bet · GK01JuU1 · 1996-11-26 00:00:00 — Någon särskildåtgärd från sida medanledning av motionen erfordras inte,och den avstyrks.När det gäller yrkandet i motion Ju209om resurser förbekämpande av barnpornografibrott kanföljande anföras.I ett yttrande tillkonstitutionsutskottet (1993/94:JuU7y) uttaladejustitieutskottet att det fanns behov aven förbättrad underrättelseinhämtning påcentral nivå när det gällerbarnpornografibrott. Justitieutskottetefterlyste bl.a. bättre kunskap om dedatanätverk i vilka barnpornografisktmaterial sprids och ökadspaningsverksamhet mot dessa och andraspridningskällor för barnpornografisktmaterial. Också de internationellaaspekterna av den aktuellabrottsligheten behövde enligt utskottetbeaktas i större utsträckning. Ävenmetodutvecklingen på området framstodenligt utskottet som angelägen.Utskottet anförde vidare att det undersenare tid har visat sig att utredningarom barnpornografisk brottslighet kan blibåde omfattande och på många sättkrävande för berörd personal. Utskottetansåg mot den bakgrunden att detbehövdes en utbyggd central beredskapockså för att kunna biståpolismyndigheterna med kunskap ochresurser av olika slag vid störreförundersökningar rörandebarnpornografibrott. Det borde enligtutskottet överlämnas åt regeringen attta ställning till hur de föreslagnaförbättringarna i polisorganisationenskulle komma till stånd.Konstitutionsutskottet instämde i vadjustitieutskottet uttalat, och detta gavriksdagen som sin mening regeringen tillkänna (1993/94:KU28 s. 50, rskr. 450).Med anledning av riksdagensställningstagande har inomRikskriminalpolisen inrättats enhetenBarnpornografi/Sexualbrott mot barn vidvilken arbetar tvåkriminalinspektörer och enkriminalkommissarie med kunskap om ocherfarenhet av utredning av denna typ avbrottslighet. Den sistnämnde fungerarför närvarande även som nordisksambandsman med stationering varjeår.Enhetens främsta uppgift är att bedrivakriminalunderrättelseverksamhet, vilketbl.a. innebär att man försöker uppdagaspridning av barnpornografi ochidentifiera de gärningsmän somförekommer på främst videofilmer. Detforsatta utredningsarbetet bedrivsnormalt vid det berörda polisdistriktet,som vid behov kan få stöd av olika slagav enheten.I sammanhanget kan också nämnas attBarnpornografiutredningen (dir.1994:117), som avser att avlämna sittbetänkande , enligtuppgift kommer att beröra frågan ompolisorganisationen för bekämpande avbarnpornografibrott. Frågan är ocksåaktuell inom EU, där särskilt insatserinom Europol diskuteras.Utskottet kan således konstatera attdet vid har avsattssärskilda resurser för bekämpning avbarnpornografibrott och att frågan förnärvarande också är uppmärksammad inomutredningsväsendet. Något initiativ frånriksdagens sida med anledning av motionJu209 erfordras mot denna bakgrund inte.Motionen avstyrks.När det slutligen gäller begäran imotion Ju926 om miljöbrottsutbildningkan utskottet upplysa om att det vidPolishögskolan haranordnats särskilda, långautbildningar i miljörelateradbrottslighet som bekostats med centralamedel. planerarPolishögskolan att hålla två sådanautbildningar med ett tjugotal deltagarei varje omgång. Även dessa utbildningarskall enligt planerna bekostas avRikspolisstyrelsen. Motion Ju926 får meddet anförda anses vara tillgodosedd ochden avstyrks.Resursfördelningen inom polisenI motion Ju211 (fp) framhålls attbesparingarna inom polisverksamheteninte får försämra polisens förmåga attfullgöra sina uppgifter. I motion Ju206(m) begärs ökade resurser till polisen iDalarna, och i motionerna Ju215 (m) ochJu217 (m) efterfrågas ökade resursertill . I motion Ju221(m) framhålls att polisen i resurstillskott för bekämpningav mc-relaterad brottslighet. I motionJu223 (m) hemställs om ökade resursertill polisen m.m. i . I motionJu903 (c) slutligen påtalas behovet avökade resurser till polisen i glesbygd.Huvuddelen av medlen för den lokalapolisorganisationen fördelas avRikspolisstyrelsen över 23 länsramar, enför varje län.Till grund för