bet · GJ01JuU23 · 1996-05-21 00:00:00 — beträffande övrigalagförslagatt antar regeringensförslag till1) lag om ändring i lagen (1995:1669)om ändring i skattebrottslagen(1971:69),2) lag om ändring i ,3) lag om ändring i uppbördslagen(1953:272),4) lag om ändring imervärdesskattelagen (1994:200),5) lag om ändring i lagen (1990:325)om självdeklaration och kontrolluppgifter,6) lag om ändring i lagen (1958:295)om sjömansskatt,7) lag om ändring i lagen (1941:416)om arvsskatt och gåvoskatt,8) lag om ändring i lagen (1962:381)om allmän försäkring,9) lag om ändring i kupongskattelagen(1970:624),10) lag om ändring ibilskrotningslagen (1975:343),11) lag om ändring ifastighetstaxeringslagen (1979:1152),12) lag om ändring i lagen (1981:691)om socialavgifter,13) lag om ändring i lagen (1984:151)om punktskatter ochprisregleringsavgifter,14) lag om ändring i lagen (1984:668)om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare,15) lag om ändring ifordonsskattelagen (1988:327),16) lag om ändring i lagen (1988:328)om fordonsskatt på utländska fordon,17) lag om ändring i lagen (1989:479)om ersättning för kostnader i ärendenoch mål om skatt, m.m.,18) lag om ändring i lagen (1990:613)om miljöavgift på utsläpp avkväveoxider vid energiproduktion,19) lag om ändring i lagen (1990:659)om särskild löneskatt på vissaförvärvsinkomster,20) lag om ändring i lagen (1990:676)om skatt på ränta på skogskontomedelm.m.,21) lag om ändring i lagen (1991:586)om särskild inkomstskatt förutomlands bosatta,22) lag om ändring i lagen (1991:591)om särskild inkomstskatt förutomlands bosatta artister m.fl.,23) lag om ändring i lagen (1992:72)om koncessionsavgift på televisionensområde,24) lag om ändring i lagen (1993:672)om skattereduktion för utgifter förbyggnadsarbete på bostadshus,25) lag om ändring i lagen(1994:1744) om allmänna egenavgifter,26) lag om ändring i lagen(1994:1920) om allmän löneavgift,27) lag om ändring i lagen(1995:1670) om ändring i lagen(1971:1072) om förmånsberättigadeskattefordringar m.m.,28) lag om ändring i lagen (1978:880)om betalningssäkring för skatter,tullar och avgifter,29) lag om ändring i lagen (1985:146) omavräkning vid återbetalning av skatteroch avgifter.Stockholm den 21 maj 1996På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), BirtheSörestedt (s), (),(), (),(), (), (), (), (), Ann-MarieFagerström (s), (), PärNuder (s), (), KiaAndreasson (mp) och (). Avslag på propositionen m.m. (mom. 1), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 12 börjar med anser och slutar med fortsatt beredningsarbete bort haföljande lydelse:Justitieutskottet kan på föreliggandeunderlag inte acceptera en konstruktionav skattebrottet med ett farerekvisitsom innebär att det för ansvar ärtillräckligt att en felaktig uppgiftsannolikt inte skulle upptäckas vid dennormala rutinmässiga skattekontrollen.Den rutinmässiga skattekontrollen ärnumera datoriserad, och någon manuellkontroll av hela deklarationsmaterialetförekommer inte längre. Med regeringensförslag kommer kontrollsystemetsutformning att få avgörande betydelseför bedömningen av om en straffbargärning föreligger. Denna bedömning ärsamtidigt beroende av omständigheter somligger helt utanför den skattskyldigeskontroll. Enligt utskottets bedömningkan farerekvisitet såsom det utformats ipropositionen komma att medförabetydande tillämpningssvårigheter. Detleder också till en betydande utvidgningav det straffbara området. Mot dennabakgrund är det nödvändigt att förslageti denna del blir föremål för närmareanalys i syfte att klargöra vilkaeffekter som kan komma att uppstå om detgenomförs.Utskottet vänder sig också mot det sättpå vilket regeringen nu önskarlagstifta. Regeringens förslag tillstraffbestämmelse om skattebrott ärdetsamma som har lagts fram avSkattebrottsutredningen. Regeringen haremellertid en annan syn än utredningenpå hur farerekvisitet i den nyabestämmelsen skall tolkas. Lagtexten kanalltså tolkas på olika sätt, ochregeringen förutsätter att dess tolkningskall vara vägledande