bet · GJ01SoU15 · 1996-05-02 00:00:00 — Motionärerna anser att detär oacceptabelt ur etisk synvinkel attdra en gräns . Förkontinuitetens och den goda omvårdnadensskull bör rätten till assistansfortsätta att gälla även ,menar motionärerna.Bakgrund och tidigare behandlingSocialstyrelsen anger i rapporten - varförså många timmar? (följerupp och utvärderar 1995:3) att enförklaring till att assistanstimmarnablivit så många fler än beräknat kanhärledas ur svårigheterna att avgränsapersonlig assistans mot insatser enligtannan lagstiftning. Personlig assistanskan ersätta bl.a. hemtjänst,arbetsbiträde, vårdartjänst ochresursperson i barnomsorgen, anförs deti rapporten.I betänkande SOU1995:126 Kostnader för den statligaassistansersättningen anförs beträffandedet s.k. nålsögat följande.Om en praxis utvecklas som innebär atträtten till assistansersättning prövasmot den enskildes samlade behov kanbetydligt fler personer få rätt tillinsatsen och risken öka för enokontrollerad kostnadsutveckling. Jaghar därför bedömt att det finns godaskäl, bl.a. mot bakgrund av de skärptakostnadskraven, att bekräfta dentolkning som de flesta försäkringskassorredan tillämpar.Beträffande begreppet personligassistans anför utredaren attlagstiftningen bör kompletteras med endefinition av personlig assistans föratt ge bättre vägledning förbehovsprövning och beslut. För att iframtiden begränsa kostnadsutvecklingenbör det markeras att insatsen skalltillgodose behov av personlig praktiskhjälp. Utredaren framhåller emellertidatt behoven av stöd och service förmånga personer med psykiskafunktionshinder är stort.Av () rapportAssistansreformen - en granskning av denstatliga assistansersättningen tillfunktionshindrade (RRV 1995:57), framgåratt flertalet försäkringskassortillämpar den s.k. principen om nålsögatför att bedöma om en persons hjälpbehovberättigar till assistansersättning.Denna princip har medfört att det ärfrämst personer med rörelsehinder somerhåller ersättning. Enligt RRVtillämpas dock inte principen på ettenhetligt sätt och inte på samtligakassor. RRV anför att ävenkammarrätterna bedömer detkvalificerande hjälpbehovet påvarierande sätt. RRV anser därför attdet för att främja en mer likformig ochrättvis tillämpning, på ett klarare sättbör framgå av lagstiftningen vilken typav hjälpbehov som skall ligga till grundför bedömningen av rätt tillassistansersättning.Vid utskottets behandling av proposition1992/93:159 om stöd och service tillvissa funktionshindrade, betänkande1992/93:SoU19, tillstyrkte utskottetförslaget om åldersgräns vid förrätt till personlig assistans.I betänkandet 1994/95:SoU25 omhandikappfrågor avstyrkte utskottet enmotion (kds) om att också personer över65 år bör få rätt till personligassistans. Utskottet anförde följande.Utskottet vill än en gång understrykasitt tidigare uttalande om behov avsmidighet och hänsyn till den enskildesönskemål vid övergången från personligassistans till annan stödform för enfunktionshindrad efter uppnåddpensionsålder och att det ofta kan varalämpligt att huvudmannen fortsätter attge insatser enligt socialtjänstlagen iformer som liknar personlig assistansenligt den nya lagen. Utskottetförutsätter att denna del av reformennoga följs samt att beslutet om enåldersgräns omprövas om destatsfinansiella förutsättningarnatillåter det och erfarenheterna i övrigtvisar att ett ändringsbehov föreligger.Utskottets bedömningKommunerna har det grundläggandeansvaret för att personer medutvecklingsstörning, autism, betydandeoch bestående begåvningsmässigtfunktionshinder efter hjärnskada i vuxenålder och personer med andra ochvaraktiga fysiska eller psykiskafunktionshinder, om dessa är stora ochförorsakar betydande svårigheter i dendagliga livsföringen och därmed ettomfattande behov av stöd och service,får insatser enligt LSS om de behöversådan hjälp i sin dagliga livsföring ochom deras behov inte tillgodoses på annatsätt. Bland insatserna i LSS finns,förutom rätt till biträde av personligassistent eller ekonomiskt stöd