bet · GK01LU2 · 1996-11-19 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottetproposition /97:22 Statligastiftelser jämte sju motioner, varav sexväckts med anledning av propositionenoch en under den allmänna motionstidenår 1996.I propositionen föreslås att det istiftelselagen (1994:1220), beträffandestiftelser som har bildats av staten,skall införas särskilda bestämmelser omändring eller upphävande av föreskrifteri stiftelseförordnanden. Förslagetinnebär att regeringen kan ändra ellerupphäva sådana föreskrifter, trots attde förutsättningar inte är uppfyllda somstiftelselagen ställer upp för ändringav föreskrifter i stiftelseförordnanden.Föreskrifter om stiftelsens ändamålskall dock inte få ändras ellerupphävas. De nya reglerna föreslås trädai kraft den 1 januari 1997.Samtliga motioner innefattar yrkandenom att skall avslåpropositionen.Lagutskottet har inhämtat Lagrådetsyttrande över propositionens lagförslag.Vidare har ochutbildningsutskottet avgett yttranden iärendet. Yttrandena har fogats som bilagorna 2-4 till betänkandet. I ärendethar också inkommit två skrivelser, enfrån och en frånKungl. Ingenjörsvetenskapsakademien.Dessutom har en utfrågning ägt rum medföreträdare för Justitiedepartementet.Utskottet tillstyrker bifall tillpropositionen. Samtliga motionsyrkandenavstyrks.Till betänkandet har fogats trereservationer, varav två innebär avslagpå propositionen (m och fp resp. mp). tredje reservation (c) läggs fram etti förhållande till propositionenmodifierat förslag till ändring avstiftelselagen. I proposition 1996/97:22 föreslårregeringen () -efter hörande av Lagrådet - attriksdagen antar det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändringi stiftelselagen (1994:1220).Lagförslaget har intagits som bilaga 1till betänkandet. Motioner väckta med anledning avproposition 1996/97:221996/97:L1 av m.fl. (fp)vari yrkas att avslårproposition 1996/97:22.1996/97:L2 av m.fl. (fp)vari yrkas att avslårregeringens proposition 1996/97:22Statliga stiftelser.1996/97:L3 av () variyrkas1. att avslår proposition1996/97:22,2. att beslutar attregeringen skyndsamt återkommer med enny proposition i enlighet med vad somanförts i motionen.1996/97:L4 av m.fl. (m) variyrkas att avslår regeringensproposition /97:22 Statligastiftelser i enlighet med vad somanförts i motionen.1996/97:L5 av m.fl. (kd)vari yrkas1. att beslutar att avslåregeringens förslag till lag om ändringi stiftelselagen (1994:1220).1996/97:L6 av m.fl. (c)vari yrkas2. att med avslag påregeringens förslag beslutar om sådanändring i stiftelselagen (1994:1220) atten ny 6 kap. 4 a § föreskrivs medföljande lydelse: För en stiftelse somhar bildats av staten får regeringenoberoende av andra bestämmelser i dennalag besluta om sådan ändring avstiftelseförordnandet, att högst entredjedel av styrelsens ledamöter fårutses och entledigas av regeringen ellerförvaltningsmyndighet under regeringen.Yrkande 2 i motion 1996/97:L5 samtyrkandena 1, 3 och 4 i motion 1996/97:L6har överlämnats tillutbildningsutskottet. Yrkandena kommeratt behandlas tillsammans medproposition 1995/96:5 Forskning ochsamhälle i utbildningsutskottetsbetänkande /97:UbU3.Motion väckt /971996/97:L211 av ()vari yrkas att avslårregeringens proposition 1996/97:22 omstatliga stiftelser. Nuvarande ordningStiftelselagen (1994:1220) trädde ikraft (prop.1993/94:9, bet. LU12, rskr. 225).Lagstiftningen föregicks av ettsynnerligen långvarigtlagstiftningsarbete. En historik överstiftelseinstitutet finns ikonstitutionsutskottets yttrande (sebilaga 3). Före stiftelselagen fannsinte någon generell lagstiftning omstiftelser.Stiftelselagen innehåller encivilrättslig reglering avstiftelseinstitutet samt bestämmelser omtillsyn. Lagen gäller såväl förstiftelser som har bildats av enskildasom för stiftelser som har bildats avstaten eller andra offentliga organ.I den civilrättsliga regleringen, som istora delar anknyter till äldre rätt,återfinns den första legaldefinitionenav begreppet stiftelse. Enligt dennabildas en stiftelse genom