prot · GJ0930 · 1995-12-04 00:00:00 — Det går ju bättre i ekonomin därför att debesparingsprogram som finns ligger där de ligger, ochatt de skall genomföras. Är det så att vi börjar räknamed besparingarna innan de ens är genomförda ochåterställa systemen utan att tala om någon finansieringhar vi inget saneringsprogram. Då kanske det inteskulle gå fullt så bra.När det gäller tidpunkten måste man konstatera attförst måste vi genomföra budgetsaneringen, sedanmåste vi skapa den tillväxt som kan fördelas i framti-den och så måste vi resonera om var någonstans deallra viktigaste sociala insatserna finns att göra. Detkan hända att det är i försäkringsnivåerna, men detkan också hända att det gäller annat. Det kan handlaom barnbidrag, pensioner eller sjukvård eller kanskeom de grupper som har varit långtidsarbetslösa ellerlångtidssjuka och har svårt att komma tillbaka. Dessagrupper vill jag väldigt gärna föra in i den diskussio-nen. Därefter får vi bestämma vad som behöver görasoch när.När det gäller regeringens förväntningar på utred-ningen vore det naturligtvis önskvärt om man i utred-ningen kunde hitta så breda majoriteter som möjligtför lösningar som ligger inom de ramar som direkti-ven i stort sett handlar om, inklusive de kostnader ibesparingarna som och en karensdag skulleinnebära. Detta är ju en fullständigt självklar utgångs-punkt, inte minst i en utredning där vi medvetet -precis som påpekar - inte har en egenmajoritet. Den fasta förhoppningen är bl.a. att detskall gå att hitta breda majoriteter.Ni får göra som ni vill, säger ochSigge Godin. Nja, det är klart att direktiv ändå äravsedda att fungera som direktiv. Att man kan göravad som helst stämmer inte riktigt överens med dedirektiv som trots allt föreligger. Bl.a. går det ju inteatt i den här utredningen ägna en massa möda åt ensamordning över hela linjen i någon form av olikaförsäkringar som inte har med varandra att göra. I såfall skulle nog utredningen få lov att sitta längre ochdessutom få svårt att hitta några majoriteter alls.I den mån det finns samordningsfrågor som hand-lar om att man faktiskt behöver hitta kontaktpunktermellan olika försäkringar är dessa däremot en väldigtviktig uppgift för utredningen. Det är viktigt att se påutfallet i ohälsoförsäkringen och i a-kasseförsäkringenoch bl.a. samverka, så att man är alldeles säker på attmänniskor inte ramlar mellan stolarna, mellan trygg-hetssystemen. Detta är en mycket viktig samord-ningsuppgift i utredningen som jag hoppas mycket på.Det finns naturligtvis en risk att några människorhamnar mellan systemen när varje försäkring renodlaspå sitt sätt. Då är det väldigt viktigt att vi finns medoch har den kunskap som utredningen kan skapa omvar riskerna eventuellt kan finnas.Anf. 22 ()Fru talman! borde kanske vara litetförsiktig med att ge några halva löften om att det förnärvarande inte går att höja ersättningsnivåerna, menpå sikt. Återkom då när det blir dags för detta - det ärschystare mot väljarna att göra så.Vi i räknar på vad som skall berättigatill sjukersättning. är ju tolkningen av dettaganska vid. Vi i tycker ändå, och sannoliktockså utredningen - jag behöver kanske inte gå in påvad utredningen kommer fram till men jag tror inte attvår ståndpunkt skiljer sig från utredningens - att detär här vi sparar pengarna. Det är därför vi tycker attdet kan vara rimligt redan i dag.När det gäller utredningens möjligheter att jobbavidare är det inte så att vi är handfallna och inte klararav att jobba med detta. Det finns en oerhört bredkompetens hos de experter m.fl. som sitter i utred-ningen. Men visst känns det litet konstigt när en stordel av direktiven bara faller bort och inte längre finns.Fru talman! Jag vill återkomma till frågan omtilläggsförsäkringarna och kommitténs uppdrag. säger har vi till uppgift att kartlägga ochanalysera de avtalsreglerade och andra förekommandetilläggsförmåner som finns . Min fråga är: I vil-ket syfte vill regeringen att vi skall göra detta? Detkan vara bra att få det klart för sig, för