bet · GK01JoU5 · 1996-11-05 00:00:00 — Ett annat viktigtskäl för att införa ett generelltförbud mot terrängkörning är att deninte kan anses förenlig medallemansrätten och äganderätten.Motionärerna yrkar att avslårförslaget om ändring iterrängkörningslagen och begär attregeringen skyndsamt återkommer medlagförslag i enlighet med motionensöverväganden (yrkandena 2 och 3). Ocksåi kd-motionen Jo35 yrkande 1 förordasett generellt förbud utom på vissa lederoch i vissa områden och med möjlighetertill dispens.I motion Jo28 (v) anförs att det ivissa avseenden borde ha varit möjligtatt komma längre med restriktioner motsnöskotertrafiken. Regeringen börsnarast återkomma med förslag om flerregleringsområden (skoterförbudsområden). Målet bör vara att ha sammaregler i - dvs. Regleringen avterrängtrafiken bör skärpas, tydliggörasoch anpassas till det faktum att det ejföreligger någon uttalad rätt till frifärd med terrängskoter (yrkandena 1 och2).Enligt motion Jo32 (mp) är detpositivt att det nu för första gångentas ett samlat grepp om miljön i vårafjällområden. Förslagen i propositionenutgör en början mot en hållbarutveckling i landets fjällområden.Beträffande nya regleringsområden anförsi motionen att det redan skett samrådmed berörda länsstyrelser och kommuneroch att beslut om inrättande av nya ochutökade regleringsområden enligtMiljövårdsberedningens förslag redan nukan fattas. Ytterligare samråd kommeratt fördröja processen att skyddakänsliga områden mot skoterkörning, ochden kommer sannolikt inte att leda tillförbättringar för miljön. böruttala att de av Miljövårdsberedningenföreslagna nationella regleringsområdenasamt ytterligare ett område BD 7Riksgränsen skyndsamt inrättas(yrkandena 3 och 4). All skotertrafikskall vara målinriktad. Icke målinriktadkörning med höga hastigheter på sjöaroch uppför fjällsluttningar orsakarnämligen särskilt mycket buller (yrkande6). Skotertrafik i fjällen skall iförsta hand vara förbehållen målinriktaddagturstrafik till utflyktsmål förnaturupplevelser, fiske m.m. Ett stortproblem är körningen kring tätorter, somorsakar mycket buller och föroreningar.Skotertrafik i detaljplanelagt områdeskall i princip vara förbjuden (yrkande7).Några motioner tar särskilt upp fråganom inflytande på lokal nivå ochkommunernas roll i regleringsarbetet.Enligt motion Jo27 (s) bör kommunerna,ortsbefolkningen, de lokalamyndigheterna, markägarna,skoterklubbarna och övriga intressenterengageras i utformandet av regler förskoterleder inom respektive kommun.Kommunerna bör samråda medlänsmyndigheterna och i förekommandefall (yrkande 1). Imotion Jo29 (m) anförs att fjällområdenaär särskilt känsliga för slitage och attdet är angeläget att minska deskadeverkningar som beror på ovarsam ochalltför utbredd användning avterrängskotrar. När det gäller t.ex.snöskoterkörning, friluftslivetsnaturhänsyn och lokala trafikregleringarfinns det större förutsättningar för attfatta väl avvägda beslut på lokal än påcentral nivå. Denna närhetsprincip börföljas genomgående när det gäller dentyp av frågor som behandlas ipropositionen. Allra helst böravgörandena ligga på lokal nivå (yrkande1). Enligt motion Jo30 (s) är detviktigt att öka det lokalaansvarstagandet för skotertrafiken. Ikommunerna finns den lokala kunskapenoch det lokala engagemanget. Kommunernakan aktivt bidra till en mer hållbarutveckling, inte bara i fjällområdenautan även i inlandet. Kommunernasåsikter och kommunala översiktsplanerbör därför vara vägledande förregeringsbeslut om regleringsområden.Enligt motion Jo31 (s) yrkande 2 är detviktigt att regeringen tar starktintryck av samrådet innan beslut fattasom nya regleringsområden. Det är avstörsta vikt att kommunernas ställningklart fastslås i det som propositionenbehandlar.I motion Jo36 (c) erinras om att mångakommuner har restriktioner lagda överstora delar av kommunens yta. Omytterligare restriktioner skall beslutasär det en självklarhet att kommunenssynpunkter