bet · GK01FiU1 · 1996-11-14 00:00:00 — Om framtidstron skall kunnaåtervinnas måste mycket bli annorlunda i vårtland. Människor måste kunna lita på samhälletsinstitutioner och på besked från det politiskasystemet. Den känsla av hopplöshet som följeri massarbetslöshetens spår måste brytas.Tilltron till välfärdssystemen måsteåterupprättas. Just det faktum attsamhällsförändringarna går allt snabbare, gör- kanske paradoxalt - långsiktighet i beslutsom rör de institutionella ramarna alltviktigare. Återställare och ytterkants-politik måste bytas mot en stabilitetspolitik,förankrad i den huvudfråga där huvuddelen avdet svenska folket åsiktsmässigt befinner sig:Det innebär en politik som bejakarföretagsamhet och marknadsekonomi i föreningmed långtgående ambitioner i fråga om rättvisaoch välfärd.Folkpartiets politik för stabilitet innebärföljande:- statsfinanser - besparingar på bl.a.företagssubventioner.- Låg inflation, bl.a. genom valutasamarbeteoch ny lönebildning.- Fasta spelregler för löntagarna -återupprätta skattereformen.- Fasta spelregler för företagarna som gynnarexpansion i näringslivet.- Pensionsreform ur askan av ATP.- Stabila, självfinansierandesocialförsäkringar.I motionen görs med utgångspunkt från enrapport från (LU -95 bilaga 6)nedanstående sammanställning, vars syfte äratt illustrera en tänkbar fördelning avnytillkommande arbetstillfällen. Det ärsålunda ingen prognos utan just enillustration.Förändring i sysselsättningen fram till år2010Ett tillväxtscenario med fördelning avnytillkommande arbetstillfällen på olika sektorer----------------------------------------------------Industrisektorn (inkl. jordbruk, bygg + 90 000m.m.) ----------------------------------------------------Handel och transporter+ 40 000----------------------------------------------------Ej hushållsrelaterad tjänstesektor(uppdragsverksamhet, reklam,formgivning, konsulter, data m.m.) + 170 000----------------------------------------------------Hushållsnära tjänstesektor (turism,privatvård, städning, bank ochförsäkring, ideella sektorn, medier, + 180 000underhållning, kultur m.m.)----------------------------------------------------Offentliga sektorn+ 20 000----------------------------------------------------Summa+ 500 000----------------------------------------------------Det här beskrivna scenariet innebär ettdramatiskt trendbrott jämfört med Sverigesutveckling . Den inriktningav den ekonomiska politiken som förordas imotionen och som är en förutsättning för attett sådant trendbrott skall komma till ståndkan sammanfattas på följande sätt:Nyföretagandet måste öka kraftigt.Investeringsnivån måste likaledes höjaskraftigt. Om skall ha en chans attväxla in på en högre tillväxtbana krävs enväsentligt snabbare investeringsutveckling äni dag. Det ställer i sin tur stora krav på denekonomiska politiken. måste utvecklaett ovanligt attraktivt investeringsklimat.Skattepolitiken, energipolitiken ochinställningen till EMU är därvid tre områdendär skulle kunna flytta frampositionerna och därigenom bli ett merattraktivt land för investeringar. Om däremotskatterna förblir skadligt höga,energipolitiken präglas av kortsiktighet ochSverige väljer att stå utanförEMU blir investerings- och företagsklimatetavsevärt sämre.Expansionsmöjligheterna för existerande ochnya företag måste förbättras. I motionenframhålls att det framför allt ärsmåföretagarna som kan hjälpa urmassarbetslöshetens grepp. Men då måstepolitiken också inriktas på att underlätta förmänniskor att starta företag och att undanröjahindren för expansion. Fåmansbolag får intelängre diskrimineras jämfört med debörsnoterade företagen. Regelverken måste fördessa företag förändras och förenklas.Hushållens möjligheter att köpa tjänster måsteförbättras avsevärt genom minskade s.k.skattekilar.Ett "kunskapslyft" måste åstadkommas genombättre utbildad arbetskraft och störresatsningar på forskning.För att åstadkomma dessa förändringar krävs isin tur:Sänkta arbetsgivaravgifter.Förenklad arbetsrätt, som bl.a. innebär