bet · GK01FiU1 · 1996-11-14 00:00:00 — Om det vid riskvärdering av en redan utfärdad garantistår klart att för låg avgift tas ut, föreslår regeringen att avgiften ommöjligt höjs genom att avtal eller liknande ändras.Enligt regeringens mening bör man inte införa någon ny,generell modell för redovisning och finansiering av lån till näringslivet.I stället föreslås att den nya modellen för garantier följs upp två årefter infö-randet och att det senast i samband därmed också utreds hur enmotsvarande modell skulle kunna användas för låneverksamheten. Enligtregeringens uppfattning bör lån till näringslivet kunna hanteras enligtsamma modell som garantierna.Slutligen anmäler regeringen i detta sammanhang också att de i vårpropo-sitionen aviserade höjningarna av vissa garantiavgifter nu klarlagts.Syftet med höjningarna har varit dels att få en bättre överensstämmelsemellan risk och uttagen avgift, dels att stärka det offentliga sparandet.Ingen av höjning-arna kräver något riksdagsbeslut, men i några fallerfordras regeringsbeslut. Avgiftshöjningarna väntas ge eninkomstförstärkning på totalt , vilket är 50miljoner kronor mer än vad som angavs i vårpro-positionen.Någon motion har inte väckts med anledning av regeringens förslag i dennadel.Finansutskottets bedömningFinansutskottet vill framhålla följande i denna fråga.Den föreslagna modellen för hantering av statliga garantier framstår enligtutskottets mening som väl avvägd. Genom att samtliga garantier antingenavgiftsbeläggs fullt ut eller belastar anslag på statsbudgeten medmotsvaran-de belopp får man till stånd en mer rationell och ändamålsenligstyrning av de statliga garantiåtagandenas fördelning.Utskottet biträder med hänsyn härtill den föreslagna lösningen, men vill isammanhanget göra följande förtydliganden. Av propositionen framgår intehur större, beloppsmässigt öppna garantier skall inordnas i det nyasystemet. Skall den föreslagna modellen kunna fungera som ettstyrinstrument för statlig resurstilldelning är det emellertid angelägetatt i princip alla typer av nya garantier omfattas av systemet med avgifter/subventionsanslag. Be-loppsmässigt obegränsade garantier av det slag sombeviljats bl.a. anordnare av och konsortiet förÖresundsbroförbindelsen bör därför i görligaste mån ersättas avåtaganden som är preciserade till be-lopp. I den mån detta inte är lämpligtmed hänsyn till starka, samhällseko-nomiska skäl bör likväl en avgiftalternativt en subventionseffekt beräknas utifrån ett schablonmässigtfastställt underlag.Undantag från detta krav bör enligt finansutskottets mening bara få görasför den typ av garantier som till följd av medlemskap elleringångna avtal är skyldigt att ikläda sig gentemot EG och sådanainstitutioner som , Nordiska investeringsbanken och andraliknande internatio-nella organ. Det bör ankomma på regeringen att utrönavilka internationella garantiåtaganden som skall hänföras till dennaundantagskrets och som således inte skall omfattas av det nyaavgiftssystemet. Dessa undantag bör fastställas av riksdagen.Liksom regeringen anser utskottet att det är av stor vikt att lö-pande informeras om garantiverksamhetens omfattning, resultat och risk medtanke på de stora belopp den omfattar. bör därför på föresla-getsätt återkommande informeras om garantiverksamhetens omfattning ochresultat i vårpropositionen och budgetpropositionen.Med det anförda tillstyrker finansutskottet regeringens förslag till ny mo-dell för garantihantering i staten (yrkande 10).Lån för myndigheters investeringar i anläggningstillgångar förförvaltningsändamål m.m.BakgrundI den av beslutade lagen (prop. 1995/96:220, bet. 1996/97:KU3, rskr. 27-30) om statsbudget stadgas beträffande finansiering avstatliga investeringar att inom låneramar som fastställerfår regeringen besluta att anskaffning av anläggningstillgångar som användsi statens verksamhet skall finansieras med lån i Riksgäldskontoret.Regeringen föreslås få besluta att rörelsekapital i statens verksamhetskall finansieras