prot · GI09107 · 1995-05-17 00:00:00 — Det återstår attfå förklarat varför lägre ersättning på det ena sättet -precis lika spridd över gruppen - innebär systemskif-te, medan en sänkning som är lika stor men som görspå ett annat sätt inte innebär systemskifte utan är enförsäkringsmässigt godtagbar lösning. Det har jag inteförstånd nog att begripa.Så till frågan om 75-procentare och matmoms. Detär två olika frågor. Den förändring av försäkringarnatill 75-procentsnivån som vi nu gör har att göra medatt vi vill skapa säkerhet och trygghet inför nästakonjunkturnedgång, då vi inte kan se en utgiftsökningav det explosiva slag som vi har sett under senare tid.När det gäller matmomsen vill jag säga att manom man skall sänka skatterna skall göra det på ettsådant sätt att det lättar på trycket för många av demänniskor som har fått uppleva mycket stora påfrest-ningar genom den politik som har gjorts nödvändig pågrund av den politik som den förra borgerliga rege-ringen förde. Det verkar som om den förra regeringenöver huvud taget inte har något ansvar för den situa-tion som har uppstått. Det är mycket märkligt.Det är viktigt att man väljer att lägga ut en skatte-sänkning så att de som har stor försörjningsbörda ochstora matkostnader får den största sänkningen.Anf. 93 BO () replikFru talman! Jag beklagar om det är så att statsrå-det inte har velat sätt sig in i frågan om försäkrings-systemets uppbyggnad så som det beskrives bl.a. i dentjocka som togs fram förra sommaren.Jag rekommenderar den till läsning när det gällerönskemålen att utforma våra socialförsäkringar änmer försäkringsmässigt. Detta kan vi kanske åter-komma till efter det att statsrådet har satt sig in i denfrågan.I övrigt uppfattade jag att jag faktiskt fick svar påen fråga, nämligen min första. Den handlade om hu-ruvida man nu har övergivit det man sade i valrörel-sen för att hänvisa till partikongressen som sagt vill ha en 90-procentig nivå så fort man bara harråd.Nu får vi bekräftelse på att man har skaffat sig enny bedömning - såvitt jag kan förstå efter valet - sominnebär att man för framtiden behöver en 75-procentig nivå.Det stämmer med det jag sade i mitt inledningsan-förande, nämligen att man från socialdemokratiskthåll i praktiken ansluter sig till den linje Moderaternahar drivit och som Socialdemokraternabrukat skälla på för.Det är bra att vi får besked om det. Ansvaret fårväljarna utkräva i nästa val, och socialdemokraternafår göra det på sina kongresser. Den delen är intedirekt en sak för oss andra.Vad gäller fråga nr 2 - den som handlade om av-vägningen mellan att försämra socialförsäkringar ochatt spendera de pengarna och mer därtill på att sänkamatmomsen - förstår jag inte riktigt svaret. Jag för-stod inte heller när jag läste de två debattartiklar igårdagens kvällstidningar som hade författats av tvåav statsrådets kolleger. Hur fördelningspolitiken ser utpå denna punkt går kanske inte att förklara för någon.Låt mig vad gäller beskrivningen av vad som hän-der på denna punkt bara citera den debattartikel somordföranden för Socialdemokraterna i kom-mun, , skrev i . Jagtycker inte att artikeln är speciellt polemisk, utan denbeskriver ganska korrekt vad det handlar om: "- - -vreden växer på grund av den nyorientering av social-politiken som regeringen beslutat att genomföra. Dengår ut på att ersättningen skärs ned till arbetslösa ochsjuka för att betala sänkt matmoms för både hög- ochlåginkomsttagare. "Det vore bra om statsrådet gjorde ett sista försökatt tala om huruvida detta är god eller dålig fördel-ningspolitik.Anf. 94 Statsrådet ()Fru talman! Problemet när det gäller frågan omvad vi har råd med är att vi dras med en synnerligenstor ryggsäck som innebär att frågan inte är särskiltaktuell . Under överskådlig tidoch genom nästa konjunkturcykel har vi att förvaltaen enorm statsskuld som uppgår till nära1 . Den har mer än fördubblatsunder tre ynka år.Vare sig vi vill höja 75-procentsnivån eller inteunder lär det vara svårt att ha rådmed det.Det som då framstår som en möjlighet, och somockså finns med som en möjlighet i det som Sjuk- ocharbetsskadeberedningen skall resonera om, är attskapa ett utrymme för det som är den naturliga nästaförsvarslinjen. Det är att parterna gör en avvägning avhur man kan använda ett löneökningsutrymme anting-en till att lösa särskilt svåra problem när det gällerförsäkringsfrågor eller till löneökning.