enomedelbar återgång till de regelförändringarsom genomfördes av den borgerliga regeringen.Vidare måste en anpassning ske av nuvaranderegelverk till utvecklingstendenserna pådagens arbetsmarknad.Slopad dubbelbeskattning.Långsiktig energipolitik, som säkrar tillgångtill elenergi till konkurrenskraftiga priser.Kraftfull budgetsanering med sikte påbudgetbalans genom besparingar ochförsäljning av aktier i statliga företag.Särskilda åtgärder för att minska de s.k.skattekilar, som i praktiken nästan omöjliggörför hushållen att köpa tjänster samt införandeav s.k. servicecheckar enligt franskt mönster.En skattepolitik som återställer förtroendetför skattereformen genom att högstamarginalskatt sänks till och att planerpå andra höjningar av marginaleffekterna(t.ex. avgifter i socialförsäkringarna sominte motsvaras av förmåner eller s.k. värn-och vårdskatter) avskrivs. Skattepolitikenmåste innebära en successiv sänkning avskattetrycket. Viktigt är att man identifieraroch sänker de mest skadliga skatterna först. Imotionen föreslås betydande sänkningar avarbetsgivaravgifterna för tjänstesektorn.En ny modell för lönebildningen, som bl.a.innebär att löntagarna får bära en större delav kostnaderna för den arbetslöshet somuppstår om resultatet av avtalsförhandlingarnablir för stora lönehöjningar. Ytterst är detarbetsmarknadens parter som har ansvar för attlönebildningen fungerar. Men det finns ocksåhandlingsutrymme inom den politiska sfären somkan utnyttjas för att åstadkomma merbalanserade spelregler - och skärptaekonomiska motiv - för parterna att träffaavtal som ligger inom ramen för vadsamhällsekonomin tål. Till rätten att fattabeslut måste också höra ett ansvar förkonsekvenserna. Om löneavtalen blir så högaatt människor tvingas ut i arbetslöshet är detinte rimligt att de fackliga organisationernakan skicka hela notan för detta till staten.På marginalen svarar staten för av a-kassornas ökade utgifter. Makten överlönebildningen måste också följas av ett visstfinansiellt ansvar. I motionen föreslås därföratt statsbidraget sänks till av a-kassornas utbetalningar och att egenavgifternaföljaktligen höjs, sominkomstskatten sänks.Arbetslöshetsförsäkringen bör utvidgas tillatt bli en allmän försäkring, som omfattaralla med förankring på arbetsmarknaden.En modernisering av arbetsmarknadspolitiken ärnödvändig. Arbetsmarknadspolitikens främstauppgift måste vara att underlätta individernasrörlighet på arbetsmarknaden, såväl dengeografiska som den yrkesmässiga. en anpassning till de nyautvecklingstendenser vi ser påarbetsmarknaden. Fler kommer att byta arbeteoftare i livet, och fler kommer därmed attunder kortare perioder vara arbetssökandeeller i utbildning. Arbetsmarknadspolitikensuppgift att underlätta rörlighet accentuerasdå ytterligare. De många nya former avkontrakt eller anställningar som växer framställer också krav på förnyelse av bådearbetsförmedlingarna och de traditionellaåtgärderna, som i hög grad är utformade efterdet gamla industrisamhällets behov. Vidaremåste kvaliteten i arbetsmarknadsutbildningenförbättras. Utbildningen måste i störreutsträckning vara anpassad efter den enskildesbehov och till kraven på arbetsmarknaden.Motionärerna menar också att det borde finnasstora möjligheter att effektiviseraverksamheten inom AMS. Vissa s.k. företagsstödsom utgår via AMS bör reducerasoch pengarna användas för lägreföretagsskatter. I motionen understryks attarbetsmarknadspolitiken är en nationellangelägenhet och att den inte börkommunaliseras.Fortsatt antiinflationspolitik, bl.a. genom endeklarerat positiv inställning till fördjupadsvensk medverkan i europeiskt valutasamarbeteså snart den svenska ekonomin är mogen samt ensjälvständigare ställning för Riksbanken.