för domstolarna.Här är att märka att propositionenendast utgör ett av flera lagförarbetensom kan användas vid lagtolkningen.Förfarandet är därför olämpligt -skillnaden i tolkning hade bort kommatill uttryck i lagtexten.Sammanfattningsvis anser utskottet attregeringens förslag måste bli föremålför ytterligare beredning i de avseendensom här angivits och att propositionendärför bör avslås av . Detankommer på regeringen att ge direktivför det fortsatta utredningsarbetet.dels att utskottets hemställan undermoment 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande avslag påpropositionen m.m.att med bifall till motion1995/96:Ju26 dels avslår proposition1995/96:170, dels som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.2. Skatteförseelse (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 14 börjar med instämmer och slutarmed motsvarande del bort ha följandelydelse:Utskottet har den principiellauppfattningen att kriminalisering som enmetod för att söka hindra överträdelserav olika normer i samhället bör användasmed försiktighet. Skattebrott i form avskatteförseelse är enligt utskottetsmening en överträdelse av meraordningsmässig karaktär som - i likhetmed vad som anförts av flertaletremissinstanser - bör avkriminaliserasoch i stället beivras med hjälp avadministrativa sanktioner.Skatteförseelser av mera allvarligt slagbör dock i stället kunna bedömas somskattebrott av normalgraden. Det fårankomma på regeringen att återkomma tillriksdagen med ett förslag som beaktarvad utskottet nu har anfört. Det anfördabör med anledning av motion1995/96:Ju25 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan undermoment 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande skatteförseelseatt dels antar regeringensförslag till lag om ändring iskattebrottslagen såvitt avser 3 §,dels med anledning av motion1995/96:Ju25 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.3. Grovt skattebrott (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 15 börjar med har och slutar med motsvarande del bort ha följandelydelse:Utskottet konstaterar att osannahandlingar är vanligt förekommande i målom skattebedrägeri. Utskottet anserdärför i likhet med Riksåklagaren attosanna handlingar bör nämnas iuppräkningen av vad som särskilt skallbeaktas vid bedömningen av om ettskattebrott är grovt. I sammanhangetvill utskottet framhålla att denföreslagna ändringen skall ses som ettförtydligande och inte tolkas på detsättet att varje användning av en osannhandling, t.ex. inlämnandet av enfelaktig självdeklaration, skall ledatill att skattebrottet bedöms som grovt.dels att utskottets hemställan undermoment 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande grovt skattebrottatt med bifall till motion1995/96:Ju24 antar 4 § i regeringensförslag till lag om ändring iskattebrottslagen med den ändringenatt paragrafen erhåller följandelydelse:Regeringens förslag Utskottets förslag4 §Om brott som avses i 2 § är att ansesom grovt, döms för grovt skattebrotttill fängelse, lägst 6 månader och högst6 år.Vid bedömande om Vid bedömande ombrottet är grovt brottet är grovtskall särskilt skall särskiltbeaktas om det rört beaktas om det rörtmycket betydande mycket betydandebelopp, om belopp, omgärningsmannen gärningsmannenanvänt falska använt falskahandlingar eller handlingar, osannavilseledande handlingar ellerbokföring eller om vilseledandeförfarandet ingått bokföring eller omsom ett led i en förfarandet ingåttbrottslighet som som ett led i enutövats brottslighet somsystematiskt eller utövatsi större omfattning systematiskt ellereller i annat fall i större omfattningvarit av eller i annat fallsynnerligen farlig varit avart. Redovisning av mervärdesskatt (mom.4)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 16 börjar med konstaterar ochslutar med Motionen avstyrks bort haföljande lydelse:Riksdagens beslut om kraftigt förkortadtid för redovisning och betalning avmervärdesskatt ökar risken för attnäringsidkare på grund avarbetsanhopning