tillskäliga kostnader för sådan assistans,bl.a. ledsagarservice, som skallunderlätta för personer med omfattandefunktionshinder att delta isamhällslivet, kontaktperson, vilkenavses hjälpa till att bryta denenskildes isolering och underlätta ettsjälvständigt liv i samhället samt geråd i situationer som inte är avkomplicerad natur och avlösarservice ihemmet, som bl.a. ger möjlighet förföräldrar till funktionshindrade barnatt koppla av eller genomföraaktiviteter som barnet inte deltar i.Insatsen personlig assistans skallförbehållas krävande eller i olikaavseenden komplicerade situationer, iregel av mycket personlig karaktär.Avgörande bör vara att den enskildebehöver personlig hjälp för att klarasin hygien, för att klä sig och klä avsig, för att inta måltider eller för attkommunicera med andra. Avsikten böremellertid vara att assistansendärutöver också skall ges i andrasituationer där den enskilde behöverkvalificerad hjälp och som ingår i detdagliga livet. För barn med omfattandeomvårdnadsbehov under hela eller stordel av dygnet kan personlig assistansäven innefatta nödvändigt personligtstöd på grund av t.ex. epilepsi, extreminfektionskänslighet, hjärtsjukdom ellerandningsproblem.Det framgår således av LSS och ochav förarbetena till lagstiftningen attinsatsen personlig assistent skall varaförbehållen mycket gravtfunktionshindrade personer som behöverhjälp i krävande eller kompliceradesituationer av mycket personligkaraktär. Lagstiftningen har också istor utsträckning tillämpats på dettasätt. Även om praxis i vissa fall intevarit enhetlig. Enligt utskottetsuppfattning krävs det, för attåstadkomma en mer enhetlig bedömning avrätten till personlig assistans och föratt få grepp om kostnadsutvecklingen,att en definition av insatsen personligassistans införs i lagen. I LSS angesbara att personlig assistans ges till enperson som omfattas av lagen och sombehöver sådan hjälp i sin livsföring.Utskottet delar regeringens bedömningatt det för rätt till personligassistent måste finnas ett behov av attfå hjälp med den personliga hygienen,måltider, att klä av och på sig elleratt kommunicera med andra, s.k.grundläggande behov. Den som behöverhjälp med dessa grundläggande behovskall även ha rätt till insatsen förandra kvalificerade personliga behov isin livsföring om dessa inte tillgodosespå annat sätt. Om en funktionshindradperson däremot klarar av att på egenhand sköta sina grundläggande behov meninte t.ex. klarar av att på egen handgöra inköp eller sköta sin ekonomi,föreligger inte rätt till insatsenpersonlig assistent. Denna typ avstödbehov hos den funktionshindradeskall tillgodoses genom andra insatserenligt LSS eller socialtjänstlagen,t.ex. genom stödperson eller ledsagare.Regeringens förslag innebär att det förrätt till statlig assistansersättningskall vara de grundläggande behoven somskall uppgå till i genomsnitt 20 timmarper vecka. Utskottet delar dennabedömning. Synsättet stämmer också välöverens med nuvarande praxis. Utskottetanser dock i likhet med inriktningen imotionerna att införande av endefinition i LSS av begreppet personligassistans inte får innebära att någongrupp som i praxisomfattas av lagstiftningen heltutestängs från insatsen personligassistent. Personer med enbart psykiskafunktionshinder t.ex bör även ifortsättningen vara berättigade tillpersonlig assistans i vissa speciellafall, nämligen där karaktären ochomfattningen av det psykiskafunktionshindret medför behov av hjälpmed de grundläggande behoven. En personkan t.ex. på grund av sitt psykiskafunktionshinder vara helt ur stånd attsjälv klara sin hygien eller få i sigmat. Den i propositionen föreslagnalydelsen av 9 a § första stycket lagenom stöd och service till vissafunktionshindrade (LSS) bör enligtutskottets mening ändras i enlighet meddet anförda. bör medanledning av motionerna So13 (v) yrkande5, So14 (mp) yrkande 2, So16 (s) yrkande1 och So18 (c) yrkande 1 anta det avutskottet utarbetade förslaget till 9 a§ första stycket LSS, i bilaga 2.I motion So11 (kds) yrkande 