prot · GJ0931 · 1995-12-05 00:00:00 — Detfinns inte heller någon garanti för vad som kommeratt hända med . Det gör attdet ser ganska illa ut.Detta är inte bara en regional musikfråga, utandessa orkestrar är betydelsefulla för hela landet ochför hela den svenska blåsmusiktraditionen. Därförmåste man göra någonting åt detta på nationell nivå.Anf. 130 Kulturminister ()Herr talman! Jag kan lova att vihar med även de här frågorna i vår behandling fram-över och även i en akut situation. Men här måsteockså finnas ett regionalt ansvar, som man är bereddatt ta.Anf. 131 ()Herr talman! Det regionala ansvaret är man be-redd att ta på vissa ställen, men inte på andra. Det ärmycket beklagligt att det är på det sättet. Jag hoppasbara att man håller ett öga på detta permanent, därföratt det finns stor risk för att det går överstyr, och då är det . Jag skulle inte vilja delta iatt blåsa sorgefanfarer över blåsmusiken.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1995/96:144 om EU-direktivtill skydd för arbetstagare vid överlåtelse av före-tagAnf. 132 Statsrådet ()Herr talman! har frågat finansminis-tern om han avser att vidta åtgärder så att statliga verkoch bolag följer principerna i nämnda EU-direktiv.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på frågan.Åtgärder har redan vidtagits. Det s.k. överlåtelse-direktivet är införlivat i svensk rätt. Den 1 januari1995 vidtogs ändringar i anställningsskyddslagen ochmedbestämmandelagen. Ändringarna i anställnings-skyddslagen innebär att vid en övergång av ett före-tag, en verksamhet eller en del av en verksamhet skallövergången i sig inte utgöra saklig grund för att sägaupp arbetstagarna i verksamheten. Detta förbud skalldock inte hindra uppsägningar som sker av ekonomis-ka, tekniska eller organisatoriska skäl. Vid en över-gång skall de anställningsavtal och de anställningsför-hållanden som finns för övergången gåöver till den nya arbetsgivaren. Arbetstagarna skalldock ha rätt att välja om de vill vara kvar hos sintidigare arbetsgivare. Dessa regler om uttryckligtuppsägningsförbud och om automatisk övergång avanställningsavtalen gäller alla arbetstagare som omfat-tas av anställningsskyddslagen, även offentligt an-ställda.Den situation som beskriver avser överlå-telse från ett bolag till statlig verksamhet. En förut-sättning för att reglerna skall bli tillämpliga är natur-ligtvis att det är fråga om en övergång i direktivetsmening och att de anställda omfattas av övergången.Om parterna i detta fall har olika uppfattningar omtillämpligheten av de gällande reglerna om övergångkan de på sedvanligt sätt tvista om detta.Jag vill dock i sammanhanget anföra följande.EU-direktivet om övergång av verksamhet är tillämp-ligt på offentlig verksamhet som utför ekonomiskaaktiviteter oavsett om verksamheten bedrivs i vinst-syfte eller ej. Den svenska lagstiftningen däremot gårlängre än vad EU-direktivet gör, eftersom den omfat-tar all offentlig verksamhet, alltså även förvaltnings-frågorna. Jag har noga följt hur lagstiftningen hartillämpats, särskilt inom den statliga sektorn. Jag harkunnat konstatera att det inom den statliga sektornuppstår en del problem när verksamhet förs över frånen myndighet till en annan myndighet. Mot bakgrundav dels att den svenska lagstiftningen går längre änEU-direktivet, dels att den statliga sektorn har ettmycket bra trygghetsavtal pågår det diskussionerinom om den statliga sektorn pånågot sätt skall undantas från tillämpningen av regler-na om övergång.Anf. 133 ()Herr talman! Jag får tacka för svaret. Det är bra attdet markeras att det här direktivet gäller. Det var inteså från början, och man var därför tvungen att genom-föra förändringar i svensk lagstiftning.Det är