prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — Stödet för att åstadkom-ma fred i måste fortsätta, liksom stödettill demokratiseringen i och den demokra-tiska och ekonomiska utvecklingen i övriga Öst- ochCentraleuropa.Om EU i längden skall vara ett projekt som mot-verkar och förebygger konflikter i hela , måstemedlemskretsen vidgas. Tidtabellen för det alleurope-iska samarbetet får inte bli alltför utdragen.För att lösa de ekonomiska och ekologiska pro-blemen samt befästa demokratin i de centraleuropeis-ka länderna måste dessa länder på ett mer påtagligtsätt komma med i EU-samarbetet.En av de framgångar som uppnåddes i sambandmed de svenska medlemskapsförhandlingarna var attEU slöt frihandelsavtal med de baltiska staterna. Attde baltiska staterna även i fortsättningen kan bevarasin frihet och sitt oberoende är av stor betydelse förSverige och hela . måste,både nationellt och genom EU, ge de tre baltiskastaterna ökat stöd för att fortsätta stärka sina politiska,ekonomiska och kulturella kontakter med Västeuropa.Herr talman! har även ett särskilt ansvaratt inom EU:s ram utveckla samarbetet och stödet tillBarentsregionen. För många av oss som kommersöderifrån känns avståndet till ochKolahalvön stort, vilket det inte gör för dem somkommer från norra . Där har man redan satt igång ett intressant samarbete.I den region som jag talar om finns det inte barastora naturresurser och stora framtidsmöjligheter utanockså stora problem. Där finns en av världens störstakoncentrationer av militära resurser. Inte någon an-nanstans finns det så många kärnreaktorer och såmycket radioaktivt avfall som har dumpats. Utsläppenav miljöfarliga ämnen är mycket stora. Detta i kombi-nation med kriminalitet, bl.a. smuggling och män-niskohandel etc. som också kan påverka ochövriga stater runt , gör att utvecklingen iBarentsregionen är viktig. De insatser som krävs är avden storleken att det inte räcker med ett nordiskt en-gagemang i denna fråga.Sverige måste även inom ramen för EU-samarbetet fortsätta att satsa på det nordiska samarbe-tet. Ja, kanske det nordiska samarbetet blir ännu vikti-gare nu när har blivit EU-medlem.Situationen att inte alla nordiska länder är EU-medlemmar får inte innebära att vi sätter upp hinderoch barriärer för det nordiska samarbetet. Det är klartatt den nordiska rösten hade varit starkare om Norgehade blivit medlem. Men det är viktigt att poängteraatt det nordiska samarbetet även i fortsättningen skallomfatta både de länder som är med i EU och de somstår utanför.Utvecklingen mot ett alleuropeiskt samarbete in-om EU är även ett led i att undvika att EU blir enrikemansklubb eller någon form av "fästning ",där medlemsstaterna isolerar sig bakom politiska ochekonomiska murar. EU får inte avskärma sig motomvärlden. Kontakterna med , och La-tinamerika måste utvecklas.Tullar bör sänkas och kvoter för import tas bort.Sverige har en viktig uppgift att motarbeta protektio-nism och förbättra handelsvillkoren för de fattigaländerna.Sveriges målsättning måste vara att EU skall spelaen progressiv roll i olika internationella organ när detgäller frågor som frihandel, global ekonomisk rättvi-sa, globala miljöhänsyn. En gemensam EU-röst harbetydligt större inflytande än enskilda svenska ställ-ningstaganden. Men de gemensamma EU-ställningstagandena bygger på, och skall bygga på,enhällighet.Går det inte att nå enhällighet, får varje land ageraför sig. skall givetvis inte tveka när det gälleratt handla självständigt, om det inte går att kommafram till en gemensam ståndpunkt. Vi ser alltså med-lemskapet som en hävstång, och inte som en broms-kloss, för ett brett internationellt samarbete.EU-avtalet innebär inte förpliktelser vad avser al-lianser. har full handlingsfrihet att fortsätta attdriva en alliansfri politik.Här är det mycket viktigt att vara tydlig. Sverigeär observatör i Västeuropeiskaunionen. Observatörskapet i VEU är inte ett steg påvägen till ett medlemskap, eftersom ett medlemskap iVEU förutsätter ömsesidiga