fördelningen mellanlänen skall enligt regleringsbrevet förpolisväsendet avseende innevarandebudgetår ligga den s.k.fördelningsmodellen, somRikspolisstyrelsen presenterade förregeringen i en skrivelse den 16december 1992 (RPS Rapport 1993:1).Fördelningsmodellen innebär i korthetatt länsramarna i huvudsak beräknasefter innevånarantalet i länen men atthänsyn också tas till storstädernassärskilda behov samt särskildaarbetsuppgifter i länen såsomtunnelbanebevakning, fjällräddning ochsjöpolisverksamhet.Inom respektive län beslutarlänsstyrelsen om fördelningen avanvisade medel.Utskottet avstyrkte motionsyrkandenliknande de nu aktuella i samband medbudgetbehandlingen (1994/95:JuU14 s. 21). Utskottet utgickdå från att vidfördelningen av medel mellan olika längör en avvägning av länens behov avpolisiära insatser i enlighet med deanvisningar som regeringen lämnar i sinaplaneringsdirektiv. Det fanns enligtutskottet inte skäl för attgöra något uttalande i frågan.Utskottet vidhåller denna uppfattningoch avstyrker motionerna Ju206, Ju211,Ju215, Ju217, Ju221, Ju223 och Ju903.NärpolisverksamhetenNärpolisverksamhet bygger på att polisenarbetar problemorienterat i mindrelokala enheter för att öka tryggheten inärsamhället. Närpolisen har storbetydelse för att förebygga och bekämpabl.a. inbrott, misshandel, skadegörelseoch gatulangning av narkotika. Inom sittområde svarar närpolisen för i principall slags polisverksamhet, dvs. attförebygga, ingripa mot och utredabegångna brott samt att komma till rättamed ordningsstörningar. Till grund förnärpolisens arbete skall ligga detproblemorienterade arbetssättet, sombl.a. går ut på att systematisktdefiniera vilka förhållanden som orsakaroch underlättar brott och andrastörningar av den allmänna ordningen.Utifrån dessa kunskaper vidtas sedan deåtgärder som är bäst ägnade att minskariskerna för brott ochordningsstörningar. Grundtanken är attdetta skall genomföras av närpolisen isamarbete med enskilda, myndigheter,föreningar och näringsidkare.Statsmakterna har under en följd av åruttalat att närpolisverksamheten skallutgöra basen i polisens verksamhet.Senast våren 1995 förutsatte utskottetatt satsningen på närpolisverksamhet geshög prioritet lokalt och regionalt ipolisorganisationen och attRikspolisstyrelsen utnyttjar sinamöjligheter att påverka och övervakautvecklingen på området (1994/95:JuU14s. 9).Regeringen anför i budgetpropositionenatt utbyggnaden av närpolisverksamhetenefter en svag utveckling /95 har ökat väsentligtunder innevarande budgetår. I flertaletlän har omfattande utbildningsinsatsergjorts för att närpolisen skall kunnaarbeta på ett förebyggande ochproblemorienterat sätt. Dessutom harRikspolisstyrelsen utvecklat ettomfattande kursutbud inom ramen för denekonomiska satsningen på utveckling avnärpolisen.Av senaste s.k.halvårsredovisning till regeringenavseende polisverksamheten framgår att det den 30juni 1996 fanns 4 104 närpoliser, vilketmotsvarar av landets poliser.Flertalet län har som mål attnärpolisverksamheten skall utgöra av den totala polisverksamheten.Kopparbergs län har satt målet till 51%.Utbyggnadstakten avnärpolisverksamheten varierar enligtredovisningen stort mellan länen. Somexempel kan nämnas att länhar planerat att starta sinnärpolisverksamhet först i år.Östergötlands län uppger andelennärpoliser till och , Blekingeoch län till . län har uppgett andelen närpolisertill , till ,och till 33 %och och , somkommit längst i utbyggnaden, till 35 %.Ungefär 80 % av länens planeradenärpolisorganisation fanns på plats den30 jämfört med den 31december 1995. En majoritet av länen harambitionen att närpolisverksamhetenskall bli fullt utbyggd under de tvåkommande åren. och länräknar inte med att ha sinnärpolisorganisation fullt utbyggdförrän år 2000.Det finns också stora skillnader mellanlänen när det gäller redovisningen avantalet arbetade timmar inärpolisverksamhet och arbetetsfördelning på olika verksamheter.Eftersom begreppet närpolisverksamhetinte är helt enhetligt måste