Över huvud taget har matmomsen att göra med attdet är trångt bland de pengar som intefinns. Det finns stark konkurrens mellan offentligkonsumtion, de offentliga transfereringarna och denprivata löneledda konsumtionen.Nu är nästa stora viktiga fråga att avtalsrörelsenmåste i hamn på en tillräcklig kostnadsnivå och meden tillräcklig längd för avtalen för att skapa ytterligarestabilitet för att få investeringar och uppgång att tafart. I det sammanhanget är också matmomsen enviktig fråga.Anf. 95 () replikFru talman! Statsrådet låter väldigt för-nuftig när hon säger att vi inte kan fortsätta att höjaskatter och avgifter. Det är bara det att det talet kling-ar väldigt falskt. Den socialdemokratiska regeringenhar höjt skatterna med ca 55 miljarder kronor.Det är den största skattechock som svenska folket harupplevt . Jag vill bara upplysa omdetta. Dessutom har rader av egenavgifter de factohöjts.För Socialdemokraterna verkar det nu som att 75-procentsnivån är en tolererbar nivå inom socialför-säkringarna. Jag kan konstatera, som Bo Könbergsäger, att ni tycks ha accepterat mycket av den mode-rata modellen. Välkomna in i högerburen! Det är baradet att vi har ett helt annat synsätt. Därutöver vill visänka skatterna och låta den enskilde ha möjlighet attskaffa egna försäkringar.Statsrådet emellertid hyser väldigt stortilltro till avtalsförsäkringar. Där vill jag utfärda envarning. Där delar jag faktiskt upp-fattning att det i förlängningen skulle kunna innebäraatt endast de som har anknytning till arbetsmarknadenär trygga. Det är viktigt att den enskilda individenkänner den tryggheten, också genom ett eget engage-mang för sin försäkring.Vad vilja socialdemokraterna? Jag fick inget svarav utskottets ordförande. frågar jag statsrådetHedborg: Vad vill ni egentligen? Handlar det bara omen omvändelse under galgen, eller har ni helt enkelttänkt om?Anf. 96 Statsrådet ()Fru talman! Det är alldeles riktigt att vi inte barakan höja skatter och avgifter. Men vi kan heller intebara sänka utgifter. För att vi skall få en rättvis för-delning av de bördor som budgetunderskott ochstatsskuld tvingar oss till är det nödvändigt att vi bådeskär i utgifter och höjer skatter och avgifter.Utgifterna går till gamla, sjuka och barnfamiljer.Det är särskilt märkbart på Socialdepartementetsområde. Det är omöjligt att det inte kommer att händanågonting i deras situation om man skall skära påutgifterna. Skall vi andra som inte är gamla, sjuka ochinte är barnfamiljer vara med och betala är det skatteroch avgifter det handlar om.Det är en mycket viktig del i det samlade pro-grammet att skatter och avgifter, särskilt på kapitaloch särskilt för höginkomsttagare, finns med i detprogram som har som huvuduppgift att sanera statsfi-nanserna på ett sådant sätt att vi kan få en ekonomiskttrygg bas för trygghetssystemen. Ett uttryck som jagtyckte mycket om användes av . Hansade att vi måste ha en ekonomi som gör trygghetentrygg. Det är ganska väl uttryckt vad socialdemokra-terna vilja, till skillnad från det som vi fick i arv.Anf. 97 () replikFru talman! Det är tacksamt att socialdemokrater-na har kommit till ökad insikt om de ekonomiskarealiteterna.Vem drabbar höjda skatter mest? Jo, låginkomst-tagarna. Jag pryade för hosSKTF, som sannerligen inte är någon moderat organi-sation. De berättade att deras medlemmar gråterdärför att skattehöjningarna innebär minst tusenlap-pen mindre för en låginkomsttagarfamilj.Det är inte den sortens fördelningspolitik som jagtycker att vi skall eftersträva om vi värnar om