det är ju intenågon självklarhet att parterna på arbetsmarknadentycker att detta är någonting för en statlig kommitté.Om jag har förstått dem rätt känner de sig aningentrampade på tårna genom att detta uppdrag begärs avkommittén. Vi jobbar för fullt med den uppgiften,men det kan vara bra för oss att veta vad man skall hadetta till. Vad skall det användas till? Det kan använ-das till många olika saker.Det vore egentligen bra om vi visste vad regering-en vill att vi i utredningen konkret och totalt skalluträtta. Det kanske rör på sig så att vi får sevad som händer då. Låt mig ändå avsluta med att sägaatt det är helheten i sjukförsäkringen som är väsentlig.Naturligtvis är det också väsentligt att man skall för-söka skapa klarhet där det finns beröringspunkter medandra försäkringar, så att människor inte kan gå mel-lan systemen.Det är också viktigt att veta att det finns en trygg-het och en långsiktighet i systemet och i förhållandetmellan avgifter och ersättningsnivå på en rimlig nivå.Vi måste få med alla människor på arbetsmarknaden,så att de inte gör allt de kan för att på något sätt försö-ka ta sig ur detta system och skapar andra möjlighetersom är billigare för höginkomsttagare och andragrupper som sällan är sjuka. Det är ju dessa gruppersom ger stabiliteten i försäkringen, och detta är därförväldigt viktig.Anf. 23 Statsrådet ()Fru talman! tycker inte att jag skallsäga någonting om nivåerna utan att ha pengar attlägga i påsen. Men jag blir förstås tillfrågad om denprincipiella inställningen till 75 %-nivån. Beror denpå att är önskvärt eller nödvändigt? Då svararjag att den beror på att det är nödvändigt. Detta ärsvaret på frågan. Svaret är alltså inte att skullevara bättre än någon annan nivå.Varför skall tilläggsförsäkringarna kartläggas?Hela upplägget i Sjuk- och arbetsskadekommitténsdirektiv gick ju ut på att försöka skapa ett offentligtsamtal kring tilläggsförsäkringarna som skulle varabyggt på bättre kunskaper och helst ordentlig genom-lysning av parterna själva och deras argument. Det är naturligtvis en självklarhet - vare sigman vill eller ej - att om nivån i den allmänna sjuk-försäkringen blir litet lägre så kommer ett tryck påandra typer av lösningar att uppstå här och där.Om man väljer andra lösningar är det väldigt vik-tigt för stabiliteten i försäkringen att dessa inte slårojämnt och skapar ojämlikhet - därom tror jag vi ärganska ense. Annars blir ju också arbetsmarknadeninstabil. I ett system som vårt kommer detta självfalletatt leda till kompensationskrav. Det kommer också attdriva fram starka lönekostnadsutvecklingar i framti-den om vissa grupper skall gå före andra utan att hasärskilt stora behov.För att över huvud taget skapa den allmänna ge-mensamma föreställningen i samhället om vad mankan ha tilläggsförsäkringar till - om de nu skall fin-nas, vilket de redan gör, för det är ju ingenting somhar hittats på just nu - tror jag att den allmänna debat-ten och framtida förhandlingar antagligen skulle måganska väl av att det offentliga samtalet innehöll enanalys baserad på god kunskap om hur det faktiskt serut och vad man kan förvänta sig om det utvecklasolika typer av tilläggsförsäkringar på marknaden.Jag kan bara hålla med om att helheten och trygg-heten är viktiga. Ytterst handlar våra socialförsäkring-ar om att man skall skapa ekonomisk trygghet för deförsäkrade. För att fylla den funktionen måste syste-men förstås upplevas som trygga av medborgarna.Efter ett mycket hårt budgetarbete harvi i alla fall återskapat stabilitet i statens finanser ochdärmed förutsättningar för att bibehålla välfärdssys-temet, även om vi kan tycka att är en någotbegränsad nivå. Jag tycker nu att vi politiker borde tachansen att ge den stabilitet som en bred majoritetkring en allmän inkomstbortfallsförsäkring skullekunna ge.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1995/96:12 om nyttregionalt organ i SkåneAnf. 