Återupptagen reformering av den offentligasektorn genom valfrihet ochkonkurrensutsättning.Kraftfullt försvar av en generellvälfärdspolitik, som ger bra utbildning, godvård och trygghet vid oväntade händelser pårättvisa villkor - en sådan politik som göratt människor vågar satsa på framtiden.VänsterpartietI motion Fi212 (v) anförs att massarbetslösheten är detstora hotet mot välfärden och jämställdheten.Vänsterpartiets politik för fullsysselsättning innefattar olika delar. För detförsta föreslås ett 20-miljarderspaket för nyajobb, bl.a. gröna investeringar, stöd tillsmåföretag och verksamhet. För detandra föreslås stimulanser av den privatakonsumtionen för att stärka hemmamarknaden,bl.a. genom skattelättnader för låg- ochmedelinkomsttagare. För det tredje föreslåsstrukturreformer på arbetstids- ochmiljöområdet för att befrämja enarbetskraftsintensiv och uthållig tillväxt. Imotionen understryks att en strategi för fullsysselsättning måste vara såvälkonjunkturstimulerande som långsiktigtstrukturpåverkande. Avsikten är att den skallstärka den uthålliga tillväxten, förbättravillkoren för kvinnorna på arbetsmarknaden ochinnebära avgörande steg mot en ekologiskomställning.Statens finanser har förbättrats radikalt.Tillsammans med den historiskt lågainflationen borde detta ge förutsättningar förlägre räntor och minskad arbetslöshet. Men hurutvecklingen blir framöver beror i storutsträckning på den ekonomiska politikensinriktning. Som motionärerna ser det kvarstårtre grundläggande problem i svensk ekonomi:- Massarbetslöshet.- Höga realräntor i kombination med storaprivata sparöverskott och offentligaunderskott.- Stora skillnader i makt och inkomster mellankönen och samhällsklasserna.De senaste två åren har finanspolitikenutformats som en i och för sig nödvändigbudgetsaneringspolitik som emellertid med sinutformning skapat onödigt storafördelningspolitiska orättvisor.Denna politik måste enligt motionärernaläggas om. Arbetslösheten måste bekämpas ochden sneda resursfördelningen mellan socialagrupper och mellan kvinnor och män måstebrytas. Dessa båda faktorer hänger dessutomihop. Lägre arbetslöshet stärker löntagarnaoch skapar förutsättningar för jämnareinkomstfördelning och jämställdhet. Dessutomskapas bättre betingelser för offentligverksamhet, välfungerande trygghetssystem ochen gynnsammare arbetsmarknad för kvinnor.Även om vi nu får en uppgång i konjunkturenär det motionärernas uppfattning att det finnsutrymme för en mer expansiv ekonomisk politik.Den höga arbetslösheten och de senaste årenshöga investeringsnivåer i näringslivet talarför att det finns utrymme för ett betydligthögre kapacitetsutnyttjande utan risk förinflationsdrivande flaskhalsar.Vänsterpartiets budgetförslag är - eventuellaindirekta eller dynamiska effekter oräknade -ca svagare. Motionärernamenar att detta är en rimlig avvägning somockså innebär att står fast vidbudgetsaneringsprogrammet på 114 miljarderkronor. Men det finns naturligtvis ocksåanledning att varna för att en alltförexpansiv finanspolitik riskerar att slå över ihög inflation, hämmar förnyelsen avnäringslivet, stimulerar spekulation ochineffektiv verksamhet. 1980-taletserfarenheter förskräcker.I finansplanen redovisar regeringen att detknappast kommer att vara möjligt att genomföraannat än marginella förändringar av det totalaskatteuttaget framöver. Motionärerna delar istort denna bedömning, men menar attfördelningspolitiska och miljöpolitiska skältalar för att kraftfulla omfördelningar avskatterna behövs. förslaginnebär också ett totalt skatteuttag som är 3miljarder kronor netto högre än regeringensförslag.I motionen framhålls att penningpolitikenmåste bli mindre åtstramande. Målsättningenatt få ner inflationen har mer än väluppnåtts. Även penningpolitiken måste nuinriktas på att få ner arbetslösheten.Reporäntan kan sänkas ytterligare. Det finnsinte några som helst sakliga motiv för attSverige skall ha en högre nivå på denviktigaste styrräntan än sina grannländer.Riksbanken har ett stort ansvar för att viaytterligare målmedvetna räntesänkningarmöjliggöra en återhämtning på den svenskahemmamarknaden och en lägre arbetslöshet.I motionen ställs krav på särskilda insatserför sysselsättning och uthållig tillväxt.Vänsterpartiets sysseslättningsstrategi vilarpå tre pelare:- Näringspolitiken. I motionen föreslåsomfattande satsningar på nyföretagande ochstimulanser av små och medelstora företag,bl.a. genom sänkta egenavgifter, reduceradearbetsgivaravgifter, kreditlättnader ochinvesteringsbidrag. behöver enindustriell utveckling i högförädlande ochkunskapsintensiv riktning i framtiden.Motionärerna föreslår också ett omfattandeprogram för ekologisk omställning och grönajobb. Utöver detta avsätts 5 miljarder kronorför fler jobb i privat tjänstesektor.