prot · GI0949 · 1995-01-11 00:00:00 — Man kan bara räkna dagar för att inseom det skulle bli något värde i den analysen.Det är sällan som kontakten med utskottet från enministers sida har varit så ingående som . Jag harnämligen en sakkunnig som sitter i utskottet, KajLarsson. Visserligen är han sakkunnig på fiskeområ-det, men det hindrar inte att han förmedlar alla destämningar och diskussioner som förekommer i ut-skottet.Jag har också en upplysning till är fysiskt omöjligt för utskottet att på tisdageneller ens onsdagen få dessa papper. Jag är osäker påom det är möjligt med tanke på sekretessen. Det läm-nar jag därhän. Själv får jag inte dessa papper förränpå torsdagen. De är inte färdiga i förrän påtorsdagen. har jag en genom-gång inför mitt besök hos på fredagen.Så tajt är alltså programmet.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1994/95:34 om kvin-norna och de biståndspolitiska målenAnf. 21 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om re-geringen avser att föreslå en utökning av de bistånds-politiska målen så att kvinnornas roll i utvecklings-processen särskilt uppmärksammas.Herr talman! tar upp en nyckelfrå-ga för regeringen - jämställdheten. I regeringsförkla-ringen framhöll vi vikten av jämställdhet ur både ettsvenskt och ett internationellt perspektiv. Inom mittansvarsområde ligger tyngdpunkten på att stärkakvinnorna i det internationella utvecklingssamarbetet.Det är också detta interpellationen handlar om.För att kraftfullt kunna bekämpa fattigdomensspridning och djup måste vi utgå från både kvinnorsoch mäns livssituation. Därför ingår jämställdhetsfrå-gan som en röd tråd i biståndsmålen.Jämställdhet är en förutsättning för demokrati ochmänskliga rättigheter. Vägen till demokrati måstedärför gå via kvinnans frigörelse. Kvinnor och mänhar lika rätt att vara med och formulera förutsättning-arna för sin egen framtid. om demänskliga rättigheterna lyfte fram vikten avatt kvinnan är fullt delaktig i utvecklingsprocessen.Konferensen betonade att såväl regeringar som FNmåste se till att kvinnor åtnjuter alla former avmänskliga rättigheter. Diskriminering av kvinnan ärsåväl en kränkning av hennes rättigheter som ett av destora hindren för varaktig utveckling i u-länderna.Rättvise- och fördelningsskäl talar för att kvinnoroch män skall ha samma möjligheter att tillgodogörasig biståndets positiva effekter och få del av de socia-la, ekonomiska och politiska resurserna i samhället.Målet om ökad tillväxt talar för att bättre användakvinnors potential i utvecklingssamarbetet. Kvinnanhar ofta huvudansvaret för viktiga produktionsområ-den såsom jordbruket. Kvinnans betydelse för enmiljömässigt hållbar utveckling betonades starkt vidFN:s konferens för miljö och utveckling år 1992.Strukturella, kulturella och religiösa faktorer hind-rar kvinnor i många länder från att bidra till den pro-duktionsökning som är nödvändig för ekonomisktillväxt. Det finns stora hinder, ibland förbud, förkvinnor att äga mark och att teckna krediter. Det kanockså ta sig uttryck i att kvinnan får ta på sig helaansvaret för tillsyn av barn och åldringar. Bättre kun-skap i biståndet om dessa hinder och om kvinnors ochmäns sociala och ekonomiska roller bör leda till eneffektivare resursallokering och förbättrade förutsätt-ningar för ekonomisk tillväxt. har undersenare år uppmärksammat samspelet mellan insatserinom hälso- och utbildningsområdet samt infrastruk-turinvesteringar och strukturella förändringar. Detkrävs investeringar både i människor och maskiner.En av de viktigaste åtgärderna är att satsa på flickorsoch unga kvinnors utbildning.Arbetet med att integrera kvinnoperspektivet, ellerrättare sagt både kvinnors och mäns perspektiv, i detinternationella utvecklingssamarbetet pågår med storintensitet. Genom att utgå inte bara från kvinnor utanockså från män stärker vi kvinnors möjligheter att tadel av och bidra till en hållbar utveckling i samhället.Jag vill också poängtera vikten av att männen omprö-var sina roller, attityder