försvarsförpliktelser.Därmed är ett medlemskap uteslutet för del.Vi kan inte, och skall inte heller, delta i något even-tuellt framtida försvarssamarbete som kan ses som enmilitär alliansbildning.EU är i huvudsak ett mellanstatligt samarbete därvissa frågor delegerats från nationalstaterna till ettgemensamt beslutsfattande i . Maktenligger dock till största delen kvar hos medlemsstater-nas regeringar och de nationella parlamenten.Enligt den svenska grundlagen, som ändrades förejul, kan besluta att överlåta beslutanderätttill EU. Det finns inget krav i lagändringen om attdetta skall föregås av en folkomröstning. Men beslutetom en överlåtelse av beslutanderätt är av stor betydel-se för landet och bör enligt vårt sätt att se det i Cen-tern föregås av en bred debatt. Man bör också kunnaanvända folkomröstningsinstrumentet och ha en råd-givande folkomröstning när man skall göra sådana härförändringar.Vi har tidigare i debatterna inför folkomröstning-arna, och även i denna kammare, drivit kravet på attanvända folkomröstningsinstrumentet för att ta tillvara det stora engagemang som det svenska folketvisade inför folkomröstningen i höstas.Redan nästa år kommer alla EU-ländernas rege-ringar att samlas för att diskutera förändringar i denuvarande fördragen. Då är det helt avgörande attdiskussionen här hemma i kommer i gång omvilka justeringar som vi som nation vill genomföra vidregeringskonferensen. Därför välkomnar vi den par-lamentariska kommitté som regeringen tagit initiativtill och tillsatt. Den skall förbereda arbetet inför 1996års konferens.Även om detta är en utrikesdebatt tycker jag att enav de viktigaste frågorna på EU-agendan är frågan omarbetslösheten. Det är viktigt att visa att vi politiker ärberedda att ta initiativ för att lösa arbetslösheten, inteminst för den unga generationen. Om vi inte kan visaatt de får jobb är det en grogrund för extremistiskarörelser, och då ser jag arbetslösheten som ett hot motdemokratin.Känslan av att hamna utanför samhället kan ta siguttryck i att man organiserar hat och våld mot olikagrupper i samhället. Då kan också utländsk härkomsteller religiös tillhörighet vara nog för att bli utsatt förtrakasserier och våld. Vi har sett hur detta redan harbörjat ute i , och även här hemma.I dag diskuterar vi EU under ett särskilt avsnitt.Då hade jag kanske i utrikesdeklarationen förväntatmig en särskild deklaration från regeringen om riktlin-jer i regeringens EU-politik. Det har det finska parla-mentet fått av sitt statsråd . Därför villjag fråga: Varför får inte vi se vilka riktlinjersom regeringen har?Anf. 25 BO ()Herr talman! är äntligen medlem av deneuropeiska unionen. Det är en gemenskap eller unionsom redan spelat stor roll för fred och frihet.Gemenskapen spelar stor roll för många andra viktigating, men inga så viktiga som just friheten och fredeni vår världsdel.Den första viktiga insatsen var att efter segernöver nazismen knyta de forna arvfienderna Tysklandoch så nära varandra att krig dem emellanskulle bli lika osannolikt som det länge varit mellande forna arvfienderna och Danmark.Den andra viktiga insatsen var att genom sina de-mokratikrav stimulera avskaffandet av diktaturerna påMedelhavets norra strand och därefter bidra till attsäkra de nya demokratierna där.Den tredje viktiga uppgiften har just nu påbörjats,nämligen integrationen av ett tiotal länder som i fleradecennier levat under kommunistiskt förtryck. Dennauppgift är nu den utan konkurrens viktigaste för deneuropeiska unionen. bör våra baltiskagrannar, de centraleuropeiska länderna samt Rumäni-en, och bli medlemmar av EU.Ytterligare några stater, som och , börkunna bli medlemmar under samma tid.Den uppgift som EU nu tar på sig är oerhört stor.Ett tiotal stater som i nästan två generationer barakänt krig, ockupation och diktatur skall integrerasmed stater som sedan nazismens krossande haft för-månen att vara demokratier och marknadsekonomier.Det tog för gemenskapen att öka från6 till 15 medlemmar. skall vi klara enökning från 15 till kanske 