prot · GJ096 · 1995-10-11 00:00:00 — Det är ändå inte tillräckligt, och därförkommer jag att ta upp också den frågan inför rege-ringskonferensen.Till vill jag säga att det när-mast är ni moderater som ställer er utanför, med dennyliberala linje ni har valt just när det gäller syssel-sättning och arbetsmarknad. Er partiledare säger attdet är patetiskt att ta in arbetsmarknadsfrågor som ettsamarbetsprojekt i EU.Men vad Essentoppmötet handlade om var ju ihög grad att gå från passiv till aktiv arbetsmarknads-politik. Det är den typen av arbetsmarknadspolitiksom vi står för. Det handlar också om den flexibilitetsom vi gudskelov har på arbetsmarknaden och som ärmycket större än den är i många av de andra ländernai EU.Det är de svenska som har valt attställa sig utanför och gå på en klart mer nyliberallinje.Glädjande nog ser det ut som vi vinner mer ochmer gehör utanför vår krets, så att vi i den europeiskaunionen kan få en ordentlig uppslutning kring tankenatt det behövs ett samarbete kring sysselsättningen.Det är en viktig fråga för oss socialdemokrater.Anf. 23 ()Herr talman! berörde frågan omvad man är för. Det var mycket oklart. Ni i Vänster-partiet har väl varit mot alla konkreta förslag. Ni varmot EFTA, mot frihandelsavtal med EU,mot ESS och mot EU. Varje gång man har försöktsamarbeta har ni alltså varit mot det. Ni försökeribland framställa det så att ni har varit mot vissa detal-jer i just det pågående samarbetet, men sanningen äratt ni i grunden har varit mot samarbete.Jag blev mycket förvånad över att tycka att det var bra att man genomförde real-lönesänkningar. Det är ju det man gör när man deval-verar; då sänker man reallönerna. Skall dåäven fortsättningsvis konkurrera genom att sänkareallönerna i förhållande till andra länder? Det verka-de som om tyckte att det var ett brasätt och därför ville försvara den möjligheten.Idén med den gemensamma valutan bygger på enerfarenhet från mellankrigstidens kaos och konkurre-rande devalveringar. Man byggde sedan upp BrettonWoods-systemet med dollarn som ankare, förankrad iguldet. När det inte höll 1971 gick man så småningomöver till EMS.Den lärdom man har dragit är att den här typen avfasta, bundna växelkurser inte håller i det långa lop-pet. När spänningarna blir för stora blir det spekula-tioner, och så spricker det upp. Det är det som liggerbakom idén med en gemensam valuta. Vi har ju enhistoria att lära av, inte att bortse från.Peter tog upp frågan om samarbete medRyssland. Man skall väl just samarbeta med Ryssland.EU strävar efter att skapa ett partnerskaps- och sam-arbetsavtal med just för detta. Alla är intres-serade av det. Sedan är det en annan sak att man, omdetta går snett - om de rödbruna krafterna kommer tillRyssland - måste gardera sig. Därför menar vi även fortsättningsvis behöver ett starkt försvar.När det gäller frågan om folkomröstning, har vialltid sagt att man skall folkomrösta om svenskt med-lemskap i EU. Vi tyckte att det var mycket bra gjorde det. Denna folkliga förankring är absolutnödvändig. Det skall man också göra införväsentliga förändringar. Det har vi tyckt ,och det står vi kvar vid.Anf. 24 ()Herr talman! Först vill jag tacka förtydligandet när det gäller miljöfrågorna. Detfinns ett mycket starkt intresse, oavsett vad man harhaft för grundtanke om medlemskapet, för att jobbamed miljöfrågorna. Då är det också viktigt att det intebara blir en läpparnas bekännelse utan också en kon-kret handlingsinriktning i fråga om vad man vill göramed miljön ute i . Det var bra.Som Europavän bävar jag för ett scenario där Eu-ropatanken dör. Som övertygad förespråkare för ettsvenskt EU-medlemskap bävar jag för att samarbetetför att bevara freden i dör. Den ursprungligakraften för ett samarbete för att undvika ett storkrigmåste hållas levande, därför att den överskuggar jualla de kortsiktiga resultat man har efterlyst efter åttamånaders medlemskap, oftast med en mycket egois-tisk inriktning, att det skulle ha blivit så mycket bättreför just oss i Sverige.Om Europatanken