- Omfördela privat konsumtionsutrymme.Skattesänkningar föreslås för låg- ochmedelinkomsttagare via ett höjt grundavdrag.Värnskatten för höginkomsttagare bör finnaskvar även efter 1998 (gärna i form av envårdskatt). Aktiv fördelningspolitik är ocksåeffektiv konjunkturpolitik utan någrabudgetbelastande effekter. Skallhemmamarknaden stärkas måste den privatakonsumtionen öka och det privata sparandetminska. Det förutsätter i sin tur tilltro tilloffentliga trygghetssystem, mindre oro förarbetslöshet och lägre realräntenivåer.- Kommuner och landsting. Den kommunalaverksamheten måste värnas. 5,4 miljarderkronor bör omfördelas till den kommunalasektorn i form av sänkta arbetsgivaravgifteroch utökning av fonden för akutinsatser. Envälfungerande verksamhet är enförutsättning för uthållig tillväxt.Ett samlat 20-miljardersprogram föreslås förbekämpning av arbetslösheten. Programmetbestår dels av riktade skattesänkningar, delsav utgiftsökningar som möjliggörs genomomfördelningar och ett svagare budgetsaldojämfört med regeringens budgetproposition.Merge-UTKAST>>20-miljardersprogrammet:Arbetsgivaravgiftssänkning i tjänstesektorn- Kommuner och landsting 5 miljarder kronor- Privat sektor 5 miljarder kronorSänkta egenavgifter för egenföretagare 0,6miljarder kronorKreditstöd småföretag 1,3 miljarder kronorStöd till försöksverksamhet medarbetstidsförkortning 2,0 miljarder kronorGrönt investeringsprogram (kalkning, vallstöd,marksanering) 1,0 miljarder kronorAllergisanering (sjuka hus) 0,6 miljarderkronorNäringspolitiska satsningar (FOU-stöd,nätverk, högteknologiska företag, turism,kvinnliga företagare) 1,0 miljarder kronorAktiv arbetsmarknadspolitik (kvinnosatsning,stöd till arbetshandikappade,utbildningsbidrag osv.) 3,5 miljarder kronorI motionen understryks attjämställdhetsperspektiv nu måste fågenomslagskraft vid utformningen av denekonomiska politiken. Regeringens arbete meddessa frågor går trögt. Av största vikt är attstatistiken blir könsuppdelad och attregeringsförslagen får könpolitiskakonsekvensbeskrivningar. På SCB måste resurseromfördelas från könsneutral till könsuppdeladstatistik. På bör projekt"könsräkenskaper" inledas medmiljöräkenskapsprojektet som förebild.Myndigheterna bör kunna klara detta inom givenram.I motionen framhålls att enarbetstidsförkortning måste ses som enfördelningspolitisk fråga. Så t.ex. är detuppenbart att en förkortning av arbetstiden påsikt skulle innebära att både dearbetsrelaterade sjukdomarna och arbets-olyckorna kommer att minska. Vidare skulleockså en arbetstidsförkortning verkainkomstutjämnande mellan könen.För att en arbetstidsförkortning skall fågenomslag inom hela arbetslivet krävs enligtmotionärerna en lagändring. förhandlarparterna utifrån 40-timmarsveckan som norm. Iett första steg bör detta ändras till 35-timmarsvecka och på andra . Iförhandlingar kan sedan parternabranschanpassa arbetstiderna och derasförläggning. Motionärerna anser att det ärdags att påbörja en utvidgad försöksverksamhetinom olika sektorer och i olika branscher medförkortad arbetstid.I motionen föreslås att begär attregeringen återkommer till underhösten med en tidsplan för en generellarbetstidsförkortning.Arbetsrätten bör reformeras. I motionenunderstryks att inriktningen därvid inte fårvara att försämra anställningsskyddet, ökavisstidsanställningarna och försvagalöntagarnas förhandlingsposition. Denförändrade situationen på arbetsmarknadenreser i stället krav på en utvidgad arbetsrättsom vidgar arbetstagarbegreppet och som fångarupp löntagarnas legitima behov av trygghet