att egendomenligt ett förordnande av en eller flerastiftare avskiljs för att varaktigtförvaltas som en självständigförmögenhet för ett bestämt ändamål.Egendomen skall anses avskild när dentagits om hand av någon som åtagit sigatt förvalta den i enlighet medstiftelseförordnandet. Stiftelsen är enjuridisk person och för dessförpliktelser svarar bara stiftelsenstillgångar.När det gäller förvaltningen skallföreskrifterna i stiftelseförordnandetföljas, såvida dessa inte strider motnågon bestämmelse i stiftelselagen.Lagen innehåller bestämmelser om tvåolika förvaltningsformer, nämligen egenförvaltning respektive anknutenförvaltning. Stiftaren får välja vilkenförvaltningsform som skall tillämpas.Egen förvaltning innebär attförvaltningsåtagandet har lämnats av eneller flera fysiska personer. Dessabildar stiftelsens styrelse. Vidanknuten förvaltning harförvaltningsåtagandet lämnats av enjuridisk person. En sådan juridiskperson betecknas som stiftelsensförvaltare. Om staten har lämnat ettförvaltningsåtagande är dock stiftelsensförvaltare den myndighet som har lämnatåtagandet för statens räkning. Styrelsenrespektive förvaltaren svarar för attföreskrifterna i stiftelseförordnandetföljs.Om inte annat följer avstiftelseförordnandet är det styrelsensom utser och entledigar ledamöterna istyrelsen (2 kap. 9 § första stycket).Stiftaren kan alltså föreskriva istiftelseförordnandet att han självskall utse eller entlediga styrelsensledamöter eller utse ordföranden istyrelsen. Stiftaren kan vidareförbehålla sig rätt att utse ellerentlediga revisor och bestämma arvode åtstyrelsens ledamöter eller revisorerna.När egen förvaltning föreligger skallstyrelsen därför inte svara för någonåtgärd som i enlighet medstiftelseförordnandet vidtagits av någonannan än styrelsen i fråga om att utseeller entlediga ledamöter i styrelseneller att utse eller entledigarevisorer. Styrelsen eller förvaltarenskall inte heller svara för åtgärd som ienlighet med förordnandet vidtagits avnågon annan i fråga om att bestämmaarvode åt styrelseledamöterna,förvaltaren eller revisorerna.Vidare kan påpekas att stiftelselageninte hindrar att stiftaren genomstiftelseförordnandet förbehåller sigrätten att fortlöpande bestämma vilkapersoner som skall ingå i stiftelsensstyrelse. Inte heller i övrigtinnehåller stiftelselagen någrabestämmelser som generellt begränsarstiftarens inflytande över förvaltningenav stiftelsen. Stiftelselagen innehålleremellertid i några särskilt angivna fallspärrar när det gäller vilket inflytandestiftaren kan förbehålla sig. Styrelsenför en stiftelse får inte bestå avenbart stiftaren eller stiftarna.Stiftaren får inte heller varaförvaltare. Av 7 § lagen (1994:1221) ominförande av stiftelselagen (1994:1220),införandelagen, följer dock att dessabestämmelser inte gäller i fall dåstiftaren eller stiftarna vidstiftelselagens ikraftträdande ensammaär styrelse eller stiftaren ärförvaltare för stiftelsen. Vidareinnehåller stiftelselagen bestämmelserom jäv för styrelseledamöter ochförvaltare. Dessa bestämmelser gälleräven för stiftaren om han deltar i dendirekta förvaltningen. I lagen finnsäven ett direkt förbud för stiftaren attvara revisor. Stiftelselagens låneförbudträffar också stiftaren. Sålunda får enstiftelse inte lämna penninglån tilleller ställa säkerhet till förmån förbl.a. stiftaren.En stiftelse utgör en självständigförmögenhet. Även ett aktiebolag kan ioch för sig betecknas som ensjälvständig förmögenhet. Stiftelsen haremellertid ytterligare ett specifiktdrag som skiljer den från aktiebolaget.Detta särdrag består i att varken densom har tillskjutit egendom till enstiftelse eller någon annan har någonrätt till andel i stiftelsensförmögenhetsmassa. harsåledes inte några ägare. Till skillnadfrån aktiebolaget kan en stiftelsedärför karakteriseras inte bara som ensjälvständig utan även som ensjälvägande förmögenhet.Av det förhållandet att stiftelsen ären självägande förmögenhet följer attden som önskar gynna sig själv iekonomiskt hänseende är hänvisad tillandra