bet · GK01FöU1 · 1996-11-28 00:00:00 — 45) behandlade frågan om Försvarsmaktens internationella styrka ochdärvid godkände vad regeringen förordat. Vad som regeringen föreläggerriksdagen för godkännande är en utveckling och precisering av vad riksdagenredan har beslutat.Utskottet håller med motionärerna i motion Fö23 (kd kommitté) att enklareoch effektivare beslutsvägar bör åstadkommas när det internationella kommandotinrättas. Goda förutsättningar härför torde finnas eftersom kommandot kommeratt ta över flera uppgifter som åvilar FörsvarsmaktensHhögkvarteret.Delegering innebär i regel minskad byråkrati. Härtill kommer attden koordinator, som regeringen avser att utse, skall utreda möjligheternatill en framtida samordnad utbildning av personal. Även detta böreffektivisera verksamheten. Utskottet anser vidare att koordinatorn särskiltskall beakta möjligheterna till samverkan mellan militära och civila resurseri samband med humanitära insatser. Motionens yrkande 35 bör därmed varatillgodosett. , varför det bör avslås.Någon åtgärd som följd avyrkandet synes därför inte erforderlig.I motion Fö324 (v) föreslås att hos regeringen begär ändringar iSWEDINT:s verksamhet. Utskottet har erfarit att utveckling av de verksamhetersom beskrivs i motionen pågår i Försvarsmakten. Motionen bör därför avslås.I tre motioner föreslås en lokalisering till av detinternationella kommandot. Utskottet konstaterar att regeringsförslagetinnebär att den utökade utbildningen av civila totalförsvarspliktiga till delskall förläggas till . Dit kommer också att vara förlagd bl.a.Räddningsverkets enhet Swedrelief. Det internationella kommandot kommersåledes inte att bli en ?solitär? vid utan anläggningen förutsättskunna utnyttjas rationellt. Mot denna bakgrund föreslår utskottet attriksdagen avslår motionerna Fö1 (fp), Fö7 (s) och Fö55 (c).Utskottet ser inga skäl för att skapa ett marint centrum för internationellverksamhet i . Marinens medverkan i internationella sammanhang börkunna hanteras inom den ordinarie organisationen. bör därför avslåmotion Fö48 (s).Vad utskottet nu har anfört innebär att bör godkänna regeringensförslag att omorganisera till Försvarsmaktens internationella kommandoi ().Utskottet delar den syn på utbildning i etik vid det internationellakommandot som ges uttryck i motion Fö23 (kd kommitté). Etikfrågorna torde fåstörre vikt . Dels beror detta på vår strävan att höja beredskapenför egna internationella insatser, dels också på att vi eftersträvar ett brettinternationellt deltagande i vår utbildning för internationella insatser.Utskottet utgår från att etikfrågorna beaktas i det planeringsarbete som nyssnämnde koordinator inledningsvis har att utföra. Härav följer att riksdageninte heller bör bifalla yrkande 36.Samma motion behandlar materielutnyttjandet vid internationella insatser.Utskottet har erfarit att materielen för internationella insatser i regel tasur krigsorganisationens mobiliseringsförråd. Det har av ekonomiska skäl inteannat än i undantagsfall varit möjligt att anskaffa särskild utrustning.Kostnaderna för att återställa materielen i krigsdugligt skick budgeteras ochföljs upp. Det bör avgöras från fall till fall, i första hand av regeringen,om några särskilda åtgärder erfordras för att ersätta eller återställaförsliten eller förlorad materiel samt hur en sådan ersättning skallfinansieras. Något särskilt klargörande i enlighet med motionens yrkande 39synes inte erforderligt. Yrkandet bör därför inte bifallas.I motion Fö42 (mp parti) föreslås särskilda åtgärder vid hemkomsten fråninternationella uppdrag i syfte att underlätta personalens inträde i ettnormalt civilt liv. Utskottet har erfarit att det redan nu genomförs ettsärskilt hemkomstprogram för personal som återkommer fråntjänstgöring i Försvarsmaktens utlandsstyrka. Bland annat genomför utseddahandledare samtal i grupp och enskilt i syfte att bearbeta svåra upplevelseroch att förbereda steget ut i det civila samhället. Vidare