uppenbart att den verksamhet som skall bedriva är en ekonomisk verk-samhet och att direktivet därmed rimligen bör tilläm-pas i den situationen. Det är rimligt att vi här i kam-maren undviker att diskutera det här specifika falletoch i stället ägnar oss åt principerna. Det kan ändånoteras att fick det här ansvaretdärför att det fordrades att särskild hänsyn togs tillmiljön och samernas intressen. Eftersom den härskogsavverkningen inte kunde bedrivas fullt ut enligtkommersiella principer ansågs det rimligare att denlåg under ett statligt verk.Jag tolkar svaret så att statliga verk skall följa di-rektivets principer. Här är det fråga om en överlåtelseav verksamhet, och direktivet är till just för att skyddade anställda vid en sådan överlåtelse av verksamhet.Anf. 134 Statsrådet ()Herr talman! Problemet - för att kort orda om det- är att man i är van vid en något annorlundatyp av statsförvaltning, en statsförvaltning som är ihög grad integrerad med , medan vihär i har fristående myndigheter. Om vårstatsförvaltning hade sett ut som den i huvuddelen avresterande hade det inte varit fråga om någonöverföring av verksamhet enligt direktivet. har vifristående förvaltningsmyndigheter, och därigenomuppstår det problem som vi nu håller på att diskutera.Låt mig trots allt säga något om sakläget. Jag harförsökt förhöra mig om läget vad gäller Domänverket.Följande kan sägas:När bolagiserades beslutades att vis-sa marker skulle behållas i statlig ägo. I avtalet mellanstaten och om bolagisering upplät statentill bolaget att för statens räkning sköta den faktiskaförvaltningen t.o.m. . äralltså statens entreprenör. skallorganisera sig som en beställarorganisation, dvs.skogsbruket skall bedrivas genom att entreprenad-tjänster upphandlas. Detta faktum har ,numera , och berörda fackföreningar välkänt till . Det har funnits mycket god tidför bolaget att vidta åtgärder.Vad som sker är att avtalet med bolaget går utden och att nya entreprenörer skall upp-handlas. kan bli en av dem om bola-get är konkurrenskraftigt.Det frågeställaren säger i andra stycket i sin frågatill finansministern är alltså felaktigt. ABöverlåter inte någon skogsverksamhet till , utan lämnar ett uppdragsom har inneburit att staten upplåtit den faktiska för-valtningen av skogsverksamheten till en begränsad tid. harhaft möte med facken och förklarat detta, och enligtfastighetsverkets jurist har facken accepterar situa-tionen. Men principen, som jag redovisade tidigare, ärlika viktig att utreda ändå.Anf. 135 ()Herr talman! Jag får tacka för svaret. Vi får avvak-ta och se vilken lösning det här problemet får.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1995/96:145 om export avkrigsmateriel till IndonesienAnf. 136 Statsrådet ()Herr talman! har frågat statsminis-tern om inte närvaro på utgör etts.k. ovillkorligt hinder för svensk krigsmaterielexport.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Jag är inte beredd att kommentera det enskildaärende som nämner.Riktlinjerna för krigsmaterielexport anger emel-lertid mycket tydligt vilka hinder för export som ärovillkorliga:"Tillstånd till utförsel eller annan utlandssamver-kan enligt krigsmateriellagen skall inte beviljas omdet skulle strida mot internationell överenskommelsesom har biträtt, mot beslut av eller mot folkrättsliga regler om export från neu-tral stat under krig (ovillkorliga hinder). "Av detta framgår att den indonesiska närvaron påÖsttimor inte utgör ett ovillkorligt hinder för exportav krigsmateriel från Sverige.Det jag nu har sagt innebär inte någon kommentartill påståendet att fartygskanoner exporterats till Indo-nesien, utan endast ett svar på vad som är ovillkorligthinder för export.Anf. 137 ()Herr talman! Jag