juridiska former än stiftelsen.Ett förordnande som innebär att stiftaren för egen del skall åtnjutaden löpande avkastningen av den egendomsom stiftarens förmögenhetsdispositionomfattar, är nämligen rättsligt sett attse som ett rent uppdragsförhållandemellan stiftaren och egendomensmottagare. Grundsatsen om att stiftareninte kan använda stiftelseformen för attfrämja sig själv i ekonomiskt hänseendebegränsar också stiftarens möjligheteratt påverka förvaltningen av stiftelsen.Inte heller den personkrets till varsförmån stiftelsen skall verka -destinatärerna - har något inflytandeöver förvaltningen. Denna kontrolleras istället bl.a. genom den offentligatillsyn som stiftelselagen föreskriver.I 6 kap. stiftelselagen slås fast undervilka förutsättningar föreskrifterna iett stiftelseförordnande får ändras(permutation). I materiellt hänseendeinnebär bestämmelserna härom i huvudsakatt föreskrifter i ettstiftelseförordnande får ändras,upphävas eller i särskilt fallåsidosättas endast om sådana ändradeförhållanden har inträtt att denaktuella föreskriften på grund däravinte längre kan följas eller har blivituppenbart onyttig eller uppenbartstridande mot stiftarens avsikter ellerom det finns andra särskilda skäl (1 §andra stycket). Vid en ändring avföreskrifter om stiftelsens ändamålskall vad som kan antas vara stiftarensavsikt beaktas så långt som möjligt (1 §tredje stycket). Frågor om permutationprövas av Kammarkollegiet på ansökan avstiftelsens styrelse eller avförvaltaren. Kammarkollegiets beslut iett permutationsärende får överklagashos regeringen (2 §).I 6 kap. 1 § finns en uppräkning av deföreskrifter som omfattas avpermutationsordningen och som såledeskräver beslut av Kammarkollegiet förändring. I första stycket anges attstyrelsen eller förvaltaren inte utantillstånd av Kammarkollegiet får ändraeller upphäva eller i särskilt fallåsidosätta föreskrifter i ettförordnande som avser stiftelsensändamål (1 p. ), hur stiftelsensförmögenhet skall vara placerad (2 p. ),huruvida stiftelsen skall ha egen elleranknuten förvaltning (3 p. ), av vem enstyrelseledamot eller förvaltarenentledigas eller utses eller hurstyrelsen skall vara sammansatt (4 p. ),styrelsens beslutsförhet elleromröstningsförfarande (5 p. ), arvodetill styrelsens ledamöter ellerförvaltaren (6 p. ), räkenskaper ellerårsredovisning för stiftelsen (7 p. ),revision (8 p. ), eller rätt att föratalan om skadestånd för stiftelsen ellerom entledigande av styrelseledamot ellerförvaltare (9 p. ).Den beskrivna ordningen gäller dockinte i det fall att stiftaren istiftelseförordnandet har tagit in ettuttryckligt s.k. ändringsförbehåll,innebärande att styrelsen ellerförvaltaren enligt en särskildföreskrift har förbehållits rätten attutan tillstånd av myndighet ändra,upphäva eller åsidosätta särskiltangivna föreskrifter istiftelseförordnandet som angår en annanfråga än stiftelsens ändamål. I ettsådant fall gäller inte någrarestriktioner för styrelsens ellerförvaltarens rätt att besluta om ändringm.m. (6 kap. 3 § första stycket). Föratt ett beslut som har fattats med stödav ett ändringsförbehåll skall fåtillämpas krävs dock att beslutetunderställs tillsynsmyndigheten.Beslutet blir gällande efterdet att underrättelse om beslutet harinkommit till tillsynsmyndigheten,såvida denna inte har förbjuditstyrelsen eller förvaltaren att tillämpabeslutet. Ett sådant förbud får grundasendast på den omständigheten attbeslutet strider mot stiftelselagen (6kap. 4 §).I fråga om stiftelser som har bildatsav eller tillsammans med staten, enkommun, ett landsting eller en kyrkligkommun beslutade hösten 1995vissa ändringar i införandelagen.