dör, riskerar vår världsdel attkastas tillbaka i ett tillstånd där nationalismen brederut sig, där murar av misstänksamhet åter reses, därekonomiska murar byggs, med ökade klyftor mellanfattiga och rika.Låt mig som representant för landsbygden göra enliknelse. De som i debatten gör styrfarten till huvud-saklig prioritet, har nog inte cyklat på en grusväg.Inför ett vägskäl saktar man farten och tittar sig nogaomkring. Om man inte gör det - det vet de som harcyklat på en grusväg - kan hela ekipaget sladda om-kull, med blodvite som följd.Anf. 25 BO ()Herr talman! På de frågor som jag ställde till PeterEriksson har jag delvis fått svar. Frågan om vad somvar så nydanande med att vara mot allting fick jaginget svar på, men det kanske ligger i sakens natur.Kontentan av svar är egentligen attallting annat är bättre än EU, även om han säger kan använda EU för miljöfrågor.Den riktigt intressanta frågan är den som HolgerGustafsson snuddade vid, nämligen varför det alltidskall vara någonting annat. Ni har ju i ettantal gånger, senast , gått till val på attni vill motverka svenskt medlemskap i en organisa-tion där den här typen av beslut kan fattas.Då frågar man sig: Varför skall vi inte användaden organisation som finns? Det är häri livet så att man kan önska att någonting skulle varalitet annorlunda än det som man har lyckats uppnåeller det som finns tillgängligt. Skillnaden mellan departier som aktivt driver på för att vi skall ha ett såbra EU som möjligt och att skall göra eninsats i och EU, bl.a. , och er är juatt ni använder all er tid, kraft och den uppmärksam-het ni kan få åt att motverka samarbete i praktiken.Kenneth hävdade att EU inte är någon natur-lag, och det är förstås riktigt. Men där har vi återigensamma fråga: Varför inte använda sig av den organi-sation som finns i och som kan fattabeslut?Mats förstod tydligen inte, eller villeinte förstå, min fråga om öppenheten. Den handladeom att så sent som för någon månadsedan gav intryck av att man mycket lätt kunde fåreda på vad som hände i ministerrådet. upphetsad över att vi ställde frågor om detta.I hans pressmeddelande finns dock inte ett ord omatt många länder lägger till hemliga dekla-rationer till protokollen. Jag vet att man nu frånsvensk sida har arbetat för att ändra på detta, och detär bra. Men sanningen är ju den att det för en månadsedan inte gick att ringa något som helst telefonnum-mer i världen för att få reda på vad som händer.Sanningen är också att det inte heller går ,såvitt jag förstår. De förändringar som ägt rum görinte ministerrådet så öppet som man måste kräva atten lagstiftande församling är.Anf. 26 ()Herr talman! Alternativet till det elitistiska ochodemokratiskt fungerande EU är inte och får inte varasnöd nationalism. Det gäller i stället att på olika om-råden utveckla ett mellanstatligt samarbete, och omdet skall vara möjligt gäller det att skapa om EU. Dåblir inställningen till naturligtvisannorlunda.Om man minskar de överstatliga inslagen och fårbort de byråkratiska dragen hos EU-organisationenframstår ju en annan organisation för ett mellanstatligtsamarbete. Vi har inte på den här nivån löst frågan omatt fördjupa människornas inflytande över politikengenom att flytta en rad viktiga beslut från de nationel-la parlamenten till överstatliga organ.Holger påstår att EU bara sysslar medde gränsöverskridande frågorna, men så är det faktisktinte. EU lägger sig i hur mycket mjölk som skall fåproduceras i , hur de nordfinska böndernaskall få gödsla sina marker osv. Jordbrukspolitik ochmånga av de frågor om varukvaliteter och annat somEU har sysslat med - det är ju inte precis någragränsöverskridande frågor. Det är en illusion att trodet.Slutligen vill jag också säga att med den politikför jämnare fördelning som vill föraskulle konsekvenserna av en flytande valuta inte hablivit så negativa för stora folklager som de har blivit.Men jag beskrev verkligheten, . Det var inte tack vare EU utan när vi litetgrand bröt med valutasamarbetet med EU som denekonomiska