de nuredovisade siffrorna tolkas med en vissförsiktighet.Rikspolisstyrelsen gör ihalvårsrapporten bedömningen attutvecklingen av närpolisverksamhetenfortsätter på ett positivt sätt men attdet krävs ett stort engagemang frånchefer och personal om verksamhetenskall leva upp till statsmakternasintentioner. genomförför närvarande en inspektion avnärpolisverksamheten i samtliga län.En fråga som särskilt uppmärksammatsunder övergången till närpolissverksamhet är vilken inverkandenna haft på polisutredningarna. IRiksåklagarens rapport (1995:8)Effekterna för åklagarväsendet avpolisens omorganisation framgår bl.a.att kvaliteten på polisens utredningaravseende brott av enkel beskaffenhet harsjunkit i betydande mån och attutredningstiderna har blivit längre. Irapporten kritiseras också polisensledning av förundersökningar.Mot bakgrund bl.a. härav har enarbetsgrupp bestående av åklagare ochpoliser på uppdrag av Riksåklagarengjort en närmare översyn avutredningsverksamheten vid närpolisen.Uppdraget redovisades i en rapport iseptember . att Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen bör verka för attalla närpoliser har grundläggandekunskaper i brottsutredning, attförundersökningsledarna hos närpolisenhar adekvat utbildning för sin uppgiftoch att närpoliserna erhåller ständigvidareutbildning. Arbetsgruppen lämnarockså förslag till hur kontakten mellanåklagarna och närpolisen skall kunnaunderlättas och hur stödet i form avteknik och mallar m.m. bör utformas.Arbetsgruppens överväganden ligger nutill grund för det fortsatta arbetet medatt förbättra närpolisensutredningsverksamhet.Regeringen anför i budgetpropositionenatt det inger oro att vissa län har ennågot låg ambitionsnivå när det gällerutbyggnaden av närpolisen. Enligtregeringen måste Rikspolisstyrelsendärför fortsätta att följa utvecklingenoch sprida de erfarenheter som vinns inärpolisfrågor i den lokalapolisorganisationen. Vidare börRikspolisstyrelsen i detta arbetesärskilt stödja och påskyndautvecklingen i de län där utbyggnaden avnärpolisen går sakta.I motion Ju901 (m) erinras omnärpolisens betydelse i detbrottsförebyggande arbetet, och detframhålls att verksamheten måste fåtillräckliga resurser. I motion Ju903(c) anförs att utbyggnaden avnärpolisverksamheten måste prioriteras.Det ankommer på polisväsendet att inomgiven budgetram se till att erforderligamedel avsätts förnärpolisorganisationen. Utskottet villåter framhålla betydelsen av attutbyggnaden av närpolisverksamheten geshög prioritet på alla nivåer inompolisväsendet. Utskottet utgår från attlänen verkar för att de så snart sommöjligt skall uppnå de mål förnärpolisutbyggnaden som har satts uppoch att tillbörlig uppmärksamhetsamtidigt ägnas åt utbildning,metodutveckling och andra frågor som ärav betydelse för verksamhetens kvalitet.Utskottet vill också erinra omRikspolisstyrelsens uppgift att övervakaoch vara pådrivande i det pågåendereformarbetet. När det gällernärpolisens betydelse i detbrottsförebyggande arbetet har utskottetingen annan uppfattning än motionärerna.Det saknas skäl för att vidtanågon åtgärd med anledning av motionernaJu901 och Ju903, och de avstyrks.Nationella beredskapsstyrkanRiksdagen beslutade vid behandlingen av1990 års budgetproposition (1989/90:100,bil. 15, JuU27, rskr. 211) att resurserskulle avsättas för att inrätta ensärskild beredskapsstyrka för attbekämpa terroraktioner. Av 2 kap. 9 §polisförordningen (1984:730) framgår attstyrkan skall finnas vidPolismyndigheten i län.Beredskapsstyrkan får tas i anspråkendast för bekämpning av terroraktioneroch först efter regeringens besluteller, om regeringens tillstånd intehinner inhämtas, beslut av chefen förJustitiedepartementet.Sedan september 1994 är styrkanbemannad i huvudsaklig överensstämmelsemed de riktlinjer som statsmakternalämnat. Styrkan skall enligt beslut avpolismyndigheten bestå av 2 kommissarieri dess ledning, 4 instruktörer(inspektörer), 2 utbildningsplanerare(inspektörer), 8 gruppchefer (inspek-törer), 40 