3 anförsatt åldersgränsen för rätt tillpersonlig assistans, i den föreslagna 9a § LSS, tas bort. Utskottet anser attdet statsfinansiella läget förnärvarande inte tillåter en ändring avåldersgränsen. Utskottet vidhåller docki denna fråga sin tidigare inställningatt kommunerna måste visa smidighet ochhänsyn vid övergången från personligassistans till annan stödform, och attdet ofta kan vara lämpligt atthuvudmannen fortsätter att ge insatsersom liknar personlig assistans.Förslaget till 9 a § fjärde stycket LSStillstyrks och motionen avstyrks.Avgränsning mot viss verksamhetPropositionenI propositionen anförs att genompersonlig assistans skall den enskildespersonliga behov av stöd och hjälptillgodoses. Personlig assistans hardock inte varit tänkt att ersättapersonal som behövs för att driva enkommunal verksamhet, t.ex. barnomsorg,skola eller daglig verksamhet. och RRV:srevisionsrapport framgår att enbetydande del av den assistans, som nufinansieras med statligassistansersättning, konsumeras vidvistelse i barnomsorg, skola och dagligverksamhet. Regeringen anser att det avsåväl principiella som finansiella skälär viktigt att en gränsdragning görsmellan personlig assistans som ärfinansierad genom den statligaassistansersättningen och näraliggandeprimärkommunala och landstingskommunalaverksamheter. I propositionen föreslåsdärför att kompletteras med enbestämmelse om att assistansersättninginte lämnas för tid då denfunktionshindrade personen vistas ibarnomsorg, skola eller dagligverksamhet. Avsikten är emellertid inteatt i sådana situationer överföraansvaret för personlig assistans tillkommunerna. Däremot har kommunernaskyldighet att enligt annan lagstiftning- SoL, LSS och skollagen - ge det stödsom behövs för att personerna i frågaskall kunna delta i verksamheterna. Ispeciella situationer, t.ex. där denenskildes funktionshinder skaparsärskilda svårigheter att kommuniceramed andra än sin eller sina personligaassistenter eller där det med hänsyntill den funktionshindrade personenshälsotillstånd är viktigt att denpersonliga assistenten finns till hands,skall dock statlig assistansersättningkunna lämnas även i samband med vistelsei barnomsorg, skola och dagligverksamhet.Stalig assistansersättning utgår intevid bl.a. sjukhusvistelse. Ipropositionen anförs att RFV,ochhandikapporganisationerna påpekat attdet i vissa situationer finns ett behovav att kunna ta med sig den personligaassistenten under sjukhusvistelser.Regeringen föreslår därför att omsärskilda skäl föreligger börassistenten kunna följa med och biståden funktionshindrade personen vidkortare sjukhusvistelser. Detta kangälla t.ex. vid akut intagning påsjukhus i de fall där karaktären avfunktionshindret gör det särskiltangeläget att den personliga assistentenfinns till hands. Personlig assistansskall dock inte ersätta den omvårdnadsjukvårdshuvudmannen är skyldig att ge.Assistansersättning skall inte lämnasför sjukvårdande insatser som fallerinom hälso- och sjukvårdens område.MotionernaI motion So13 av m.fl. (v)hemställs att avslårregeringsförslaget om attassistansersättning inte skall utgå förtid när funktionshindrade personervistas i barnomsorg, skola eller dagligverksamhet enligt LSS (yrkande 6). Imotionen anförs att tillgången tillpersonlig assistent i barnomsorg, skolaoch daglig verksamhet för många harinneburit trygghet, kontinuitet och enenhetlig lösning av assistansen somtidigare inte var möjlig att uppnå.Problem uppstår inte heller vid t.ex.sjukdom, lovdagar och besök hossjukgymnast eller läkare.I motion So18 av m.fl.(c) hemställs att i enlighetmed vad i motionen anförts beslutar omfunktionshindrades rätt till personligassistans vid vistelse eller deltagandei barnomsorg, skola eller dagligverksamhet (yrkande 2). I motionenanförs att de förändringar som föreslåsi propositionen bör tillämpas med storvarsamhet. Hänsyn måste tas till t.ex.problem som kan uppstå förflerhandikappade. Förslaget får inteinnebära en inskränkning i möjligheternaför funktionshindrade att delta iintegrerad verksamhet, anförmotionärerna.I motion So11 av m.fl.