skall beaktas. Detta gällerinte minst en fortsatt översyn avregleringsområdena (yrkande 1). Vidareanförs farhågor rörande aviseradeinskränkningar i yrkestrafiken. gäller snabbt uppkommande behov avreparationer eller av hämtning av vildadjur bör dispensförfarandet förenklasoch kunna ges fastboende elleryrkesutövare som får denna typ avuppdrag för att inte ytterligareförsvåra och förhindra för fastboendeatt få normal service i sitt boende.Kommunen bör kunna ombesörja denna typav dispenser (yrkande 2).Utskottets övervägandenPropositionens allmänna inriktning m.m.Utskottet delar regeringens bedömningatt utvecklingen i fråga omterrängkörning ställer krav påytterligare åtgärder för attupprätthålla ostördheten i värdefullaoch känsliga fjällområden. Ökningen avframför allt antalet snöskotrar harmedfört buller, slitage och andrastörningar i en allt större del avfjällvärlden. Som regeringen framhållerinnebär tillgången tillmotorfordon att människor lättare kan fånya naturupplevelser. För handikappadepersoner kan motordrivna färdmedel varaen förutsättning för att de skall kunnaha en aktiv fritid. I mångaglesbygdsområden ger jakt, fiske, svamp-och bärplockning ett väsentligttillskott till ekonomin för de enskildahushållen. Snöskotrar användsyrkesmässigt inom bl.a. rennäring,skogsbruk och fjällräddning och har storbetydelse för dessa verksamheter.Det är riktigt som påpekas i någramotioner att t.ex. och haren betydligt mer restriktiv lagstiftningdn när det gällerterrängkörning. Miljövårdsberedningenoch regeringen har också övervägt olikaalternativ till skärpt lagstiftning förSveriges del, däribland ett regelsystemmed ett generellt förbud mot körning påsnötäckt mark i kombination med vissaundantag. Konsekvenserna av ett sådantregelsystem är emellertid enligtregeringens bedömning alltföromfattande. I likhet med beredningenförordar regeringen ett alternativ medöversyn och utökning av nuvarande s.k.skoterförbudsområden enligtterrängkörningslagen. Detta alternativhar också ett bredare stöd blandremissinstanserna.Utskottet vill erinra om att riksdagenredan år 1975, efter ingåendeöverväganden, beslutade om en regleringav terrängkörningen som i huvudsakinnebär generellt förbud mot körning påbarmark och på snötäckt skogsmark medplant- eller ungskog som riskerar attskadas genom körningen. bemyndigat regeringen attmeddela selektiva förbud inomfjällområdet eller vissa andra områdenenligt de förutsättningar som anges i 1och 3 §§ terrängkörningslagen (prop.1975/76:67, JoU 1975/76:28). Förbudeller föreskrift som bl.a. avser områdenutanför fjällområdet får enligt 5 §terrängkörningsförordningen meddelas avlänsstyrelsen. I ärende av vikt skallsamråd ske med kommunen. Utskottet anseratt det av regeringen nu förordadealternativet ger de bästa möjligheternaatt väga olika motstående intressen motvarandra. Det är enligt utskottetsmening en fördel om dennaintresseavvägning kan ske inom ramen förett regelsystem som i huvudsak bygger påprinciperna riksdagsbeslut.Regeringens förslag i den nu aktuellapropositionen syftar bl.a. till enöversyn och utökning avregleringsområdena. Möjligheten attbesluta om undantag från förbud motterrängkörning inskränks. För vissadelar av fjällområdet med utprägladvildmarkskaraktär skall dispenser kunnages endast vid synnerliga skäl.Tillsammans med övriga förslag ipropositionen, vilka närmare redovisas idet följande, ger det av regeringenförordade alternativet ettverkningsfullt instrument i arbetet föratt motverka fortsatta negativa effekterav fordonstrafik i naturen. Det börunderstrykas att huvudparten avsnöskotrarna finns i de fyra nordligastelänen, där det råder förbudeller restriktioner mot terrängkörninginom vidsträckta områden.I några motioner tar man upp problemenkring terrängkörning, markägande ochallemansrätt som motiv för en merlångtgående reglering. Det böremellertid framhållas att det finns ettstort antal bestämmelser som reglerarrätten att färdas med