polisassistenter samt entekniker och en assistent.Beredskapsstyrkan inspekterades avRikspolisstyrelsen . Ianledning av inspektionen harRikspolisstyrelsen och Polismyndigheteni i en skrivelse tillregeringen gemensamtföreslagit att beredskapsstyrkan somsådan skall avskaffas och ersättas meden skyldighet för iStockholms län att ha polismän medkompetens för terrorbekämpning. Dettaskulle möjliggöra för polismyndigheten iStockholm att integreraberedskapsstyrkans personal i densärskilda insatsstyrkan (piketen) somfinns organiserad inom Polismyndigheteni . I skrivelsen framhållsatt det genom en sådan integrering avberedskapsstyrkan och piketen erhålls ensammanhållen organisation och betydanderationaliseringsvinster. Det framhållsockså att det kan vara lämpligt attbesluta om att insatser motterroraktioner fattas på en högrebeslutsnivå än övriga polisinsatser. Deanger som alternativa beslutsnivåerregeringen, chefen förJustitiedepartementet ellerRikspolisstyrelsen.Regeringen anför i budgetpropositionenatt den nuvarande organisatoriskalösningen för bekämpning avterroraktioner bör förändras. I likhetmed ochPolismyndigheten i finnerregeringen att det finns flera fördelarmed att integrera beredskapsstyrkanspersonal med den särskilda insatsstyrkan(piketen) vid iStockholms län. Bl.a. kanrationaliseringsvinster göras i form avsamordnad utbildning och rekrytering.Den kompetens som den särskildaberedskapsstyrkans personal tillägnatsig bör enligt regeringen tas till varaså att detta gagnar hela polisväsendet.Regeringen understryker att det är avyttersta vikt att kompetensen förbekämpning av terroraktionervidmakthålls.När styrkan integreras med piketenuppkommer frågan huruvida den nuvarandesärregleringen avseende beslutsordningenalltjämt skall gälla förpolisinsatser mot terroraktioner. Medden föreslagna omorganisationen blirenligt regeringen bekämpningen avterroraktioner en av flera uppgifter förde specialutbildade poliserna.Tolkningssvårigheter kan därför inteuteslutas i fråga om vilkenbeslutsordning som skall tillämpas förderas insatser. Regeringen anför attfrågan om en särskild beslutsordningskall tillämpas på styrkansianspråktagande för terroraktionerbereds inom Justitiedepartementet.Avsikten är att regeringen skall beslutaom den föreslagna förändringen undervåren 1997.I motionerna Ju901 (m) och Ju924 (m)anförs att beredskapsstyrkan bör varakvar som en särskild och specialtränadenhet och att den i ökad utsträckningbör kunna tas i anspråk för merakrävande uppgifter.I motion Ju225 (v) anförs attintegreringen av den nationellaberedskapsstyrkan med piketen vidStockholsmpolisen måste ske på ettsådant sätt att den kompetens som finnsinom beredskapsstyrkan kan komma helalandet till del.Utskottet genomförde ettstudiebesök vid iStockholms län för att informera sig omden nationella beredskapsstyrkan.Utskottet kunde konstatera att styrkanär välutbildad, välutrustad och högtmotiverad för sina arbetsuppgifter.Samtidigt måste utskottet konstatera attberedskapsstyrkan sedan tillkomsten intevid något tillfälle har tagits i anspråkför sin huvuduppgift. Personalen har istället ägnat sin tid åt, förutomutbildning och träning, sidotjänstgöringav olika slag, bl.a. vid piketstyrka.Enligt utskottets mening skulle ensammanhållen organisation för vissakrävande polisiära uppgifter avinsatskaraktär öka möjligheterna tillett effektivt utnyttjande av de resursersom finns inom beredskapsstyrkan. Ävenandra rationaliseringsvinster skullekunna uppnås, bl.a. när det gällerutbildning och rekrytering. Utskottetanser därför i likhet med regeringen attden nationella beredskapsstyrkan börintegreras med piketen vidPolismyndigheten i län.Utskottet vill i sammanhangetunderstryka att denna organisatoriskaförändring inte får resultera i att denmycket höga kompetens för att bekämpaterroraktioner som finns samladinom beredskapsstyrkan tunnas ut.Utskottet tar för givet att dettasärskilt beaktas i det fortsattaarbetet. Utskottet avstyrker med detanförda motionerna Ju901 