prot · GI09120 · 1995-06-14 00:00:00 — Utredningsdirektiv är interegeringsförslag. Det borde vetabättre än många andra.Om man lägger detta ovanpå alla andra skatteök-ningar för mindre och medelstora företag som Per-OlaEriksson brukar säga sig ömma för, men som han nudrabbar med den ena pålagan efter den andra, så ärdet faktiskt en nonchalans mot just de enskilda männi-skor som har varit mensom jag nu tror inser att resultatet av med-verkan bara blir mera skatter och svårare betalningar,krångligare arbetsrätt och annat.Per-Ola säger att borde varamed och ta olika första steg. Ja, vi skulle mycketgärna vilja få genomslag för flera av de steg vi harföreslagit.Vi skulle oerhört gärna få genomslag för litet merabesparingar, litet mindre skatteökningar. Vi skulleoerhört gärna vara med och ta ansvar för att få enenklare arbetsrätt som gör det möjligt för enskildaföretagare att anställa fler människor och få bukt medmassarbetslösheten. En bra politik skulle vi mer ängärna ställa oss bakom.Vi gjorde stora ansträngningar med konver-gensprogrammet, men eftersom det bara är ord, därdet tyvärr är alltför sannolikt att det inte blir någon-ting, kanske t.o.m. motsatsen till orden, så kan vi intevara med som och köpa grisen isäcken.Jag tror att det är ett klokt beslut av ,och jag hoppas att och och andra ändå kan förmås att successivt tänkaom. börjar det bli väldigt bråttom om inteför mycket skall fastna i en mycket hög ar-betslöshet.Anf. 53 () replikHerr talman! är inte heller så dåligpå att svänga sig med orden. har inte mer replik, men låt mig säga att det verkar litetologiskt av att tillsätta en utredning omhon inte menade någonting med den. Det är väl att ionödan kasta bort tid och arbete på någonting sominte skall bli av. Det fanns faktiskt i utredningsdirek-tiven, som skrev under, motiv för dennautredning. De motiven kan inte ha minskat , ett årsenare.Nej, , det där är litet för billigt för attjag skall ta det till mig. Jag tycker det är synd att vimåste käbbla om den biten.Centern står för en politik som värnar småföreta-gen. Vi har tillsammans med Socialdemokraternakommit överens om två viktiga åtgärder som främjarvillkoren för att nystarta företag. Dels återinförskvittningsrätten, dels får vi ett riskkapitalavdrag.Sedan diskuterar vi också ytterligare åtgärder. Detfinns i budgetpropositionen och kompletteringspro-positionen ytterligare åtgärder, pengar som är avsattaför skattelindringar för främst små och medelstoraföretag. Det handlar också om en arbetsrätt som tarhänsyn till de små företagens villkor och arbetssitua-tion. Men det är också viktigt att komma ihåg att setill att få lösningar som håller över tiden, så att vi intebyter system från till ett annat.Jag beklagar att Socialdemokraterna tillsammansmed rev upp de beslut som vi fattadeunder förra mandatperioden. Men man skall inte gråtaöver spilld mjölk. Vi konstaterar att det finns enkommission som skall titta på det här. Jag är full avtillförsikt att vi skall kunna hitta en gemensam lösningsom även kan tillfredsställa stora delar av de gruppersom företräder.Anf. 54 () replikHerr talman! Vi har inte ändrat uppfattning ommatmomsen, . Det är fortfarande enav de skattesänkningar som har bäst fördelningspoli-tisk profil. Hade vi varit populister hade det varitenkelt för oss att peka på t.ex. förslaget att höja in-komstskatten för dem som tjänar över300 och ställa upp på sänkningen av matmom-sen. Anledningen till att vi säger nej den här gången -och det känns jobbigt att behöva säga nej - är att nikombinerar detta förslag med att sänka inkomsternaför dem som ligger allra lägst, de sjuka och de arbets-lösa.Sedan säger en intressant sak.Han kallar detta med a-kassan för en strukturföränd-ring. Är han överens med om att dettaär en strukturförändring? Jag trodde att det var enbesparing. Är det fråga om det ena eller det andra?Sedan skulle jag gärna vilja veta hur det kom sig,, att ni inte orkade med att ställa upppå det stora programmet, som vi tillsammans medregeringen