terrängmotorfordonoch att någon allmän färdselrätt förkörning i terräng med sådana fordon intekan anses föreligga. De förslag somframläggs i propositionen innefattarytterligare inskränkningar på dettaområde. När det gäller enskild vägaviserar regeringen ett förtydligande ivägtrafikkungörelsen att trafik medmotordrivet fordon på sådan väg ärförbjuden om inte vägens ägare har getttillstånd (prop. s. 68). Vidareinskränks rätten att framföraterrängfordon på jordbruksmark (prop. s.32).Inte heller allemansrätten kan åberopasför att möjliggöra passage förmotortrafik. Utskottet hänvisarhärvidlag till redovisningen ipropositionen på s. 22 f. och vill iövrigt framhålla attterrängkörningslagen, enligt vad somuttalades i förarbetena, inte avser attreglera allemansrättsliga frågor (prop.1975/76:67 s. 33-34).Med det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag om ändring iterrängkörningslagen och avstyrkeravslagsyrkandet i motion Jo34 yrkande 1.I enlighet härmed avstyrks ävenmotionerna Jo28 yrkande 2, Jo33 yrkande1, Jo34 yrkande 2 och Jo35 yrkande 1.Enligt motion Jo28 yrkande 1 börregeringen återkomma med förslag om flerregleringsområden för skotertrafik.Utskottet vill framhålla att syftet meddet av regeringen förordade alternativetär just att utöka antaletregleringsområden och att dessutomregleringen skall skärpas i vissa delarav fjällområdet. Enligt 1 §terrängkörningslagen har regeringen avriksdagen bemyndigats att fatta beslutom regleringsområden. I denna fråga harregeringen således ingen skyldighet attåterkomma till med förslag inågon formell mening, men givetvisförutsätter utskottet att påannat sätt kommer att få information omdet fortsatta regleringsarbetet. Dettakan t.ex. ske i samband med regeringensårliga miljöredovisning till riksdagen.Motionen bör i denna del ansestillgodosedd med det anförda.Även i anslutning till motion Jo32yrkandena 3 och 4 hänvisar utskottettill att det enligt beslutankommer på regeringen att fatta beslutom regleringsområden. Motionärerna anseratt frågan om ytterligareregleringsområden är färdigberedd genomdet samrådsförfarande som ägt rum inomramen för Miljövårdsberedningensverksamhet. Utskottet erinrar om att detenligt allmänna förvaltningsrättsligaprinciper ankommer på beslutsmyndighetenatt avgöra om beredningsunderlaget i ettärende är fullständigt. Som framgår avbestämmelserna i 7 kap. 2 §regeringsformen finns det ett allmäntberedningskrav i fråga omregeringsärenden, som innebär attregeringen skall inhämta behövligaupplysningar och yttranden från berördamyndigheter. I den omfattning som behövsskall också tillfälle lämnassammanslutningar och enskilda att yttrasig. Självfallet måste det ankomma påregeringen att på eget ansvar bedömahuruvida beslutsunderlaget i fråga omplanerade regleringsområden är kompletteller ej och om kraven i regeringsformenär uppfyllda i detta hänseende. Detframgår för övrigt av propositionen (s.27) att regeringen ämnar samråda medberörda länsstyrelser och kommuner innanbeslut fattas om avgränsning ellersärskilda föreskrifter. Motionenavstyrks i dessa delar.I anslutning till yrkandena 6 och 7 imotion Jo32 får utskottet anföraföljande. När det gäller förslaget attall skotertrafik skall vara målinriktaddelar utskottet motionärernas grundsynatt man bör motarbeta sådansnöskoterkörning som är störande föromgivningen och som i många fall kanbetecknas som okynneskörning. Det ärdock tveksamt om en föreskrift att alltrafik skall vara målinriktad är ettändamålsenligt sätt att lösa dessaproblem. För polismyndigheten torde deti förekommande fall vara en i detnärmaste omöjlig uppgift att motbevisaett påstående av en skoterförare attkörningen har ett speciellt mål ellersyfte. I terrängtrafikkungörelsen(1972:603) finns någragrundregler som ställer krav påhänsynstaganden från fordonsförarenssida och som väl motsvarar motionensallmänna syfte. Enligt 35 §terrängtrafikkungörelsen skall den somfärdas i terräng anpassa