och beteenden. Männen måsteinse att också de tjänar på att samhället blir mer jäm-ställt.Sverige är ett av de länder som kommit längst iarbetet med att låta ett könsrelaterat perspektiv ge-nomsyra hela utvecklingssamarbetet från hälso-, ut-bildnings-, jordbruks- och infrastrukturstöd till demo-kratistöd och strukturanpassning. Detta gäller för bådevårt bilaterala och vårt multilaterala samarbete. I vissasituationer kommer det därutöver fortfarande att varanödvändigt att göra särskilda kvinnoinsatser. Jag villbetona att arbetet med att integrera jämställdhet iutvecklingssamarbetet är en pågående process somstår i relation till förändringar i omvärlden.Med syfte att förstärka och ge ökad tyngd åt dennaviktiga fråga har regeringen i årets budgetpropositionföreslagit att vi tillsammans med riksdagspartiernaskall se över de biståndspolitiska målformuleringarnaur ett jämställdhetsperspektiv. Jag kommer inom kortatt tillsätta en utredning som får till uppgift att analy-sera hur jämställdshetsaspekterna ytterligare kanlyftas fram i våra målformuleringar. Uppgiften blir attutreda om vi bör upprätta ett sjätte biståndsmål ellerom en förändrad formulering av de nuvarande femmålen är att föredra. En särskild parlamentarisk refe-rensgrupp skall också tillsättas. Svaret, herr talman,på fråga är därför ja.Anf. 22 ():Herr talman! Jag vill å vägnartacka för ett mycket positivt svar.Den socialdemokratiska regeringen har placeratjämställdheten högt på den politiska dagordningen.Det måste naturligtvis genomsyra alla politikområden,så även biståndspolitiken. Jag tycker att det här svaretger en god analys av varför ett jämställdhetsperspek-tiv måste löpa som en röd tråd i allt biståndsarbete.Det handlar om att förbättra kvinnors liv. Dethandlar om att göra kvinnor delaktiga i biståndet. Dethandlar om att kvinnor får sin rättmätiga del av bi-ståndet.Det går inte att inta en könsneutral hållning i bi-ståndsarbete. Kön har betydelse och får konsekvenser.I dag talar man därför om nödvändigheten av ett gen-derperspektiv i biståndet. En sådan hållning är natur-ligtvis viktig för kvinnorna själva. Men den är ocksåen förutsättning för en hållbar utveckling, dvs. enutveckling som gynnar och gagnar alla i samhället -män, kvinnor och barn.Jag avser inte att i den här debatten konkretiserahur kvinnor i världens fattiga länder lever, för det hargjorts tidigare här i kammaren.Låt mig bara konstatera att majoriteten av världensfattiga är kvinnor och kvinnor med barn. Kvinnorna ärde som arbetar mest. De äter sämst, och de har sämrehälsa. De äger minst och tjänar sämst. De flesta anal-fabeterna är kvinnor, och kvinnorna är den grupp somökar som analfabetismen totalt sett minskar.Dessa förhållanden drabbar inte bara kvinnorna utanockså barnen.Insikten om att bistånd måste nå kvinnor för attleda till utveckling har varit känd . Men dennainsikt har hanterats på olika sätt. Först satsade man påkvinnoprojekt - program som var exklusivt riktade tillkvinnor. De här insatserna var framgångsrika så tillvida att de ledde till förändring på mikroplanet. Mendet stannade där.Nästa steg var att lägga in en kvinnokomponent ialla projekt. Det var naturligtvis ett steg framåt. ärman framme vid tredje generationens tänkande. Nuhandlar det om ett integererat genderperspektiv. Manser kvinnor som aktörer i biståndsprocessen och somdelaktiga i planering och genomförande. Kvinnor ärstarka, även om de är fattiga. Kvinnor kan förändrasina liv och sina familjers liv, och kvinnorna kantillsammans med männen förändra ett samhälle så attbistånd leder till en hållbar utveckling. Här i Sverigehar den här synen på ett integrerat jämställdhetspers-pektiv i biståndet vuxit fram framför allt som ett re-sultat av det arbete som genomförts inom nämner i sin interpellation den be-tydelse som KIB, för internationelltbistånd, haft. Andra exempel är särskilda handläggareför kvinnobistånd och utbildningsprogram för allbiståndspersonal. Stegvis har insikten om kvinnofrå-gornas betydelse