genomförde . Varför orkade ni intevara med då på EU-finansieringen? Sedan hakade nipå här på slutet, vilket i och för sig var bra, men var-för orkade ni inte då?Nu har ni presterat 4 miljarder netto utöver de 114miljarderna. Det är väl inte så fruktansvärt mycket attskryta med, . Det är faktiskt vi somhar tagit ansvar för saneringen av statsfinanserna, denstora och tunga biten.Anf. 55 () replikHerr talman! kvarstår faktum, ,att när hade chansen att verkligen bi-träda ett förslag om sänkt moms på maten, då orkademan inte. Man försöker nu glida undan genom attkoppla det till en annan fråga. Jag tycker det är förenkelt.Dessutom måste och Vänsterpar-tiet bestämma sig. Hur skall ni ha det med momssat-serna ? Om ni nu accepterar att vi skall haen lägre momssats för pressen, då måste ni bestämmaer om ni skall höja nuvarande matmomsen från 21 till25 % eller om ni skall ta bort turistmomsen. Vi kaninte ha en flora av olika momssatser. Där är JohanLönnroth, där är , där är Vänster-partiet oss ett svar skyldiga.Sedan till finansieringen av EU-medlemsavgiften.När ni tog upp en del i EU-finansieringenhandlade det om höjda arbetsgivaravgifter, höjd skattpå arbete. Det kunde vi för vår del inte biträda. Detlades inte heller fram något annat förslag. När det nugäller hela paketet om EU-finansieringen har vi fåttgehör för de krav som vi ställde under resans gång.Då kan vi ta det stora greppet.För att sanera svensk ekonomi måste vi få en bätt-re ekonomisk tillväxt. Vi måste få sambandet mellanmiljö och ekonomi tydligt klarlagt och också levadärefter. Konvergensprogrammet har den inriktning-en. Det är synd att i populismenstecken inte vill vara med i denna del.Anf. 56 () replikHerr talman! När ställer upp och säger sigta ansvar i hela landets intresse är det på ett märkligtsätt sammankopplat med vissa frågor. Det var i frågaom jordbruksstödet ni ville vara med. När vi var innepå att ta bort fastighetsskattehöjningen på jordbruks-fastigheter ställde ni upp. Det kan inte vara en slump,, att det är där som ni ställer upp. Detär selektiv populism, riktad på en mycket bestämdintressegrupp.Till sist vill jag ställa en fråga till . Jag vet att tidigare tagit upp denhär saken med andra centerpartister, men jag skallbara kolla om har förstått det. Efterfranska revolutionen fanns det i franska parlamenteten vänster och en höger, och sedan fanns det de somsatt i mitten. De kallades för le . Jag är baralitet nyfiken på om har lärt sig vadle betyder.Anf. 57 () replikHerr talman! skall ha en sak klarför sig, och det är att när det krävs ordentliga åt-stramningar i ekonomin, tuffa tag för att sanera, dåorkar men då stiger av. Väns-terpartiet var med då det handlade om att höjaskatter för enskilda, företagande och produktion. Nukan vi aldrig lösa ekonomiska problem ge-nom skattehöjningar, det krävs besparingar. Men detkrävs förstås en och annan skattehöjning på miljöför-störande verksamhet, därav höjd koldioxidskatt, höjdskatt på kärnkraftsel. Där misslyckades Vänsterpar-tiet, men löser vi problemen.När såg hur opinionssiffrorna bör-jade rusa i höjden, gjorde man säkert en strategiskbedömning. skulle inte iklä sig ettsådant ansvar som kan kosta några politiska opinions-poäng. Man väljer den lätta vägen, populismen, stårvid sidan av, tittar på och kritiserar. Inte ens närVänsterpartiets hjärtefrågor kommer på tal orkar maninte, utan man försöker kliva ur. Jag tycker att det ärbeklämmande. har visat inte är mäktig ett tufft politiskt ansvarstagande ien svår ekonomisk tid. Det visste vi , nuhar vi fått det bekräftat.Anf. 58 BO () replikHerr talman! sade inledningsvisatt politiken präglades av återställare ochvänstersvängar. Man höjde bl.a. skatterna med 55miljarder kronor. sade att man intekan lösa problem genom skattehöjningar -nog så rätt. har accepterat vänster-svängarna, återställarna och skattehöjningarna som enbas för det fortsatta politiska arbetet. Därmed harCentern ett lika stort ansvar som någonsin GöranPersson och i det avseendet.Per-Ola