färdväg,hastighet och färdsätt i övrigt så attmänniskor och djur ej störs i onödan ochatt skador på annans mark och växtlighetundviks. Enligt 38 § skall förare avmotordrivet fordon iaktta den omsorg ochvarsamhet som till förekommande avtrafikolycka betingas avomständigheterna. Föraren skall behandlafordonet så att det inte bullrar onödigtmycket. Han skall i möjligaste mån setill att fordonet inte släpper utavgaser i sådan mängd att de orsakarolägenheter. Den som bryter mot dessaregler kan dömas till böter. mening är dessa bestämmelsermer verkningsfulla när det gäller attmotverka okynneskörning och störandetrafik än en regel att all körning skallvara målinriktad.I fråga om förbud mot terrängkörning idetaljplanelagt område hänvisarutskottet dessutom till 57 §terrängtrafikkungörelsen, som gerkommunen fullgoda möjligheter attreglera sådan terrängkörning genomlokala trafikföreskrifter. Med detanförda är yrkandena 6 och 7 i motioneni huvudsak tillgodosedda. Ytterligareregleringar på detta område skulle intetjäna något meningsfullt syfte.Samråd på lokal och regional nivåBostadsutskottet har i sitt yttrandefrämst berört frågan om PBL börinnehålla särskilda regler i fråga omregleringsområden för skotertrafikleder.Enligt utskottet är det av vikt attkommunerna ges ett inflytande överområdena och lederna. Regeringens samrådmed kommunerna avser uppenbarligen atttillgodose önskemål om ett sådantinflytande. Det kan antas att regeringenkommer att lägga stor vikt vid desynpunkter kommunerna kommer attframföra under samrådet. Också andra ipropositionen nämnda åtgärder avser atttillgodose ett sådant inflytande, bl.a.möjligheten för kommunerna att självainrätta regleringsområden och att ettframtida statligt ekonomiskt bidrag tilllederna i första hand kommer att ges förleder som har angetts i den kommunalaplaneringen. Enligt bostadsutskottetkommer den i propositionen beskrivnaordningen att ge kommunerna etttillräckligt inflytande. Utskottetfinner inte skäl att bifalla något avmotionsyrkandena om ett ökat kommunaltinflytande.Jordbruksutskottet konstaterar attflera motioner i detta avsnitt går ut påatt beslut om reglering avskoterkörningen och inrättande avskoterleder m.m. bör förankras på lokalnivå. Det framhålls att kommuner,ortsbefolkningen, skoterklubbar m.fl.bör engageras i arbetet. I någramotioner förordas att besluten fattasmera på lokal nivå än på central nivåeller att kommunerna ges rätt attbesluta om dispenser m.m.Utskottet ansluter sig tillbostadsutskottets synpunkter och vill ianslutning till motionerna dessutomerinra om att själva beslutanderättensåvitt avser större regleringsområden,vilka berör flera län eller kommuner,rimligtvis måste ligga hos regeringeneller i förekommande fall hosvederbörande länsstyrelse. Som framgårav utskottets redovisning i föregåendeavsnitt innefattar terrängkörningslagenoch terrängkörningsförordningenbemyndiganden till regeringen ochvederbörande länsstyrelse att besluta idessa frågor. I propositionen anförs attregeringen kommer att samråda medberörda länsstyrelser och kommuner innanbeslut fattas om avgränsning avregleringsområden eller om särskildaföreskrifter. Vidare föreslår regeringenatt kommunerna ges möjlighet att inrättaregleringsområden för terrängkörning (s.30). I propositionen framhålls att detär viktigt med ett ökat lokaltansvarstagande för skotertrafiken.Lokala insatser är nödvändiga förområden med konflikter när det gällerskotertrafik, exempelvis kringanläggningar för turism och närområdentill tätorter med många snöskotrar.Vidare erinras om att kommunerna medstöd av 57 § terrängtrafikkungörelsen(1972:603) kan meddela lokalatrafikföreskrifter om t.ex. förbud mottrafik med fordon av visst slag eller omfärdhastighet.Utskottet har i samband med enuppvaktning fått närmare information omdet - delvis frivilliga - arbete sombedrivs i skoterfrågor av kommuner ochskoterklubbar. I likhet medbostadsutskottet vill jordbruksutskottetunderstryka