utvecklingen i landet började gå bättre.Anf. 27 ()Herr talman! och jag blev här ankla-gade från borgerligheten för att vi vill gå ur EU ochfrån socialdemokraterna för att vi inte vill gå ur EU.Jag tycker att kan vara helt lugn. Viarbetar för ett utträde ur den europeiska unionen.Vilken är då vägen dit? Som vi sade i valrörelsenoch som vi har sagt vill vi ha en folk-omröstning kring det nya avtal som skapas efter rege-ringskonferensen. Får vi då ett nej från svenska folketaktualiseras frågan om ett utträde. Därför är natur-ligtvis en folkomröstning efter regeringskonferensendet första steget på en sådan väg.Till kan jag säga att vi är för samar-bete men mot mer av överstatlighet i de allra flestafrågorna. Det här grundar sig naturligtvis mycket pådemokratifrågan. Möjligheterna för ett rejält, funge-rande folkstyre är mycket små, för att inte säga obe-fintliga, när man kommer upp i organisationer medhundratals miljoner människor. Vanliga människormåste kunna vara med och påverka sin framtid, ochdet är för mig mycket av grunden till kritiken mot denhär elitistiska unionen och dess politiska överbygg-nad.När det gäller EMU verkar va-ra beredd att acceptera en gigantisk arbetslöshet. HelaEMU-konceptet bygger ju på att vi har samma situa-tion som i , där människor är beredda att i storomfattning flytta från kust till kust, från delstat tilldelstat. Jag kan hålla med: När vanliga människor iPajala är beredda att flytta till eller , dåkan vi ha en gemensam valuta i . Intill dess ärdet faktiskt skrämmande att höra människor stå ochsäga att de i den här frågan är beredda att acceptera engigantisk arbetslöshet.Anf. 28 ()Herr talman! säger att vanligt folkskall kunna påverka. Vad han egentligen arbetar för ärju att se till att svenska folket skall bli ställt utanförpåverkansmöjligheten. Det är verkligheten.Vi kristdemokrater är otåliga när det gäller syssel-sättningspolitiken, och jag vill slutligen här rikta enfråga till : Varför dröjer den svenskaregeringen med att genomföra åtgärder mot arbetslös-heten? Detta är något som har slagits fast av minister-rådet i och också i Europaparlamen-tet . Jag tänker på Coatesrapporten, sombåde kristdemokrater och socialister i parlamentet harställt sig bakom, också den svenska socialdemokratis-ka gruppen. Jag tänker på viktiga åtgärder som ar-betstidsdelning inom ramen för flexiblare arbetstid:att vi delar på befintliga jobb ,sänkta skatter på arbete, avdragsmöjligheter ochsänkta skatter på tjänster för att skapa mer sysselsätt-ning på dessa områden. Jag skulle vara väldigt tack-sam om detta blev något belyst.Anf. 29 Statsrådet ()Herr talman! Nej, , vi dröjerinte, och vi redovisar vår politik. Den sänks nu efter att tyvärr ha höjts underåren alldeles före vårt ansvar.Jo då, , jag förstod frågan om öppen-heten. På de konkreta frågor som ställde ivalrörelsen, i ett förvånansvärt högt tonläge måste jagsäga, får ni tydligt svar i . Bidra inte själva tillatt skapa nya och onödiga EU-myter, för det är fak-tiskt vad ni gör.Avslutningsvis skulle jag vilja ta upp den frågasom ställde om den folkliga förank-ringen i EU. Det finns mycket att göra i det avseendet.Men vi skall heller inte tappa perspektivet. Min erfa-renhet som regeringsledamot är jag aldrig tidigarevarit med i ett samarbete där det, glädjande nog, är såmånga förtroendevalda som är indragna i en process.Väldigt mycket av annat samarbete som vi liksomregeringar i övrigt deltar i är internationell diplomatidär diplomater träffar diplomater och regeringar träf-far regeringar. Det gäller i högsta grad Förenta natio-nerna men också många andra samarbetsformer.EU skiljer sig i det avseendet genom att det är ettsystem där visserligen många beslutsvägar är alltförsnåriga, vilket är ett problem, men där många grupperoch många förtroendevalda är indragna på ett såvittjag förstår unikt sätt i världen i modern tid. Sedanhindrar inte det att det behöver göras mycket mera föratt EU skall bli en organisation som ger praktiskaresultat, en organisation som