiska propositionen.Även i motion 1994/95:So487 av BarbroWesterholm m.fl. (fp, s, m, c, v, mp,kds) (yrkande 4) framförs krav på envetenskaplig institution förtobaksprevention. Enligt motionärernafinns inte mycket kunskap om vilkafaktorer som påverkar tobaksdebuten ochom hur man effektivare kan hjälpamänniskor att sluta använda tobak. Dettaforskningsbehov behöver beaktas i nästaforskningspolitiska proposition.BakgrundI nu föreliggande proposition sägs attnya kunskaper, främst om hälsoriskertill följd av passiv rökning ochnikotinberoendets art, har förändratsynen på tobaksbruket. betraktasknappast tobak som en alldagligkonsumtionsvara som det är den enskildesprivatsak att avgöra om han eller honvill nyttja eller inte. Vidare sägs attbeteendevetenskaplig forskning har ökatvåra kunskaper om varför man börjarröka. Det sker i regel inte som någotövertänkt och avgörande val vid ettbestämt tillfälle. I stället handlar detom en process . Dennaprocess sker i flera steg, där varjesteg påverkas av en rad personliga,sociala och miljömässiga faktorer.Enligt propositionen har forskningenvisat att nio av tio rökare har börjatföre . Åtgärder som skjuterupp debuten kan därför förväntas bidratill att totalt sett färre människorbörjar röka.Enligt fördjupadeanslagsframställning för åren 1997-1999sägs att tobaksprogrammet har godvetenskaplig förankring, men börförstärkas på vissa områden.Forskningsprojekt och kompetentaforskningsmiljöer förbeteendevetenskaplig tobaksforskning börutvecklas, och den fortlöpandekartläggningen av kunskaper, attityderoch beteenden i fråga om tobak börförstärkas.Utskottets bedömningEn forskningspolitisk proposition äraviserad . Regeringenskommande förslag bör inte nu föregripasmed något uttalande från riksdagenssida. Motionerna So223 (fp) yrkande 38och So487 (fp, s, m, c, v, mp, kds)yrkande 4 avstyrks.Skärpning av tobakslagenI motion 1994/95:So469 av . (mp) begärs tillkännagivanden omvad i motionen anförts om enkraftfullare inledning av tobakslagen(yrkande 1), om uppföljning avtobakslagens 2 § punkt 4 (yrkande 3) ochom skärpning av bestämmelserna omrökförbud på restauranger ochserveringsställen (yrkande 4). Enligtmotionärerna bör 1 § tobakslagen inledasmed en kraftfull beskrivning av tobakensom en starkt beroendeframkallande ochhälsovådlig drog, samt vikten av attkraftigt minska nyrekryteringen avrökare. Vidare anser motionärerna attSJ:s rökkupéer strider mot 2 §tobakslagen om rökfrihet på inrikeskollektivtrafik och att SJ därför måsteinföra rökförbud på tågen. Pårestauranger och andra serveringsställenbör allmänt rökförbud råda. Tillståndför rökning bör, enligt motionärerna,kunna ges endast i de fall cigarettrökeninte blir till en olägenhet för övrigagäster och för personalen.Även i motion 1995/96:So33 av ThomasJulin och () framförskrav på en kraftfullare inledning avtobakslagen och skärpning avbestämmelserna om rökförbud pårestauranger, andra serveringsställenoch tåg i inrikes trafik. Vidare ansermotionärerna att regeringen böråterkomma till med förslag omfler rökfria miljöer och attorganisationer som aktivt arbetar föratt göra fler människor medvetna omriskerna med tobaksbruk bör få ökademedel till sitt förfogande (delvis).Gällande rättTobakslagen innehåller regler om vissamiljöer där rökning inte skall få ägarum eller där vissa utrymmen skallhållas fri från tobaksrök. Huvudregelnär att rökning inte skall vara tillåteni lokaler för barnomsorg, skolverksamhetoch annan verksamhet för barn ochungdom, färdmedel i inrikes kollektivtrafik, lokaler för hälso- och sjukvård,lokaler avsedda för gemensamt bruk ibostäder och inrättningar med särskildservice eller vård. På initiativ avsocialutskottet har rökförbudetutsträckts till att omfatta ävenskolgårdar och platser utomhus somanvänds i barnomsorgen och lokaler däroffentliga tillställningar och allmännasammankomster anordnas samt andralokaler dit allmänheten har tillträde.Möjlighet finns att göra avsteg från denämnda reglerna. Bl.a. får särskildarökrum anordnas.I tobakslagen finns också enbestämmelse om rätt till en rökfriarbetsmiljö. Även denna bestämmelse harinitierats av utskottet.Tobakslagens bestämmelser om begränsningav rökning i vissa lokaler och utrymmensamt på vissa områden utomhus, rökfriarbetsmiljö, varningstexter ochinnehållsdeklaration på förpackningartill tobaksvaror, marknadsföring samtproduktkontroll m.m. av tobaksvaror, harenligt lagens inledande paragrafbeslutats på grund av de hälsorisker ocholägenheter som är förbundna med bruk avtobak. I förarbetena sägs att dethuvudsakliga syftet med lagen är attskydda allmänheten från att ofrivilligtutsättas för tobaksrök och att skyddabarn och