värdet av att den fortsattaverksamheten bedrivs i nära samråd medlokala intressen och att kommunerna gesett stort inflytande i dessa frågor.Motionerna får anses till stor deltillgodosedda med vad bostadsutskottetoch jordbruksutskottet anfört.Utskottet föreslår att motionerna Jo27yrkande 1, Jo29 yrkande 1, Jo30(delvis), Jo31 yrkande 2 och Jo36yrkandena 1 och 2 lämnas utan vidareåtgärd.Hänsyn till naturmiljön och viltetPropositionenBestämmelser om hänsyn till naturmiljönfinns i terrängtrafikkungörelsen. Dessabestämmelser bör enligt regeringensbedömning inte föras över tillterrängkörningslagen. De bestämmelsersom finns i jaktlagen om förbud mot attofreda eller förfölja viltet ärtillräckliga. Det behövs alltså intenågon ytterligare reglering i dettahänseende.MotionenI motion Jo32 anförs att det enligtjaktlagen är förbjudet att bedriva jaktfrån skoter, men att länsstyrelserna kanbevilja dispens från detta förbud förtransport av vapen till och från ettjaktområde. I och med detta ligger istort sett all mark där jakt är tillåtenöppen för jägare av åretdå det är skoterföre. Motionärernaföreslår att dispensmöjligheten förtransport av jaktvapen på alla typer avterrängfordon tas bort för alla utom fördem som är handikappade eller behövervapen för sin yrkesutövning (yrkande16). Vidare anser motionärerna att detfinns behov av att iterrängtrafikkungörelsen särskiltmarkera hänsynen till naturmiljön.Därför bör kungörelsen kompletteras meden bestämmelse som anger att det ärförbjudet att följa efter spår av vildadjur med skoter.Utskottets övervägandenTransport av vapen med motordrivnafordonUtskottet erinrar om att det i 31 §jaktlagen (1987:259) finns bestämmelserom förbud mot att på olika, närmareangivna sätt använda motordrivnafortskaffningsmedel i samband med jakt.Enligt av givna bemyndigandeni paragrafen får regeringen dels meddelaföreskrifter om undantag från förbudet,dels meddela föreskrifter som förbjudereller ställer upp särskilda villkor föratt skjutvapen skall få medföras vidfärd med motordrivnafortskaffningsmedel.I 22 § jaktförordningen (1987:905,ändrad senast 1996:727) har regeringenutfärdat ett generellt förbud mot attmedföra skjutvapen vid färd medmotordrivet fordon i terräng. Förvarasett skjutvapen i ett motordrivetfortskaffningsmedel får det inte finnasammunition i vapnets patronläge ellermagasin. I 22 § andra stycket anges ifyra punkter när undantag medgettsgenerellt från förbudet att medföravapen vid terrängtransporter. Undantagenomfattar bl.a. bevakningspersonal,militär personal eller polis undertjänsteutövning, vid jakt som bedrivs påsärskilt uppdrag av miljö- ochhälsoskyddsnämnd, om det behövs för attmotverka viltskador samt vid vissatransporter av fällt vilt till närmastebilväg. Vidare kan enligt23 § jaktförordningen i särskilt fallbesluta om undantag från förbudet om detbehövs för renskötseln eller om detannars finns särskilda skäl.Under utskottsberedningen har detupplysts att motion Jo32 yrkande 16endast avser länsstyrelsensdispensgivning i enskilda fall. Enligtmotionärerna är länsstyrelsernasdispenser alltför generösa när detgäller att transportera jaktvapen tilloch från ett jaktområde.Utskottet vill framhålla att motionentar upp en fråga om rättstillämpningenhos länsstyrelserna i enskilda fall ochom tolkningen av begreppet särskildaskäl . Om eller regeringenskulle anse att det finns grundadanledning att ändra rättstillämpningenkrävs det i princip att ocksåregelverket ändras. Då jaktförordningentillhör regeringens kompetensområde harutskottet inte funnit skäl att föreslånågon åtgärd från sida idenna fråga. Utskottet avstyrker motionJo32 yrkande 16.Spårning av vilda djurUtskottet hänvisar till redovisningen iföregående avsnitt och tillägger att deti 31 § jaktlagen finns bestämmelser omförbud mot att använda motordrivnafortskaffningsmedel eller andramotordrivna anordningar för att bl.a.söka efter, spåra, förfölja ellergenskjuta vilt. Bestämmelserna