sade att det personliga ägandetär väldigt viktigt. Ändå är med på en föränd-ring av reglerna för det enskilda pensionssparandet,som inte bara innebär att man ändrar reglerna vidkommande årsskifte, utan man går in med en stopp-lagstiftning som gör att man bryter ingångna avtalrakt upp och ner. Var är känslan för det personligaägandet och trygghet?Per-Ola talar om att det som krävs förtillväxt och nya jobb är företagare som hyser framtids-tro. Det är visst bra att man på marginalen, nog såviktigt, kan återställa återställarna vad gäller kvitt-ningsrätten, kan komma fram med ett riskkapitalav-drag. Skulle man lyckas göra någonting åt dubbelbe-skattningen vore det naturligtvis också bra. För övrigtöverensstämmer den norska modellen i alla delar medden som infördes då Per-OlaEriksson och jag samverkade. Men löneskatterna höjsmed 6 miljarder. Sjukförsäkringsavgiften, som är enren inkomstskatt och som dessutom kostnadsmässigtbetyder mer för de längre inkomsttagarna, skall höjasmed . Momsen har, som AnneWibble sade, höjts, likaså fastighetsskatten på kom-mersiella lokaler med risk för fastighetskris, kostna-der för detaljhandeln. Vad är det har accepte-rat egentligen? Jo, det är vänstersvängarna, återstäl-larna och skattehöjningarna. Det beklagar jag.Anf. 59 () replikHerr talman! En sak är viktig i det politiska arbe-tet, och det är att man inte byter system från en månadtill en annan. liksom många andra talarom fasta och stabila spelregler.Jag beklagade vissa beslut som fattade ihöstas. Men det blir ju inte bättre och vi får inte stabi-lare spelregler om man någon månad efteråt fattar nyabeslut och så fort det blir regimskifte åter fattar nyabeslut. Så har vi hållit på under en lång följd av år iSveriges riksdag. Vad som behövs är det politiskahandslaget som sträcker sig . Detkrävs också blocköverskridande uppgörelser. Jag vetatt har svårt för sådant. Han kanskeändå inte är den i Moderata samlingspartiet som harsvårast för det, men han tillhör kanske inte dem somstår på barrikaderna för att hitta blocköverskridandelösningar.När det gäller pensionssparandet gör sig Bo Lund-gren som vanligt till en apostel för dem som har debästa villkoren. Vi gör ett ingrepp, men det drabbarframför allt höginkomsttagarna. När man skall göra såkraftiga ingrepp i transfereringssystemet som det nuär fråga om - sänkta ersättningsnivåer, sjukförsäkringoch arbetslöshetsförsäkring osv. - då är det rimligt attvi som har det bättre ställt tar vår del av bördan. Jagkan på den här punkten till fullo instämma i det anfö-rande som hade om lönesyste-met för de högst avlönade i detta samhälle. Det stickeri ögonen. Jag tycker att också borde halitet mer av fördelningspolitisk känsla i sitt agerandenär han skall forma skattepolitiken och den ekono-miska politiken.Anf. 60 BO () replikHerr talman! Jag är beredd att försöka förklaravarför man inte skall ha extra hög skatt på exempelvisutdelningar. Det gör att människor tappar jobb menfår inte nya jobb. Jag är beredd att ta det ansvaret utanatt förfalla till relativt enkel populism.När det gäller pensionssparandet kan jag konstate-ra att under mina som ansvarig för skattepoliti-ken föreslog aldrig någonsin att manskulle ändra reglerna för pensionssparandet. Läggdessutom märke till att när vi ändrade reglerna förefterlevandepensioneringen var det underförstått att viinte skulle ändra de regler som fanns för avdragsrättenför pensionsförsäkringar därför att många kvinnorkanske behövde skaffa sig kompletterande skydd. Detkan säkert finnas en hel del med höga inkomster sompensionssparar, men det finns många, inte minst kvin-nor, som gör det utan att ha höga inkomster men somser att avtalen kan bli brutna. Det kan också varabelopp som överstiger det avdragsutrymme som finns.När det gäller de fasta spelreglerna bryr man sig inteens om att vänta , utan här skall man inmed en stopplagstiftning rakt upp och ner.Per-Ola säger att det är viktigt att maninte byter system. Jo, vissa system måste man byta.De system som vi hade