ochinflytande i förhållande till nyaanställningsformer och beslutsnivåer. Detbehövs också verksamma regler för att säkrajämställdhet mellan könen i arbetslivet.Vänsterpartiet föreslår att en nyparlamentarisk utredning tillsätts om enförstärkt och utvecklad arbetsrätt.Enligt motionärerna skjuter regeringen ifrånsig ansvaret för arbetslösheten. Gång på gångframhåller regeringen att det är parterna somskall garantera att vi får en lönebildning,som inte är inflationsdrivande. Detta innebär,menar motionärerna, i själva verket ett stortsteg bort från arbetarrörelsens tidigarepositioner. Som motionärerna ser det är detriksdagen och regeringen som måste ha detöverordnade ansvaret för den ekonomiskapolitiken och som skall skapa förutsättningarför en lönebildning som är förenlig medsamhällsekonomisk balans. Dagens storalöneskillnader, diskrimineringen avkvinnolöner och omotiverat höga vinstnivåer idet privata näringslivet skapar inga gynnsammaförutsättningar för lönebildningen.I en enskild motion Fi209 av . (v) föreslås att en parlamentariskutredning tillsätts med uppdrag att läggaförslag om åtgärder för att stärka denekonomiska demokratin.MiljöpartietI motion Fi213 (mp) framhålls att behöver engrön ekonomisk politik. Under de kommande treåren bör den ekonomiska politiken särskiltinriktas mot följande mål:- Miljöskuldsökningen skall upphöra senast år1999 och därefter skall miljöskulden minskas.Det kräver långtgående miljökrav,miljöanpassning av skattesystemet ochbetydande satsningar på miljön inom bådeoffentlig och privat sektor.- En rättvisare och mer solidarisk fördelningav såväl tillgångar som besparingar skalluppnås med en stark fördelningspolitik, bl.a.genom lägre ersättningar och bidrag tillmedel- och höginkomsttagare och färrebesparingar på subventioner till ekonomisktoch socialt klämda människor.- Den öppna arbetslösheten skall minskas tillunder , bl.a. genom sänkt arbetstid,minskad beskattning av arbete, statligainvesteringssatsningar till gröna jobb inombl.a. kultur-, kommunikations- ochenergiområdena och genom att skapa bättreförutsättningar för främst små och medelstoraföretag.- Enskilda människors ekonomiska självtillitskall stegvis stärkas genom brutet tak ochgrundskydd i socialförsäkrings- ochpensionssystemen, lägre beskattning av arbeteoch högre miljöskatter, ökat inflytande i dendemokratiska processen och i offentligaangelägenheter m.m.- Underskottet i den offentliga sektornsfinansiella sparande skall uppgå till högst3 % av BNP 1997 och balans nås 1998. Från 1999bör även statsbudgeten vara i balans så attstatsskulden kan börja minska.- Realräntorna skall pressas ner bl.a. genombibehållna låga kostnadsökningar, fullföljdstatsfinansiell sanering och utgiftskontrollsamt en bättre fungerande och mer dynamiskarbetsmarknad.- Förutsättningar skall skapas för en växandeprivat sektor med fler små, medelstora ellerkooperativa företag. Detta skall ske så attett resurs- och energieffektivtproduktionssätt främjas och sysselsättningenökar. Med hänsyn bl.a. till fortsatt högarealräntor är det angeläget att finna sätt attunderlätta för företagen att öka sinainvesteringar. Det är särskilt små ochmedelstora företag som uppvisar storasvårigheter att trygga sin kapitalförsörjning.De övergripande ekologiska aspekterna påekonomin måste ges betydligt större tyngd iden ekonomiska politiken. Det är inte rimligtatt förvänta sig att miljöpolitiken ensamskall kunna klara de mer grundläggandeorsakerna till den omfattanderesursförstöringen, utarmningen ochförgiftningen av miljön. Miljöproblemen ärinte marginella fenomen som kan fixas av någoneftersläpande städpatrull. De är tvärtomgrundläggande problem som handlar omförutsättningarna för vår försörjning ochekonomi. Den ekonomiska politiken måste därförläggas om till en långsiktigt hållbarkretsloppsekonomi. Miljöanpassningen avekonomin innebär emellertid inte barabegränsningar. Tvärtom innebär den också storamöjligheter till fler arbetstillfällen och påsikt bevarat välstånd. Även på kort siktöppnar