desvaga.Sedan har jag icke fått något besked på den frågajag ställde om det ändå inte skulle finnas möjlighet atti Sjuk- och arbetsskadeberedningen ta upp en del avde positiva idéer som har kommit fram här i debatten.Här står att sjukersättningen skall uppgå till avförmånsgrundande inkomst, och det står också att detskall vara avtalsförsäkringar inom arbetsskadeområ-det. Det står inte om några andra möjligheter.Det har visat sig att den här debatten har varitkonstruktiv. Jag tycker att socialförsäkringsministernborde ta till sig detta och ge vidare utredningsdirektivnär vi nu ändå vet att utredningen håller på att utvid-gas i och med att den också skall se över utgiftstakoch annat. Från socialförsäkringsutskottets ledamötertycks det inte finnas någon klar inriktning om vadman egentligen vill med försäkringarna.Anf. 98 Statsrådet ()Fru talman! Skatterna drabbar inte mest lågin-komsttagare, . Poängen med skatterär att de, om de är proportionella, ger ett högre beloppför en höginkomsttagare. Det är naturligtvis än merfallet om de inriktas på sådant som kapitalinkomster,aktieutdelningar och annat. Det kommer att drabbahöginkomsttagarna.Däremot är det sant att skatterna drabbar alla, lik-som utgiftsnedkärningar av den storleksordning somvi nu arbetar med. Det är det som är förklaringen tillatt vi har velat lägga tillbaka via momssänkningen,som ändå ger en trebarnsfamilj en lättnad med om-kring . Det återför en del till just degrupper som har svårast att klara sig i en situationsom allmänt sett handlar om att fördela minus och inteplus.Anf. 99 ()replikFru talman! säger att det är viktigtatt göra nedskärningarna på rätt sätt. Det tycker Mil-jöpartiet också. Att göra försäkringarna mer likartadeoch samstämmiga, så att man har samma siffror fördem, tycker jag också är viktigt. Men vi i Miljöpartiethar som bekant en annan fördelningsprofil i vårt för-slag om försäkringarna, där vi vill skydda de svaga.Det är ju inte så att de svaga inte drabbas i allafall. Det görs andra inskränkningar på andra områdensom gör att de ändå får nedskärningar. En nivå på75 % drabbar så hårt att det är många som inte kom-mer att kunna klara sig med de nedskärningarna. Jagundrar om har någon åsikt om hurmånga som slås ut i och med dessa nedskärningar.Finns det några tankar om hur de skall skyddas, ochvad man skall göra åt det?När man går till socialnämnden får man nästan kläav sig naken innan man får socialbidrag. Man får intebehålla det eller det, och man måste göra sig av meddet och det innan man kan få någon hjälp. Det går inteatt säga att människor får gå till och fåpengar.Anf. 100 Statsrådet ()Fru talman! Det finns en fråga som är den i sär-klass viktigaste när det gäller att klara låginkomstta-garnas situation, och det är sysselsättningen. Det somär allvarligt, och som gör att stora grupper harstora problem och att vi har fler socialbidragstagareän tidigare, är minskad sysselsättning och arbetslös-het.Med politiken måste vi göra det nödvändiga för attmed säkerhet kunna vända utvecklingen så att vi fåren ökad sysselsättning. Lyckas vi inte med det kom-mer vi att befinna oss i en situation som verkligenkommer att innebära riktigt svåra påfrestningar, efter-som vi då inte kommer att ha några resurser att överhuvud taget göra någonting åt det.Det är därför som vi lagt fram ett oerhört ambiti-öst, och faktiskt även framgångsrikt, program. Densituation som skymtar , 1996, innebäratt det i alla fall inte längre blir värre. Ränteutgifternakommer inte längre att växa snabbare än ekonomin.Statsskulden stabiliseras på ett sådant sätt att vi integenom ökade ränteutgifter tvingas springaefter med antingen utgiftsminskningar eller skatte-höjningar bara för att betala ökade improduktivaräntor.Allt det vi gör är viktigt just för de grupper somfår betala det högsta priset, och det högsta priset ärarbetslöshet.Anf. 101 ()replikFru talman! Jag håller med om att arbetslöshetenär det största sociala problemet i . Det äringen