24 Statsrådet ()Fru talman! har frågat mig delsvilka åtgärder jag är beredd att vidta för att genomföraen modernisering av den regionala offentliga förvalt-ningen i enlighet med de intentioner och mål somRegionberedningen har angivit i sitt slutbetänkande,dels vilka åtgärder jag kan tänka mig att vidta för att,, en samordnad länssammanslagning ochöverföring av uppgifter från länsstyrelserna till ett nyttregionalt organ i skall kunna påbörjas.Regionberedningen överlämnade i årsitt slutbetänkande Regional framtid (SOU 1995:27).Betänkandet har sänts ut på en mycket bred remiss,bl.a. till samtliga länsstyrelser, landsting och kommu-ner i landet. Remisstiden går ut . Fråganom länsindelningen i och har be-handlats med förtur. Remisstiden gick ut den 2 okto-ber i år.För att skapa en effektiv och tidsenlig samhälls-förvaltning behövs enligt min mening ett fortlöpandeförändringsarbete. Genom Regionberedningen har ettomfattande utredningsmaterial tagits fram om deregionala frågorna. För regeringen har de varit vä-sentligt att skapa förutsättningar för en bred debatt omden regionala samhällsnivåns framtida uppgifter ochorganisation. Det stora antalet remissinstanser och denlånga remisstiden är ett uttryck för detta.En grundläggande utgångspunkt för det fortsattaberedningsarbetet är att förslag till förändringar bör haen stark förankring hos de berörda människorna lik-som hos lokala och regionala samhällsorgan. Dettagäller inte minst i frågor som rör länsindelningen ochfördelningen av uppgifter mellan olika förvaltningsni-våer.Regionberedningens förslag om att lägga sammanKristianstads län och har fått ett starktstöd av remissinstanserna i . Skilda uppfattning-ar har däremot kommit fram ifråga om val av resi-densstad. Länsindelningsfrågan bereds nu vidare iregeringskansliet. Min bedömning är att ett förslagbör kunna läggas fram för i början av nästaår om att bilda ett nytt Skånelän fr.o.m. den 1 januari1997.När det gäller Regionberedningens förslag omändrad uppgiftsfördelning på regional nivå pågåralltså remissbehandlingen. Från regeringens och minsida är det då naturligt att invänta remissinstansernassynpunkter innan ställning tas till förslagen.Anf. 25 BO ()Fru talman! Jag vill börja med att tacka samord-ningsministern för svaret. Innehållet i det är natur-ligtvis ganska väntat i så måtto att hänvi-sar till att det pågår ett remissarbete och att regeringenanser det naturligt att invänta remissinstansernas syn-punkter innan man mera i detalj tar ställning till för-slagen.Det är klart att det är en rimlig ståndpunkt att manskall invänta remisserna när det handlar om att i detaljoch definitivt diskutera hur en lösning kan komma attse ut. Däremot vore det, tycker jag, fullt möjligt förregeringen och att mera principiellt geuttryck för en viljeinriktning när det gäller hur enmodern regional offentlig organisation och en ändraduppgiftsfördelning på regional nivå skall se ut i Skånemen också i landet i övrigt.Till det som jag tycker är spännande med Region-beredningen hör den analys som ligger bakom deförslag som man sedan har kommit fram till. En slut-sats som man drar i beredningen är att samhällsut-vecklingen kommer att öka den regionala och lokalanivåns betydelse. Då pekar man bl.a. på EU-inträdetoch det faktum att de ekonomiska gränserna håller påatt monteras ner. Detta öppnar då i sig för interregio-nalt samarbete inom EU. Detta leder i sin tur till öka-de krav på regional handlingskraft och på att denregionala organisationen skall vara demokratiskt för-ankrad, vilket alltså är Regionberedningens slutsatser.Från den analysen kommer man bl.a. fram till denslutsatsen att det regionala utvecklingsansvaret skallföras över från länsstyrelserna till ett nytt regionaltorgan, regionfullmäktige. Länsstyrelsernas roll skallrenodlas till att de enbart skall vara statliga myndighe-ter, statens företrädare i regionen, länet.Fru talman! Jag är för min del övertygad om attRegionberedningen har gjort en riktig bedömning ochanalys av just vilka krav som samhällsförändringarnakommer att ställa på en framtida regional organisa-tion. Jag tror ganska bestämt att