och tidsbrist skall görasig skyldiga till felaktigheter iredovisningsförfarandet. Dennaproblematik har inte uppmärksammats vidutformningen av förslagen ipropositionen. Det bästa vore enligtutskottets mening att återgå till dentidigare ordningen för momsredovisning.I avvaktan på en sådan ordning måste enuppföljning ske av hur skattebrottslagentillämpas vid överträdelser avredovisningsreglerna. Regeringen bör setill att en sådan uppföljning kommertill stånd och återkomma tillriksdagen med förslag till ändringar omorimliga straffrättsliga konsekvenserskulle uppstå för småföretagare. nu har anfört bör riksdagenmed anledning av motion Ju23 som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse:4. beträffande redovisning avmervärdesskattatt med anledning av motion1995/96:Ju23 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.Regeringens lagförslagSkatteutskottets yttrande1995/96:SkU6yÖversyn av skattebrottslagenTill justitieutskottetUtskottet har beretts tillfälle attyttra sig över proposition 1995/96:170om översyn av skattebrottslagen och demotioner som väckts i ärendet. Utskottetfår anföra följande.I propositionen föreslås att regleringenom skattebrott görs mer enhetlig ochsammanhållen. Skattebrottslagenstillämpningsområde utvidgas så att lagenkommer att omfatta i stort sett samtligastraffbestämmelser som återfinns påskatteområdet. Skattebrottslagen blirgenerellt tillämplig på alla skatter.Lagen tillämpas även på vissa avgifterom detta särskilt föreskrivs. Skattebedrägeribrottet får en nybrottsbeteckning och benämnsskattebrott. Skattebrottet konstruerassom ett farebrott med ett enhetligtsubjektivt rekvisit. Den kriminaliseringsom regleras i uppbördslagen,lagen om självdeklaration ochkontrolluppgifter samt vissa andraförfattningar på skatte- ochavgiftsområdet förs över tillskattebrottslagen under benämningarnaskattebetalningsbrott ochskatteredovisningsbrott. I propositionenföreslås också att indrivning hos enhandelsbolagsdelägare för etthandelsbolags skuld avseende skatt elleravgift skall få ske i samma ordning somgäller för skatten eller avgiften, dvs.som allmänt mål. Förslagen föreslåsträda i kraft den 1 juli 1996.SkattebrottetI propositionen föreslås attskattebrottet konstrueras som ettfarebrott. Ett skattebrott fullbordasnär en oriktig uppgift uppsåtligenlämnas till myndighet eller när enföreskriven uppgiftsskyldighetuppsåtligen åsidosätts om detta gerupphov till fara för att skatt skallundandras det allmänna. förundandragande bör enligt regeringenanses föreligga om det är sannolikt attfelet inte skulle ha upptäckts vid dennormala rutinmässiga kontrollen.I motion Ju26 av m.fl. (m)hemställer motionärerna attpropositionen i sin helhet avslås ochatt ett nytt förslag läggs fram närfarebrottets konsekvenser analyserats.Farerekvisitet är enligt motionärernaavhängigt den allmänna utformningen avskattekontrollen och kan därför kommaatt medföra betydandetillämpningssvårigheter. Regeringen harvidare givit farerekvisitet en vidaretolkning än vad som framgår av redovisning utan attföreslå någon motsvarande ändring ilagtexten. Detta sätt att lagstiftagenom motivuttalanden är enligt motionärerna oacceptabelt.Skattebrottsutredningen har uttalat attdet krävs en konkret fara för att ansvarskall kunna komma i fråga. Tre fall dånågon fara inte bör anses föreliggaredovisas av utredningen. Ett fall ärnär det är praktiskt taget uteslutet atten oriktig uppgift undgår upptäckt somt.ex. när det gäller uppgifter somskattemyndigheten har tillgång tillgenom register som förs av någon annanmyndighet. Ett annat fall är om enuppgift är oklar eller tvivelaktig ochdärför borde ha föranlett en närmaregranskning. Slutligen bör enligt utredningen fara inte anses föreligga om enfelaktighet är av sådant slag att denbort avslöjas vid en med normal omsorgföretagen granskning enligt föreskrivnarutiner.I propositionen anförs att övervägandeskäl talar för en övergång från detnuvarande effektbrottet till ettfarebrott. Bestämmelsen vinner i sakligtoch