tvekan om det. Det gäller också i många andraländer.Men vi menar att det är nya grupper som slås ut nugenom nerdragningen till , även de som kanskeinte är arbetslösa,. Det gäller även sysselsättningen.Man har svårt att klara sig. Det finns många som intehar några marginaler, och de är alltför många.Sedan satsar man på arbetsskapande åtgärder därdet är dyrt att skapa nya arbeten. finns detett vårdbehov som är större än tidigare i förhål-lande till antalet anställda. Det börjar ske misstaginom vården. Det är ganska billigt att behålla dessamänniskor i arbete. Man räknar med att det kostar1 . Nya jobb inom andra sektorerkan kosta kanske . Det finns olika graderdär.Därför menar jag att det är viktigt att se till attmänniskor inte kommer ner på en nivå på . Vihar föreslagit att nivån skall vara upp till deninkomst jag nämnde tidigare. Det skyddar dem som äri riskzonen från att slås ut.Anf. 102 Statsrådet ()Fru talman! På den punkten kan man väl gissa attdet spelar roll på vilken inkomst man ligger. Det haräven i allra högsta grad att göra med hur ekonominutvecklas. Det finns inga genvägar ur den här situa-tionen. Det gäller att komma upp ur minskningen avden svenska rikedom som ligger alldeles bakom oss ihistorien. tappade vi per capita i vårBNP jämfört med vad man gjorde i andra länder.Det är en otroligt vanskött lågkonjunktur som harförsatt oss i en situation som innebär att vi nu tvingasatt ta itu med budgetunderskottet på ett sätt somsmärtar. Det är så.Vi för vår del är alldeles övertygade om att det ärmycket viktigt att man bevarar den generella karaktä-ren när man tvingas skära i t.ex. trygghetssystemen.Det gäller inkomstbortfallsprincipen och de högataken - det som håller samman folket i samma system.Därmed skapar man lojalitet och solidaritet med sys-temet även på lång sikt. Man får inte starta den ned-brytande marschen mot ett system av ett helt annatslag som leder till mindre sammanhållning i detsvenska samhället.Anf. 103 () replikFru talman! Det känns litet störande att AnnaHedborg är så slarvig i beskrivningen av olika partiersförslag. vet mycket väl att vårt förslagnär det gäller arbetslivsförsäkringen innehåller engrundpenning, men också en inkomstrelaterad del.De saker som vi har pekat på, och som ocksååterfinns i de direktiv som ministern själv har lagtfram, är att det framför allt är två omständigheter i detnuvarande försäkringssystemet som skapar bekym-mer. Den ena är att så stora grupper faktisk hamnarutanför försäkringen och ramlar mellan systemen. Ivårt förslag har vi pekat på behovet av att få in ettgrundpenningsystem och att kunna få en allomfattan-de försäkring som tar in de grupper som ramlarvid sidan av. Det ingår ju i beredningens uppdrag attanalysera den här situationen.Den andra är att få rehabiliteringsarbetet att funge-ra och att framför allt få en samverkan mellan olikasystem. Även på den här punkten tycker jag att deförändringar som har skett av direktiven är till detbättre. Här har man ju utvidgat och ser rehabilite-ringsarbetet i ett betydligt större sammanhang.Men om man nu skall åstadkomma förbättringarpå dessa punkter och få fler att ingå i systemet ochklara rehabiliteringen måste resurserna frigöras nå-gonstans inom systemet om man inte skall tillföra merpengar. Då kommer den diskussion som vi tyckermåste föras, nämligen var gränsen skall gå för detinkomstrelaterade systemet. Hur högt upp kan mangå?Vi har bara konstaterat att det inte finns mer peng-ar att tillföra. Då måste man kapa i toppen för att fåloss pengar till att göra något i botten av systemet ochförbättra rehabiliteringsarbetet.Jag tycker inte att man skall vara så tvärsäker i sittvidhållande av att de nuvarande nivåerna måste varaexakt så . Då tror jag att man låser inmöjligheterna att göra något konstruktivt för att för-bättra försäkringarna och göra dem mer robusta.Anf. 104 Statsrådet ()Fru talman! Jag tror inte att jag har varit så hemsktslarvig i beskrivningen av vad de