Ändringarna innebär att bestämmelserna i6 kap. om ändring m.m. istiftelseförordnanden beträffande sådanastiftelser ännu inte trätt i kraft. Avden då aktuella propositionen framgickatt regeringen övervägde en annanordning när det gäller permutation istiftelser som har bildats av offentligarättssubjekt. Ändringarna iinförandelagen beslutades i syfte attundvika att stiftelselagens bestämmelserförst börjar gälla för sådana stiftelseroch därefter ändras (prop.1995/96:61, bet. LU7).Några lagregler om ändring avstiftelseförordnanden för stiftelser somhar bildats av offentligrättsligarättssubjekt gäller därför inte i dag.Regeringen lämnar tillstånd efter enicke lagbunden prövning till ändring avsådana stiftelseförordnanden. Denrättsliga grunden för denna regeringenspermutationsrätt har betecknats som enkonstitutionell sedvanerätt medanknytning till området för allmäncivillag (se prop. 1972:8 s. 25). Somnärmare redovisats ikonstitutionsutskottets yttrande tordedet inte vara möjligt att närmarefastställa vad gällande rätt innebär ifråga om förutsättningarna förpermutation i stiftelser som bildats avoffentliga rättssubjekt (se bilaga 3).Regeringens beslut i ettpermutationsärende kan prövas enligtlagen (1988:205) om rättsprövning avvissa förvaltningsbeslut (jfr prop.1993/94:9 s. 84). Regeringsrätten kansålunda pröva om avgörandet strider motnågon rättsregel.Stiftelser bildade av statenDet finns ett stort antal stiftelser somhar bildats av staten. Dessa harkartlagts i olika sammanhang. Ibetänkandet (SOU 1989:50) Stiftelser församverkan har gjorts en inventering avstiftelser som har bildats för samverkanmellan högskola och näringsliv. Ibetänkandet (SOU 1994:147) Former förstatlig verksamhet finns en redovisningav bl.a. statliga stiftelser som harfått organisationsanslag. Vidare finns ibetänkandet (SOU 1995:93) Omprövning avstatliga åtaganden en beskrivning avbl.a. statliga stiftelser som ärverksamma inom områdena kultur,forskning och utveckling samtorganisationer med verksamhet iutlandet. I det betänkandet redovisasockså sådana stiftelser som olikamyndigheter i strid mot bestämmelserna iregeringsformen har bildat utantillstånd från statsmakterna. Ibetänkandena lämnas också för några avde statliga stiftelserna en närmarebeskrivning av stiftelsens stadgar ochverksamhet.Under den föregående mandatperiodenbemyndigade regeringen att medde tidigare löntagarfondsmedlen somkapital inrätta sammanlagt elvastiftelser. I och med bildandet av dessastiftelser skedde en utskiftning avkapital som förvaltades av de femlöntagarfondsstyrelserna. Dessastyrelser var statliga myndigheter somingick i Allmänna pensionsfondens (AP-fondens) förvaltningsorganisation.Bildandet av stiftelserna skedde iolika omgångar under åren 1993 och 1994.I en första omgång bildades tvåstiftelser för strategisk respektivemiljöstrategisk forskning. I sambanddärmed donerades medel till StiftelsenRiksbankens jubileumsfond. Därefterbildades två s.k. stiftelsehögskolor,och Högskolani . Slutligen bildadesytterligare fem forskningsstiftelsersamt en kulturstiftelse och en stiftelseför innovationsstöd. En närmareredogörelse för stiftelserna och debeslut som ligger bakom deras tillkomstfinns i utbildningsutskottets yttrande(se bilaga 4).Valet av stiftelseformen motiverades avstiftelsers oberoende ställning, förenadmed stiftelseförvaltningens bundenhettill de av stiftaren givna ändamålen.Enligt den dåvarande regeringen skulledärigenom uppnås en stabilitet ochlångsiktighet i verksamheten, avbetydelse för att främja de angivnaändamålen. Vid utformandet avstiftelseförordnandena eftersträvades ienlighet med det syftet också en ordningsom skulle komma att säkerställa attriksdag och regering inte har någonfortsatt kontroll överstiftelsekapitalet.Enligt vad regeringen uppgett iproposition 1996/97:5 Forskning ochsamhälle uppgår stiftelsernassammanlagda kapital till betydligt merän 20 miljarder kronor.Inrättandet av stiftelserna möttes avprincipiella invändningar från dendåvarande oppositionen, som motsatte sigatt verksamheten, till följd av valet avstiftelseformen och utformningen avstiftelseförordnandena, skulle komma attundandras och regeringensinflytande. Medlen borde enligtoppositionens mening i stället hanterasi sådana former att offentlig insyn iverksamheten och påverkan frånstatsmakternas sida kunde åstadkommas istörsta möjliga utsträckning.Tidigare förslagVid