pedagogiskt hänseende, och den blirdessutom enklare att tillämpa. Vidareuppnås den betydande fördelen attkongruens erhålls mellan det uppsåtligaoch vårdslösa skattebrottet. Denformella kopplingen mellanskatteinstansernas och den allmännadomstolens bedömningar kommer också attfrånfallas. Till detta kommer att manökar förutsättningarna för attåstadkomma en enhetlig reglering påskattebrottsområdet, eftersom vissaspecialstraffrättsligabrottskonstruktioner alltjämt ärutformade enligt principerna förfarebrott. Innebörden av farerekvisitetbör enligt regeringen vara att det skallvara sannolikt att felet inte skulle haupptäckts vid den normala rutinmässigakontrollen. Kontrollsystemets uppbyggnadoch funktionssätt blir därmed avavgörande betydelse för rekvisitetsinnehåll. I propositionen konstaterasatt någon kontroll av heladeklarationsmaterialet på löntagarsidaninte längre görs och att systemet medautomatiska beslut gör attmervärdesskatt, arbetsgivaravgifter ochpunktskatter över huvud taget inte blirföremål för någon granskning innanskatten bestäms. Uppbyggnaden av denrutinmässiga kontrollen gör enligtregeringen att man inte kan anse att enfara inte föreligger om en uppgift äroklar eller tvivelaktig och därför bordeha föranlett en närmare granskning. Inteheller kan man enligt regeringen utgåifrån att det praktiskt taget äruteslutet att en oriktig uppgift undgårupptäckt om den framgår av ett registersom skattemyndigheten har tillgång tillmen som förs av andra myndigheter. Medden uppbyggnad som skattekontrollen harfår således farerekvisitet enligt vadsom anförs i propositionen en tämligenvidsträckt innebörd.Enligt skatteutskottets mening bör manundvika att uppsåtliga undandragandensom gäller stora belopp eller som avannan anledning framstår som straffvärdaundgår kriminalisering med hänvisningtill att de hade bort upptäckas avskattemyndigheterna. Utgångspunkten förfarerekvisitet bör därför som regeringenframhåller vara den faktiska risken förett skattebortfall. Det kan vidarepåpekas att övergången till farebrottinte innebär någon egentlig ändring avfullbordanstidpunkten på de områden därautomatiska skattebeslut tillämpas.Utskottet instämmer med det anförda iregeringens ställningstaganden ochtillstyrker den av regeringen föreslagnautformningen av farerekvisitet.Utskottet avstyrker motion Ju26 omavslag på propositionen i dess helhet pånu aktuell grund.SkatteförseelseSkattebrottsutredningen har föreslagitatt ringa skattebrott (skatteförseelse)avkriminaliseras.I propositionen föreslås attkriminaliseringen av ringa brott(skatteförseelse) inte ändras.I motion Ju25 av ochRolf Kenneryd (c) begär motionärerna etttillkännagivande om att en översyn börgenomföras i syfte att avkriminaliseraringa skattebrott och i stället införaadministrativa avgifter.Regeringen anför i propositionen attdet visserligen kan ifrågasättas omgärningar med ett så lågt straffvärdeatt endast böter stadgas som påföljdöver huvud taget bör varakriminaliserade när det förekommer ettadministrativt sanktionssystem vid sidanav det straffrättsliga. Av olika skälhar det emellertid inte ansetts möjligteller önskvärt att införaavgiftssanktioner på hela skatte- ochavgiftsområdet. Exempel på detta ärfastighetstaxeringsområdet och när detgäller arvs- och gåvoskatt. Vidaregäller att de administrativa avgifternaendast kan drabba den skattskyldige ochinte t.ex. ställföreträdaren för enjuridisk person eller för en omyndig.Mot tanken på en avkriminalisering kanalltså enligt regeringen invändas attden uppgiftsskyldige i vissa situationerhelt skulle undgå sanktion. En viktigareinvändning är dock enligt regeringen attdet i många fall ändå kan komma atthandla om betydande belopp. Gränsen motdet nuvarande skattebedrägeribrottet gåri praxis vid av basbeloppet. År1995 motsvarar detta , vilketvid en kapitalskattesats på innebäratt en skattskyldig kan underlåta attredovisa en reavinst på upp till 90 000kr utan att detta anses utgöra brott.Detta skulle enligt regeringen framståsom stötande för