med krediter i inom en kreditram somriksda-gen fastställer.Systemet med att finansiera myndigheternas anläggningstillgångar genom låni har tillämpats tillbaka. Principer för låni för myndigheters investeringar i anläggningstillgångarför förvaltningsändamål redovisades budgetproposition (prop.1992/93:100 bil.1, bet. 1992/93:FiU20, rskr. 1992/93:189). Det är investe-ringar för förvaltningsändamål, såsom t.ex. maskiner, inventarier, och ADB-system som finansierats på detta sätt. Myndigheternas kostnader för amorte-ringar och räntor finansieras med anslagsmedel,avgiftsinkomster eller andra medel som får disponeras i verksamheten. Ävenstörre objekt med långa avskrivningstider, t.ex. fastigheter, som utgör pro-duktionsfaktorer i myndighetens verksamhet kan finansieras på detta sätt.Avsikten är att regeringen i budgetpropositionen skall föreslåriks-dagen att ta ställning till skilda låneramar för exempelvis studielån,fastig-heter och anläggningstillgångar för förvaltningsändamål. På dettasätt avses investerings-bemyndigandena bli bestämda till belopp, tid ochdelvis till ändamål. En låneram anger det högsta belopp dessa interna låntotalt får uppgå till. Regeringen beslutar om de villkor som skall gällaför lånen.PropositionenRegeringen får för besluta om lån för myndigheters investe-ringar i anläggningstillgångar för förvaltningsändamål i Riksgäldskontoretintill ett sammanlagt belopp av . Vidare får regering-en för besluta om krediter för myndigheters räntekontonintill ett sammanlagt belopp av 13 000 miljoner kronor.I enlighet med vad som beslutats om principerna för lånemodellen och ienlighet med den antagna budgetlagen, avser låneramsbeloppen dentotala skuld som regeringen via myndigheterna högst får ha till under det aktuella budgetåret. Upptagna lån t.o.m. den sista juni1996 understiger väsentligt den totalt tilldelade låneramen. Detta kan hasin förklaring bl.a. i att myndigheterna i många fall endast tar upp låntvå gånger och då vid halv- och helårsskiften. Upptagna lån väntasdärmed öka . Stora ökningar av låneramar mellan budgetåren1995/96 och 1997 kan ses bl.a. på UO6 Totalförsvar och UO10 Ekonomisktrygghet vid sjukdom och handikapp. Den ökade låneramen på UO10 skall bl.a.fi-nansiera ett nytt datasystem för det nya pensionssystemet.Regeringen beräknar för det samlade lånebeloppet till 14,7miljarder kronor. Av beloppet beräknas ställas tillregeringens disposition för att möta oförutsedda behov, vilket utgör ca 5 %av det sammanlagda beloppet. Ökat utnyttjande av befintliga ramar och höjdaramar gör att lånen ökar. Statens lånebehov för att finansiera detta kandärmed öka med 6,7 miljarder kronor.Sedan år 1993 ingår alla myndigheter i en modell för finansiering och pla-cering av kortfristig likviditet. Modellen innebär att myndigheternaplacerar tillfällig överskottslikviditet och finansierar tillfälligalikviditetsunderskott i . Myndigheterna har för dettaändamål ett räntekonto med kredit i bedömningFinansutskottet har tidigare vid behandlingen av dessa frågor påtalatdiskre-pansen mellan beviljade låneramar och faktiskt utnyttjade belopp.Låneramar för myndigheternas lån i för investeringar förförvaltningsändamål1993/94 1994/95 1995/96 1996/97Beviljad låneram 4 500 9 800 12 400 14 700Utnyttjad låneram 2 372 5 956 7 997*Utnyttjad andel i % 52,7 60,8 64,4** Avser utnyttjad låneram per den 30 juni 1996Detta förhållande kan, konstaterade utskottet (1994/95:FiU10 s.84), skapa problem för den finansiella styrningen av myndighe-terna. Det kan också te sig mindre meningsfullt för att beslutaom en låneram som vida överstiger vad som faktiskt utnyttjas. Det finnsdärför, anförde utskottet, anledning att undersöka möjligheterna att nåbättre över-ensstämmelse mellan låneram och faktiskt utnyttjande.Finansutskottet tillstyrkte den begärda låneramen för /96med hänvisning till att det var för tidigt att dra några långtgåendeslutsatser om myndigheternas investeringsverksamhet. Det borde dockövervägas, ansåg utskottet, om inte