det är så att den ut-veckling som vi nu ser mot ett regionernas Europaockså kräver en förändrad regional offentlig organi-sation ungefär enligt de riktlinjer som Regionbered-ningen har dragit upp.Ett skäl - men bara ett - till att det finns ett starktstöd i för Regionberedningens förslag är att detalls icke enbart handlar om att slå samman länen,vilket i och för sig är befogat, utan också om det somär nog så viktigt, nämligen att utveckla en sorts regio-nalt självstyrelsesystem och att utveckla ansvaret iregionerna. Till detta skall läggas - om man skallförklara varför stödet i är så starkt - att vi iSkåne har dragits med en regionaloreda som beror på att vi har haft tre landstingshu-vudmän, två län och ett antal kommunalförbund förlösandet av olika uppgifter.Det vore intressant att höra vilken syn på just de här mer principiella frågorna som jufaktiskt Regionberedningen tar upp och diskuterar.Fru talman! pekar i sitt svar också påatt han ser det som en grundläggande utgångspunktför det fortsatta beredningsarbetet att förslag till änd-ringar bör ha en stark förankring hos de berördamänniskorna liksom hos lokala och regionala sam-hällsorgan. Detta är naturligtvis viktigt.Jag måste då understryka att det i finns ettmycket starkt stöd i så gott som alla partier - medvissa marginella avvikelser - för de förslag som Re-gionberedningen har lagt fram. Det gäller alltså för-slaget om ett Skånelän men också om ett utvecklatregionalt utvecklingsansvar.Avslutningsvis finns det en stark opinion i Skånesom helst vill se Regionberedningens förslag genom-fört fullt ut. Men vi får naturligtvis respektera detfaktum att det finns andra uppfattningar i andra delarav landet. Det är ganska självklart att det är så. Menjag vill ändå fråga samordningsministern om han - iden mån man inte skulle kunna komma fram på denväg som vi nu kan se, nämligen att genomföra Regi-onberedningens förslag fullt ut - ser några alternativsom innebär att man skapar lagliga möjligheter tillolika lösningar i olika delar av landet. Eller: Är dett.ex. möjligt att i väntan på en mer genomgripandereform - om vi nu skulle behöva vänta - att inleda enförsöksverksamhet i i stort sett enligt den mo-dell som Regionberedningen har skisserat? Det är defrågor som jag vill ställa.Anf. 26 INGA ()Fru talman! Det här är en viktig fråga, speciellt föross i . Statsrådets besked att det skall lämnas ettförslag till om att bildaett Skånelän tycker jag är positivt. Det finns en bredförankring hos skåningarna i denna fråga. Det är ock-så bra att ett beslut om sammanläggning kan kommaunder 1996. Då vet alla berörda vad som skall gällaför framtiden.Jag tolkar också beskedet om ett Skånelän som attregeringen därmed ger klartecken till landstingetSkåne. De tre sjukvårdshuvudmännen i harmed stor majoritet enats om att från den 1 januari1999 samordna sjukvården i i ett enda lands-ting. Stora samordningsvinster kan därmed uppnås,till gagn för patienterna.Ett första steg har möjliggjorts genom propositio-nen till om försöksverksamhet med gemen-sam eller flera landsting. Därmed kanden en gemensam , närmare bestämt Ystads och Simrishamnssjukvårdsdistrikt, börja arbeta och fullgöra uppgifterenligt 10 § hälso- och sjukvårdslagen. Det är bra.Vidare undrar jag hur jag skall tolka statsrådetsbesked om att det i realiteten skall kunna bildas ettnytt Skånelän . Är det en riktig tolkning attett nytt Skånelän skall vara klart att arbeta i januari1997? Innebär det att det finns förslag om vilka upp-gifter som den nya skall ha i en näraframtid? Här tycker jag att det behövs ett förtydligan-de.Statsrådet säger också i svaret att remissbehand-ling pågår när det gäller förslag till ändrad uppgifts-fördelning på regional nivå. Jag förstår till viss del då vill vänta med de här svaren. Men varfördelade man egentligen på remissen och förlängdesvarstiden så pass mycket?Regeringen har även tillsatt en kom-mission om den statliga förvaltningens uppgifter ochorganisation. Denna skall inte vara klar förrän den31 . Med