genomförFörsvarsmakten återträffar med personalen för att hjälpa och stödja denenskilde. Utskottet utgår från att dessa åtgärder successivt utvecklas och attdärvid synpunkter som framförts i motionen kommer att beaktas. Yrkande 14 bördärmed kunna tillgodoses. Det bör således inte bifallas.När det gäller vad som i samma motion anförs om uppehållstid mellaninternationella uppdrag har utskottet inhämtat att Försvarsmakten har ennoggrann urvalsprocess inför varje rekrytering av personal till enutlandsstyrka. Ett riktvärde vid uttagning är att tjänstgöring iutlandsstyrkan inte bör ske mer än högst 2-3 gånger. Undantag kan görasberoende på behovet av viss specialistkompetens. Ett viktig faktor ibedömningen inför en förnyad uttagning är hur vederbörande klarat sinauppgifter under den föregående tjänstgöringen. Utskottet anser att det måstevara de uttagningsansvarigas förvissning om att de rekryterar rätt person somskall avgöra uttagningen mera än hur vederbörande hartjänstgjort i en internationell styrka. Utskottet finner mot denna bakgrundatt det finns tillräckliga handlingsregler för hur de frågor skall hanterassom aktualiseras i motionen. Yrkande 15 bör därför inte bifallas.Den civila trafikflygarutbildningenUtskottet behandlar här dels vad regeringen i totalförsvarspropositionen (s.170-171) har anfört om den civila trafikflygarutbildningen, dels de motionersom avgivits i ämnet, nämligen Fö315 (s) och Fö316 (c).RegeringenRegeringen erinrar om att senast behandlade den civilatrafikflygarutbildningen (prop. 1994/95:100 bil. 5, bet.1994/95:FöU4, rskr. 1994/95:338) och därvid inte hade något att erinra mot denav regeringen förordade inriktningen att inleda en avveckling avTrafikflygarhögskolan (TFHS).Försvarsmakten har till regeringen föreslagit attTrafikflygarhögskolan (TFHS) skall läggas ned senast den 31 december 1996.Utbildningsrådet vid TFHS föreslog i september samma årFörsvarsdepartementet att utreda frågan om behovet av en fortsatt statligtrafikflygarutbildning. Rådet pekade på flygbolagens ökande behov av piloterde närmaste åren.Den utredare som Försvarsdepartementet tillsatte rapporterade i mars 1996.Han föreslog att TFHS bör förbli under statligt huvudmannaskap medlokalisering till . I ett längre perspektiv bör skolan överförastill civilt huvudmannaskap.Regeringen konstaterar att de civila flygbolagens efterfrågan på piloter harökat och kommer att bestå. Regeringen anser att de argument av ekonomisk artsom utredaren framför talar för att bevara TFHS. delar regeringenFörsvarsmaktens uppfattning att TFHS inte är någon garanti för att flygbolagenskulle avstå från att rekrytera flygvapenpiloter.Regeringen bedömer att utbildningen av civila trafikflygare inte är enuppgift för Försvarsmakten. Försvarsmakten skall lämnaförslag om överföring till annan huvudman. Utbildningen av civilatrafikflygare vid Försvarsmakten skall upphöra . Någotförslag till lämnas inte.MotionernaEnligt motion Fö315 (s) finns det synnerligen starka skäl för att behållaverksamheten vid TFHS på oförändrad nivå. Den konjunkturförbättring som ärtydlig kommer sannolikt att medföra ett ökat behov av piloter. Till dettakommer mycket stora pensionsavgångar i de civila flygbolagen de närmaste åren.Det finns därför anledning att planera så att inte samma militära pilotbristuppstår som den . Motionärerna förordarsålunda fortsatt civil pilotutbildning vid TFHS (yrkande 1).Förutsatt fortsatt verksamhet vid TFHS föreslår motionärerna att riksdagenger regeringen till känna att till fortsatt prövning uppta Lunds universitetsförslag att inordna pilotutbildningen i (yrkande 2). En sådanordning skulle ge många fördelar, inte minst i form av forskningsanknytning avutbildningen.Motionärerna hänvisar till den av regeringen i totalförsvarspropositionenredovisade avsikten att låta utreda försvarets skolverksamhet men kan intefinna att den grundläggande flygutbildningen ingår i utredningsuppdraget.Detta sägs i så fall vara en klar