den del av låneramen som direkt ställstill myndig-heternas förfogande borde minskas för att i stället öka den delsom får dispo-neras av regeringen för oförutsedda behov. Om det under åretuppkommer ett ökat lånebehov för någon myndighet borde regeringen kunnagöra om-fördelningar inom låneramen med hänsyn härtill.I sitt yttrande till över förslaget om lag omstatsbud-geten (1995/96:FiU8y) konstaterade utskottet att skillnaden mellandet be-viljade låneutrymmet och det faktiskt utnyttjade beloppet alltjämtär mycket stort. Av den beviljade låneramen på hade7 utnyttjats . Det finns vidareanledning att uppmärksamma att när denna typ av låneramar infördes angavsatt regering-en skulle besluta om en låneram för respektive myndighet ochatt regeringen prövar myndigheternas investeringsverksamhet inom ramen förden ordina-rie budgetprövningen. Låneramen skall avse den totala skuld somen enskild myndighet får ha till . Utskottet ansåg attdetta var en rimlig ordning. När verksamheten nått full omfattning, dvs.när alla anlägg-ningstillgångar som finns upptagna i myndigheternasredovisningar finansie-ras med lån, är det sannolikt attnyupplåningsbehovet och summan av amor-teringarna kommer att närma sigvarandra. Innebörden av att ange en årlig låneram blir därmed en annan ännär verksamheten byggdes upp och den statliga upplåningen påverkades. Detkan finnas anledning att återkomma till frågan i samband med att riksdagentar ställning till motsvarande låneram för anfördeutskottet i yttrandet.Utnyttjandegraden har som framgår av ovanstående tablå ökat. Beaktar mandessutom att myndigheterna tenderar att ta upp sina lån vid hel- ochhalvårsskiften finns anledning räkna med att utnyttjandegraden blir högre1995/96. Utskottet anser att det vore värdefullt om även myndigheternasåterbetalningar av lån kunde redovisas i framtida budgetpropositioner. Däri-genom skulle också det nettoupplåningsbehov som verksamheten ger upp-hovtill kunna bedömas. Utskottet tillstyrker med det anförda propositionensförslag.Staten i omvandlingPropositionenI finansplanen gör regeringen en översiktlig genomgång av utvecklingen inomstatsförvaltningen. Redovisningen bygger på rapporten i om-vandlingsom utarbetats av Statskontoret på regeringens uppdrag. Av redo-görelsenframgår bl.a. sysselsättningen i staten och dess förändring, utveck-lingennär det gäller konsumtion av statliga tjänster och av produktiviteten istatsförvaltningen samt mönstret i de organisations- ochstrukturförändringar som genomförts under 1990-talet.Redovisningen visar bl.a. att antalet anställda i staten har minskat sedanår 1980. sysselsatte staten (exkl. affärsverken) knappt 200 000perso-ner. Om affärsverken och socialförsäkringssektorn räknas in i denstatliga sfären uppgår antalet till 242 000 personer eller avsysselsättningen. Av personalen i staten utgörs av kvinnor. Denförändrade ålders-strukturen belyses bl.a. av att medelåldern bland deanställda inom staten ökat från till . Utbildningsnivån är högre i staten än för övriga delar av arbetsmarknaden. Vidare konstateras i propositionen att besparingarna inom staten inte harhaft några negativa konsekvenser på personalutbildningens omfattning.I propositionen anges att förvaltningspolitiken skapadeförutsättningar för de stora förändringar av statsförvaltningen somhittills skett undet . Som exempel anförs att utvecklingen av mål- och resultatstyrningen och affärsverkens successivt ökade ekonomiskasjälvstän-dighet lade grunden för förändringarna. Vidare understryks att enstarkt bidragande orsak till att förändringstakten sedan accelererade under1990-talet var de dramatiskt försämrade statsfinanserna under 1990-taletsförsta . Förändringarna har vidare enligt vad somanförs i pro-positionen grundats på överväganden av principiell ochgenerell karaktär. Nyckelord för förändringarbetet har varit renodling,resultatstyrning, decent-ralisering och effektivisering.Enligt regeringens bedömning är strukturförändringar en integrerad del avförnyelsen