en miljöanpassning av den ekonomiskapolitiken stora möjligheter. Miljöbranschen äri sig en viktig tillväxtbransch med stora ochväxande möjligheter . Genom en s.k.grön skatteväxling skapas förutsättningar förminskad miljöskuld, ökad livskvalitet ochfortsatt välfärd.I motion Fi202 (mp) understryks att det äroerhört viktigt att statens budget- underskottvänds till ett överskott och att statsskuldenminskas. Det är av största betydelse attinflationen och räntorna hålls låga och iparitet med vår omvärld. Det är viktigt attkronans värde är stabilt. De fem s.k.konvergenskraven står därför inte imotsatsförhållande till en grön ekonomiskpolitik. Men den ekonomiska politiken kan intetillåtas bestå av enbart dessa fem krav.Tvärtom måste de underordnas övergripandesociala och miljömässiga mål för denekonomiska politiken. medverkani detta konvergensprogram har bl.a. medförtatt såväl arbetslösheten som miljöfrågorna harlyfts upp som centrala mål jämsides medkonvergenskriterierna. I de gjordauppföljningarna av konvergensprogrammet hösten1995 (bilaga i tillväxtpropositionen), våren1996 (bilaga i vårpropositionen) och ianslutning till den nu aktuellabudgetpropositionen finns emellertid ingen somhelst uppföljning vad gäller miljömålen med.Med anledning av detta föreslår vi riksdagenatt begära att regeringen återkommer tillriksdagen med en analys av miljökonsekvensernaav konvergensprogrammet.Finanspolitiken skall inriktas på att snabbtsanera statens finanser och skapaförutsättningar för en växande privat sektormed fler små, medelstora eller kooperativaföretag. Detta skall ske så att resurs- ochenergieffektiva produktionssätt främjas ochsysselsättningen ökar. Bekämpningen avarbetslösheten måste, jämte en aktiv politikför minskad miljöskuld, vara en viktig del ifinanspolitiken.I motionen föreslås en skatteväxling därskatt på arbete ersätts med skatt på energioch miljö. Därigenom stimuleras tjänste- ochmiljörelaterade sektorer av ekonomin. Medhänsyn till miljösektorns förhållandevissnabba tillväxt internationellt sett och attsåväl miljösektorn som tjänstesektorn iSverige är förhållandevis underutvecklade, börskatteväxlingen medföra ett ökat företagandeoch en ökad sysselsättning.Besparingar i den offentliga sektorn börgöras men får inte ske så att de slår utförutsättningarna för ett jämlikt och gottsamhälle. Besparingarna bör inriktas mot bl.a.de mycket höga utgifterna för ett militärtförsvar som framstår som heltomotiverade, vägbyggen med lågsamhällsekonomisk nytta, bidrag ochersättningar till enskilda och företag som kanklara sig hyfsat ändå. Genom grönframtidspolitik som medför minskad totalarbetslöshet kan betydande besparingar göras istatsbudgeten.Välfärdens kärnområden - vård, omsorg ochskola - måste så långt möjligt undantas frånsparniten. Besparingar på dessa områden ärsamhällsekonomiskt tvivelaktiga. Mot denbakgrunden föreslås att kommunsektorn ges ettökat ekonomiskt utrymme genom att deavdragsgilla egenavgifterna inte höjs åren1997 och 1998 och genom att sektorn fårbehålla en del av överskottet av enskatteväxling mellan sänktaarbetsgivaravgifter och höjda energiskatter.De övergripande principerna förskattepolitiken bör vara följande. Behovet avskattefinansiering av offentliga verksamheterkommer att var stort även i framtiden.Samtidigt finns det en risk för att vissaskattebaser urholkas, bl.a. som en följd avallt öppnare gränser. bedömer attden totala skattekvoten kommer att ligga kvarpå ungefär nuvarande nivå under överblickbarframtid. Inom ramen för det totalaskatteuttaget måste en skatteväxling ske medlägre skatter på arbete och högre på energi,utsläpp och råvaruförbrukning. Skatteväxlingenbör omfatta ca t.o.m. 1999och ca 100 miljarder t.o.m. . Inom denramen kan skatten på arbete(arbetsgivaravgifter, egenavgifter och i vissmån inkomstskatten) sänkas med nära12 %enheter. Skatteväxlingen är det viktigastestyrmedlet för att få till stånd engenomgripande och långsiktig omvandling avsamhället mot ett ekologiskt hållbartkretsloppssamhälle.