vill tacka för svaretpå min fråga till statsministern, som jag hade hoppatsskulle besvaras av just statsministern.Jag vill fråga om de ovillkorliga hindren. Visstanges i riktlinjerna för krigsmaterielexport de hindersom redovisar i svaret på min fråga, mengör inte regeringen några egna lämplighetsbedöm-ningar av ovillkorliga hinder? För min del och - trorjag - för större delen av svenska folket framstår detläge som råder i och olagligaockupation av som mycketovillkorliga hinder. Detta utgör väl fullständigt tydligaoch klara hinder för en export av krigsmateriel frånSverige?Jan vill inte kommentera den konkretafrågan om fartygskanonerna till och kon-statera att det har skett en klar förändring av regering-ens praxis. När jag hade motsvarande diskussion medMats försäkradehan att några sådana exporttillstånd inte hade givitssedan han tillträdde. Han upprepade detta i ett brev tillIndonesien . Eftersom nuinte vill besvara konkreta frågor kan jag inte dra nå-gon annan slutsats än att sådan export har skett. Jagbeklagar det och kan inte annat än att notera att rege-ringen totalt har ändrat uppfattning i de här frågorna.Anf. 138 Statsrådet ()Herr talman! Jag skall följa i fot-spår och lämna en kommentar kring den delen, som juinte är någon fråga utan ett påstående. Någon sådanexport som finns beskriven i frågan har inte före-kommit. Något utförseltillstånd av den arten har ejheller lämnats.När man använder begreppet "ovillkorliga hinder"är detta ett mycket specifikt begrepp. Jag försökteförklara vad som faktiskt enligt regelverket är ovill-korliga hinder. Självfallet gör regeringen i övrigt enbedömning av hela den samlade bilden i de fall somrör förfrågan om export till något land, oavsett om dethandlar om eller något annat land.Jag tror att det är viktigt att ha klart för sig att omman använder begreppet "ovillkorliga hinder" betyderdetta något mycket specifikt. Granskning i övrigt skernaturligtvis precis så som alltid har skett.Anf. 139 ()Herr talman! Självfallet ligger dessa krav och kri-terier fast. Men regeringen kan ju inte stanna där. Denmåste dessutom göra en politisk bedömning.När det gäller den konkreta frågan hade jag önskatatt så vore fallet, att regeringen inte hade givit till-stånd, alltså att sådan export inte hade skett. Men därstår ju uppgift mot uppgift.Jag är glad att vill gå in och diskuterafrågan, eftersom jag uppfattar det som att vi frånriksdagen har fått ett löfte från -regeringens tidigare representant i dessa frågor - omatt man skall informera när så har skett. Det är dåmycket märkligt att det kommer motstridiga uppgifterfrån personer anställda vid just som bekräftaratt sådana leveranser har skett.Anf. 140 Statsrådet ()Herr talman! Skall jag tolka det så, att står här och påstår att jag ljuger? Det är i så fallen ganska allvarlig anklagelse.Jag har hört talas om de påståenden som harkommit från . De har vid direkta samtalmed dementerats. Jag utgår naturligtvisifrån att jag blir tagen på allvar när jag säger att detinte har skett någon sådan export och att det inte harlämnats något utförseltillstånd.Anf. 141 ()Herr talman! Vad jag säger är att uppgift har ståttemot uppgift. Jag önskar naturligtvis att det som JanNygren nu säger är det som gäller, nämligen att ingenexport över huvud taget har skett. Det är min för-hoppning att det inte kommer att ske någon vapenex-port till , vare sig ifråga om nya leveransereller s.k. följdleveranser till dess att situationen i In-donesien och har lösts.Jag hoppas att har regeringens fulla stödatt agera mot svensk vapenexport och - som MatsHellström har tagit upp - mot export inomEU för att förhindra att även andra länder skulle ägnasig åt vapenexport till . 