av förvaltningen. Syftet är, understryks det, att ökaeffektiviteten och verksamhetens ändamålsenlighet i förhållande till deuppgifter och mål som fastlagts av och regeringen. Detstatsfinansiella läget kräver också fortsatta besparingar ochstrukturförändringar i statsförvaltningen. Regeringens inriktning i dettasammanhang är att värna om kärnverksamhe-terna och att i största möjligautsträckning fortsätta arbetet med att renodla den statliga verksamheten.Regeringen pekar också på vikten av fortsatta ansträngningar att genomanbudsupphandling och andra marknadsmässiga lösningar åstadkomma eneffektivare verksamhet. Regeringen understryker också vikten av attmyndigheternas redovisningar av produktivitet och kva-litet förbättras.I propositionen anges att arbetet med att renodla och effektivisera denstatliga verksamheten påverkar alla politikområden och attförändringstakten är hög. Det finns därför behov av en principiell analysav hur det långsiktiga arbetet med strukturförändringar i den statligaförvaltingen bör bedrivas. Den s.k. Förvaltningspolitiska kommissionen harbl.a. till uppgift att göra en sådan analys. Kommissionen skall redovisasin slutsatser under våren 1997.Finansutskottets bedömningFinansutskottet anser att den samlade redovisning av strukturförändringarnainom statsförvaltningen som görs i budgetpropositionen kan utgöra ett vär-defullt underlag för den förvaltningspolitiska diskussionen. Utskottet villi likhet med , senast i samband med enmotsvarande redogörelse kompletteringsproposition (bet. 1994/95:FiU10) peka på betydelsen av att uppföljningsarbetet bedrivs systematisktoch fortlöpan-de. Utskottet delar vidare regeringens bedömning attmyndigheternas redo-visning av produktivitet och kvalitet för deproducerade tjänsterna behöver förbättras med hänsyn till att de utgör ettviktigt redskap för och regeringens styrning och uppföljning avverksamheten.Ersättning av lönekostnadspålägg med försäkringstekniskt beräknade premierPropositionenFör att stärka det kostnadsansvar för den egna verksamheten som myndig-heterna har enligt systemet med rambudgetering föreslår regeringen att detnuvarande systemet med ett schablonmässigt beräknat LKP ersätts med ettsystem med försäkringsmässigt beräknade fr.o.m. den 1 januari 1998.Det innebär att försäkringslösningar skall tillämpas för tjänstepensio-ner,gruppliversättningar och personskadeersättning. Vidare föreslås attpensionsersättning, som är en trygghetsförmån till vissa äldre anställda,som blir övertaliga, skall betalas direkt av respektiveanställningsmyndighet.Premierna bör beräknas särskilt för varje myndighet. Det är av vikt, sägsdet i propositionen, att reformen utformas på sådant sätt att statensutgifter inte ökas. Detta utesluter att det bildas särskildaförsäkringsgivare eller fon-der utanför statsbudgeten. Särskildaförsäkringsgivare eller fonder är inte heller nödvändiga för att trygga deanställdas rätt eftersom fullgörandet av avtalens förmåner i sista handgaranteras av staten. De som myndig-heterna skall betala skalldärför tillföras statsbudgeten och utgående förmå-ner betalas av statsmedel. Myndigheternas nuvarande anslag är beräknade med hänsyn till bland annatatt dessa förmåner enligt ingångna avtal finansieras med ettschablonmässigt beräknat LKP med en för alla myndig-heter gemensam nivå. Isamband med övergång till ett system med olika nivåer på premierna förmyndigheterna behöver en särskild omräkning ske av varje förvaltningsanslag. Huvudansvaret för att det fastställs grunder för beräkning av bördärför åvila bedömningUtskottet tillstyrker förslaget att systemet med lönekostnadspålägg ersättsmed försäkringsmässigt beräknade i enlighet med vad regeringenförordat.Konsekvenser för de statliga myndigheterna m.fl. av en för-läng-ning avsjuklöneperioden, höjning av den allmänna löne-avgiften m.m.PropositionenI proposition 1995/96:209 Försäkringsskydd vid sjukdom m.m. föreslårregeringen bl.a. att arbetsgivarna ges ett lagstadgat ansvar för att