har praktisk betydelseför vanliga medborgare när det gäller jobb, miljö,jämställdhet, konsumenternas ställning - och öppen-heten, inte minst. Det är särskilt på de områdena somden i samarbete med - det är jagövertygad om - partierna i skall verka införregeringskonferensen.Anf. 30 ()Herr talman! av påtvingad delning harnu möjlighet att enas igen - äntligen. En radländer, från , och i norr tillMalta och i söder, strävar efter fullständigtmedlemskap i unionen. Förhoppningsvisutgör den här gruppen länder bara en första etapp i enutvidgning.Av fördragen framgår att gemenskapen skall varaöppen för alla länder. Att utvidgningen avEU förverkligas utan dröjsmål är ett grundläggandenationellt intresse för de nya kandidatländerna. Mendet är också ett grundläggande nationellt intresse förSverige - ekonomiskt, politiskt, säkerhetspolitiskt,och det är därför någonting som vi måste arbeta för iEU.Demokratin, rättsstaten och den marknadsekono-miska utvecklingen av ekonomin i kandidatländernastabiliseras och stärks av medlemskap. Det innebärbättre förutsättningar för en positiv utveckling avvälfärden i de nya kandidatländerna men också församhällena i . Fri handel och fritt ekono-miskt utbyte gynnar alla.Kandidatländerna cementeras politiskt som ensjälvklar del i en tidigare västeuropeisk gemenskap,och det har mycket stor säkerhetspolitisk betydelseutan att över huvud taget vara förknippat med säker-hetsgarantier.Jag vill slå fast att medlemskap för de nya kandi-datländerna inte är en ynnest från - det äri ett historiskt perspektiv en självklarhet. Östersjönhar under huvuddelen av vår historia inte varit engräns som delat från utan tvärtomden motorväg som bundit oss samman med ländersom , och de baltiska staterna. Nukan igen bli ett Europasamarbetets innan-hav, där åtta av nio länder kan vara full-ständiga medlemmar i och ett land associerat.Herr talman! Ofta radar vi i den svenska debattenupp en rad hinder för , och oftaframställs det som om de hindren skulle ligga enbarthos kandidatländerna. Så är inte fallet.De kriterier som ställs upp för medlemskap gälleri grunden respekt för mänskliga rättigheter och fördemokratins principer. Att de efterlevs är självklart ettoundgängligt krav för medlemskap. EU är och skallvara ett samarbete för fullvärdiga demokratier. liberalisering av EU:s jordbrukspolitik är nödvän-dig, inte bara av budgetskäl utan också för att få bortkrångel och snedvridningar som den orsakar i eko-nomin. Det är varken önskvärt eller möjligt att ut-sträcka dagens omfattande subventioner till att omfat-ta fler länder.Det är dock inte så att kandidatländerna är de län-der som mest högljutt kräver att subventionerna beva-ras. t.ex. har genomfört en långtgående avreg-lering av jordbruket. I stället är det så att en del avEU:s gamla medlemmar försvarar subventionspoliti-ken.Förändringen i de tidigare socialistiska ländernagår i flera fall fort. Efter ett inledande fall i bruttona-tionalprodukten när länderna blir fria är deras BNP nugenerellt på väg upp igen.Flera av de nya kandidatländerna ligger inte sålångt efter EU:s mindre välmående medlemsländersom man ofta föreställer sig i debatten. Om man sertill köpkraftskorrigerad BNP skiljer det, enligt siffrorsom jag har fått tillgängliga , mindre mellanTjeckien och än mellan och Por-tugal, och ungefär lika mycket mellan ochEstland som mellan och . - Jagnämner detta för att ge ett perspektiv i debatten.Den privata sektorn i är ungefär tvåtredjedelar av BNP, i ungefär hälften, precissom i och . och expor-terar precis som grovt sett två tredjedelar avBNP - detta trots ett gammalt beroende av Sovjet-unionen och Comecon. är nu enligt den is-ländske professorn en större handel-spartner för EU än vad är. Återigen säger jagdetta för att ge perspektiv.Marknadsekonomin börjar ge resultat i de ländersom valt den vägen. De länder som däremot har valtatt hänga kvar vid gamla strukturer eller som harförsökt finna egna, halvsocialistiska vägar utvecklassämre.De nygamla demokratierna måste få komma