och Ju924.I likhet med regeringen anser utskottetvidare att den kompetens som dennationella beredskapsstyrkans personaltillägnat sig bör tas till vara så attdet gagnar hela landet. Vad som anförshärom i motion Ju225 får därmed ansesvara tillgodosett, och motionenavstyrks.SjöpolisenSjöpolisen utgör en specialfunktion vidvissa polismyndigheter, och förnärvarande finns sjöpolisgrupperstationerade på tolv platser i landet:Luleå, , , ,, , , ,, , ochKarlstad. Sjöpolisen har samma allmännauppgifter som polismyndigheten i övrigtoch skall därutöver fungera som närpolisi skärgården och utföra sjöövervakning isyfte att höja säkerheten till sjöss.Verksamheten präglas av bekämpning avsjörelaterad brottslighet somöverträdelser av sjötrafiklagstiftningoch båtstölder. En stor del avverksamheten utförs på land i form avfotpatrullering och brottsutredningar påde bebodda skärgårdsöarna. Hållandet avsjöpolisgrupper motiveras till stor delav skärgårdsbefolkningens behov avordningsmakt och av fritids-båtstrafiken.Sjöpolisverksamheten leds operativt avrespektive polismyndighet med visssamverkan dem emellan. Sjöpolisgruppernaär organiserade i lag om 2-6 man ivarje. Då sjöpolisverksamheten på deflesta orter huvudsakligen bedrivs undersommarhalvåret arbetar polismännen medannat av året. Båtarna -omkring 20 stycken - är av varierandestorlek och ålder.Driftskostnaderna för de tolvsjöpolisgrupperna uppgår till drygt 30miljoner kronor . Av dessa fallerca på sjöpolisen iStockholms- och Göteborgsområdet.Kostnaderna för nyanskaffning avpolisbåtar ingår inte i dessa belopp.Sjöverksamhetskommittén har haft iuppdrag att överväga samordning ocheffektivisering av statens maritimaverksamhet. Kommittén lämnade i mars1996 sitt betänkande (SOU 1996:41)Statens maritima verksamhet.Utredningen har bl.a. sett överförhållandet mellan ochSjöpolisen och kommit fram till attdessa olika verksamheter bör finnas kvarmed i huvudsak oförändradearbetsuppgifter. Utredningen framhållerdock behovet av koordinering avKustbevakningens och Sjöpolisens arbeteeftersom det annars finns risk förresursslöseri genom dubblering avövervakningen till sjöss. Koordineringkan enligt utredningen t.ex. bestå i attmyndigheterna i förväg samplanerarpatrulleringen till sjöss, använder sigav respektive myndighets besättning vidbrist på personal eller fartyg och/ellersamlokaliserar i hamnar och lokaler.Utredningens konkreta förslag är attuppdrag ges till ochRikspolisstyrelsen att utvecklasamverkan mellan ochSjöpolisen.Genom regeringsbeslut den 25 april 1996har fått i uppdrag atttillsammans med iStockholms län och Generaltullstyrelsenundersöka möjligheterna till ensamlokalisering av KustbevakningensRegionledning Ost med tullen respektivepolisen.I fortsätterberedningen av utredningens olikaförslag.I motion L904 (m) begärs en översyn avSjöpolisens resurser, särskilt i områdenmed omfattande fritidsbåtstrafik.Utskottet, som konstaterar attsjöpolisverksamheten har settsöver av en utredning, anser att detsaknas skäl att nu initiera en nyöversyn. Motion L904 avstyrks.Internationella polisfrågor m.m.I flera motioner aktualiseras frågor somrör det internationella samarbetet föratt bekämpa brottslighet. I motionernaSo656 (fp) och U509 (fp) betonas behovetav åtgärder inom ramen för EU för attbekämpa den internationellabrottsligheten. I motion Ju901 (m)erinras om kopplingen mellannarkotikabrottslighet och ekonomiskbrottslighet och det framhålls att detbehövs nationell och internationellmyndighetssamverkan för att komma tillrätta med dessa former av kriminalitet.I samma motion efterfrågas ocksåeffektivare myndighetssamverkan motinternationell miljöbrottslighet. Imotion So657 (kd) framhålls betydelsenav internationellt samarbete motnarkotika. I motion U515 (kd)förespråkas ett starkt Europol och enprioritering av kampen mot bidragsfuskinom EU. I samma motion anförs attSverige måste behålla sin restriktivanarkotikapolitik. I motion Ju918 (mp)slutligen anförs att regeringen måsteredovisa för riksdageninnan