utgeersätt-ning till arbetstagare i form av sjuklön under de första 28 dagarnaav ett sjukfall, dvs. att sjuklöneperioden förlängs. Vidare föreslås attden allmänna löneavgiften, de särskilda löneskatterna och den särskildapremieskatten för grupplivförsäkringar höjs. Ändringen avseendesjuklöneperioden föreslås träda i kraft . Avgifts- ochskattehöjningarna föreslås träda i kraft respektive den1januari 1998.Regeringen har beslutat att myndigheter och organisationer inte skallkompenseras för kostnaderna för den i proposition 1995/96:209 föreslagnaförlängningen av sjuklöneperioden eller för de föreslagna avgifts- och skat-tehöjningarna. I budgetförslaget för har därför inte någon kompen-sation beräknats för dess förändringar. Regeringen avser inte heller attkom-pensera myndigheter och organisationer för de avgifts- ochskattehöjningar som föreslås ske fr.o.m. den 1 januari 1998.Finansutskottets bedömningUtskottet har inte något att erinra mot att myndigheter och organisationerinte kommer att kompenseras för kostnaderna för förlängningen av sjuklöne-perioden eller för de föreslagna avgifts- och skattehöjningarna.ÖVRIGA FRÅGORKvantitativa mål för budgetarbetetMotionenModerata samlingspartiet föreslår i motion K902 att kvantitativa mål skallanvändas i budgetarbetet (yrkande 1). Motionärerna hänvisar till att denförra borgerliga regeringen lanserade målet att den offentliga budgetenskall ba-lanseras över en konjunkturcykel. Med ett sådant kvantitativt måttförblir skulden oförändrad i nominella termer men kan gradvis minskas iförhållan-de till BNP. Trots att det kan vara svårt att uppnå "budgetbalansöver kon-junkturcykeln" anser motionärerna att detta skall vara ett mål förregeringen och i budgetarbetet (yrkande 2).Finansutskottets bedömningFinansutskottet vill med anledning härav framhålla följande. I en annanmotion - motion Fi204 om den ekonomiska politiken - konstaterar att balans över en konjunkturcykel aldrig kan bli ett heltoperationellt mål. instämmer i denna bedömning. Inte minstär det svårt att veta var i en konjunkturcykel man befinner sig och hur kon-junkturen kommer att utvecklas framöver. Såsom motionärerna själva fram-håller använde under förra mandatperioden den dåvarande regeringen sig avett sådant mål i sitt budgetarbete. De svårigheter som då förelåg när manmed vagt preciserade budgetmål försökte komma till rätta med ett alltförstort budgetunderskott, kan enligt utskottets mening ses som enillustration till de problem som föreligger när det gäller att omsätta ettmål av detta slag i praktisk tillämpning. Enligt utskottets mening börmotionärernas förslag inte föranleda någon åtgärd från sida.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion K902 (m) yrkandena 1 och2.Utbetalningstidpunkten för statliga förmånerMotionernaRegeringen anmälde budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 6 s. 24-25) att den med verkan fr.o.m. avsåg att senareläg-ga utbetalningstidpunkten för barnbidrag, bidragsförskott, särskilt bidragför vissa adoptivbarn och bostadsbidrag till den 27 i . Åtgärdenväntades leda till att statens räntekostnader skulle minska med ca 50miljoner kronor räknat.I fyra motioner tas tidpunkten för utbetalning av statliga förmåner upp.I motionerna Fi904 av (), Fi905 av () ochFi922 av () ifrågasätts nyordningen som enligt motio-närerna leder till en mycket hög belastning på betalningssystem och detalj-handel. De stora belopp som samlas till månadssluten leder också till ökadrånrisk.Kristdemokraterna tar i sin partimotion So636 också upp utbetalningstid-punkten men från en delvis annan utgångspunkt (yrkande 10). För att uppnåen mycket marginell engångsbesparing har enligt motionen regeringen valtatt utsätta många barnfamiljer för ytterligare press i slutet av varjemånad. Motionärerna kan inte acceptera den typen av besparingar ochföreslår därför att barnbidrag, bostadsbidrag och bidragsförskott betalasut den 20 fr.o.m. den 1 januari 1997.Finansutskottets bedömningFinansutskottet vill