bet · GJ01SfU4 · 1996-03-19 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkandedels två motioner som väckts medanledning av regeringens återkallelse avproposition 1995/96:119 Reformeradtandvårdsförsäkring, dels ett antalmotionsyrkanden från den allmännamotionstiden /95 som rörtandvårdsförsäkringen. Motionerna tar ihuvudsak sikte på förändringar i detnuvarande ersättningssystemet samtfrågor om konkurrensneutralitet mellanden offentliga och den privatatandvården.Utskottet avstyrker bifall tillsamtliga motioner.Till betänkandet har fogats sexreservationer.MotionernaMotioner väckta med anledning avskrivelse 1995/96:1471995/96:Sf21 av m.fl. (v)vari yrkas att hos regeringenbegär en parlamentarisk utredning av ensolidarisk fördelning av resurserna inomtandvårdsförsäkringen för barn,ungdomar, låginkomstpensionärer ochfunktionshindrade genom en generellförsäkring.1995/96:Sf22 av m.fl.(kds) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ändringar iåtgärdstaxesystemet under enövergångsperiod med start den 1 juli1996,2. att hos regeringen begärförslag till ett reformeratåtgärdstaxesystem med ikraftträdande den1 , i enlighet med vad imotionen anförts,3. att hos regeringen begärförslag till ersättning förspecialisttandvård på samma sätt som försjukvården,4. att hos regeringen begären utredning av frekvensen av svenskafolkets tandläkarbesök,6. att hos regeringen begärförslag till åtgärder förkonkurrensneutralitet mellan privat ochoffentlig tandvård.Yrkande 5 i motion 1995/96:Sf22 haröverlämnats till utbildningsutskottet.Motioner väckta /951994/95:Sf210 av m.fl.(m) vari yrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om medicinsk revision,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behandlingstaxor förtandvård, fri upphandling avtandtekniska tjänster, statistik ochannan rapportering tillförsäkringskassorna samt omhögkostnadsskyddets principiellautformning,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om konkurrensneutralitet vadgäller folktandvårdens vuxentandvård ochden privata tandläkarverksamheten,6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om etableringsfrihet förtandläkare både inom allmän vård ochspecialistvården,7. att beslutar atttandvårdslagen ändras så att barn ochungdom garanteras fri tandvård både iprivat och offentlig regi.1994/95:Sf235 av ()vari yrkas att hos regeringenbegär ett lagförslag om rätt till fritttandläkarval för barn och ungdomar.1994/95:Sf236 av m.fl.(s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om samordning mellantandvårdsförsäkring och privataförsäkringar.1994/95:So423 av m.fl.(fp) vari yrkas7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om tandhälsovården,1994/95:So467 av ochBirger Hagård (m) vari yrkas3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att tandbehandling på grundav avvikande reaktioner mot dentalamaterial kan bedömas som sjukvårdandebehandling och ingå i sjukförsäkringen.1994/95:So486 av m.fl. (mp)vari yrkas8. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att patienter, som avspecialistläkare ordineras utbyte avtandvårdsmaterial av medicinska skäl,skall betala endast den egenavgift somtillämpas inom övriga sjukvården, Allmänt om tandvårdsförsäkringenGällande ordningDen allmänna tandvårdsförsäkringen, sominfördes , ingår i den allmännasjukförsäkringen. De grundläggandebestämmelserna om tandvårdsförsäkringenåterfinns i 2 kap. 3 § lagen (1962:381)om allmän försäkring (AFL). Försäkringenomfattar tandvård som meddelas vidfolktandvårdsklinik, odontologiskfakultet eller annars genom detallmännas försorg eller lämnas avtandläkare som är uppförd på en av denallmänna upprättadförteckning. Ersättning utges enligtgrunder som regeringen efter förslag avRiksförsäkringsverket fastställer förhögst i sänder. Grunderna ärintagna i tandvårdstaxan (1973:638).Försäkringen omfattar inte ersättning åtförsäkrad som inte fyller minst 20 årunder det år behandlingen påbörjas.I tandvårdslagen (1985:125) (TVL) angesatt