brist, särskilt som , som konsekvensav regeringsförslaget, skulle bli det första land i världen som integrerargrundläggande flygutbildning med militärtaktisk och civil flygverksamhet.Motionärerna hemställer att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts om den grundläggande flygutbildningen (yrkande 3).I motion Fö316 (c) framförs likartade motiv för att behålla fortsattverksamhet med TFHS i . Motionären tillägger att frågan om TFHSframtid inte är avhängig av frågan om F 5:s framtid. Skolan sägs kunna utmärktväl ligga kvar och drivas på även om F 5 avvecklas.Motionären anser att TFHS primärt är en fråga för Utbildningsdepartementet.Vad som i motionen anförts om Trafikflygarhögskolans framtid bör somsin mening ge regeringen till känna.UtskottetUtskottet erinrar om att senast behandlade den civilatrafikflygarutbildningen under /95 (prop. 1994/95:100 bil. 5,bet. FöU4, rskr. 338) och därvid inte hade något att erinra mot den avregeringen förordade inriktningen att inleda en avveckling avTrafikflygarhögskolan (TFHS).Utskottet inser att de civila flygbolagens behov av piloter är i stigande.Häri ligger en risk för att militära flygförare rekryteras i en omfattning somskedde och med stora negativa konsekvenser för Försvars-makten. Det behövs således en civil trafikflygarutbildning men det kan intevara Försvarsmaktens uppgift att driva eller bekosta en sådan. Utskottet delaralltså regeringens bedömning att TFHS bör läggas ned senast den 1 juli 1997.Den civila pilotutbildningen bör föras över till annan huvudman änFörsvarsmakten. Utskottet anser, mot bakgrund av nämnda risk förpilotavgångar i försvaret, det angeläget att hitta en lösning där denverksamhet som bedrivs vid TFHS kan fortsätta.I motion Fö315 (s) yrkande 1, liksom i motion Fö316 (c), förordas fortsattverksamhet vid TFHS på oförändrad nivå. Utskottet kan inse fördelarna härmedmen med hänvisning till det anförda måste i så fall en fortsatt drift skei annan huvudmans regi. Nämnda motionsyrkanden bör därför avslås.Frågan om inordnande av pilotutbildningen i i enlighet medmotion Fö315 (s) yrkande 2 är en fråga som bör prövas i samband med detförutsatta bytet av huvudman för TFHS. YMotionsyrkandet bör därför avslås.I samma motion kritiseras att den aviserade skolutredningen inte kommer attbehandla den grundläggande flygutbildningen. Utskottet har erfarit attskolutredningen skall granska samordningsmöjligheterna i försvaretsskolverksamhet. Utskottet konstaterar att dDen grundläggande flygutbildningenär redan är samordnad i Försvarsmakten och kommer därför inte att behandlas avskolutredningen. Inte heller yrkande 3 i nämnda motion bör därför bifallas avriksdagen. Den föreslagna flyttningen av den militära grundläggandeflygutbildningen från F 5 i till i har sålunda intesamband med skolutredningens arbete.Antipersonella minorUtskottet behandlar här vad regeringen i totalförsvarspropositionen (s.176-178) har anfört om antipersonella minor. Utskottet behandlar vidaremotionerna Fö23 (kd kommitté) yrkande 43, Fö42 (mp parti) yrkandena 18-19,Fö52 (v parti) yrkandena 14-15 och Fö201 (m parti) yrkande 16.RegeringenRiksdagen beslutade att i samband med översynen avFN:s vapenkonvention skulle föreslå ett internationellt förbud motantipersonella minor. framhöll (bet. 1993/94:UU19) att ettsådant internationellt totalförbud utgör den enda verkliga lösningen på dethumanitära problem som användningen av minor ger upphov till.