fannsursprungligen jaktstadga menöverfördes till jaktlagen i samband med1987 års jaktreform (prop. 1986/87:58,bet. Till skillnad från 31 §jaktlagen omfattade jaktstadgan allanvändning av fortskaffningsmedel,oavsett om det skedde i samband med jakteller i annat syfte.För att den nya jaktlagen skulle görasheltäckande i detta avseende infördes i5 § en bestämmelse med allmänna krav påhänsyn till viltet. Enligt 5 § jaktlagenskall sålunda var och en visa viltethänsyn. Idrottstävlingar och annanliknande friluftsverksamhet i marker därdet finns vilt skall genomföras så attviltet störs i så liten utsträckning sommöjligt. Enligt 5 § andra stycket fårviltet inte ofredas och inte hellerförföljas annat än vid jakt. Avförarbetena till dessa lagbestämmelserframgår tydligt att 5 § jaktlagenomfattar störning av vilt medmotordrivet fortskaffningsmedel (seprop. 1986/87:58 s. 69 och 82). Vidbrott mot 31 § jaktlagen finns enstraffskala som i grova fall innefattarupp till fängelse. Vid brott mot5 § jaktlagen kan böter utdömas.Enligt 36 § terrängtrafikkungörelsenskall den som färdas i terräng anpassafärdväg, hastighet och färdsätt i övrigtså att människor och djur ej störs ionödan och att skador på annans mark ochväxtlighet undviks.Som framgår av det anförda finns detsåledes bestämmelser i nu gällandeförfattningar som på ett heltäckandesätt reglerar störning av vilt i sambandmed fordonstrafik. Det gäller såvälallmänna krav på hänsyn till viltet somdet mer preciserade fallet avseendespårning med hjälp av snöskoter. Regeringen framhåller också i anslutning tillett förslag från Miljövårdsberedningenatt ännu en föreskrift på detta områdeinte gör lagstiftningen merändamålsenlig utan tvärtom skaparonödiga konkurrensproblem. Utskottetdelar denna uppfattning och avstyrkermotion Jo32 yrkande 17.Skotertrafik på jordbruks- och skogsmarkm.m.Utskottets övervägandenEnligt regeringens förslag införs ettallmänt förbud i terrängkörningslagenmot körning med motordrivet fordon påsnötäckt jordbruksmark om det sker förannat ändamål än jord- ellerskogsbrukets behov. Förbudet gäller dockinte om det är uppenbart att körningenkan ske utan risk för skada på marken.Reglerna för terrängkörning i skogsmarkbör förtydligas och anpassas till nyaskogsbruksmetoder vad gäller begreppetplant- och ungskog.Utskottet ansluter sig till regeringensförslag och överväganden. Genom denföreslagna ändringen kommer sammaförsiktighetskrav att ställas i fråga omkörning på snötäckt skogsmark ochsnötäckt jordbruksmark. En skärpning avreglerna för körning på jordbruksmark ärmotiverad bl.a. med hänsyn till att detvid upprepad körning med terrängskoterpå snötäckt jordbruksmark finns risk föratt snön packas hårdare. Detta kan ledatill senare snösmältning ochtjällossning av markunderlaget, med riskför skador på gröda eller annanvegetation.Som framgår av propositionen ämnarregeringen vidare ändra bestämmelserna ivägtrafikkungörelsen så att det klartframgår att trafik med motordrivetfordon på enskild väg är förbjuden ominte vägens ägare har gett tillståndtill denna trafik. Utskottet har ingenerinran mot detta.Hastighetsbegränsning för terrängskotrarPropositionenDen tekniska utvecklingen avsnöskotrarna har medfört att dessa undergynnsamma betingelser kan nå enbetydande hastighet, långt över 100km/tim. Regeringen anser att det avsäkerhets- och miljöskäl, främst för attbegränsa bullerstörningarna, samt föratt begränsa konflikterna gentemotövrigt friluftsliv, är befogat attinföra en generell hastighetsgräns förterrängskotrar. Det gäller i synnerhetsom det numera inte finns någonfrivillig effektbegränsning avsnöskotrar. Såväl buller som utsläpp avföroreningar har samband medhastigheten. Vid normal användning avterrängskoter i terräng är det knappastmöjligt och inte heller nödvändigt att ide flesta fall framföra normala skotrarmed högre hastighet än /tim.Bestämmelser om en sådanhastighetsbegränsning bör införas iterrängtrafikkungörelsen.