varje landsting skall erbjuda en godtandvård åt dem som är bosatta inomlandstinget. Även i övrigt skalllandstinget verka för en god tandhälsahos befolkningen. I lagen anges vidareatt folktandvården - den tandvård somlandstinget självt bedriver - skallsvara för dels regelbunden ochfullständig tandvård för barn ochungdomar t.o.m. det år de fyller ,dels specialisttandvård för vuxna, delsövrig tandvård för vuxna i denomfattning som bedömerlämpligt. Barn- och ungdomstandvården ärnumera fullt utbyggd. Barn- ochungdomstandvården, som enligt ovan inteomfattas av försäkringen, skall varaavgiftsfri för patienten.MotionerUlla m.fl. (v) anför i motionSf21 att de två senaste försöken attgenomföra en tandvårdsreform visar attdet finns ett behov av en reformering avtandvårdsförsäkringen. Motionärernaframhåller att det bör finnas underlagför en fortsatt utredning där helaproblematiken kring tandvårdenförutsättningslöst behandlas. Motbakgrund härav begär motionärerna enparlamentarisk utredning av ensolidarisk fördelning av resurserna inomtandvårdsförsäkringen för barn,ungdomar, låginkomstpensionärer ochfunktionshindrade genom en generellförsäkring.I motion Sf22 yrkande 4 av Rose-MarieFrebran m.fl. (kds) begärs en utredningav hur frekvensen av tandläkarbesökpåverkats av införandet av en självriski tandvårdsförsäkringen och de allmännaneddragningar som gjorts i de socialaförsäkringssystemen.Lars m.fl. begär i motionSo423 yrkande 7 ett tillkännagivande omtandhälsovården. I motionen framhållsatt den svenska tandhälsan är mycket godgenom insatser av såväl offentlig somprivat tandvård. Finansieringen avtandvården bör enligt motionärerna ha ensådan utformning att förebyggandeinsatser premieras och att tandhälsa,kostnadseffektivitet, patientinflytandeoch konkurrensneutralitet eftersträvas.Ingrid () anför i motionSf236 att de genomförda förändringarna itandvårdsförsäkringen inneburit attavgifterna är så höga att det uppståtten marknad för privata försäkringar. Medprivata tandvårdsförsäkringar kantandhälsan komma att bli en klassfråga,och en samordning mellan den allmännatandvårdsförsäkringen och privataförsäkringar bör därför genomföras.Utskottets bedömningUnder lade den dåvaranderegeringen fram förslag till riktlinjerför ett nytt ersättningssystem förvuxentandvård (prop. 1993/94:93).Riktlinjerna innebar att ersättning förvuxentandvård skulle kunna lämnas enligttvå parallella system, dels ett systemmed premietandvård, dels nuvarandesystem med tandvård enlig åtgärdstaxa. Ipropositionen uppgavs också att - omriktlinjerna godkändes - regeringenskulle återkomma till senareunder våren med förslag om delagändringar som erfordrades för ettgenomförande av det nya systemet.Förlaget godkändes av (1993/94:SfU10, rskr. Denföljdproposition (1993/94:221) somsedermera förelades fick tillföljd att en riksdagsmajoritet, motbakgrund av den starka kritik somriktades mot förslaget av bl.a. Lagrådetoch med anledning av att man inte inteansåg sig ha fått de klarlägganden sombegärts i samband med godkännandet avriktlinjerna, upphävde beslutet omgodkännande av dessa riktlinjer.Samtidigt gav som sin meningregeringen till känna att denna bordeåterkomma med ett helt nytt förslag tillersättningssystem där de av riksdagenframförda synpunkterna beaktades.Ett nytt förslag till reformering aversättningssystemet för vuxentandvårdsom också innebar att ersättning förvuxentandvård skulle kunna lämnas enligttvå parallella system, dels ett systemmed premietandvård, dels nuvarandesystem med tandvård enligt taxaförelades (prop.1995/96:119). Sedan företrädare församtliga oppositionspartier riktatkritik mot det föreslagna systemet medpremietandvård har förslaget återkallatsav regeringen i skrivelse 1995/96:147.Såväl proposition 1993/94:93 som1995/96:119 innehöll även andraväsentliga förslag rörande tandvård,bl.a. upphävande avetableringsbegränsningarna, särskiltstöd till vissa patientgrupper m.m.Enligt utskottets uppfattning finns detmot den redovisade