utskottets behandling avförslaget till stiftelselag gjordesmotionsledes gällande att det allmännasinflytande över stiftelser som harbildats av offentliga rättssubjekt kankomma att beskäras genom lagensbestämmelser och att detta kunde ledatill betänkliga följder. I en s-motionframhölls sålunda beträffande kommunalastiftelser att dessa tillkommit genompolitiska beslut och att därförstiftelserna också borde kunna ändraseller upphävas genom sådana beslut.Kommunala stiftelser borde därför,framhölls det i den då aktuellamotionen, undantas frånpermutationsreglerna.Med anledning av motionen anfördelagutskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande 1993/94:LU12 att detbör finnas garantier mot godtyckligaändringar m.m. av stiftelseförordnandenoch att det inte fanns någotprincipiellt skäl för att möjlighetentill sådana ändringar borde vara mindrerestriktiva i fråga om stiftelserbildade av en kommun. Med det anfördaavstyrkte utskottet den då aktuellamotionen.Den mer generella frågan omstiftelseformens lämplighet när detgäller att driva offentlig verksamhetvar föremål för riksdagsbehandlinghösten . I enlighet medlagutskottets hemställan godkände dåriksdagen ett förslag från regeringensom innebär att när staten, tillsammansmed en annan part, engagerar sig iverksamhet som är beroende av statligtstöd detta skall ske främst genom attett aktiebolag eller en ideell föreningbildas (prop. 1995/96:61, bet. LU7).Som tidigare redovisats aviseraderegeringen i proposition 1995/96:61förslag om en annan ordning än den somanges i stiftelselagen för ändring iförordnanden för stiftelser som harbildats av offentliga rättssubjekt. InomJustitiedepartementet hade då utarbetatsförslag till särskilda bestämmelser ompermutation av förordnanden förstiftelser som har bildats av offentligarättssubjekt. Förslagen presenterades ipromemorian (Ds 1995:62) Statliga ochkommunala stiftelser - Det allmännasfortsatta inflytande över stiftelser sombildats genom politiska beslut. Ipromemorian föreslogs särskildabestämmelser i stiftelselagen omändring, upphävande eller åsidosättandei särskilt fall av föreskrifter istiftelseförordnanden för stiftelser sombildats av staten, en kommun, ettlandsting eller en kyrklig kommun.Förslaget innebar att regeringen skallkunna ändra sådana föreskrifter trotsatt de förutsättningar somstiftelselagen ställer upp för ändringav enskildas stiftelseförordnanden inteär uppfyllda. Föreskrifter omstiftelsens ändamål skulle dock fåändras endast om det krävdes för atttillgodose angelägna allmänna intressen.Promemorian remissbehandlades varvidförslaget utsattes för en omfattandekritik. Kritiken gick bl.a. ut på attförslaget inte var förenligt medbestämmelserna om egendomsskydd iregeringsformen och Europakonventionentill skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggandefriheterna (). Detansågs dock allmänt att de problem somrörde egendomsskyddets omfattning barauppstod i fråga om äldre stiftelser,dvs. stiftelser som bildats föreikraftträdandet av de föreslagnabestämmelserna. När det gäller framtidastiftelser påpekades emellertid från endel håll bl.a. att förslaget, om detgenomfördes, skulle leda till att detuppkom en särskild stiftelsetyp av meraosjälvständigt slag och att detta i sintur skulle föra med sig en osäkerhet omvad som gäller för dessa stiftelser.Promemorian lades till grund för enlagrådsremiss, som beslutades den 23 maj1996. Lagrådsremissens lagförslagöverensstämde i allt väsentligt med detsom lagts fram i promemorian. Ilagförslaget gjordes således skillnadmellan å ena sidan ändring ellerupphävande av föreskrifter istiftelseförordnanden som angick frågorenligt 6 kap. 1 § första stycket 2-9stiftelselagen och å andra sidan ändringav föreskrifter i stiftelseförordnandenbeträffande stiftelsens ändamål. I detsenare fallet skulle en ändring få skeendast om det krävdes för att tillgodose angelägna allmänna intressen .I sitt yttrande över förslaget gickLagrådet bl.a. in på frågor omförslagets förenlighet medbestämmelserna