införlivats i en helhetssyn på biståndoch utveckling.Just nu genomför man en utvärdering av kvinno-biståndet. Vi kommer alltså att få svar på frågan omdet är så att har varit ledande inom det härområdet.Vi har naturligtvis inte arbetat i ett vakuum. Destora FN-konferenserna har varit av vital betydelse föratt bredda debatten och öka kunskapen. Världsbankenär en mäktig aktör inom biståndet, och där har manändrat färdriktning och kursriktning. Man erkännerfattigdomen som det stora hindret för utveckling, ochman erkänner kvinnornas betydelse för att förändradetta.Närmast framför oss har vi det sociala toppmötet iKöpenhamn och, naturligtvis, Kvinnokonferen-sen i i september.Förberedelsemöten, dokument, strategier ochplattformar kan tyckas vara långt från fattiga kvinnorsverklighet. Det finns naturligtvis en risk att allamångordiga deklarationer inte blir något annat än justmångordiga deklarationer. Därför är uppföljning detviktiga när det gäller resultatet av alla dessa konferen-ser. Man kan fråga sig vad det blev av de framåtsyf-tande strategier som togs fram i t.ex.Sverige har haft en stark och tydlig röst i den in-ternationella biståndsdebatten. Vi har varit trovärdiga,för vi har inga egenintressen. Vi har därför också ettansvar att gå vidare. Det känns konsekvent att, medden insikt som vi har om kvinnornas stora bety-delse för att nå en hållbar utveckling, komplettera debiståndspolitiska målen.Jag tycker att det är en särskild poäng att vi tar ettsådant initiativ inför . Jag välkom-nar därför biståndsministerns förslag om att tillsättaen särskild utredare för att genomlysa de biståndspo-litiska målen.Jag vill också passa på att fråga hurfrågorna om kvinnors roll i utvecklingsprocessen lyftsfram och förbereds från svensk sida när det gäller detvå närmaste konferenserna, det sociala toppmötet iKöpenhamn och i Beijing.Anf. 23 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Herr talman! I ministerns svar finns det mångatänkvärda meningar. Jag skulle vilja citera den me-ning som inleder sista stycket på s. 2 och som jagtycker är en nyckelmening:"Strukturella, kulturella och religiösa faktorerhindrar kvinnor i många länder från att bidra till denproduktionsökning som är nödvändig för ekonomisktillväxt. "Kunskapen om detta är - precis som KristinaSvensson här sade - stor , åtminstone blandmänniskor som arbetar intensivt med bistånd och somhar praktisk erfarenhet från arbete ute på fältet.Alla kvinnor måste få makt, vinna respekt för sinarättmätiga krav och bestämma över sin egen framtid. hindras kvinnor från att bidra till den sociala ochekonomiska utvecklingen, eftersom de förnekas till-gång till utbildning och hälsovård. Kvinnor förnekasockså möjligheten att aktivt ta del av det politiskabeslutsfattandet och inflytandet över såväl offentligsom enskild sektor.Kvinnors inflytande över utvecklingen i tredjevärlden måste ägnas allt större uppmärksamhet i bi-ståndet. Därom är vi alla överens - det vill jag påstå.Jag har tittat litet grand på vad utrikesutskottet harsagt och funnit att det finns mångabra skrivningar i utrikesutskottet - sida upp och sidaner. Jag skall inte trötta med citat. Men några raderfrån ett betänkande /93 vill jag återge: Detråder allmän enighet om att insatser för att på olikaområden förbättra kvinnornas levnadsvillkor ochstärka deras ställning är en viktig del av det svenskabiståndet.I utskottet har vi diskuterat just denhär aspekten.Utbildningen är en väsentlig del här. Jag har per-sonligen haft förmånen att vara med i den national-kommitté som 1990 arbetade med det s.k. läskunnig-hetsåret och var med när det gällde Jomtiendeklara-tionen. I min bokhylla har jag plockat fram de vackradeklarationer som också talade om.Sida upp och sida ner talas det om hur viktig kvinnorsutbildning är.Vidare har jag tagit fram skrift från 1991.Där finns ett citat av : Utbildas en man,så utbildas en individ. Utbildas en kvinna, så utbildasen hel familj.Thomas säger: Flickor drabbas påmånga håll av dubbel diskriminering. De