bakgrunden av fleraolika skäl anledning till fortsattaöverväganden om hur ersättningssystemetför vuxentandvården skall utformas.Regeringen kan genom ändringar i dennuvarande tandvårdstaxan justera bl.a.ersättningsnivåer samt genomföraförenklingar med avseende påarvodesberäkningar. Mer omfattandeförändringar av ersättningssystemetskall dock föreläggas riksdagen.Regeringen har också i skrivelse1995/96:147 uppgett att den senareåterkommer med de förslag som kräverriksdagsbehandling som den fortsattaberedningen kan ge anledning till.Utskottet anser att detta arbete böravvaktas och avstyrker bifall tillmotionerna Sf21, So423 yrkande 7 ochSf236.Utskottet avstyrker också bifall tillmotion Sf22 yrkande 4.Utskottet vill vidare i dettasammanhang erinra om att det förnärvarande och till och med utgången avår 1996 pågår försöksverksamheter medalternativa ersättningsformer inomfolktandvården i länslandsting, och länslandsting och kommun.Utskottet har inga erinringar mot attdenna försöksverksamhet fortsätter ochatt en ordentlig utvärdering avverksamheterna kommer till stånd.TandvårdstaxanGällande ordningRegeringen fastställer, som nämnts ovan,efter förslag från Riksförsäkringsverketen särskild tandvårdstaxa. I taxan angesde högsta arvoden en tandläkare får taut för sitt eget arbete och förtandhygienistens och tandsköterskansarbete samt för tandtekniskt arbete ochmaterial. Om tandtekniskt arbete harutförts vid tandtekniskt laboratorium,betalar ut ersättningför det arbetet direkt tilllaboratoriet.De arvoden tandläkaren får ta ut förbehandlingen består av en tandvårds-ersättning, som betalas ut avförsäkringen, och en patientavgift.Genom patientavgiften betalar patientendirekt till tandläkaren den del avkostnaden som inte ersätts avförsäkringen. I tandvårdstaxan användstvå olika principer för arvoderingen,dels arvode efter utförd åtgärd, s.k.styckepris, dels arvode eftertidsåtgång. De arvodesbelopp tandläkarenfår ta ut för olika behandlingsåtgärderanges i bilaga A och C till taxan.Bilaga A omfattar tandläkarens,tandhygienistens och tandsköterskansåtgärder. Vidare innefattas tandtekniskaarbeten samt specialisttandläkarensåtgärder. I bilaga C finns särskildaarvodesbelopp för behandling medkäkbensförankrade broar i helt tandlösakäkar (implantat). Bilaga B till taxaninnehåller en förteckning över sådanaoralkirurgiska behandlingar som ersättsenligt de regler som gäller för denoffentliga sjukvården. Försäkringskassanbetalar tandvårdsersättning endast förbehandling som är nödvändig för attuppnå ett från odontologisk synpunktfunktionellt och utseendemässigtgodtagbart resultat.Enligt tandvårdstaxan utgestandvårdsersättning av den delav kostnaderna som överstiger upptill . I taxan finns också etts.k. högkostnadsskydd innebärande atttandvårdsersättning för kostnader mellan3 och utges ochför kostnader därutöver . Iunderlaget för kostnadsberäkningen ingårinte den hälft av kostnaden för ädlametaller som patienten betalar heltsjälv.MotionerI motion Sf210 yrkande 4 av GullanLindblad m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om behandlingstaxor förtandvård, fri upphandling avtandtekniska tjänster, statistik ochannan rapportering tillförsäkringskassorna samt omhögkostnadsskyddets principiellautformning. Motionärerna förordar attett högkostnadsskydd inträder vidbehandlingskostnader överstigande 3 000kr. skall ingensubventionering ske. Vid en sådansubventionering saknas anledning attställa krav på en fullständigrapportering till försäkringskassorna avgjorda behandlingar. Vidare bordeåtminstone mer rutinmässiga förebyggandeåtgärder vara befriade frånpriskontroll. I ett första skede bordeprissättningen kunnaske fritt. Om detta system visar sigfungera bra bör priskontrollen på siktavvecklas för behandlingar som inteberörs av högkostnadsskyddet.Motionärerna förordar även ett systemmed fri upphandling av tandtekniskatjänster och avskaffad priskontroll inomdetta område. I samma motion yrkande 2begärs ett tillkännagivande