under 1970- och 1980-talenledde oss in i krisen, som vi var på väg ur under denförra mandatperioden, men dem återinför man nu.Stor offentlig sektor totalt sett vad gäller verksamhe-ten, höga skatter, regleringar - allt detta är ju att åter-ställa ett system som leder till massarbetslöshet.Ett politiskt handslag som enligt egna bedömning-ar gäller någonting i kompletteringspropositionen -som står bakom - leder till en ar-betslöshet för 500 000 människor ochfortsatt massarbetslöshet är ett politiskt handslag somsaknar riktigt innehåll.Anf. 61 () replikHerr talman! Man skall komma ihåg en sak. Detär, och jag tror att delar min uppfatt-ning, att vad behöver är fler företagare,fler småföretagare och goda betingelser för näringsli-vet, för att skapa en ekonomisk tillväxt.Vi är beredda att medverka, nu liksom liksom tidigare, till åtgärder som justfrämjar näringslivet och de små företagen. Den upp-görelse vi har med regeringen på den punkten mani-festerar också en gemensam syn på de här frågorna.Jag tycker att det är bra. Vi har inte alltid varit över-ens med socialdemokraterna på denna punkt, men nufinns det ett gemensamt paket, och det hälsar jag medtillfredsställelse.Det gör att när vi får tillväxt i ekonomin, kan ar-betslöshetskön börja förkortas. De nya jobben skallkomma till i det privata näringslivet, inte i den offent-liga sektorn, och därom råder ju i denna kammare enbred politisk samsyn.Det är också viktigt, och jag vill betona det, att detfinns ett område som är underskattat när det gäller attskapa nya jobb, och det är miljöområdet. Miljöföretagoch miljöteknologi kommer att tillhöra framtidensviktigaste tillväxtområden. Det är bra att man ikompletteringspropositionen, och ännu tydligare ikonvergensprogrammet i vårt samarbete med rege-ringen och andra partier - kds och harbidragit - så tydligt markerar betydelsen av miljösek-torn och av en skatteväxling. Detta är krav som viskall driva i , men också ute i det europeiskasammanhanget.Anf. 62 Finansminister ()Herr talman! Jag skall göra det ganska enkelt förmig . Jag skall nöja mig med att göra några re-flexioner med anledning av dagens debatt.Jag kan börja med att tacka finansutskottet, dessledning, dess ordförande, dess vice ordförande ochdess talesman här för ett utom-ordentligt bra samarbete. Jag vill också tacka fi-nansutskottets kansli för ett utomordentligt bra arbetemed en viktig riksdagsprodukt, som lägger fast riktlin-jerna för den ekonomiska politiken. Tack för det.Jag skall också rikta ett särskilt tack till Center-partiet från regeringens sida, för ett väldigt konstruk-tivt samarbete . Detta samarbete, har jagfunnit, har stuckit hål på åtminstone en myt, som harfunnits i svensk politik. Det har ju låtit så, att det harvarit omöjligt att ha med att göra. De är såfruktansvärt dyra. De klarar inte att ta ansvar för eko-nomiska beslut. Och av och till har det ju framskym-tat, framför allt i den borgerliga pressen, att det varCenterns fel att inte orkade regera.Efter att ha arbetat tillsammans med centerpartis-terna under några mycket pressade veckor kan jagkonstatera att är ett parti baserat i en folkrö-relsetradition där man också orkar göra sådant somkräver att man förklarar för de egna, och för andra, attsaker och ting inte alltid är så enkla. Jag tror att detvar andra krafter i den andra regeringen, mot bak-grund av den här erfarenheten, som stod för denstatsfinansiella slappheten.Jag vill också göra den reflexionen med anledningav dagens debatt, att det nu sprider sig en ton av op-timism. Det är klart att jag hälsar den välkommen.Dum vore jag annars, efter ett arbetsår som har varitmer pressat än kanske för någon annan. Så det är klartatt jag gläds åt alla de positiva signaler som kommerom svensk ekonomi.Arne Kjörnsberg har pekat på dem: Arbetslöshetensjunker, inte så snabbt som vi vill, men den sjunker;den är just vid dagens sammanträde. By-tesbalansen visar rekordöverskott. Räntorna pressassakta men säkert tillbaka. De offentliga finansernaförbättras