är barn ochde tillhör den kvinnliga världen.Jomtiendeklarationen är mycket tydlig på dennapunkt. Bl.a. skrivs det så här: Det mest angelägna äratt säkerställa tillgången till utbildning för flickor ochkvinnor, förbättra dess kvalitet och avlägsna varjehinder mot deras aktiva deltagande. Allt stereotyptkönstänkande måste avlägsnas.Så här skulle jag kunna fortsätta. Det är handling som fordras.Nu när jag står här tänker jag på en situation somjag upplevde i en byskola i hade stämt träff med Skolstyrelsen för att förbätt-ra situationen på skolan. När jag kom dit blev jagmycket förvånad, därför att jag bara såg kvinnor ochbarn på skolgården. Det var inte den kultur man varvan vid att möta när en träff med en hövding hadebestämts. Kvinnorna och barnen fanns alltså utanförskolan. När jag sedan skulle tala business skulle detske inne i skolan. Där fanns det bara män. Det är nu30 år sedan, men det här gäller även . Mannenbeslutar - kvinnan utför. Tänk er motsatsen: Kvinnanbeslutar - mannen utför. Det är heller ingen bra lös-ning. Det skall naturligtvis vara både-och, ett samar-bete.Nu över till frågan om ett sjätte biståndsmål. Jagvet inte om ministern har bestämt sig, men jag fick enuppfattning i den riktningen. Frågan gäller om rege-ringen avser att föreslå en utökning av de bistånds-politiska målen, så att kvinnornas roll i utvecklings-processen särskilt uppmärksammas. Ministern säger att svaret på frågan är ja. Texten antyder någon-ting annat, att det skall föras ett resonemang och se-dan skall vi se var vi hamnar. Men det är ju möjligt attministern redan har bestämt sig för ett sjätte bi-ståndsmål. Det kunde vara intressant att få höra.Sedan en fråga till, eftersom jag uppfattade att detvar en liten variation mellan texten och vad ministernsade. Texten lyder: "Jag kommer att tillsät-ta en särskild utredare." Men ministern talade nu härom en utredning. Det är en viss differens här. Jagskulle därför jag vilja ha ett klarläggande.Anf. 24 ():Herr talman! Få frågor tilldrar sig så stort intressebland allmänheten som just biståndsfrågorna. är juinte detta en allmän biståndsdebatt, utan debatteninriktar sig särskilt på frågan om kvinnornas roll iutvecklingsarbetet.Men med tanke på gårdagens ekonomiska debattvill jag inledningsvis säga att jag tycker att det ärganska självklart att vissa nedskärningar måste skeäven inom biståndspolitiken, eftersom vi faktiskt ivårt land lånar till vår konsumtion. Men jag tror attmed effektivisering, rationalisering och ökad kontrollkan säkerligen mycket goda resultat uppnås ävenframgent också till lägre kostnader.Personligen tror jag att en ökande del av biståndetlämpligen borde kunna kanaliseras ut till ideella or-ganisationer. Jag skulle gärna vilja höra biståndsmi-nisterns syn på detta.Det är glädjande att representanter från flera parti-er har visat att detta är en intressant och viktig fråga.Jag tror att också biståndsministerns ser det så när videltar så pass livligt i debatten som vi gör här. Jagtycker också att det svar som vi har fått är positivt.När det gäller kvinnornas roll i utvecklingsproces-sen kan jag konstatera att såväl tidigare som nuvaran-de regering i budgetpropositionerna talat vackert,vilket K-G Biörsmark också var inne på, om behovetav att stärka kvinnans ställning och hennes möjlighe-ter att åtnjuta mänskliga rättigheter i samma ut-sträckning som männen.I årets budgetpropositionen sägs det att kvinnansviktiga roll i utvecklingsprocessen gör det angelägetatt utvecklingsinsatser utformas med särskild hänsyntill behovet att främja kvinnors ställning. Interpella-tionssvaret har samma positiva framtoning.Eftersom jag inte sysslar med dessa frå-gor har jag läst litet bakåt i tiden och försökt att seframåt. Efter att nu ha fått facit är det litet bekläm-mande att konstatera att - trots vissa fina insatser somhar gjorts tidigare, vilka särskilt har riktats till kvinnor- SIDA först tog fram ett särskilt handlingspro-gram för ett kvinnoinriktat bistånd. I , som kom , sägs