med anledning härav framhålla följande.Genom att utbetalningen av olika statliga förmåner senarelagts har statenkunnat tillgodoräkna sig en betydande och bestående räntevinst. Såsompåpekas i några av motionerna har emellertid denna förskjutning också fåtttill följd att löneutbetalningar och utbetalningar av transfereringaransamlats mot , vilket ökat belastningen påbetalningssystem och detaljhandel. Självklart måste även sådana indirektaeffekter beaktas när staten av kassahållningsskäl lägger omutbetalningsrutiner. Erfarenheterna av omläggningen är dock alltjämtbegränsade eftersom nyordningen endast tillämpats under innevarande år.Enligt finansutskottets mening är det därför inte påkallat att nu omprövadet tidigare beslutet. Utskottet utgår emellertid ifrån att regeringenbevakar de frågor som motionärerna tar upp och om så bedöms påkallat ävenvidtar erforderliga ändringar. De i sammanhanget aktuella motionerna bördärför inte föranleda någon åtgärd från sida.Ej heller de kristdemokratiska synpunkterna på senareläggningen bör för-anleda någon åtgärd utan behandlas i samma ordning som nyssnämnda mo-tionsförslag.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi904 (s), Fi905 (c), Fi922(c) och So36 (kd) yrkande 10.Uppföljning av bidragen från EUMotionenMiljöpartiet hävdar i motion Fi202 att bidragen från EU inte utsätts församma grad av granskning, prioritering och uppföljning från svensk sida somandra anslag på statens budget. Motionärerna anser att riksdag och regeringi betydligt större utsträckning måste kontrollera även dessa utgifter,inklusive de bidrag som går direkt till vissa bidragsmottagare från EU:sbudget. föreslår att regeringen bör få i uppdrag att tillriksdagen återkomma med en genomgripande redovisning och förslag tillframtida hantering av EU-bidragen (yrkande 10).Finansutskottets bedömningFinansutskottet vill med anledning härav anföra följande. Riksrevisionsver-ket (RRV) har i sin årliga granskning även studerat administrationen avmedel från EG:s budget. Enligt RRV är det på många sätt svårt att upprätt-hålla en tillfredsställande standard på den interna kontroll som finns imånga av de berörda myndigheterna.Regeringen har inrättat en delegation för samverkan mellan berörda myn-digheter och departement i frågor som rör nationella åtgärder för attbättre bekämpa bedrägerier, missbruk och annan oegentlig hantering ochanvänd-ning av EU-relaterade medel (dir. 1996:29). Delegationenshuvuduppgift är att vara ett forum för samverkan och informations- ocherfarenhetsutbyte mellan de myndigheter och departement som ansvarar föratt EU-medel används korrekt, kostnadseffektivt och säkert i Sverige.Delegationen skall också vidta åtgärder vid misstanke om felaktiganvändning av medlen.Genom sitt arbete skall delegationen aktivt bidra till att gemenskapens fi-nansiella intressen skyddas i . Delegationen skall även ställasamman information om upptäckta och misstänkta oegentligheter och omåtgärder som vidtagits eller föreslagits för att komma till rätta medsådana oegentlig-heter. Den skall vid behov också föreslår ändringar iregelverk, organisation m.m. för att man på ett effektivare sätt skallkunna förhindra, försvåra och beivra bedrägerier och andra oegentligheter.Även frågor om missbruk och ineffektiv hantering av EU-relaterade medelskall kunna uppmärksammas.Finansutskottet anser mot denna bakgrund att det inte finns skäl för riks-dagen att vidta någon åtgärd med anledning av förslag. Ut-skottet avstyrker med det anförda motion Fi202 (mp) yrkande 10.AllemanssparandetPropositionenI budgetpropositionen (utg.omr. 2 avsnitt 4.4) påpekas att riksdagennyligen har beslutat att skattelättnaderna för sparande i allemansfondskall slopas (prop. 1995/96:222 s. 4.7, bet. 1995/96:FiU15,rskr. 1995/96: 115, SFS 1996:839). I den proposition som låg till grund förbeslutet uttala-de regeringen att det i nuvarande ekonomiska läge intefinns tillräckliga skäl att bibehålla en sådan skattestimulans för ökathushållssparande.