30 stater. Nästan alla äröverens om målet. Frågan är om alla inser vilka kravdet kommer att ställa på oss som är medlemmar.Det finns säkert många krav som vi inte insereller förstår vidden av, men några är uppenbara.Det första kravet är förändringen i EU:s institutio-ner. Dessa institutioner, deras ansvarsområden, vote-ringsregler etc. tillskapades i sina huvuddrag för engemenskap med sex medlemmar och borde kanskesetts över redan innan den senaste utvidgningen. Försvensk del är det naturligtvis bra att det inte skedde,eftersom det innebär att vi sitter med vid bordet närdessa viktiga beslut nu skall fattas.Under den stora konferensen och i detförberedelsearbete som påbörjas skall vifrån svensk sida naturligtvis slå vakt om svenskaintressen av inflytande i den framtida utvidgade unio-nen - men inte bara det. Vi måste se till huvudfrågan,nämligen hur denna utvidgning bäst underlättas.Den svenska debatten om institutionella föränd-ringar har ännu inte börjat. Det är hög tid att den gördet. Vi i liberalerna kommer aktivt attdelta i den. påbörjar vi vårt interna sam-råd om den fortsatta europeiska integrationen.Ett annat viktigt krav för att klara utvidgningen äratt EU:s jordbruks- och regionalpolitik görs om. Al-ternativen till en omfattande förändring av jordbruks-politiken är drastiskt höjda avgifter för bl.a. vårt landeller att framtida medlemmar som och Ungernfår mycket mindre subventioner än vad som gäller fördagens medlemsländer. Mera brutalt uttryckt skulleden senare lösningen innebära att relativt välmåendebönder i och skulle få mycket mer istöd än deras långt fattigare yrkesbröder i ochUngern. Inget av dessa två alternativ är acceptabelt.Därför måste vi klara besluten om en stor om-läggning av stödsystemen innan , Central-och blir medlemmar. En sådan ändringskulle också ha den fördelen att den ökar chansen tillmer frihandel och mindre protektionism.Herr talman! I den folkomröstning som vi höll ihöstas hade inget parti så stor uppslutning kring ett jasom . Fem av sex av våra väljare röstadesom partiet rekommenderade, dvs. ja.Ett skäl för oss liberaler att vara så positiva varövertygelsen om att vi i skulle kunna påverkaEU:s utveckling. Det gäller bl.a. att stärka de krafterinom EU som arbetar för mer frihandel och mer kon-kurrens.Sverige måste inom EU vara en kraft för sänktatullar mot länder utanför EU, såväl fattiga som rika.Den största insatsen som de rika länderna kan göra föratt stimulera utvecklingen i de fattiga länderna är somalltid att öppna sina marknader.Men även vad det gäller relationen till mer välmå-ende länder, som de i och delar av Asi-en, är det mycket angeläget att allehanda protektio-nistiska inslag kan minskas. Om så inte blir fallet kanutvecklingen mot regionala handelsblock innebära enuppbromsning av utvecklingen mot mer frihandel.Herr talman! I den europeiska debatten har dens.k. subsidiaritetsprincipen alltmer kommit i fokus.Denna svåruttalade och svårstavade princip har oftaöversatts till det mer svenskklingande närhetsprinci-pen. Denna översättning för inte med sig det ur-sprungliga ordets historia och bakgrund i den katolskasocialläran. Jag tänker i det här sammanhanget hållamig till det svenska ordet.För oss svenska liberaler är det självklart att beslutinte skall fattas högre upp eller längre bort än nöd-vändigt. De beslut som kan fattas i kommunerna börfattas där. De beslut som kan fattas av landstingen börfattas av dem. Och de beslut som rör problem somvuxit nationalstaterna över huvudet bör fattas i inter-nationellt samarbete.EU bör engagera sig mer i frågor och problemsom rör sig över gränserna i . Flyktingström-mar och gränsöverskridande miljöstörningar är två avde viktigaste exemplen på detta.Däremot är det svårt att se de sakliga och demo-kratiska fördelarna med europeiska bidrag till inköpav fet mjölk på svenska daghem eller med europeiskakrav på färdskrivare på lokalbusslinjen mellan och innerstad.Det är kanske inte ens självklart att vi skall ha eu-ropeiska regler mot