med iEU på samma villkor som gamla medlemsländer.Länderna i kräver att bli tagnapå allvar och inte minst att deras kandidaturer tas påallvar. Trots de politiska och ekonomiska problemsom kan finnas bör en första grupp länder kunna blimedlemmar redan kring sekelskiftet.Sverige visade under den borgerliga regeringenvägen genom att kräva att EU skulle ge de baltiskastaterna frihandelsavtal av svensk modell för att Sve-rige skulle gå med i gemenskapen. mål måstevara att inte minst de baltiska staterna skall kunna blifullvärdiga medlemmar i . Detta förutsät-ter att medlemskapsförhandlingar sätts i gång ome-delbart efter regeringskonferensens avslutande.Man kan dock med fog säga att det svenska EU-valets stora förlorare var våra grannar i , somförlorade chansen att få en tydlig svensk röst för ut-vidgning av gemenskapen i och med att hälften avparlamentsplatserna togs av samarbetets motståndare.Hur skall en person som i själ och hjärta är emot ettsvenskt EU-medlemskap kunna arbeta med trovärdig-het för att andra länder skall få komma med?Herr talman! Som jag ser det är det centralt att detsvenska agerandet i EU präglas av en vilja att möjlig-göra en snabb utvidgning av EU. Allt annat skullevara ett svek mot våra grannar i öster.Anf. 31 ()Herr talman! Det var eller möj-ligen . Jag medverkade påett möte med kristna socialdemokrater i Åtvidaberg.Mötet skulle handla om vad som då för tiden be-nämndes EG-frågan; det var innan Maastrichtfördra-get var ratificerat och EG blivit EU.Jag kan inte komma ihåg i detalj vad min inled-ning innehöll, men det var säkert i huvudsak ett för-sök att i folkbildande ordalag beskriva vad EG varoch kunde tänkas bli. Efter inledningen vidtog frågoroch samtal på vanligt mötesmanér. Någon frågademig: Vilket är det viktigaste skälet för svenskt med-lemskap i EG och vilken är EG:s viktigaste uppgiftframöver?Jag svarade ungefär så här: Ingenting kan varaviktigare än att vara med och ta ansvar för att stärkade nyblivna demokratierna i östra , att med-verka till att en ekonomisk utjämning sker mellanEuropas östra och västra delar, att hjälpa till att stabi-lisera den sociala situationen i östra och bidratill att stora och svåra miljöproblem där får sin lös-ning.Svaren är för min del fortfarandegiltiga. Jag menar att en utvidgning av EU österuthandlar om solidaritet men också om att bevara densäkerhetspolitiska stabilitet som så länge präglat vårdel av världen.Vad händer om vi vänder människorna i Östeuro-pa ryggen och säger: Ni är för fattiga, ni har försmutsiga industrier, ni producerar för mycket stål ochför billiga livsmedel - vi har det för bra för att låta errubba våra cirklar.Jag menar att är viktig för fredensskull. Vi vet alla att demokratin i de östeuropeiskastaterna är skör. De etniska och nationella spänning-arna är stora. har marknadsekonomin hittillsfaktiskt lett till sämre villkor för många medborgare.Kanske var det fler än jag som lyssnadetill ett radioprogram om Schlesien. I det programmetfanns det många som beskrev hur de numera var ar-betslösa och kände sig otrygga. De kunde visserligentala mera fritt och det fanns varor i affärerna, men vadhjälpte det när de hade lägre inkomster än förr ellervar arbetslösa?En polsk arbetares reallön var 1993 läg-re än 1989. De ryska reallönerna har fallit minst likamycket. I länder som , och Uk-raina har levnadsstandarden sjunkit än mer, och dettagäller dem som har arbete. har arbetslöshe-ten också blivit miljoner östeuropéers verklighet.Bryts inte denna negativa utveckling kan en oerhörtfarlig situation uppstå. Ett sökande efter syndabockarkan börja, etniska konflikter kan förstärkas och popu-listiska och auktoritära ledare kan utnyttja nationellamotsättningar för att komma till makten.Den danska socialdemokratiska EU-kommissionären har träffande sagt:Hanteringen av upplösningen i har intevarit något för EU att skryta med. Om inte unionenkan hantera situationen vid sina östliga och sydligagränser bättre kommer tragedin i Bosnien att kommasihåg som ett obetydligt