142 Statsrådet ()Herr talman! Jag vill gärna säga att jag inte tidiga-re blivit utsatt för inlägg av den karaktären, nämligenmed utgångspunkt i att jag skulle stå här och ljugainför kammaren. Jag tycker att detta är oerhört oan-svarigt av . Därmed betraktar även jagöverläggningen som avslutad.Anf. 143 ()Herr talman! Det kräver ett ytterligare inlägg frånmin sida. Jag har inte påstått att står häroch ljuger. Men jag påstår att jag har fått två helt olikauppgifter.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1995/96:148 om familjensoch skolans roll för att motverka våldAnf. 144 Statsrådet ()Herr talman! har frågat social-ministern om hon är beredd att vidta åtgärder för attstärka familjens och skolans roll. Enligt arbetsfördel-ningen i regeringen är det jag som skall besvara frå-gan.Chatrine fråga handlar om hur man mot-verkar våldet. Den frågan har under de senaste årendiskuterats i den allmänna debatten, i utredningar ochäven här i . Alla är väl medvetna om att detinte finns några enkla lösningar när det gäller våldet.Ett enträget arbete på många områden krävs. Famil-jen, skolan och många andra har viktiga uppgifter attfylla.I slås det fast att föräldrarna haransvar för barnets rätt till omvårdnad, trygghet ochgod fostran. Föräldrarna har också ett lagligt ansvarför att barnet får den tillsyn som det behöver.I läroplanen för är demokrati ochicke-våld bärande principer.Samhället har utformat ett omfattande system föratt stödja alla familjer i deras arbete med barnensvård, fostran och försörjning. Barnavårdscentraler,föräldrautbildning, barnomsorg, skola och ekonomisktstöd är delar av det stödsystemet. Det här är åtgärdersom är centrala för att ge barn i goda upp-växtvillkor. Internationella jämförelser bekräftar ock-så att vi har nått längst med att skapa goda och jämli-ka villkor för barnen. Jag är övertygad om att en barn-och familjepolitik som gör att gott föräldraskap ocksåi praktiken kan förenas med aktivt deltagande i arbets-och samhällsliv har besparat barn, familjer samhällemånga problem.För mig är den centrala frågan nu hur vi skall kun-na förhindra att den höga arbetslösheten och svårighe-terna för olika grupper att få fotfäste på arbetsmark-naden också skall försämra barnens ställning. Insatserför full sysselsättning och delaktighet för både föräld-rar och ungdomar är de kanske viktigaste insatsernaockså mot våld. Samhället skall självfallet mer direktpå alla sätt bistå föräldrar och barn med särskildaproblem genom i barnpsykiatri, famil-jerådgivning, barnomsorg och skola.Anf. 145 ()Herr talman! Jag vill börja med att tacka AnnaHedborg för dessa klargöranden. Men jag känner ändåinte att jag riktigt har fått svar på min fråga, nämligenvad statsrådet är beredd att göra för att uppvärderaskolans och föräldrarnas roll.Vi är glada för allt detta som har gjorts i Sverige.Men det räcker uppenbarligen inte. Vi kristdemokra-ter har talat mycket om familjen, om ett utökat föräld-raansvar. Vi tror att det bästa sättet för att motverkavåld och kriminalitet är en trygg uppväxt. Men allabarn och alla familjer ser inte likadana ut.Statsrådet skriver att det i slås fastatt föräldrarna har ansvar för barnets rätt till omvård-nad, trygghet och god fostran. Varför får då inte för-äldrarna ta det ansvar på det sätt som de anser att detbör tas? Jag måste återigen få ställa den frågan. Detsom den borgerliga regeringen införde, nämligenvårdnadsbidraget, var en av de första åtgärderna somsocialdemokraterna tog bort. Det kan ju inte tolkas påannat sätt än att vårdnadsbidraget inte var bra. Det varett dåligt medel för barnen att få sin omvårdnad. Dettycker inte vi. Vi tycker att det var ett bra sätt.Det är likadant när det gäller skolan. Det är