snabbare än vad någon trodde var möjligt såsent som sedan.Om någon i valrörelsen hade sagt att det fax, somdåvarande statsministern lät fladdra runt i huvudsta-den , var baserat på en fullständigfelsyn - det var inte 1998 som statsskulden skullestabiliseras utan - hade ingen trott det. 1998 vardåtidens visdom, med alla akademiska ekonomer ochalla bankekonomer som legitimitet för resonemanget.Det var det skulle göras. gör vi det 1996, ochdet är bra.Allt sådant där kan man glädja sig åt och ta till sig.Jag vill naturligtvis också personligen tacka för alla dekomplimanger om pedagogisk klarhet och styrka somhar getts härifrån talarstolen . Det kan man ocksåbära, särskilt om man är tjänstledig studiesekreterare iArbetarnas bildningsförbund.Men jag vill trots det säga att faran icke är över.Vi får inte göra misstaget nu att vi kastar oss bakläng-es och säger: vilar vi, nu lägger vi oss ner. Fortfa-rande släpar , framöver, på enskuld som gör att vi kommer att vara mer sårbara änmånga andra länder för sådant som ligger utanför våregen kontroll.När det rasar i , när någon galning spekule-rar i en östasiatisk bank, när en europeisk regering fårproblem med sin inrikespolitik eller när amerikanarnainte klarar ut sina budgetförhandlingar i kongressenkan vi mycket väl också i fortsättningen vara i ensituation då vi kan komma att påverkas mer än andra.Det ligger utanför vår kontroll, men är en direkt effektav den skuldsättning vi har.Faran är icke över. Den som är satt i skuld är ickefri. Vi är satta i skuld. Vi är ännu icke fria.Vi är på väg åt det hållet. Men vi kommer inte attkomma dit om allvaret i krisbekämpningen nu förbytsi någon slags känsla av att det nu kommer en skörde-tid, att vi nu skall flytta över tyngdpunkten på tillväxt-frågor. Med tillväxtfrågor menar vi då att vi skallbörja sänka skatter och dra på med nya statsutgifter.Om det är det som ligger i förlängningen, då vill jagbestämt varna.Jag kommer icke att medverka till, och den rege-ring jag tillhör kommer icke att medverka till, att detvi nu har uppnått av statsfinansiell sanering förfelaseller på något sätt slarvas bort.Nu skall vi ta hem det vi har gjort, och vi skall setill att vi kan gå ut i en valrörelse 1998 där vi kanpeka på att statsfinanserna är sanerade.Jag vill också säga att när vi har en situation avrelativ medgång, som vi just nu har, känns det bramed uppslutningen. Men återigen: Reflexionen är denatt när det stormade som värst, , var detinte så många som dunkade i ryggen i den här kam-maren. Då var det som ställde upp, och detkommer vi inte att glömma. Men är det lätt!Jag förvånas över strävan efter attansluta sig till högern. Det är obegripligt. För mig harFolkpartiet traditionellt varit vänster, frisinne ochliberalism. Men med mycket säker hand och med ettmycket stadigt grepp om sin riksdagsgrupp för AnneWibble in i högerns skugga.Den som finns i skuggan, , växer in-te. Den som finns i skuggan tynar sakta bort.När argument är att de gördet gör kommer folk att säga: Varför dåinte direkt rösta på ?I marknadsföringen finns det en term för det: metoo, mig också. Det gäller för varumärken som ärhopplöst mindre än den dominerande på marknaden.Det är den dominerande som man som konsumentalltid köper. För att man skall köpa det lilla varumär-ket måste reklamen vara me too, mig också. Det ärFolkpartiets position - självvald, men för de flestasom följer det hela uppenbarligen helt obegriplig.Till vill jag säga att jag har satt vär-de på konstruktiva samtal . Det finnsingen anledning att slänga igen några dörrar. Men detfinns i uppträdande ett inslag avatt nu när de svåra saneringsbesluten ger regerings-partiet opinionsproblem skall man hämta hem föregna partipolitiska intressen. Sådant glömmer manheller inte, !Den nakna populismen i den typen av agerandehar avslöjat med sin redovisning avmomsdebatten. Jag tycker att ärskyldig den här kammaren ett svar. Ni accepterar enlåg pressmoms. vet att vi får ha tremomssatser. Ni tänker inte göra något åt