ungdom från att börja brukatobak.Enligt 2 § tobakslagen är rökningförbjuden på färdmedel i inrikeskollektivtrafik eller i lokaler ochandra utrymmen som är avsedda attanvändas av den som reser med sådanafärdmedel. Lagen förbjuder dock inte attsärskilda utrymmen inrättas för rökare(6 §). När det gäller allmänna färdmedelkan detta i princip bara bli tillämpligtnär det finns möjlighet att anordna heltskilda utrymmen såsom på tåg.I lagen återfinns också särskildaregler när det gäller rökning på hotelloch restauranger (4 §). Restauranger ochandra serveringsställen som har mer änfemtio sittplatser skall, om rökförbudej föreligger, ha sittplatser inom etteller flera områden där rökning ärförbjuden. Lagen uppställer dock ingasärskilda krav på hur stora dessaområden skall vara eller hur de skallavgränsas. I allmänmotiveringen tilllagen (prop. 1992/93:185) förutsättsdock att en avgränsning sker på sådantsätt att gäster som så önskar får enreell möjlighet att undvika att bliutsatta för tobaksrök och att rökfriaområden inte görs påtagligt mindre änsådana där rökning är tillåten. Vidareframhålls att de rökfria platserna intebör ges sämre placering i lokalen änplatser där rökning tillåts.Det åligger den som i egenskap av ägareeller på annan grund disponerar överlokalen att ansvara för attbestämmelserna iakttas och tydligtmarkera var rökning är respektive inteär tillåten (7 §). Den som ansvarar förlokalen är också skyldig att övervakaatt reglerna inte överträds och vidbehov ingripa med information ochtillsägelser. Den omedelbara tillsynenöver att lagen och föreskrifter sommeddelats med stöd av lagen efterlevs,utövas när det gäller bl.a. rökfriamiljöer och restauranger av miljö-ochhälsoskyddsnämnden eller motsvarandekommunal nämnd (18 §).Utskottets bedömningTobakslagen trädde i kraft den 1 juli1993. Därefter har lagen, efterinitiativ av utskottet, skärpts iväsentliga delar bl.a. i fråga omrökning på arbetsplatser, begränsning avrökning i vissa lokaler och utrymmensamt på vissa områden utomhus såsomskolgårdar och motsvarande områden vidförskolor eller fritidshem och i frågaom marknadsföring och produktkontroll.Utskottet anser att lagen bör vara ikraft ytterligare någon tid innan andraändringar övervägs än de som föreslås iföreliggande proposition. MotionernaSo469 (mp) yrkandena 1, 3 och 4 och So33(mp) delvis avstyrks.Uppföljning och utvärderingI motion 1994/95:So223 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) begärstillkännagivanden om vad i motionenanförts om uppföljning av efterlevnadenav tobakslagen (yrkande 34).Motionärerna anser att en uppföljning avlagen snabbt bör genomföras och attresultaten av uppföljningen skallåterrapporteras till riksdagen.I motion 1994/95:So469 av . (mp) begärs ett tillkännagivandeom vad i motionen anförts om enutvärdering om hur tobakslagen efterlevs(yrkande 5). Enligt motionärernavarierar tillsynen av lagen märkbartmellan olika kommuner. En störreutvärdering av hur lagen efterlevs och ivilken utsträckning tillsyn förekommerbör därför göras.Enligt har någonuppföljning av hur lagen efterlevs integjorts. har enligtuppgift kontrollerat hur lagen tillämpaspå vissa restauranger. Institutet harockså i samarbete med bl.a.Arbetarskyddsstyrelsen genomfört enkampanj om rökfri arbetsmiljö (Rökfrittpå Jobbet) samt anordnat regionalautbildningar för skyddsombud,arbetsledare m.fl. har imeddelandeblad 1994:10 informerat omrökfria miljöer. harskickats ut till bl.a. de myndighetersom ansvarar för den omedelbaratillsynen över lagens efterlevnad.Socialstyrelsen undersöker förnärvarande i vilken utsträckning tillsynförekommit och vad tillsynsmyndigheten,dvs. de nämnder som fullgör kommunernasuppgifter inom miljö- ochhälsoskyddsområdet, upplever somproblem. avser attutkomma med allmänna råd om bl.a.rökfria miljöer ellervintern 1997.Utskottets bedömningAnsvaret för den omedelbara tillsynenöver att tobakslagen och förskrifter sommeddelas med stöd av lagen efterlevsåvilar kommunen när det gäller rökfriamiljöer, färdmedel i inrikeskollektivtrafik, hotell, restaurangeroch andra serveringsställen.Länsstyrelsen ansvarar för den regionalatillsynen. Tillsynen över attbestämmelserna om rökning inom lokalersom är upplåtna enbart för personal inomskolor, barnomsorg , hälso- och sjukvårdutövas av , som ocksåansvarar för lagens bestämmelse omrökfri arbetsmiljö. Den omedelbaratillsynen skall enligt förarbetena tilllagen bl.a. utövas genom inspektioner.Yrkesinspektionen, den kommunala nämndsom ansvarar för kommunens uppgifterinom detta område liksom länsstyrelsenhar enligt lagen möjlighet att utfärdade förelägganden eller förbud som behövsför lagens efterlevnad.