viktigtmed den etiska förankringen i skolan. Det är viktigtatt barnen får lära sig vad som är rätt och fel, lära sigatt visa respekt. Detta måste tydliggöras i skolan. Minfråga är då: Är det åsikt att manmåste ange ett sätt för hur man kan öka skolans ochföräldrarnas ansvar?Anf. 146 Statsrådet ()Herr talman! En bärande princip för den svenskafamiljepolitiken är att samhällets insatser skall varagenerella, att man skall stötta alla familjer och allabarn. Man skall ge alla förutsättningar att så långt sommöjligt leva upp till väldigt högt ställda förväntningaroch förhoppningar på varje förälder. Alla skolor i helalandet skall också ha väldigt stora förväntningar. Deskall ge de villkor och förutsättningar som stöder intebara de starka barnen utan också de barn som kanskeinte får så mycket stöd hemma som de flesta andrabarn som dess bättre har det ganska bra i får.Jag tror att det är mycket i samhällets regi somkan göras, vilket också ofta görs. Det handlar om attnå särskilt de allra svagaste barnen som annars riske-rar att hamna i den situationen att våld blir deras ut-tryck och det som de kan tillgripa i sin vånda överlivets villkor.Det är en sak som samhället via en bra barnom-sorg med hög kvalitet och via skolan kan göra, ochdet handlar om kultur. Många av de barn som drabbasav våld - antingen själva eller som utövare av våld -saknar ord, språk och kontakt.Där kan bl.a. kulturen vara en oerhört kraftfull hjälpnär det gäller att hitta ett språk och ett uttryckssättockså för dessa barn, som annars riskerar att i sinvanmakt över de villkor som de lever under hamna ivåldssituationer där de själva är inblandade som offereller som utövare.Anf. 147 ()Herr talman! Att kulturen är bra är vi överens om,men den kan aldrig ersätta en trygghet i föräldrarnasomsorg och kärlek, en trygghet som är basen för attkunna tillgodogöra sig också annat. Det är därför somjag tror att det är väldigt farligt att bara plocka ihopdet som något pussel om inte grunden fungerar.Statsrådet säger att arbetslösheten är ett problem.Det håller jag med om, det är ett jätteproblem. Menmed de barn och ungdomar somutövar våld mot sina kompisar kan bekymret i förstahand inte vara arbetslösheten. Tyvärr kan det snararevara så att de inte har någon förälder eller annan vux-en som har tillräckligt med tid för dem. Man har intehaft och har inte tillräckligt med tid att vara med dem.Det är väldigt farligt att skylla på arbetslösheten.Anf. 148 Statsrådet ()Herr talman! Det är alldeles klart att det inte finnsnågonting som ger ett starkare skydd för några barnän föräldrar som representerar en trygg hemmahamnoch en trygg miljö och som har ork och kraft att skapaen sådan miljö för sina barn som gör att de blir tryggaoch stabila inför livets påfrestningar. Det är någontingsom alla föräldrar känner till, också alla föräldrar somarbetar. Om de får ett tillräckligt stöd av samhället -eller kanske därför att de får både arbeta och kännaden självtillit som arbetet ger och är trygga isina barns uppväxtvillkor därför att det finns bra da-gis, bra skola, bra fritids och bra verksamheter - kande förena arbetet med det som de flesta vuxna ändåvill ha av livet, nämligen självständighet och kärlektill sina närmaste och trygghet för sina barn.Anf. 149 ()Herr talman! Ja visst, men det är ju föräldrarnasjälva som kan bedöma det. är det överför-mynderi. De har de facto ingen möjlighet rent prak-tiskt att vara förälder på det sätt de vill. Det är okejmed föräldrar som vill förvärvsarbeta, med det finnsmassvis av föräldrar som vill stanna hemma.I ett av sommarens radioprogram intervjuadesMargot efter ett av sommarens brutalamord. Hon sade klart att familjens och skolans roll numåste stärkas. På