det: Låtoss från börja säga som det är; det svenska biståndettill tredje världen har i huvudsak nått män. Kvinnornahar gynnats i betydligt mindre utsträckning. Det harinte varit avsikten precis. Men, som man brukar säga,det bara blev så.Det finns också tyvärr exempel på att de goda in-tentioner man haft varit helt missriktade. Vissa pro-jekt har t.o.m. försämrat kvinnornas situation avse-värt, fast detta naturligtvis inte var meningen. Träd-planteringsprojekt har t.ex. helt kommit att åvilakvinnorna, trots att de egentligen inte haft tid meddessa. Storskalighet inom jordbruket har gjort kvin-nornas arbete tyngre. Eftersom den tidigare självägdajorden arrenderats ut har kvinnorna förlorat den in-komst som de tidigare haft av sina odlingar och där-med blivit ännu mer beroende av männen. Därför ärdet mycket välkommet att ett ordentligt omtänkandesker i dessa frågor.Jag delar helt synpunkten att det skall vara ett in-tegrerat arbete - man måste arbeta för både kvinnoroch män för att uppnå ett positivt samarbete. Men attföra fram just kvinnornas roll i utvecklingsprocessenär ju inte enbart en kvinnofråga, utan en fråga för helasamhället. Som var inne på är detkvinnorna som har stor del av både det produktiva ochdet reproduktiva arbetet. Någon har sagt: "Kvinnorutgör halva mänskligheten, förfogar över en tiondel avvärldens inkomster, äger mindre än en hundradel avvärldens rikedomar samt svarar för två tredjedelar avalla arbetstimmar i världen. - Kvinna i u-land är denfattigaste bland fattiga. "Varje förbättring av kvinnans villkor får stor so-cial och samhällsekonomisk betydelse. Jag vill sär-skilt lyfta fram en fråga, nämligen utbildningens roll iett kvinnoinriktat bistånd. När kvinnor får utbildningoch hälso- och sjukvård får även barnen det bättre -ja, t.o.m. hela familjen får det bättre. Ökad utbildningför kvinnorna blir alltså en hjälp till hela befolkning-en.Det finns ett fastställt samband t.ex. mellan kvin-nors ökade utbildning och befolkningstillväxten. Bätt-re utbildade kvinnor föder färre barn - en nog så vik-tig fråga i vår överbefolkade värld.Det sägs i budgetpropositionen och framgår ävenav interpellationssvaret att utbildningsfrågorna till-mäts stor betydelse och sätts i fokus. Jag skulle viljaatt biståndsministern utvecklade detta litet närmare.Jag vill också ställa frågan: Kommer utredningen,som jag välkomnar, att vara en parlamentarisk utred-ning eller enbart en särskild utredare med en referens-grupp? Det vore intressant att få svar på den frågan.Anf. 25 ():Herr talman! Jag har tillhört . Det har tillkommit genom ett initiativ från i en motion till denna riksdag. Kvinnorådetär ett rådgivande organ med representanter från desvenska kvinnoorganisationerna, sammanlagt elvarepresentanter , som är nationellt täckande ochmed lång erfarenhet av biståndsarbete.Kvinnorådet har bl.a. tagit fram SIDA:s hand-lingsprogram för kvinnoinriktat bistånd somGullan refererade till. Men vi har i kvin-norådet också följt SIDA:s eget arbete med att planeraoch genomföra biståndsprojekt utifrån ett könsrelate-rat perspektiv, Agenda Awareness som det heter påengelska. Det har bl.a. inneburit att hundratals medar-betare och konsulter inom biståndsområdet har ge-nomgått en särskild utbildning, eftersom arbetssättetär mycket operationellt. Alla biståndsprojekt skallanalyseras utifrån hur de kommer att påverka mänsoch kvinnors situation och roll i samhället. Som detstår i interpellationssvaret har detta arbete också blivitvägledande även för andra biståndsmyndigheter, bådenationellt och internationellt.Jag vill gärna erkänna att detta arbetssätt inte pånågot sätt var självklart för oss som jobbar inomkvinnoförbund och kvinnoprojekt i tredje världen. Viär mycket misstänksamma och det finns viss skepsisoch ifrågasättande. Men som påpe-kade blev kvinnoprojekt lätt någonting som man hadevid sidan om eller något som man särskilt uppmärk-sammade. Egentligen var ju ambitionen från oss allaatt det bilaterala biståndet skulle genomsyras och