tobaksreklam i tunnelbanorna iStockholm och . Vi skall kanske låta denfrågan få av, mer eller mindre bra, i varjemedlemsland för sig.Herr talman! I inledningen lyfte jag fram fredenoch friheten. diskuteras om skallanslutas till EU:s tullunion. En majoritet i beslöt att så inte skall skeförrän framsteg sker i vad gäller respekten förde mänskliga fri- och rättigheterna.Det är enligt min mening mycket angeläget attTurkiet blir medlem av den europeiska unio-nen. Det är angeläget att EU tydligt och klart sänderdet budskapet till . Dock bör inte ett så viktigtsteg som den nu aktuella tullunionen tas utan att Tur-kiet klart visar att utvecklingen på rättighetsområdetgår år rätt håll.Under den gångna veckan har utrikesministern,som jag tror just nu har lämnat kammaren, gjort flerauttalanden som visar att hon inte delar uppfattning om att inlemmandet avTurkiet i tullunionen kräver en bättre tingens ordningvad gäller de mänskliga fri- och rättigheterna. Jag har i framfört önskemålom att utrikesministern i nämnden redovisar regering-ens syn på denna fråga så att vi får en möjlighet attdiskutera den där. Jag hoppas att så också sker.I avvaktan på detta, och i utrikesministerns frånva-ro, tror jag att det vore värdefullt om utrikeshandels-ministern nu ville ge besked i denna fråga.Varför vill inte regeringen använda den möjlighet somtullunionsfrågan ger för att söka förbättra situationennär det gäller de mänskliga rättigheterna i ?Herr talman! Det dröjde länge, mycket länge, in-nan blev medlem i den europeiska gemenska-pen. Huvudansvaret för att det dröjde så länge vilar påden svenska socialdemokratin. Vi var många somblev glada över den socialdemokratiska omsväng-ningen som ledde fram till den svenska medlemsansö-kan och därefter till medlemskapet. Vi är några somundrar över var socialdemokratin står i frågorna omden fortsatta integrationen.Häromveckan hade besök av den brittiskautrikesministern. Under det besöket spekuleradesäven i socialdemokratisk press om att det i Euro-pafrågan fanns en del gemensamt mellan de brittiskakonservativa och de svenska socialdemokraterna -således mellan det mest Europaskeptiska av EU:s allastora partier och svensk socialdemokrati.Min andra fråga till utrikeshandelsministern är omhan har någon kommentar till dessa märkliga speku-lationer. Finns en risk för att lett av en social-demokratisk regering tillsammans med Toryregering-en kommer att utgöra bromsklossarna i det europeiskasamarbetet?Jag kan för del klart deklarera att viinte kommer att biträda en sådan brist på utveckling.Jag hoppas att vi skall slippa ta strid med regeringenom den svenska inställningen till det fortsatta Europa-samarbetet.Anf. 26 Statsrådet ()Herr talman! riktade en direkt frågatill mig när det gäller associationsförhandlingarnamed . tycks ha fått mycket ombakfoten. Det är just i samband med associationsför-handlingarna som vi har möjlighet att kritisera Turkietför de brott mot mänskliga rättigheter som där begås,och det gör vi också mycket kraftigt. Om vi av poli-tiska skäl blockerade alla förhandlingar, skulle viockså förlora den möjlighet som , och jag så starkt eftersträvar, dvs. enreell diskussion med om den svenska synen.Sådana diskussioner har vi haft, och vi redovisade våruppfattning på ministerrådsmöten och direkt till Tur-kiets utrikesminister när frågan var aktuell.Vi kommer också att använda möjlig-heterna att vid dessa förhandlingar framföra vår kritikmot för dess brott mot mänskliga rättigheter.Det är i detta forum den debatten kan drivas. Om viblockerade förhandlingarna, skulle vi också förloradetta forum.På andra fråga vill jag svara att jaginte känner igen hans referat av den diskussion somLena och har haft.Anf. 27 BO () replikHerr talman! Utrikeshandelsministern tyckte attjag hade fått frågan om den turkiska anslutningen tilltullunionen om bakfoten. Jag tyckte inte att han ifortsättningen av sitt inlägg kunde belägga det påstå-endet. Han säger att man kan tala med turkarna baraom de är garanterade att komma in i