många, och denpreventiva verkan som ett eventuelltåtal innebär skulle gå förlorad. Någonändring föreslås därför inte.Skattekontrollutredningen (Fi 1995:05)har i uppdrag att se över vissa frågormed anknytning till de administrativasanktionerna på skatteområdet.Skattekontrollutredningen skall bl.a. seöver vissa bestämmelser om skattetilläggvid skönstaxering och skönsbeskattningpå grund av utebliven deklaration. Enannan viktig fråga är att analysera hurden enskildes uppgiftsskyldighetförhåller sig till artikel 6 i deneuropeiska konventionen den 4 november1950 angående skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggandefriheterna (SFS 1994:1219) och till hansrätt att förhålla sig passiv vidbrottsutredningar.Enligt skatteutskottets mening är detinte alltid möjligt eller önskvärt attanvända sig av administrativa påföljderpå skatteområdet. Det finns därför ettbehov av att bibehålla möjligheten tillbötespåföljd vid ringa brott. Somregeringen anför kan det också framståsom stötande om uppsåtliga brott som rörstora belopp helt faller utanförkriminaliseringen.När det gäller frågan om att göraändringar i det administrativa sanktionssystemet anser skatteutskottet attSkattekontrollutredningens pågåendearbete bör avvaktas.Med det anförda avstyrker utskottetmotionen och tillstyrker propositionen idenna del.Grovt skattebrottI propositionen föreslås att lagtextenshänvisning till betydande belopp som engrund för att bedöma ett skattebrott somgrovt kompletteras med fall dågärningsmannen använt falska handlingareller vilseledande bokföring ellerbrottet ingått som ett led i enbrottslighet som utövats systematiskteller i större omfattning. Någon sakligändring är inte avsedd utan tanken äratt den nya utformningen skallåterspegla gällande praxis på området.I motion Ju24 av m.fl. (v)yrkar motionärerna att även osannahandlingar anges som en uttrycklig grundför att bedöma ett skattebrott somgrovt.Riksåklagaren har i sitt remissyttrandeöver betänkandeföreslagit att uppräkningen även skallomfatta begagnande av osann handlingeftersom det är vanligt med osannahandlingar i mål om skattebedrägeri.Lagrådet har emellertid avstyrkt ensådan utformning av lagtexten medföljande motivering.Att användningen av "osanna" handlingaruttryckligen nämns utgör en avvikelsefrån utredningsbetänkandet. Det innebärockså en skillnad gentemotbestämmelserna om grovt bedrägeri i 9kap. 3 § , där det baratalas om "falsk" handling. EnligtLagrådets mening kan det ifrågasättas,om man i den nu diskuterade paragrafenbör tala om osanna handlingar. Denföreslagna lagtexten kan läsas så, attvarje användning av en osann handling,t.ex. inlämnandet av en oriktigsjälvdeklaration, kan kvalificera ettskattebrott som grovt, något somuppenbarligen inte är meningen. Lagrådetförordar därför att "osanna"handlingar får utgå ur uppräkningen iandra stycket. Fall då någon begagnarsig av osanna handlingar, t.ex. oriktigafakturor, på ett sätt som gör attgärningen vid en helhetsbedömning börbedömas som grov, kan hänföras under 4§, även om inte osanna handlingar nämnssärskilt i lagtexten.Skatteutskottet har i denna del intenågon annan åsikt än den som redovisatsav Lagrådet. Utskottet avstyrkermotionsyrkandet och tillstyrker propositionen i denna del.Omläggning avmervärdesskatteredovisningenI motion Ju23 av ()anförs att den genomfördaomläggningen avmervärdesskatteredovisningen har medförten ökad fara för felaktigheter som intebeaktats tillräckligt i detstraffrättsliga eller administrativasanktionssystemet. I avvaktan på enåtergång till tidigare regler bör enuppföljning av just dessa fallgenomföras.Skatteutskottet har under höstenbehandlat och tillstyrkt en omläggningav betalnings- och redovisningstidernaför mervärdesskatt. harbifallit förslaget och de nya reglernatillämpas sedan den 1 januari 1996.I proposition 1995/96:198 om ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- ochavgiftsområdet föreslås en höjning avden omsättningsgräns som gäller förredovisning och betalning avmervärdesskatt