om medicinskrevision. Enligt motionärerna harpatienterna en utsatt ställning bl.a. avdet skälet att det råder en visskollegial sammanhållning mellantandläkarna. Under ledning avförsäkringskassan bör därför ett systemmed regelbunden medicinsk revision avtandvårdspatienter utvecklas.Rose-Marie Frebran m.fl. (kds) begär imotion Sf22 yrkande 1 etttillkännagivande om ändringar itandvårdstaxan under en övergångsperiodmed start . Enligtmotionärerna bör kostnaderna mellan 700kr och subventioneras medendast en procentsats, som rimligen börligga på . I yrkande 2 begärsförslag till ett reformerat taxesystemsom skall kunna träda i kraft den 1januari 1998. I ett sådant system börhögkostnadsskyddet konstrueras så attdet baseras på diagnos och vårdbehovsamt beviljas genom förhandsprövning. Enfri prissättning inom åtgärdstaxan börockså övervägas.Utskottets bedömningDe motionsyrkanden som redogjorts förovan innebär omfattande förändringar avden nuvarande tandvårdstaxan vad gällerbl.a. ersättningsnivåer,högkostnadsskyddets utformning ochprissättning. Utskottet anser därför ilikhet med vad som anförts i föregåendeavsnitt att regeringens fortsatta arbeteoch överväganden angående förändringar iersättningssystemet bör avvaktas ochavstyrker bifall till motionerna Sf210yrkandena 2 och 4 samt Sf22 yrkandena 1och 2.Avgiftsfri tandvårdGällande ordningEnligt föreskrifter i tandvårdstaxanbetalar hela arvodetoch kostnaden för tandtekniskt materialvid behandling till följd av bl.a.avvikande reaktion mot dentala material.Förhandsprövning av rätten tilltandvårdsersättning skall ske hosförsäkringskassan i fall med avgiftsfritandvård. I Riksförsäkringsverketsallmänna råd (1992:6)Tandvårdsförsäkringen anges att enavvikande reaktion mot dentala materialkan yttra sig i form av allergi ellerlichenförändringar. har ocksåkvicksilverförgiftning omfattats av deallmänna råden. De allmänna råden byggerpå allmänna råd (SOSFS1991:6) om utredning av patienter somsätter sina symtom i samband medkvicksilver. anger bl.a.att effekter på hälsan på grund avkvicksilver från amalgam är attkvicksilver kan orsaka allergiskakontakteksem. angervidare att några samband i övrigt mellanlångvarig kvicksilverexponering hosvuxna via amalgam och utveckling avhälsan inte har kunnat fastslås. Studierav befolkningsgrupper har inte kunnatvisa något samband mellanamalgamfyllningar och symtom ellersjukdomar, vilket dock inte utesluteratt samband i enskilda fall kunnatförekomma. Ett antal fallrapporter därsådana samband antagits föreligga harockså publicerats. För avgiftsfri vård ide nu nämnda fallen krävs enligt deallmänna råden att en förhandsprövningsker.Vid lichenförändringar rekommenderarRiksförsäkringsverket att utredningen omett eventuellt samband mellanförändringarna och det dentalamaterialet görs av en medicinsk ellerodontologisk specialist med särskildasakkunskaper inom området. Videventuellt samband mellan allergiskareaktioner och dentala materialrekommenderar attett sådant samband skall anses föreliggaom en allergologisk eller annanutredning visat att detta är sannolikt.En sådan utredning bör göras avspecialistkompetent läkare medbehörighet i dermatologi.Vid sidan av den avgiftsfria tandvårdenfinns även andra möjligheter förpatienter att få ersättning vid utbyteav amalgamfyllningar. I de fall man intehar kunnat konstatera samband mellansjukdomsbesvär och amalgam kan patientenfå amalgamsanering ersatt som vid annantandvårdsbehandling, dvs. ersättning med25, 40 resp. fråntandvårdsförsäkringen. Enligt de nämndaallmänna råden kan patienter som begärutbyte av amalgamfyllningar på grund avatt de upplever sig vara skadade avdessa och som har långvarigasjukdomssymtom få sådan ersättning omföljande förutsättningar är uppfyllda.En läkare med specialistkompetens börpersonligen ha gjort en medicinskutredning av patientens tillstånd.Läkaren förutsätts därvid ha gjort enhelhetsbedömning av patientens situationoch dokumenterat den i ett utlåtande.Utlåtandet