matmomsen- sänka den. Skall ni höja matmomsen? Är det så niskall lösa problemet, eller vilken lösning erbjuder ni?Ni har ju använt de pengar som matmomssänkningenkostat för andra saker i ert budgetalternativ. Populismen blir något mindre naken om svaretkan ges.För regeringen ligger nu framöver ett arbetsfältsom mot bakgrund av vad som åstadkommits kommeratt domineras av följande stora punkter på det eko-nomisk-politiska området. Låt oss kalla det för endagordning - höstens dagordning.Först ligger eftervården av krispolitiken - att ge-nomföra sådana institutionella förändringar i sättet atthantera våra offentliga utgifter att vi inte, till följd avatt vi inte besitter instrumenten, faller tillbaka igen istatsfinansiellt förfall.Jag ser där tre saker som det är viktigt att arbetamed: budgetprocessen, roll och den nyabehandlingsordningen i , regeringens sätt attpresentera budgeten och att följa upp budgeten underlöpande år samt ökad disciplin och ökad kontroll. Därhar vi kommit en bit på vägen, men det finns mycketkvar att göra.Den processen tänker vi driva i en öppendialog med , framför allt med riksdagenscentrala utskott på det ekonomisk-politiska området:finansutskottet. Det är en oerhört viktig diskussion.Klarar vi inte att utifrån det som har gjorts i riks-dagsutredningar och annat ta det fullständiga stegetoch skaffa oss en budgetprocess som håller, kan ju detvara en anledning till att förtroendet för oss minskaroch till att vi får läckage, att vi slinter, i saneringsar-betet. Det är den första punkten, A-punkten underpunkt 1 på dagordningen.B-punkten gäller utgiftstaket. Det här är lättaresagt än gjort. Detta måste utvecklas ochunder kommande år.C-punkten, punkt 3, gäller balanseringstvånget ikommuner och landsting - att inte acceptera att enstram finansiell situation utvecklas till att kommuneroch landsting skuldsätter sig för drift.Punkt 2 på dagordningen kommer att handla omtillväxtfrågorna. Jag blir förtvivlad varje gång jag blirmissförstådd - rent av medvetet kanske - när det sägsatt jag inte begriper att man måste göra två sakersamtidigt: både sanera statsfinanserna och satsa påtillväxt.Skall vi klara en tillväxtpolitik måste vi visa att vikan hantera statsfinanserna. Det handlar om förtroen-de. Det seminarium som hänvisade tilloch som handlade om underskott i offentliga finanserhölls på IVA. Det seminariet kom tillexakt samma slutsats. Det är meningslöst att försökasig på en tillväxtpolitik om man saknar förtroendetvad gäller förmågan att hantera offentliga finanser.Det räknade jag ut själv. Det är inte svårt att begripaatt den som har slarvat med pengar inte kan börja medatt kasta ut nya utgifter för att sedan säga att därefterskall jag försöka att börja sköta mig igen. Det begri-per var och en som har ansvar för en hushållseko-nomi. De akademiska ekonomerna kommer till precissamma slutsats. Det känns skönt att för en gångs skullvara i takt med den kåren.Anne referat av seminariet var för övrigtgrovt felaktigt. Det fanns nämligen ett gott stöd blandseminariets deltagare, inte minst bland de mest be-märkta, för det vi nu gör av statsfinansiell sanering.Framför allt var det ingen som trodde, ,på greppet att det går att sänka skatten och den vägenta sig ur ett budgetmoras.Så tillväxtfrågorna. Där ser jag miljöpolitiken somen viktig bidragsgivare. Där ser jag skattediskussionerav det slag som har tagit upp som enviktig ingrediens. Där ser jag Europafrågorna som ettcentralt inslag. Där kommer också sådant att berörassom handlar om entreprenörers och företagares ställ-ning och möjligheter. Det är en viktig proposition.Men igen: Den skall icke ses som en proposition därvi återigen släpper loss ett statsfinansiellt förfall.Också de insatserna skall finansieras, men det kom-mer i höst.Som tredje punkt på dagordningen ligger enfolkbildande aktivitet omkring inflationens härjningar.Inflation skall hatas, därför att inflation är något somomfördelar från den som ingenting har till den somäger stora fasta tillgångar.