remissbehandling föreställerjag mig att beslut om förändrade uppgifter också förlänsstyrelserna tidigast kan fattas under hösten 1997.Detta leder till ytterligare en fråga: Är det mot denhär bakgrunden realistiskt att tro att ett gemensamtSkånelän kan kunna fungera om inte uppgiftsfördel-ningen och organisationen av den statliga förvaltning-en är klar? Är det inte mer realistiskt att tro att den1 är en riktigare bedömning av när ettnytt Skånelän kan komma att fungera i sin helhet?Anf. 27 ()Fru talman! Reformarbetet med en ny styresformför är en oerhört viktig och stor politisk frågasom i mycket hög grad berör hela regionen. Mångamänniskor där nere har också varit engagerade i denhär frågan under ett stort antal år. Jag vill också sägaatt det är en känslig fråga som måste hanteras medstor skicklighet och varsamhet, och jag tror att stats-rådet är införstådd med detta.Jag vill instämma i det säger i svaret,att en grundläggande utgångspunkt måste vara attförslaget till förändringar har en stark förankring hosde berörda människorna liksom hos lokala och regio-nala samhällsorgan. Jag tror att just detta är oerhörtviktigt för att man skall lyckas med uppgiften. Det ärde lokala och regionala initiativen som skall styra hurregionerna skall se ut.Så har också skett i . Hela den här processenhar vuxit fram underifrån. Där har mycket länge på-gått en diskussion, inom och mellan partierna ochockså ute hos allmänheten, som sedan har övergått ien organiserad och mer ordnad process mot ett enatSkåne.Jag tycker att Regionberedningen mycket väl harfångat in diskussionen i och den utvecklings-process som har ägt rum och äger rum där nere. Jagtycker att beredningen har gjort ett bra arbete. Den harframfört mycket starka skäl för sina förslag, och lik-som finner jag att det finns en oer-hört positiv uppslutning i landskapet för beredningensförslag.En viktig del är naturligtvis det som Bo Bern-hardsson pekar på, att ansvaret för det regionala ut-vecklingsarbetet flyttas över till som är endemokratisk församling regionalt. Jag ser det här somen demokratifråga av hög dignitet.Naturligtvis handlar det också om en förbättrad ef-fektivitet, vilket var ett motiv för Regionberedningensförslag.Jag kan ha viss förståelse för att regeringen villinvänta remissförfarandet och begrunda detta. Det ärsjälvklart, och det är naturligt att det sker. Men jaghoppas innerligt att man fullföljer Regionberedning-ens förslag på den här punkten och helst så att dethänger ihop med sammanläggningsfrågan. Jag tror attdet är ganska viktigt. Jag följer ju den fråga som BoBernhardsson ställde och instämmer i den. Om detinte finns något rikstäckande motiv, kanske det finnsandra alternativ för vidkommande.Något som jag också vill ange som viktigt i Skå-nefrågan är att det råder en mycket stor enighet om måste undvika en fortsatt slagsida mot Västskå-ne. Det är absolut nödvändigt att uppnå en balans iregionen och att hela landskapet utvecklas på ett posi-tivt sätt. Jag finner att det val av huvudort för länsför-valtningen som Regionberedningen har gjort i sittbetänkande ger uttryck för detta. har ingått i dis-kussionen i och har också direktuttalats. Jag menar att det här inte får spelas bort. Detär viktigt för att uppnå en balans i landskapet.Jag hoppas alltså att regeringen håller fast vidRegionberedningens förslag. Gör man det så har dettaockså mycket stora förutsättningar att gå i lås ochlyckas.Anf. 28 Statsrådet ()Fru talman! Först vill jag säga till Bo Bernhards-son att det i och för sig inte är svårt att säga att detregionala och lokala samarbetet blir mer och merbetydelsefullt. Som jag har uppfattat situationen liggerändå grunden för det lokala arbetet i kommunerna.Det är där som stommen ligger för mycket av detarbete som görs regionalt.Som en fortsättning på detta kan man fråga varförregeringen valde att dela på frågorna och ge en utökadremisstid för de frågor som rör kompetensfördelning.Det hade delvis att göra med detta som ni själva be-skriver, nämligen att man i förvisso