Översynskonferensen ledde bl.a. till att ett reviderat protokoll omlandminor antogs. Regeringen anser att detta på praktiskt taget alla punkterär betydligt starkare utformat än dess föregångare . Regeringenpoängterar särskilt bl.a.:* Protokollets tillämpningsområde har utvidgats så att det nu också gällerinterna konflikter. * De allmänna restriktionerna för att använda alla typer av minor harstärkts. Bl.a. förbjuds detekteringsskydd. * Användningen av s.k. icke-detekterbara antipersonella minor förbjuds. * Export av icke tillåtna minor förbjuds med omedelbar verkan. * Långtgående krav på självförstöring och självdeaktivering ställs.Det reviderade landmineprotokollet träder i kraft efter det atttjugo länder har ratificerat detta. Regeringen anför att den under år 1996avser förklara bundet av bestämmelserna i protokollet.Regeringen gav Försvarsmakten i uppdrag att redovisa behovet avantipersonella minor i det svenska försvaret och konsekvenserna av attutnyttja andra försvarsalternativ i stället för sådana minor. Uppdragetredovisades våren 1996.Regeringen bedömer att ett militärt angrepp är osannolikt i nuvarandesäkerhetspolitiska läge. Härtill kommer att de rent militära förutsättningarnaför att genomföra ett sådant angrepp under kommer att vara starktbegränsade. Regeringen anser därför att det nu är möjligt att genomföra denomställning som blir följden av ett förbud mot antipersonella minor, även omdessa vapen har stor betydelse för försvarsförmågan.Regeringen anser sålunda att det bör införas ett totalförbud motantipersonella minor. Befintliga förrådsställda sådana minor i börinom givna ekonomiska ramar förstöras så snart praktiska möjligheterföreligger, och i vart fall . Härigenom skapas bättreförutsättningar för att - tillsammans med länder som vidtagit liknandeåtgärder - verka för ett internationellt förbud för detta minvapen.Regeringen hemställer att godkänner förslaget om ett totalförbudmot användning av antipersonella minor i det svenska försvaret.MotionernaEnligt Moderata samlingspartiets partimotion Fö201 (m) är ett ensidigt svensktförbud mot antipersonella minor främst en symbolhandling. Svenska minor bidrarinte till lidande för oskyldiga.Ett svenskt förbud måste vägas mot den militära nyttan, inte minst förförsvaret av . I stället för att ensidigt proklamera att minorna skallbort bör man diskutera om det går att nå samma eller bättre försvarseffektutan dessa vapen. Dessutom måste man vara beredd att avsätta de pengar sombehövs för att försvaret skall kunna lösa sin uppgift.Motionärernas slutsats är att man kan, och skall, diskutera en skrotning avpersonminor men det skall göras med sakskäl och efter en genomgripandealternativvärdering. Regeringens förslag om ett totalförbud mot användning avantipersonella minor i det svenska försvaret bör således avslås (yrkande 16)och frågan utredas på sätt som här antytts.Vänsterpartiet välkomnar förslaget om ett svenskt förbud mot antipersonellaminor. I partimotion Fö52 (v) betonas två punkter. Storleken på de svenskalagren av antipersonella minor bör offentliggöras eftersom denna informationinte på något sätt skulle skada den svenska försvarsförmågan (yrkande 14).Den andra punkten rör stridsvagnsminor. Motionärerna hävdar att dessa påmånga sätt utgör ett likartat humanitärt problem. Regeringen bör därförsnarast utreda hur de svenska stridsvagnsminorna kan göras detekterbara ochsjälvdesarmerande (yrkande 15).Miljöpartiet de gröna säger sig med glädje hälsa ett förbud mot minor i detsvenska försvaret. I partimotion Fö42 (mp) anförs att de aktuella minorna inteskall ersättas med något annat vapen (yrkande 18) och att förbudet mot demskrivs in i lag (yrkande 19).Även stöder förslaget om ett totalförbud mot användning avantipersonella minor. Försvarsmakten bör sålunda inrikta sin planering utifrånen försvarsstrategi där inte dessa minor förekommer.I kommittémotion Fö23 (kd) anförs att ett sådant förbud kommer att innebäraen väsentlig nedsättning av vår försvarseffekt. Regeringen bör därföråterkomma till dels med en redovisning av vilka förändringar ettsvenskt minförbud får för vår operativa förmåga, dels med ett förslag pååtgärder som kompenserar dessa förändringar (yrkande 43).UtskottetUtskottet gjorde under /95 en ingående granskning av frågan omett svenskt förbud mot s.k. personminor eller antipersonella minor. Utskottetanförde då bl.a. (bet. 1994/95:FöU4 s. 86-87) att antipersonella minor utgören humanitär katastrof i vissa länder i främst tredje