bör utmynna i ett uttalandeom att det med hänsyn till patientensallmänna hälsotillstånd inte föreliggernågra hinder att bytaamalgamfyllningarna. Utbyte avamalgamfyllningar i dessa fall skalldessutom förhandsprövas hosförsäkringskassan innan behandlingpåbörjas.MotionerI två motioner tas upp frågor som röravvikande reaktioner mot dentalamaterial.I motion So467 yrkande 3 av GullanLindblad och (m) begärsett tillkännagivande om atttandvårdsbehandling på grund avavvikande reaktioner mot dentalamaterial kan bedömas som sjukvårdandebehandling och ingå i sjukförsäkringen.Thomas m.fl. (mp) begär i motionSo486 yrkande 8 ett tillkännagivande omatt patienter som av specialistläkareordinerats utbyte av tandvårdsmaterialendast skall betala den egenavgift somtillämpas inom sjukvården. I motionenanförs att nuvarande bestämmelserinnebär att många får vidkännas allförhöga kostnader vid utbyte avtandfyllningsmaterial. Dessutominnehåller de av Riksförsäkringsverketutfärdade Allmänna råd (1992:6) angåendetandvårdsförsäkringen sådanaformuleringar att försäkringskassornakommit att tillämpa förordningstexten itandvårdstaxan på ett mer restriktivtsätt än vad som avsetts. Effekten harblivit att allt färre erhåller enkostnadsfri tandsanering grundad påmedicinska skäl.Utskottets bedömningUtskottet har under en följd av årbehandlat frågor som sammanhänger medamalgamsanering och ersättning för sådanbehandling.Vid behandlingen av utskottetsbetänkande /93:SfU6 inhämtadeutskottet med anledning av någramotionsyrkanden angående amalgamsaneringyttrande från ochSocialstyrelsen samt beredde ävenSveriges tandläkarförbund, och Svenska läkarsällskapettillfälle att yttra sig.Riksförsäkringsverket framhöll därvidbl.a. att det är mycket viktigt att fåfram fakta om amalgamets hälsoeffekteroch att det också finns behov avytterligare vetenskapligt underlagrörande andra fyllningsmaterial. mening fanns det då ingenanledning till ändring i reglerna omamalgamsanering. Socialstyrelsenhänvisade till sina allmänna råd omutredning av patienter som sätter sinasymptom i samband med kvicksilver frånamalgam (SOSFS 1991:6). Råden redovisadestyrelsens ställningstagande i frågan.Socialstyrelsen underströk att det förpatientens säkerhet är ett oavvisligtkrav att patienten blir medicinsktutredd innan en amalgamsanering kanpåbörjas. Tandläkare är, anfördestyrelsen, inte kompetenta att utreda ompatientens symptom beror på någonallmänsjukdom. Enligt Socialstyrelsenvar reglerna för amalgamutbyte inomtandvårdsförsäkringens ram förenklade sålångt som det var möjligt. fann det angeläget attde regler som gäller vid utbyte avtandfyllningar etc. - liksom i övrigt -görs så enkla och lätthanterliga sommöjligt och utformas så att de främjarett förtroendefullt samarbete mellanpatient och vårdgivare. ansåg att det inte fannsskäl att förenkla reglerna förtandvårdsersättning. uppgav att det var möjligtatt ett borttagande av amalgamfyllningarpå patienter som misstänker sig varasjuka av amalgam leder till en minskadsjukfrånvaro, men den slutsatsen kundeknappast dras av det begränsadematerialet i den undersökning manhänvisade till i en av motionerna.Förbundet underströk vikten av attpatienter som söker sjukvård för sinasymtom utreds och behandlasförutsättningslöst och grundligt även ompatienterna själva tror att symtomenberor på kvicksilver från egnaamalgamfyllningar. Mot bakgrund av vadsom anförts i remissyttrandena varutskottet inte berett att tillstyrkaytterligare förenklingar inomtandvårdsförsäkringen vid utbyte avamalgam. Frågan om amalgamsaneringbehandlades ånyo av utskottet påföljandeår vid behandlingen av proposition1993/94:93 (SfU10). I propositionen laderegeringen fram riktlinjer om attpatienter som behöver extraordinäratandvårdsinsatser som ett led i ensjukdomsbehandling under en begränsadtid skulle omfattas av de regler somgäller inom den öppna hälso- ochsjukvården. Som exempel på grupper avpatienter som skulle kunna omfattas avförslaget angavs bl.a. de