det slutförhandlas för svensktvidkommande.Sveriges medlemskap i har inneburitnya möjligheter att utveckla samarbetetmed polis- och tullmyndigheter i andraländer. Regeringstjänstemän ochföreträdare för tullen och polisenmedverkar t.ex. i ett stort antalarbetsgrupper inom ramen för samarbetetinom EU:s s.k. tredje pelare. I dessaarbetsgrupper behandlas bl.a. bekämpningav narkotikabrottslighet och organiseradbrottslighet.Under EU:s regeringskonferens, sominleddes , kommerformerna för det fortsatta samarbetet ide frågor som ryms inom tredjepelaren att diskuteras.I avvaktan på att Europolkonventionenskall ratificeras beslutade ministrarnai EU att bilda Europolsnarkotikaenhet (). är ett organför polissamarbete mellan EU-länder ifråga om viss grov organiseradinternationell brottslighet, främstnarkotikabrottslighet. Enhetensuppgifter kommer att övertas av Europol.Europol skall ha som mål att förbättraeffektiviteten hos behöriga myndigheteri medlemsstaterna och deras samarbetevad gäller att förebygga och bekämpaterrorism, olaglig narkotikahandel ochandra former av internationellbrottslighet. Europol skall i förstahand ha som uppgift att inhämta,sammanställa och analysera informationsamt underlätta informationsutbytemellan medlemsstaterna.När det särskilt gällernarkotikabekämpningen kan anmärkas attSverige har varitpådrivande i det arbete som äger ruminom bl.a. EU, FN, ochNordiska rådet.På nordisk nivå finns ettsamarbete mellan polis och tull i frågaom brottsbekämpningen, bl.a. genom attländerna stationerar gemensamma nordiskapolis- eller tullsambandsmän i olikadelar av världen.Inom sker samarbetetgenom det arbete som bedrivs inom ramenför den s.k. . Dettaarbete syftar bl.a. till att utvecklaett samarbete mellan polis, tull ochandra organ från länderna runt Östersjönsamt genom den inrättadeaktionsgruppen mot organiseradbrottslighet i Östersjöområdet.Sedan den 1 maj 1996 är Sverigetillsammans med övriga nordiska länderockså observatör i Schengensamarbetet.Observatörskapet är första steget motfullt deltagande i samarbetet.Schengensamarbetets mål är attförverkliga den fria rörligheten förpersoner inom området.Schengensamarbetet innebär ocksåpolissamarbete för vilket det gemensammadataregistret Schengen InformationSystem (SIS) kommer att fylla en viktigfunktion.I sammanhanget kan avslutningsviserinras om att ärengagerat i polissamarbetet inomInterpol.Som framgått av den nu gjordaredovisningen pågår inom ramen förtredje pelaren inom EU ett betydandearbete i syfte att bekämpa deninternationella brottsligheten.Motionerna So656 och U509 behöver inteföranleda någon åtgärd och deavstyrks.Utskottet instämmer i vad som anförs imotion Ju901 om behovet avmyndighetssamverkan mot internationellnarkotikabrottslighet, ekonomiskbrottslighet och miljöbrottslighet.Utskottet utgår från att dettauppmärksammas av regeringen och berördamyndigheter i det växandeinternationella arbetet. Det saknas skälför att uttala sig medanledning av motionen och den avstyrks.Utskottet ser med tillfredsställelseatt Europolkonventionen nu harundertecknats av samtliga EU:smedlemsstater och utskottet anser attEuropol kan få en viktig roll vidbekämpningen av grov organiseradbrottslighet på inte minstnarkotikaområdet. Utskottet ser ävenpositivt på det arbete som bedrivs föratt komma till rätta med bidragsfuskinom EU. I denna del har utskottetinhämtat att regeringen under våren 1997planerar att avlämna en lagrådsremiss omratifikation av en konvention ombedrägerier mot EU:s budget. När detgäller narkotikapolitiken är riksdagenspartier och regeringen eniga såväl ombehovet av internationellt samarbete somatt den restriktiva svenska linjen skallhävdas även i internationellasammanhang. Inte heller motionerna So657och U515 bör mot bakgrund av det anfördaföranleda någon åtgärd från riksdagenssida. Motionerna avstyrks.När det slutligen gäller motion Ju918kan utskottet erinra om att regeringenvid två tillfällen har lämnatinformation i kammaren omSchengensamarbetet.