om egendomsskydd iregeringsformen och iEuropakonventionen. Enligt 2 kap. 18 §första stycket regeringsformen skallvarje medborgares egendom vara tryggadgenom att ingen kan tvingas avstå sinegendom till det allmänna eller tillnågon enskild genom expropriation ellerannat sådant förfogande eller tåla attdet allmänna inskränker användningen avmark eller byggnad utom när det krävsför att tillgodose angelägna allmännaintressen. Även Europakonventioneninnehåller, i tilläggsprotokolletsartikel 1, regler om skydd föräganderätten. Där talas bl.a. omegendomsberövande och om inskränkningari rätten att nyttja egendom.När det gällde förslagetsgrundlagsenlighet kom Lagrådet fram tillatt övervägande skäl talade för att detinte förelåg någon konflikt gentemot 2kap. 18 § regeringsformen, men att sakenmåste bedömas som tveksam. Dettaförhållande kunde enligt Lagrådetåberopas som ett skäl mot att förslagetgenomfördes. utgjordedäremot, enligt Lagrådets mening, ingethinder mot att det remitterade förslagetlades till grund för lagstiftning.Något som emellertid väckte Lagrådetsbetänkligheter var de skillnader iregelsystemet som skulle komma attfinnas mellan olika typer av stiftelser,om förslaget genomfördes. De regler somföreslogs i fråga om statliga ochkommunala stiftelser avvek enligtLagrådets uppfattning på väsentligapunkter från de principer som i daggäller på stiftelseområdet. Lagrådetpekade bl.a. på att den föreslagnamöjligheten att förändrastiftelseändamålet stämde dåligt med detgrundläggande kravet enligt 1 kap. 2 §stiftelselagen att egendom skallavskiljas för att "varaktigt förvaltassom en självständig förmögenhet för ettbestämt ändamål". De föreslagnabestämmelserna, främst rätten förregeringen att ändra stiftelseändamålet,innebar sammantagna enligt Lagrådetsmening att stiftelser bildade avoffentliga rättssubjekt skulle bli klartmindre självständiga i förhållande tillstiftaren än de flesta andra stiftelser.När det gällde stiftelser som harbildats av en kommun, ett landstingeller en kyrklig kommun framhöllLagrådet också att motiven för deföreslagna bestämmelserna varbristfälliga. Sammanfattningsvisframhöll Lagrådet som sin mening att deinvändningar som kunde anföras motremissförslaget var av sådan art attförslaget inte borde läggas till grundför lagstiftning. Om man ville kommatill rätta med de missförhållanden somman ansåg föreligga, borde andra vägarprövas. En möjlighet som enligtLagrådets uppfattning kunde vara värdatt undersöka närmare var att låtaregeringen få möjlighet att påverkastiftelseförordnanden endast beträffandefrågor som anges i 6 kap. 1 § förstastycket 2-9 stiftelselagen.Propositionens förslagI propositionen har Lagrådets kritiskasynpunkter i stor utsträckning beaktats.Därtill har regeringen tagit fasta påLagrådets anvisningar om att en vissannan väg kunde vara värd att pröva föratt åstadkomma det önskade resultatet.Propositionens lagförslag har utformatsi enlighet med denna anvisning. Ipropositionen föreslås sålunda i frågaom stiftelser som har bildats av statenatt regeringen, även utan styrelsenseller förvaltarens samtycke, skall kunnaändra eller upphäva föreskrifter istiftelseförordnandet. Föreskrifter omstiftelsens ändamål samt föreskrifter avdetaljnatur skall dock inte få ändraseller upphävas. Det skall inte ställasupp några särskilda materiellaförutsättningar för ändring ellerupphävande av sådana föreskrifter somomfattas av förslaget. Regeringen skallkunna pröva frågor om ändring ellerupphävande utan ansökan. De nyareglerna, som föreslås träda i kraft den1 , avses gälla ävenstatliga stiftelser som har tillkommitföre ikraftträdandet.Förslaget i propositionen avviker påett par viktiga punkter från förslaget ilagrådsremissen. I propositionen tasinte upp något förslag till särskildabestämmelser om ändring eller upphävandeav föreskrifter i stiftelseförordnandetför stiftelser som har bildats av enkommun, ett landsting eller en kyrkligkommun. Förslaget i propositionenomfattar således endast stiftelser somhar bildats av staten.