tullunionen. Minståndpunkt, som överensstämmer med den som majoritet i och inte minst MatsHellströms partigrupp har, var att man i samband medtullunionsförhandlingarna skulle göra klart för Turkietatt en anslutning till tullunionen inte skulle vara möj-lig, om det inte skedde förbättringar. Vad utrikeshan-delsministern nu säger är närmast bara att man skallföra dessa samtal. Det kan man förstås göra, menfrågan är vilka metoder som är mest lämpade för attåstadkomma att förbättrar de mänskliga rät-tigheterna och , enligt min mening, också kanbli medlem av den europeiska unionen.En majoritet av delar min upp-fattning och inte hans.Det gläder mig om på regeringensvägnar kan försäkra att svensk socialdemokrati kom-mer att vara pådrivande för en fortsatt europeisk in-tegration och inte sällar sig till de engelska konserva-tiva. Jag är glad om så är fallet.Anf. 28 ()Herr talman! Olika EU-länder, EU:s skilda organoch partigrupperna i presenterar nusina olika uppfattningar om hur de anser att EU börförändras. De här synpunkterna skall sedan ligga tillgrund för toppmötet i och årsrevidering av EU.Men utgör tyvärr ett av undantagen. Densvenska regeringen tycks medvetet ha valt att hålla enlåg profil - att passa till dess att EU-parlamentsvalet iseptember är avklarat. Det är bra att man avser atttillsätta en parlamentarisk kommitté, men det ursäktarändå inte denna något passiva hållning.I vårt östra grannland har man, som Hele-na påpekade, presenterat en hållning. Manvänder sig emot att unionen utvecklas i federal rikt-ning. borde uttryckligen ansluta sig till ensådan hållning.Före folkomröstningen var det många företrädareför jasidan som påstod att EU skulle vara ett samarbe-te mellan självständiga stater. Man bestred att detfanns risker att EU skulle utvecklas i riktning mot enförbundsstat. Man sade sig också på utrikespolitikensområde vara för vetorätt och vår möjlighet till en egensjälvständig utrikespolitik. Men företrädare för destora partierna verkar uppenbart vackla i den frågannär de är nere i Europa.När det franska ordförandeskapet vill, som detbrukar heta på EU-terminologi, forcera fram det s.k.tredje steget till en ekonomisk och monetär union medgemensam valuta och ekonomisk politik, väljer Sveri-ge att inte ens markera att vi egentligen inte har tagitställning till detta. Enligt jasidan i folkomröstnings-kampanjen och därefter regeringen skall riksdagenpröva om det tredje steget skall bli aktuellt för Sveri-ges del eller inte. I avtalet med har vi dock ingetundantag, och vi markerar heller inte i EU någontveksamhet.Skall kunna påverka EMU - den ekono-misk-monetära unionen - borde vi faktiskt markera attvi har en tveksamhet mot gemensam valuta och motatt vi inte skall kunna föra en nationellt bestämd eko-nomisk politik. Då borde vi lägga fram förslag för attdemokratisera EU och utformningen av EMU. Menicke så - vi väljer att passa! Kanske är det bra förhemmaopinionen och kanske mildrar det motsättning-ar i vissa japartier, men det har ett drag av dubbelbokföring över sig, en servilitet gentemot EU när manär i och sken av att vi förbehåller oss hand-lingsfrihet när man pratar inför hemmaopinionen.Härigenom riskerar att bli betraktat somEU:s största fegis, och det är ju inte en bra stämpelom man på ett aktivt sätt vill påverka inför framtiden.När det gäller det tredje steget är det många eko-nomer som, oavsett deras inställning till EU i övrigt,med tanke på den ekonomiska utvecklingen uttalarstora betänkligheter mot detta. Det är förvisso så, atten gemensam valuta, en överriksbank med stark be-stämmanderätt över den ekonomiska politiken intebara innebär grundläggande angrepp på den nationellasuveräniteten utan det skadar också möjligheten till enrationell ekonomisk politik, avpassad för våra konkre-ta nationella förhållanden och institutioner. Enligt vårmening bör för sin del avvisa det tredje ste-get, EMU.1996 kommer översynskonferensen att handla omhur EU skall utvecklas. Till grund ligger Maastrich-fördragets artiklar