(kds) hemställs att vid avslagpå yrkande 1 i enlighet med vad imotionen anförts beslutar om rätten attfå assistans för tid på sjukhus (yrkande2). Motionärerna anför att de delarregeringens grundsyn attassistansersättning skall kunna lämnasäven för tid på sjukhus. Möjlighetenhärtill skall dock, enligt motionärerna,inte begränsas till att endast gällakort tid eller att intaget skall varaakut eller oplanerat.Bakgrund och tidigare behandlingI proposition 1992/93:159 Stöd ochservice till vissa funktionshindradeanfördes att avsikten inte är att denpersonlige assistenten skall ersättapersonal som behövs för att bedriva enverksamhet, t.ex. barnomsorg, skolaeller daglig verksamhet. Det underströksatt det är den enskildes personligabehov av stöd och hjälp som skalltillgodoses genom personlig assistent. Ipropositionen anfördes emellertid attassistansersättning bör kunna lämnas omden enskilde av andra skäl bedöms behövahjälp av en bestämd person för attkommunicera med andra, för att denenskilde behöver omfattande ochtidskrävande hjälp i samband med t.ex.måltider och toalettbesök eller då denenskilde kan antas ofta utebli frånverksamheten och då behöva personligassistans, vid t.ex. sjukbesök.Socialstyrelsen anför i Den statligaassistansersättningen - varför så mångatimmar? och i Handikappreformen -årsrapport (följerupp och utvärderar 1995:3 och 1995:5)att genom personlig assistans skall denenskilde kunna fungera i hemmet och iprivatlivet, komma ut i samhället,studera och arbeta. Personlig assistanskan därför ersätta bl.a. hemtjänst,arbetsbiträde, vårdartjänst ochresursperson i barnomsorgen. Assistansenär dock inte tänkt att ersättasjukvårdande behandling/rehabiliteringeller andra insatser som klart fallerinom hälso- och sjukvårdens område. Denskall inte heller ersättainsatser/resurser som en person behöverför att kunna delta i undervisning,daglig verksamhet, barnomsorg m.m.Socialstyrelsen anser att det är svårtatt tydligt definiera var gränsen gårmellan personlig assistans och sjukvårdliksom att dra gränsen mot respektivehuvudmans ansvar för t.ex. särskildaresurser i barnomsorgen, i skolan samt idaglig verksamhet. Socialstyrelsenredogör för en kartläggning i femkommuner som utvisar att de elever somhar assistansersättning har omfattandefunktionshinder och återfinns iträningsskolan. Endast en grundskoleelevhade assistans enligt . Denpersonlige assistenten medassistansersättning ersätter ofta enpersonlig assistent beviljad enligt SoL.Slutligen föreslår attdet bör vara möjligt att behålla sinpersonliga assistans vid kortaresjukhusvistelse.I Assistansreformen - en granskning avden statliga assistansersättningen tillfunktionshindrade (RRV 1995:57) anförRiksrevisionsverket följande.Efter genomgång av de resonemang somförs i LSS-propositionen finnsemellertid såvitt RRV kan bedöma intenågon enhetlig princip för huromfattningen av personlig assistansskall påverkas av att en person hartillgång till annan insats. Det kan varaen förklaring till de problem somhandläggare anser sig ha med att avgöraomfattningen av assistansersättningen.Handläggare har även pekat påsvårigheter i gränsdragningen mellanpersonlig assistans och sjukvård.Barn med funktionshinder har oftasärskilda behov av stöd i barnomsorg,skola och under fritid. Om barnets behovav särskilt stöd i t.ex. förskola ochskola inte kan tillgodoses inom ramenför ordinarie verksamhet, bör det enligtLSS-propositionen vara huvudmannensuppgift att resurser tillförsverksamheten med hänsyn till barnetsbehov. LSS-propositionen nämner attpersonlig assistans kan ersättaelevassistent eller resursperson för ettfåtal barn.RRV anser att kommunen bör hahuvudansvaret för att defunktionshindrades hjälpbehovtillgodoses under tid i kommunaltanordnad verksamhet, det vill säga ävenför personliga hjälpbehov som intedirekt sammanhänger med verksamheten.Följaktligen bör inteassistansersättning lämnas för tid ikommunalt ordnad verksamhet, menarverket.Utskottets