världen. De orsakarstort mänskligt lidande som följd av minornas urskillningslösa spridning ochanvändning, helt i strid mot folkrättens regler. Eftersom antipersonella minorkan utnyttjas som ett synnerligen effektivt terrorvapen mot civila, har defått vidsträckt användning i interna konflikter och inbördeskrig.Den planerade användningen av antipersonella minor i det svenska försvaretutgår helt från internationella regler. Sålunda förutses inte någonurskillningslös spridning eller användning i övrigt.Utskottet konstaterade vid nämnda tillfälle att sådana minor antipersonellaminor har en svensk försvarspolitisk betydelse men ansåg (bet.1994/95:FöU4 s. 86-87) att ett internationellt totalförbud mot sådanaminorantipersonella minor, och ett beslut ratificerat av så många länder sommöjligt, utgör den enda varaktiga lösningen på de humanitära problem somurskillningslös användning av minor ger upphov till. För att ett sådant förbudskall få någon verklig effekt, anförde utskottet, måste det vara tillämpligtockså vid interna konflikter. Utifrån etiska och moraliska utgångspunkterskulle det då vara naturligt att säga ja till ett ensidigt svenskt förbud motantipersonella minor.Utskottet anförde vidare att om den instundande översynskonferensen skulleleda till en bred internationell uppslutning för ett förbud uppstår en nysituation. måste då acceptera de försvarspolitiska nackdelarna ochvidta de förändringar i sin försvarsplanering som ett sådant beslut påfordrar.Utskottet konstaterade också vidare att det saknadesunderlag för ett beslut ställningstagande i frågan. Bl.a. måste resultatet aven utredning i Försvarsmakten avvaktas, liksom regeringens ställningstagandetill denna.Försvarsmakten redovisade till regeringen konsekvenserna av etttotalförbud mot antipersonella minor och framhöll då bl.a. att det skulle bliutomordentligt kostnadskrävande att ersätta bortfallet av försvarseffekt. Enkombination av åtgärder - t.ex. ytterligare anskaffning av artilleri ochattackvapen för flyget samt utökad organisation av fältarbetsförband, hemvärnoch bevakningsförband - skulle därvid kunna vara aktuella åtgärder, om för-svarseffekten skall ersättas.Regeringen redovisar nu i totalförsvarspropositionen, med kännedom omresultatet från översynskonferensen och Försvarsmaktens utredning, sinbedömning och föreslår ett svenskt totalförbud mot antipersonella minor samtatt befintliga lager av sådana minor förstörs , docksenast år 2001.Utskottet finner att de förutsättningar som vid dess förra behandling avärendet ansågs behöva föreligga inför ett beslut, nu i allt väsentligt äruppfyllda. Det reviderade minprotokollet är på praktiskt taget alla punkterbetydligt starkare utformat än dess föregångare . Drygafyrtiotalet länder har aviserat sin avsikt att ratificera det reviderademinprotokollet, och ett betydande antal stater sluter upp bakom tanken på etttotalförbud. Härutöver har EU beslutat om en gemensam aktioninom området. EU skall sålunda arbeta aktivt för att stödja att en effektivinternationell överenskommelse om ett världsomfattande förbud för dessa vapeningås så snart som möjligt.Utskottet föreslår således därför att godkänner regeringensförslag om ett totalförbud mot användning av antipersonella minor.I partimotion Fö201 (m) (yrkande 16) föreslås avslag på regeringens förslagi denna del. Vad utskottet anfört innebär att motionsyrkandet inte börbifallas.Utskottet anser i motsats till att de befintliga minlagrensstorlek inte bör offentliggöras. Detta skulle indirekt kunna ge vägledning omhur stor försvarseffekt som Försvarsmakten får avstå från genom att minornaavskaffas. Det väsentliga är att antalet minor skall vara noll senast år 2001.Motion Fö52 (v) yrkande 14 bör således inte bifallas.Utskottet anser att inte heller yrkande 15 i samma motion skall bifallas. Desvenska stridsvagnsminorna är detekterbara och till del ocksåsjälvdestruerande. Instruktionen för utläggning av sådana minor är utformad iöverensstämmelse