förspel.När jag svarade som jag gjorde om EU:s framtidauppgifter, i , så gjorde jag deti huvudsak utifrån en övertygelse om att endast EUsom samlad organisation har den styrka som behövsför att på ett avgörande sätt kunna påverka utveck-lingen i länder. Inga enskilda stater, inteens och rakt inte , kan ensamma taöver den uppgiften.Men för att lyckas måste EU anpassa sig till en nysituation och en ny tid. Att säkra freden och demo-kratin var en sak. Att göra det och inför 2000-talet är en helt annan sak ochkräver andra lösningar.Ett EU med 20-25 medlemmar måste också kunnafatta viktiga beslut för medborgarna i medlemsländer-na. Varken nya eller gamla medlemmar tjänar på attEU drabbas av beslutsförlamning. De som var medoch grundade EU blir besvikna. De nya upptäcker attEU inte alls gav det man hade tänkt sig. För min delmenar jag nu att det är angeläget att identifiera depolitiska områden där medborgarna har förväntningarpå gemenskapen. Det blir nödvändigt att lägga örat sånära marken att medborgarnas förväntningar faktisktnår fram.Gör vi detta kan vi nog också finna lämpliga av-vägningar mellan vad som bör bli föremål för majori-tetsbeslut i rådet och vad som bör kvarstå som rentmellanstatliga angelägenheter.Herr talman! Uttrycket "demokratiskt underskott"används ofta i EU-sammanhang och knyter sig därvidi de flesta fall till och dess roll.Själv skulle jag vilja göra en något annan definition,nämligen - i de fall insyn och kontroll från direktval-da parlamentarikers sida i EU:s beslutsmaskineri ärbristfälligt eller obefintligt råder ett demokratisktunderskott.Bland de nationella parlamenten i medlemsländer-na pågår nu en intensiv och bitvis litet nymornaddebatt om just dessas roll i EU. Själva, i , arbetar vi om ännu ofullkomligt och litettrevande men ändå engagerat med hur vi skall forme-ra oss. Det finns säkert en hel del vi kan göra inomramen för öka med-verkan. Just nu är det mest angelägna - eftersom alltEU-arbete, så att säga, inte skall ske i -att vi får med våra fackutskott. De skall integreras iEU-frågornas vardag. Bara då kan också vi lämnaifrån oss välgrundade ståndpunkter i slutet av be-slutsprocessen.Herr talman! För min del menar jag att EU-medlemskapet har inneburit ett demokratiskt tillskott.Vi finns med i många fler sammanhang, deltar i debat-terna och har utbyte med andra länder. Detta tyckerjag är ett demokratiskt tillskott.Anf. 32 ()Herr talman! Efter ifrågasattesEuropa som civiliserad förebild. ,urtypen för en europé, letade efter bättre civilisatio-ner. Hans slutsats blev trots allt att är unikt.Vår lilla världsdel, "en utväxt" på , har genomsin litenhet och sin mosaik av skillnader lett till"idéernas korsbefruktning" och den moderna civilisa-tionens framväxt.Skillnader har varit utvecklingens motor, menskillnader har också lett till bestialiska ogärningar.Koestler ville få oss européer att se olikheternas vär-de.Jag var europé långt före anslutningen till EU. Jagtillhör den generation som Koestler kallade "dentysta" - skeptisk till politik och storvulna politiskaplaner. Det är min rätt och skyldighet som EU-medborgare att sätta upp ett varnande finger för så-dant som verkar fel. Jag är kritisk till EMU.Frågan om EMU har i första hand behandlats somen ekonomisk fråga, fastän den egentligen inte är det.Trots allt börjar jag med de ekonomiska argumenten.1. Det sägs att en europeisk valutaunion drar lägrekostnader. Växlings- och informationskostnadernablir lägre. Men vinsten med en valuta är liten, någonpromille av BNP.2. En europeisk centralbank och ecu sägs ge pris-stabilitet. Jag och många andra anser att detta är fel-tänkt. En institution är inte orsak till att det går braeller dåligt i ett land. Det är sambandet mellan en radolika förhållanden - kultur, näringsliv, institutioner,historisk utveckling, ja t.o.m. enskilda personers infly-tande.3. Ett område som är ett optimalt valutaområdehar lämpligen en enda valuta. Vad kännetecknar ettoptimalt valutaområde? Jo, geografisk arbetskrafts-rörlighet.