förslag om grund-trygghetssystem som har lagts på bordet innebär.Den fara jag ser när man anträder den väg somCentern, och kds gör är att man skapar enny sorts logik i sättet att se på och angripa trygghets-frågorna i samhället. Det är en logik som handlar omatt fler och fler kan säga att för dem är det viktigasteatt det offentliga systemet är så litet som möjligt. Denlogiken har inte något absolut tak eller någon absolutbotten. Har man accepterat den logiken tenderar denfaktiskt att verka år . kommerden att verka mot ett helt annat system.Sedan kan vi vara överens om att vi skall titta påvad som händer för de grupper som riskerar att hamnailla till, bl.a. beroende på svårigheter att komma in påarbetsmarknaden , och vad det kan tänkas bety-da.Å andra sidan är det inte riktigt sant att färre ochfärre omfattas av försäkringarna i allmänhet. I självaverket är det fler och fler av de arbetslösa som fak-tiskt omfattas av a-kasseförsäkringen. Fler och fler avdem som blir föräldrar har en föräldrapenning utövergrundpenningen osv. Detta ser litet olika ut. Det ärlitet oförklarat när det gäller antalet nollklassade isjukförsäkringen. Men vi skall titta på det i Sjuk- ocharbetsskadeberedningen.Det är självfallet viktigt att veta precis vad somhänder och vad som eventuellt beror på att nya storaarbetslöshetstal också skapar nya verkligheter i för-säkringarna.Anf. 105 () replikFru talman! Jag tycker att det är bra att ministernnyanserar sig något på dessa punkter. Det är uppen-barligen så att andelen nollklassade i sjukförsäkringenhar ökat. Det är ett växande problem. Det innebär juatt just den delen av försäkringen inte längre omfattarså stora grupper som man ursprungligen hade tänktsig.För oss är det mycket viktigt att försöka få tillstånd en försäkringsmodell som innebär att vi har medhela svenska folket i försäkringen och att vi kan görainsatser för att undvika att människor blir fast i för-säkringen. Rehabiliteringssynsättet ligger mycketdjupt i vår arbetslivsförsäkring. Det är viktigt för ossatt försöka få människor att lämna systemet och barabehöva utnyttja det under en kortare tid.Sedan tycker jag att det inte går att komma i frånatt det finns en begränsning av hur stora resurser manhar att utnyttja om man inte avser att höja skatte-trycket eller avgiftstrycket kraftigt. Skall vi få lossresurserna för den del som ligger i botten måste dettas någonstans. I så fall är det i toppen av systemetsom man får plocka loss pengar om man inte kraftigtskall öka behovet av skattehöjningar eller avgiftshöj-ningar eller återigen börja lånefinansiera saker ochting. Det tror jag inte att någon av oss är intresseradav.Sedan kan jag inte låta bli att göra en reflexionöver debatten så som den har pågått tidigare när detgäller de olika ersättningsnivåerna.Det tycks vara så att man här i kammaren harglömt bort att vi bara uppenbarli-gen ansåg det helt acceptabelt att långtidssjuka skulleleva på 70-procentsnivån. Med den uppgörelse somCenterpartiet och regeringen nu kommit fram till höjsnivån faktiskt till . Det har inte bara skett för-sämringar utan också förbättringar, och jag tycker attdet skall komma fram också i denna debatt.Anf. 106 Statsrådet ()Herr talman! De exakta orsakerna till att andelennollklassade i sjukförsäkringen har ökat är fortfaranderelativt oförklarade. En mycket starkt bidragandeorsak är dock en regelförändring som innebär att maninte behöver anmäla sin inkomst förrän man blivitsjuk och behöver ersättning. Det finns därför en storgrupp som inte anmäler sin inkomst. Det kan varaåtminstone en ganska stor del av förklaringen.Det är vidare sant att man måste ta inkomster frånnågot håll, men det finns faktiskt en möjlighet atthämta inkomster ur som är bättre än någon annat isammanhanget, och det är ur ökad sysselsättning. Detär den oslagbara källan, egentligen den enda stabilaoch varaktiga, som därtill just nu tryter. Det är detsom är vårt problem. När vi talar om kris och