hurdetta skulle komma både män och kvinnor till del.Detta skulle också vara en medveten policy. När vihar följt detta arbete har vi funnit att det finns mycketuppmuntrande rapporter och utvärderingar.Den frågeställning som vi har diskuterat i kvin-norådet och som jag tycker är viktig att föra framockså här är: Kan kvinnors roll i demokratiprocessen,representation i politiska församlingar, deltagande isamhällsutvecklingen i stort garanteras av det könsre-laterade perspektivet i biståndsarbetet, eller behövsdet andra tydliga mål?De svenska kvinnoorganisationer som ingår iSIDA:s kvinnoråd är politiska, religiösa, fackliga ochideella organisationer, vilka länge har arbetat oftast idet tysta med kontakter och projekt med kvinnoorga-nisationer i tredje världen för att just stärka kvinnor-nas roll i beslutande församlingar och för att de skalldelta i samhällsutvecklingen.Jag välkomnar det förslag som statsrådet presenterat i interpellationssvaret och i budgetpro-positionen om att tillsätta en utredning - vi får välklarhet sedan om ifall det är utredare eller utredningsom skall tillsättas. Men jag tycker inte, till skillnadfrån K-G Biörsmark, att biståndsministern har bunditsig för en slutsats. Det är just denna öppenhet som jagtycker är så viktig mot bakgrund av vad jag har sagtutifrån våra erfarenheter i SIDA:s kvinnoråd.Jag har kunnat följa utvecklingen av detta arbets-sätt när det gäller det bilaterala biståndet. I interpella-tionssvaret står det också att man från svensk sidajobbar med det multilaterala biståndet. Om detta ar-betssätt skall ingå i biståndsmålen är det viktigt attveta om det finns bra exempel på hur det multilateralabiståndet har förändrats genom denna policy och hurdetta sätt att arbeta mottagits av de multilaterala orga-nen och av andra länder.Anf. 26 ():Herr talman! Jag tycker att man har anledning att igrunden se relativt positivt på de effekter som bistån-det har gett ute i världen. Vi kan se att under bara engeneration, , har en rad länder nu gått frånabsolut fattigdom till relativt välstånd.Det gäller naturligtvis framför allt länderna i . Men man börjar också se en liknandeutveckling i länder i t.ex. Latinamerika.I det arbetet har det varit väldigt viktigt att vi såkraftfullt har arbetat för att skapa förutsättningar förmarknadsekonomi, för demokrati, för mänskliga rät-tigheter och för genderperspektivet. Det är ett arbetesom måste fortsätta i dessa länder under en lång peri-od för att man skall kunna befästa demokrati, jäm-ställdhet och liknande.Det som ministern sade när det gäller kvinnornasroll i jordbruket är väsentligt att ta fasta på. Jag villockså understryka att småföretagsamheten är en väl-digt viktig aspekt. Många småföretagare och mångapotentiella småföretagare är just kvinnor. Särskilt medtanke på befolkningsökningen i måstemånga av sysselsättningstillfällena skapas inom små-företagsamheten. Där räcker inte jordbruket till.I det sammanhanget är det också angeläget att un-derstryka att en ökad frihandel - alltså att vi öppnarvåra marknader - för produkter från är enviktig aspekt.I alla de länder som har utvecklats från fattigdomtill relativ rikedom har det varit oerhört väsentligtmed en god utbildning för hela befolkningen. Inteminst kvinnorna har fått möjlighet till utbildning påett sätt som inte har skett, vilket har haftmycket stor betydelse.Men tanke på befolkningsutvecklingen spelar in-satserna när det gäller grundläggande hälsa och sjuk-vård och rätten till reproduktiv hälsa en viktig roll.Sammanfattningsvis: Skall man varaktigt och ut-hålligt skapa tillväxt och avveckla fattigdom måsteinsatser göras så att hela befolkningen i de aktuellaländerna omfattas. Då är - som - kvinnornas deltagande även i planeringen oer-hört viktigt.Jag tycker att vi har fått ett positivt svar. Vi sermed betydande optimism på utvecklingen framöver.Anf. 27 Statsrådet ():Herr talman! Det är glädjande att riksdagsledamö-terna flockas kring talarstolen i denna fråga och att dekommer från olika partier.