som på grundav avvikande reaktion mot dentalamaterial måste byta dessa mot andramaterial. Utskottet uttalade medanledning av propositionen och ett antalmotionsyrkanden att det var väsentligtatt frågor som rörde amalgamsaneringkunde få en lösning i det fortsattaberedningsarbetet. Enligt utskottetsuppfattning borde det fortsättningsvisstå helt klart att om en läkare medspecialistkompetens uttalat att detsannolikt fanns ett samband mellan enpatients sjukdomsbesvär och hans ellerhennes amalgamfyllningar skulle denåtföljande saneringen ersättas inomramen för reglerna i den öppna hälso-och sjukvården. Även i den återkalladepropositionen 1995/96:119 fanns förslagom att vid särskilda tandvårdsinsatsersom behövs som ett led i ensjukdomsbehandling under en begränsadtid skulle bestämmelserna omvårdavgifter enligt hälso- ochsjukvårdslagen (1985:125) gälla.Som framgått ovan har såväl utskottetsom den förra och nuvarande regeringenuppmärksammat betydelsen av att frågorom amalgamsanering får entillfredsställande lösning. Utskottetförutsätter att dessa frågor ävenfortsättningsvis kommer attuppmärksammas. Utskottet anser mot dennabakgrund att något uttalande frånriksdagens sida inte är påkallat medanledning av motionerna So467 yrkande 3och So486 ykande 8.SpecialisttandvårdNär den allmänna tandvårdsförsäkringenträdde 1974 förelåg ensärskild taxa för privatpraktiserandespecialister. Denna taxa angav särskildaarvoden och åtgärder för specialiteternatandreglering, tandlossningssjukdomar,tandsystemets kirurgiska sjukdomar ochrotbehandling. Denna taxa gäller i stortsett fortfarande, dock med den ändringenatt infördes ävenspecialiteten oral protetik. Arvodenainom resp. specialitet ligger ca 30 %högre än i taxan för allmäntandvård. Föratt få tillämpa specialisttaxan krävsatt vederbörande tandläkare skall innehaspecialistkompetens samt ha varitverksam som privatpraktiserandetandläkare vid utgången av ochanmält anslutning till försäkringensenast . Rätten atttillämpa specialisttaxan är personlig.Specialisttaxan får inte tillämpas inomfolktandvården.I motion Sf22 yrkande 3 begärs förslagtill ersättning för specialisttandvårdpå samma sätt som för sjukvården.Landstinget har enligt 7 § TVL ansvaretför specialisttandvård för vuxna. Underår 1993 utfärdades enligtSocialstyrelsens statistik (omfattardock inte samtliga landsting) ca 207 000remisser till specialisttandvård.Ungefär en tredjedel av dessa remisseravsåg barn och ungdomar som ärgaranterade fri tandvård. Om övrigaspecialistbehandlingar skulle ersättasinom ramen för reglerna i den öppnahälso- och sjukvården skulle dettaenligt utskottets uppfattning innebärabetydande påfrestningar på en förhuvudmännen redan ansträngd ekonomi.Utskottet avstyrker sålunda bifall tillmotion Sf22 yrkande 3.EtableringskontrollenFör att tandvård som inte meddelas vidfolktandvård, odontologisk fakulteteller annars genom det allmännas försorgskall omfattas av tandvårdsförsäkringengäller, som framgått ovan, atttandläkaren som lämnar vården är uppfördpå en av upprättadförteckning. Enligtövergångsbestämmelserna till den lagvarigenom den allmännatandvårdsförsäkringen infördes fårRiksförsäkringsverket - för att uppnå enutjämning av tillgången på tandläkaremellan olika delar av landet - i denutsträckning som behövs, föreskrivabl.a. att tandläkare, som 1975 avser att påbörja verksamheti enskild tandvård, inte skall föras upppå sådan förteckning.Riksförsäkringsverket har i föreskrifter(RFFS 1088:9) angivit de närmarevillkoren för när en tandläkare fårföras upp på förteckningen.I motion Sf210 yrkande 6 av GullanLindblad m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om etableringsfrihetför tandläkare med rätt till ersättningfrån försäkringen. Detta bör enligtmotionärerna ske på ett sådant sätt attsjälva avvecklingen bidrar till enutjämning av tandläkarresurserna överlandet.I såväl proposition 1993/94:93 som iproposition 1995/96:119 föreslogs iprincip ett upphävande avetableringsbegränsningarna.