med internationella konventioner.I kommittémotion Fö23 (kd) förordas (yrkande 43) bl.a.att regeringen för skall redovisa förslag till åtgärder för attkompensera nedsättningen i försvarseffekt genom ett minförbud. Utskottet är,som framgått av det föregående, medvetet om att ett minförbud medför en vissnedgång i försvarseffekten, åtminstone i ett kortare perspektiv. kan en sådan risk tas i det säkerhetspolitiska läge som råder. Omförändringar till det sämre inträffar får åtgärder vidtas för att återställaeller höja försvarseffekten inom ramen för anpassning. Någon kompensation avförsvarseffekt med hänsyn till ett minförbud anser utskottet sålunda inteaktuell . Motionsyrkandet bör därför inte bifallas.Det anförda innebär att yrkande 18 i partimotion Fö42 (mp) fåranses tillgodosett. Yrkandet bör sålunda inte bifallas.Yrkande 198 i samma motion förordar att förbudet mot antipersonella minorskrivs in i lag. Enligt utskottets mening skulle en lag mot antipersonellaminor inte stämma med vårt konstitutionella system. I och med att riksdagenfattat beslut om förbud mot sådana minor blir förbudet riksdagsbundet. Skullenågon framtida regering vilja återinföra antipersonella minor måste den i såfall av begära ett nytt beslut. Antipersonella minor finns endasthos Försvarsmakten. Detta innebär att det åligger regeringen att efter ettriksdagsbeslut ge Försvarsmakten i uppgift att avveckla minorna. Gällandelagstiftning innebär att om någon skulle komma att användaantipersonella minor, eller beordra sådan användning, kan vederbörandestraffas för brott. Motion Fö42 (mp parti) yrkande 19 bör därför avslås.Enligt utskottets mening skulle en sådan åtgärd sakna praktisk betydels.Beroende på omständigheterna är flera lagrum tillämpliga, t.ex. brottsbalkens22 kap. 6 § om folkrättsbrott, för att ställa den till ansvar som bryter motett sådant förbud.Totalförsvarets minröjningscentrumUtskottet behandlar här vad regeringen i totalförsvarspropositionen (s.178-179) anfört om ett för totalförsvaret gemensamt minröjningscentrum.Utskottet behandlar vidare motionerna Fö21 (s), Fö33 (c) och Fö325 (fp).RegeringenSveriges internationella insatser för humanitär minröjning har under ett antalår varit bland de främsta i världen. Regeringen pekar på att Sverigeekonomiskt och med kunnande gjort insatser i , , ochMoçambique. röjer även sjöminor i Baltikum.Regeringen avser att utveckla insatserna i internationella humanitärasammanhang samt inom forskning och utveckling om minröjning.Regeringen avser ge Försvarsmakten i uppdrag att tidigt inrätta ett svensktminröjningscentrum. Detta skall utgöra en bas för forskning och utvecklinginom området. Minröjningscentret skall vara en totalförsvarsresurs. Det bör hai uppgift att utbilda i ammunitionsröjning och minröjning för både detinternationella kommandots och krigsorganisationens behov. med Swedrelief, polisen och humanitära organisationer skallkunna utnyttja centret för internationella insatser. Även utländskaorganisationer och myndigheter skall kunna dra nytta av centrets kompetens menockså kunna tillföra kunnande.Regeringen redogör för de resurser som, spridda i landet, finns föratt utbilda om minröjning och röjning av oexploderad ammunition.Regeringen avser att i det fortsatta arbetet med att inrättaminröjningscentret ta ställning till dess uppgifter, organisation ochlokalisering. Kostnaderna uppskattas till ca ochfinansieras inom totalförsvarets samlade resurser.MotionernaI motion Fö21 (s) anförs att satsar betydande resurser på attutveckla minröjningsmetoder. är ett av de länder som satsar mest påforskning och utveckling kring ny teknik för minletning och minröjning. ISverige finns därför en god grund att utgå från vid uppbyggnad av ettminröjningscentrum. För ett sådant är enligt motionärerna dennaturligaste platsen. Med en anknytning till Ammunitionsröjningsskolan vidFältarbetscentrum i skulle befintlig kompetens kunna utnyttjas effektivtoch tempoförlust undvikas.