ombudgetunderskott är det egentligen arbetslöshet somvi talar om. Det är arbetslösheten som är krisen.Väldigt många av de problem som vi resonerar omskulle faktiskt lösas på ett sätt som inte ens behövdeutlösa några stora debatter om ökade skatter, om vikan utöka välfärdens bas. Välfärdens bas kan aldrigvara något annat än sysselsättning.En av de riktigt viktiga frågor som vi då har fram-för oss är allas vår syn på äldre arbetskraft och hur vigör det möjligt att bland oss ha arbetskamrater sominte bara är 35-åriga, 110-procentiga män utan barn,utan som faktiskt är vanliga människor, som t.o.m.kan vara litet äldre. Vi måste lära oss att se fördelarnaockså med de egenskaper som människor utvecklarmed tid och erfarenhet.Anf. 107 () replikFru talman! Jag delar uppfattningatt den stora krisen är arbetslösheten. Jag gick arbets-lös innan jag kom in i ,och det föranleder mig att kommentera frågan omäldre arbetskraft. Alla vi som är äldre kan ju intehamna i riksdagen.När vi diskuterar socialförsäkringarna säger stats-rådet att det är de som håller samman folket. Honsäger också att , och Kristdemo-kraterna har gått in på en annan väg. Har inte statsrå-det någon som helst förståelse för att det finns perso-ner som anser att också socialdemokratin nu har gåttin på den vägen?Statsrådet säger att är en bra nivå. Ja, 75 %av vad? av kan vara en bra nivå,men av är en väldigt låg nivå.I budgetpropositionen sade statsrådet att det ärmycket viktigt att det skall gå att leva på den lägstanivån. För många, framför allt kvinnorna, kommer detinte att gå.Jag håller med om att tilläggsförsäkringar alltidhar funnits, men man lägger med det här betänkandetoch detta beslut större vikt vid dessa försäkringar. Jaguppskattar att man tänker se till att de som inte omfat-tas av kollektivavtal ändå skall få någon form avskydd, men det kommer helt klart att bli sämre.Den generella välfärden har byggt på att alla arbe-tar, och då kan man vara generös. Men har maninte råd att vara generös, och därför sänker man mat-momsen. Jag skall nu inte starta en ekonomisk debatt,men det är t.ex. inte nedskärningar i socialförsäk-ringssystemen som ökar den inhemska efterfrågan.Att sänkningen av matmomsen skulle kompenseraför nedskärningar i svux, svuxa, a-kasseersättningar,sjukförsäkringar och barntillägg liksom även i andraavseenden är bara en illusion.Anf. 108 Statsrådet ()Fru talman! Nej, socialdemokratin har inte gått enannan väg . Vi har av omständigheter-na tvingats att bli snålare och att ha en snävare ochsmalare allmän inkomstbortfallsförsäkring på en nivåsom är i lägsta laget. Det är dock fortfarande en en-hetlig inkomstbortfallsförsäkring, som kommer attkunna bestå, och vi kommer att kämpa för dennainkomstbortfallsförsäkring, som är vår typ av allmänsocialförsäkring.Det vore naturligtvis hycklande att påstå något an-nat än att det blir ett större utrymme för tilläggsför-säkringar av olika slag, om ersättningsnivån går ned.Det ger sig så att säga av matematiken. Då är detviktigt att också det som träder in som försvarslinjenummer två är rättvist och effektivt.Det finns möjligheter att genom avtalsförsäkringarmed stora riskutjämningsgrupper och lika villkor förolika grupper åstadkomma en andra försvarslinje sombåde är rättvis och effektiv. Det förutsätter att man ärnågot så när överens på arbetsmarknaden om hur manvill använda avtalsförsäkringar. Vi skall också ta redapå om man är det. Det är angivet som en ram förSjuk- och arbetsskadeberedningens arbete. Men detmåste ändå vara en ganska naturlig ståndpunkt - ävenom det svider i var och en av oss inför vad som riske-rar att hända, om de starka roffar åt sig - att parterskall få chansen att på detta sätt försöka lösa sinamedlemmars problem, om de tar sitt ansvar och om dehittar utrymme för det.Anf. 109 () replikFru talman! Jag har inte ändrat uppfattning om denväg som jag tycker att socialdemokratin är inne påvad gäller socialförsäkringssystemen och den generel-la välfärden.