är förhål-landevis överens, också mellan kommunerna. Mensituationen är inte likadan runt om i landet. Tvärtomhar det i Regionberedningens släptåg också dykt uppen diskussion som i hög grad handlar om kommuner-nas förhållande till denna regionala samverkan, vilkenpå olika ställen i landet har beskrivits på litet olikasätt.Vi menade då att det är rimligt att vi genomför dethär i två olika tempo. Då ger vi en rimlig chans till envettig diskussion ute i landet om kompetensfrågornamen separerar länsgränsdiskussionerna så att intedenna mer formella diskussion blir lidande av endiskussion om kompetensfördelningen. De här två kanfaktiskt köras på två olika spår.Jag har vid kontakter med sagt attdet nog inte är någon tvekan om att just lämparsig för försöksverksamhet just därför att man, vilketåtminstone är mitt intryck, är så pass överens. Där-emot är jag inte alldeles säker på att tiden är mogenför en slutsats vad gäller nationen i sin helhet när detgäller kompetensfördelningsfrågorna mellan exem-pelvis stat och ett eventuellt regionalt organ. Menvarför då inte nyttja, om jag får använda det uttrycket,som försöksplats med tanke på situationen där?Hur det kan se ut vill jag återkomma till och inte taställning till. Men det vore onekligen att missa enchans, om man inte gjorde något i den riktningen iSkåne.Till vill jag säga att det är så ordnatatt det är finansministern som ansvarar för kommun-frågorna. Det gör att jag i formell mening måste hän-visa till finansministern i det här fallet. Men jag troratt jag vågar säga så pass mycket som att de signalersom har kommit från och fi-nansministern har varit positiva till ett arrangemangmed ett stort landsting i . Men för ordningensskull vill jag ändå säga att den diskussionen bör förasmed finansministern.Inga Berggrens fråga om uppgifter kontra läns-sammanslagning har jag egentligen svarat på genomatt jag svarade på fråga om varförvi delade på det. Jag tror att om man skall slå sammande två länen i , så tjänar alla inblandade parterpå att det går så fort som möjligt, därför att det hand-lar om personalansvar, planering m.m. Att en sam-manslagning måste föregås av bl.a. diskussioner i enorganisationskommitté är det väl ingen tvekan om,men jag tror att det vore olyckligt att dra ut på det i tiddärför att det lätt skapar onödiga störningar i det ad-ministrativa arbetet. Det är jobbigt för personal attvänta på besked om vilka som skall få vara kvar osv.Börje , jag uppfattade inlägget som ettbudskap om vilken stad i som skall vara resi-densstad. Jag väljer att avstå från att ha nå-gon uppfattning i den frågan. Det är en fråga som fåranstå tills allt annat har putsats färdigt. Men visstkommer regeringen när propositionen läggs fram attha en uppfattning om vilken av de städer som äraktuella som skall bli residensstad. Men när vi nutalar om litet större länskonstruktioner, så öppnar detockså en diskussion för litet nytänkande när det gällerorganisationsstrukturer. Även om man sannolikt ochnödvändigtvis kommer att peka ut en residensstadskall man nog vara klar över att läget är sådant att detinte räcker med att ha verksamhet på bara ett ställe.Så är det ju inte heller i en del större län. Menjag tror att det finns utrymme för litet nytänkande närdet gäller administration, som vi ocksåskall ta till vara.Anf. 29 BO ()Fru talman! Jag tänkte uppehålla mig litet viddetta med remissinstansernas synpunkter. I och för sigråder det i rätt stor enighet om Regionbered-ningens förslag, men det förekommer en del kritikfrån andra håll.Det är ganska självklart att man skall ta hänsyn tillremissinstansernas synpunkter. Men måsteman i det här sammanhanget påpeka att det handlarom att de regionala samhällsorgan som är remissin-stanser också är de som skall förändras. Det är derasroller som skall förändras relativt radikalt. Dettamåste man ha med i tankarna. Åtminstone jag har enmisstanke om att det finns en inneboende konservativkraft i alla strukturer, hos länsstyrelser, landshövding-ar, landsting och kommuner.