bedömningDen som har beviljats personligassistent med statligassistansersättning har ett omfattandebehov av personlig hjälp t.ex. vidmåltider eller med att kommunicera. Detdr därför mycket viktigt att stödet gesav en eller ett fåtal personer. Enbetydande del av den assistans som i dagfinansieras genom den statligaassistansersättningen avser ersättningför tid i barnomsorg, skola och dagligverksamhet. Funktionshindrade barns ochvuxnas behov av särskilt stöd i t.ex.barnomsorg, skola och daglig verksamhetbör i princip tillgodoses inom ramen förden kommunala verksamheten. Personligassistans skall således, enligtutskottets mening, inte ersätta denpersonal som behövs för att bedrivaverksamheten. Det bör vara huvudmannensuppgift att se till att de resurser somkrävs med hänsyn till denfunktionshindrades behov tillförsverksamheten, t.ex. genom höjdpersonaltäthet, specialpedagogiskt stödeller elevassistans. Dock anserutskottet att statligassistansersättning för personligassistent bör utgå för den tid då denfunktionshindrade personen vistas ibarnomsorg, skola eller dagligverksamhet, om funktionshindret ärsådant eller kombinationen avfunktionshinder sådan att denfunktionshindrade behöver tillgång tillnågon person med ingående kunskap om denfunktionshindrade och denneshälsotillstånd. Utskottet vill dockunderstryka att kontinuiteten ochtryggheten i det personliga stödet intefår urholkas. Det är därför särskiltangeläget att försäkringskassor ochkommuner nära samverkar i dessa fall.Utskottet har uppmärksammats på att godalösningar finns i vissa kommuner. Sammaperson bör t.ex. kunna vara personligassistent åt ett barn med statligersättning och elevassistentåt samma barn under lektionstid medersättning från kommunen. På detta sättuppehålls kontinuiteten i stödet tillden funktionshindrade ochkostnadsansvaret fördelas mellanhuvudmännen på det sätt som avsågs iproposition 1992/93:159 Stöd och servicetill vissa funktionshindrade. Utskottetdelar regeringens uppfattning attassistansersättning inte skall lämnasför sjukvårdande insatser enligt hälso-och sjukvårdslagen. Utskottet delaremellertid också regeringens bedömningatt det skall vara möjligt att i vissasituationer bibehålla assistans enligtLASS även vid kortare sjukhusvistelse.Det kan gälla situationer då en personsfunktionshinder eller kombination avfunktionshinder, hälsotillstånd ellermöjligheter att kommunicera kräver atten eller ett starkt begränsat antalpersoner med ingående kunskap om denfunktionshindrade finns till hands.Utskottet tillstyrker den ipropositionen föreslagna ändringen i 4 §första stycket lagen omassistansersättning med den justeringenatt ordet eller förs in mellan orden gruppbostad, och 4. vistas .Motionerna So13 (v) yrkande 6 och So18(c) yrkande 2 är till viss deltillgodosedda och avstyrks.Utskottet tillstyrker även den ipropositionen föreslagna ändringen i 4 §andra stycket lagen omassistansersättning. Motion So11 (kds)yrkande 2 om assistansersättning för tidpå sjukhus avstyrks.Barns rätt till personlig assistansPropositionenI propositionen anförs att personer somtillhör lagens personkrets enligt 7 §LSS har rätt till bl.a. personligassistans om de behöver hjälp i sinlivsföring och deras behov intetillgodoses på annat sätt. Någonskillnad görs inte mellan barn och vuxnai lagtexten. I lagens förarbeten (prop.1992/93:159) framhölls emellertid attvårdnadshavare till barn medfunktionshinder, liksom andravårdnadshavare, enligt föräldrabalkenhar ansvar för barnets personligaförhållanden och skall se till attbarnets behov blir tillgodosedda.Vårdnadshavaren skall också svara föratt barnet får den tillsyn som behövsmed hänsyn till barnerts ålder,utveckling och övriga omständigheter. Ispecialmotiveringen till 7 § LSS angavsatt behovet helt eller till viss del kantillgodoses genom en förälders ansvarenligt för den normalavårdnaden av ett barn. I den nubehandlade propositionen anförs attsåväl RFV, som RRVansett att det föreligger otydlighetermellan uttalandena i