den 20 efterredovisningsperiodens utgång. Ändringenföreslås gälla fr.o.m. den 1 juli 1996.Förslaget kommer att behandlas avriksdagen senare i vår.Enligt skatteutskottets mening harmotionärerna inte anfört något som föranleder att utskottet bör ändra sittställningstagande när det gäller utformningen av beslutet om nya tidpunker förredovisning och betalning avmervärdesskatt. Utskottet avstyrkermotionsyrkandet.I övrigt har skatteutskottet utifrån desynpunkter som utskottet har att bevakainte funnit någon anledning till erinranmot de förslag som läggs fram ipropositionen. Utskottet tillstyrkerpropositionen.Stockholm den 23 april 1996På skatteutskottets vägnarLars HedforsI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), BjörnEricson (s), (),(), (),(), (),(), (), (), () och ().Avvikande meningar1. SkattebrottetBo Lundgren, , och (alla m)anför:Regeringens förslag att konstruera detnya skattebrottet som ett farebrottinnebär en återgång till den gamlakonstruktionen som gällde årsskattebrottsreform, då effektbrottetinfördes. Ett argument för en omkonstruktion är att en oriktighet i ensjälvdeklaration som upptäcks undertaxeringsåret bedöms som ettförsöksbrott, medan en oriktig uppgiftsom upptäcks först senare bedöms som ettfullbordat brott. Liksom regeringenanser vi att det frånrättssäkerhetssynpunkt kan vara svårtatt motivera att brott bedöms olikaberoende på när den oriktiga uppgiftenavslöjas. Vi anser emellertid inte attdessa skäl framstår somtillräckliga.Enligt regeringens förslag börinnebörden i farerekvisitet vara att detför ansvar är tillräckligt att feletsannolikt inte skulle upptäckas vid dennormala rutinmässiga kontrollen. Vimåste här starkt ifrågasätta om det ärlämpligt att hålla fast vid ettsynsätt som i grunden bygger på hurskattekontroll bedrevs för 25 år sedan.Formerna för skattekontrollen haravsevärt förändrats sedanskattebrottslagens tillkomst. Denstörsta skillnaden består i att denrutinmässiga skattekontrollen numera ärdatoriserad och att någon manuellkontroll av hela deklarationsmaterialetsåledes inte längre förekommer. Medregeringens förslag kommerkontrollsystemets utformning att fåavgörande betydelse för bedömningen omen straffbar handling föreliggersamtidigt som de omständigheter det härär fråga om ligger helt utanför denskattskyldiges kontroll. Enligt vårbedömning kan farerekvisitet såsom detutformats i förslaget komma att medförabetydande tillämpningssvårigheter. Motdenna bakgrund är det enligt våruppfattning nödvändigt att förslagetblir föremål för en närmare analys isyfte att klargöra vilka effekter somkan komma att uppstå med förslagetsnuvarande utformning. är viinte beredda att ta slutgiltig ställningtill förslaget.I sammanhanget bör också erinras om attskälet till att det centrala skattebrottet 1971 ombildades till etteffektbrott framför allt var att detinte ansågs förenligt med berättigaderättssäkerhetskrav att den enskildeskulle kunna drabbas av såvälkriminalisering som administrativapåföljder när det straffbara områdetutökades så väsentligt som skedde i ochmed skattebrottslagens införande.Avslutningsvis vill vi också beröra detsätt på vilket regeringen valt attlagstifta. Regeringen har ipropositionen uttalat att farerekvisitetmåste tolkas på ett annat och mervidsträckt sätt än vadSkattebrottsutredningen förespråkar menhar ändå valt att hålla fast vid denlagtext som utredningen föreslagit. Detär enligt vår uppfattning oacceptabeltatt regeringen på detta sätt styr överrättstillämpningen genom egnamotivuttalanden. Det resultatlagstiftaren vill uppnå skall uppnåsgenom klar och tydlig regelgivning ochinte genom att regeringen vid sidan avsjälva lagtexten uttalar sig om hur denönskar att domstolarna tillämpar lagen.Vi är kritiska både mot regeringensframlagda förslag och mot det sätt varpåregeringen valt att lagstifta.Regeringens förslag i de delar somberörts bör bli föremål för ytterligareberedning och analys. Först därefter ärvi beredda att ta slutlig ställning tillförslaget i dess helhet.2.