A och B, och syftet är att gå vidareoch etablera ett slags . Sverigeborde agera tydligt mot en sådan utveckling och redannu markera att vi inte önskar övergå från unionssta-diet till en mer renodlad förbundsstat. Unionsstadietär i sig illa nog.Sverige borde därför redan nu tydligt markera sittmotstånd mot en utveckling mot en mångnationellsuperstat i . Vi vet att den typen av konstrue-rade imperier icke kommer att kunna bestå. Det gårvarken att tvinga fram eller att administrera framstatsbildningar, allra minst av supermaktskaraktär. Ihistorien finns förskräckande exempel på att sådanaprojekt har fallit sönder.Sverige borde i stället föra fram en rad förslag in-om EU som motverkar en superstatsutveckling mensom också bidrar till att öppna och demokratisera EU.Jag skall nämna nio sådana punkter som jag tyckeratt borde aktivt verka för.1. EU är en västeuropeisk sammanslutningsom utesluter ett verkligt alleuropeiskt samarbete ochsom också reser handelsmurar genom . Sverigeborde arbeta för att EU skall ha en öppen attityd tillEuropa och för att underlätta att de demokratiskastater som vill bli medlemmar också skall kunna blidet. Jag hoppas att det är en punkt som kanske ärmindre kontroversiell.2. EU:s biståndspolitik bör ersättas av enfrivillig samordning. De bistånds- och handelsrelatio-ner som EU har präglas fortfarande gentemot utveck-lingsländerna av tidigare koloniala relationer, där bl.a.höga tullar på bearbetade produkter låser fast de fatti-ga länderna i ett råvaruexportberoende. EU:s särbe-handling av sina forna kolonier bör upphöra. Sverigebör verka för detta och för en stor öppenhet mot heladen tredje världen.3. Alla förslag, diskussioner, omröstningsresultatoch protokoll i bör vara offentliga.4. När förslag läggs fram för ministerrådets mäkti-ga ambassadörskommitté Coreper, skall det gå entidsperiod innan beslut fattas irådet. Den s.k. A-punkterna, som i praktiken behand-las med ett enda klubbslag och beslutas av Coreper,bör avskaffas och ersättas med riktiga diskussioner.5. De nationella parlamentens makt bör öka inomEU. Det sker bl.a. med hjälp av de tidigare nämndaförslagen, men också genom att en viss initiativ- ochförslagsrätt flyttas över till de nationella parlamenten.6. Vi bör verka för att en offentlighetsprincip avsvenskt slag införs i EU:s förvaltning.7. Alla lobbyister bör registreras och kommissio-nens kontakter med olika lobbygrupper skall öppetredovisas.8. Vi bör verka för att EU:s beslutanderätt avgrän-sas och inskränks och att den otydliga subsidiaritets-principen ersätts av tydliga begränsningar på liknandesätt som artiklarna 222 och 223 i nuvarande Romför-drag.9. Vi bör också se till att en utträdesrätt för med-lemsländer som vill lämna unionen införs i Romför-draget.Detta är några förslag som vi menar är nödvändigaför att vi skall få ett öppnare och mera demokratisktEU. Jag undrar om de övriga partierna är för elleremot dessa förslag.Anf. 29 () re-plikFru talman! Jag begärde replik på inte i huvudsak för att polemisera mot hansanförande, vilket jag i och för sig i grunden gör pågrund av mina skiljaktiga ståndpunkter i synen på deneuropeiska unionen. Det var mera för att korrigera ettintryck, inte en faktauppgift, som gavnär han diskuterade relationen mellan Europeiskaunionen och de fattiga länderna.Jag tycker att vi skall säga tydligt och klart, Ken-neth , att Europeiska unionen har ett betydligtstörre handelsutbyte med de fattiga länderna än vadSverige har. Om vi ser innan svenskt med-lemskap hade praktiskt taget ingen importfrån - betydligt mindre än den europeiskaunionen. Vi får inte ge intrycket av att där-med skulle vara bättre skickat att vara ett föredöme idessa avseenden. Tvärtom har väl många av oss settmedlemskapet i den europeiska unionen som ett sättatt på ett globalt plan verka för generösare han-delsvillkor även med tredje världens länder, särskiltmed de s.k. ACP-länderna.Anf. 30 () replikFru talman! Jag sade inte att EU hade färre han-delsförbindelser med tredje världens länder.