propositionen,1992/93:159, och regelverket, vilket harvållat tillämpningssvårigheter vadgäller bedömningen av assistansbehov förbarn. har som ettbesparingsalternativ föreslagit att barnunder helt skall undantas frånrätten till personlig assistans.Regeringen är dock inte beredd attgenomföra en sådan förändring. För vissagravt funktionshindrade barn, för vilkaföräldraansvaret i kombination med t.ex.vårdbidrag, avlösarservice, barnomsorgoch skola inte räcker till, skall ävenfortsättningsvis finnas möjlighet att fåpersonlig assistans. I klargörande syfteföreslås emellertid att LASSkompletteras med en bestämmelse i 3 §som anger att vårdnadshavarens ansvarför barnets behov av omvårdnad,trygghet, fostran, utveckling ochtillsyn enligt skallbeaktas särskilt vid bedömningen avbehovet av personlig assistans. Vidbedömning av barns rätt till personligassistans/assistansersättning ochomfattningen av denna skall såledessärskilt beaktas vad som normalt kananses falla inom ramen för detföräldraansvar som enligt föräldrabalkenåvilar alla vårdnadshavare med hänsyntill barnets ålder, utveckling ochomständigheter i övrigt, anförs det ipropositionen.MotionernaI motion So14 av m.fl. (mp)hemställs att beslutar attinte utvidga föräldraansvaret föranhöriga till handikappade ochfunktionshindrade i föreliggande förslagtill lagstiftning (yrkande 3). Imotionen anförs att föräldrar tillfunktionshindrade barn har tagit ettansvar vida överstigande vad ett vanligtföräldraskap innebär. Assistansreformengav helt nya möjligheter för dessaföräldrar, t.ex. till förvärvsarbete.Motionärerna menar att man inte skallöppna upp för enskilda handläggare attta bort assistanstimmar med hänvisningtill föräldraansvaret.I motion So18 av m.fl.(c) hemställs att avslårpropositionens förslag i den del somberör föräldrarnas ansvar (yrkande 3). Imotionen anförs att assistansreformeninneburit ett betydelsefullt stöd förföräldrar med svårt handikappade barn.Motionärerna påpekar att propositionenshänvisning till föräldrarnas ansvarenligt inte kan hävdas idetta sammanhang. tarsikte på den rättsliga vårdnaden ochinte den extra tillsyn som ettfunktionshindrat barn kan innebära.Motionärerna anser därför att förslagetbör avslås.Bakgrund och tidigare behandlingI proposition 1992/93:159 Stöd ochservice till vissa funktionshindradeanför föredragande statsrådet ispecialmotiveringen till 9 § 2 LSSföljande.Vårdnadshavare till barn medfunktionshinder har, liksom andravårdnadshavare, ansvar enligtföräldrabalken för sina barns omvådnadoch trygghet. Föräldraansvaret ochsamhällets insatser i form av exempelvisbarnomsorg och avlösarservice kan dock ivissa fall behöva kompletteras medinsatsen personlig assistans. - - - Ävenen vårdnadshavare kan vara personligassistent, om insatsen kan anses gåutöver vad föräldraansvaret omfattar ochdet är fråga om situationer därförutsättningarna för insatsen personligassistans föreligger.Riksrevisionsverket har vid singranskning av assistansreformen (RRV1995:57) gjort den bedömningen, utifrånLSS-propositionen, att personligassistans endast torde kunna beviljasför tid som sträcker sig utöver vad somkan anses vara normalt föräldraansvar.Hur långt en förälders ansvar sträckersig för funktionshindrade barn framgårdock inte av propositionen, menar RRV.Verket anför vidare att det inte ärmöjligt att avgöra hur domstolarnakommit fram till visst resultat ochvilka avräkningar som gjorts för t.ex.föräldraansvar och andra insatser. Dettaär gränsdragningsfrågor som enligt RRVbör klargöras och ges en tydligarereglering. RRV anför emellertid attenligt förevarande rättspraxis barnskall beviljas assistansersättning dåderas hjälpbehov exklusiveföräldraansvaret uppgår till minst 20timmar. Det vill säga barn bedömsutifrån samma kriterier som vuxna.Domstolarna tar, enligt verkets mening,inte hänsyn till att personlig assistansenligt lagens förarbeten skall beviljasendast för en begränsad grupp av barnmed mycket stort omvårdnadsbehov.I anges att cirka 1250 barn erhållerassistansersättning.