vilket sätt vill regeringen stärka denrollen, eller avser regeringen att återkomma? Deträcker inte bara med att säga att man vill göra det,utan man måste på något sätt visa hur den rollen skallkunna stärkas för att barn och ungdomar skall få kän-na sig trygga. Detta måste vara en del av åtgärderna.Jag har tagit upp filmcensuren och haft en bra debatt.Men görs det något mer?Anf. 150 Statsrådet ()Herr talman! Den vuxenomgivning kring barnensom är stark och ger stöd är den vuxenomgivning därman mår väl. Det är tveklöst så att arbetslöshet ochbrist på möjligheter att försörja sig själv är bland destörsta hot som tänkas kan också för barnens trygghet.Naturligtvis har familjen ett odelat ansvar för sinabarns villkor, men samhället har också ett ansvar föratt se till att de villkor som skapas ger förutsättningar-na för både vuxna och barn att ta sitt ansvar. Denpolitik som den här regeringen i allra högsta grad stårför och lever upp till är att eftersträva att alla vuxnaoch därmed alla barn skall kunna få trygga villkor påett sådant sätt att också våldet kan minimeras i sam-hället.Anf. 151 ()Herr talman! Jag vill avslutningsvis säga att jaghoppas att de intentioner som har gettuttryck för i ord kommer ut i handling,så att vi kan få se att det finns en medveten satsningpå att underlätta när det gäller att ta ett föräldraansvarför barnens bästa.Anf. 152 Statsrådet ()Herr talman! Samhället lägger sig över huvud ta-get inte i att föräldrar inte skulle få ta sitt ansvar ellerlägga upp sina liv precis så som de vill. Samhälleterbjuder möjligheter att förena barn och arbete på ett ivärlden unikt sätt. Men självklart väljer människornasjälva om de vill leva sitt liv på ett annat sätt, ochnaturligtvis också gör det.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på frågorna 1995/96:156 och 157 omförmånsanknytningen av sociala avgifter, m.m.Anf. 153 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig dels omvilka åtgärder regeringen avser att vidta för att ökaförmånsanknytningen av sociala avgifter, dels hur dendel av egenavgiften till sjukförsäkringen som är reninkomstskatt skall elimineras. Frågorna besvaras i ettsammanhang.Bo Lundgrens frågor handlar om hela socialför-säkringens finansiering och uppbyggnad. Det är där-för inte möjligt att inom ramen för ett frågesvar ge ettuttömmande besked på ett så omfattande och kompli-cerat område. Jag kan därför bara framhålla följande.Regeringen fick i samband med sitt tillträde övertaett mycket stort arbetslöshetsproblem. Detta haderesulterat i stora underskott i statens budget. Under-skotten hade ytterligare förvärrats om regeringen intehade vidtagit nödvändiga åtgärder för att förbättrastatens ekonomi. Bland dessa åtgärder ingick att höjaegenavgifterna till sjukförsäkringen. Därigenom kun-de en mindre del av budgetsaneringen ta formen avsänkta ersättningar till gamla, sjuka, arbetslösa ochbarnfamiljer än om egenavgifterna för dem som hararbete och inkomst inte hade höjts. Genom kombina-tionen av utgiftsnedskärningar och inkomstförstärk-ningar har budgetsaneringens börda fördelats merajämnt än vad som annars hade varit möjligt.Jag, och den här regeringen, är uttalade föresprå-kare för solidariskt uppbyggda allmänna inkomstbort-fallsförsäkringar med höga tak. Sådana system skaparförutsättningar för försäkringsmässighet och omför-delning. Vi vet att riskerna för sjukdom och arbets-skada är ojämnt fördelade mellan hög- och lågin-komsttagare. De höga taken ger en skälig försäk-ringsnivå också för höginkomsttagare somde lågavlönades högre risk och inkomsttrygghet ga-ranteras till en rimlig kostnad.De allmänna socialförsäkringarna är till sin karak-tär en kombination av försäkringsmässighet och soli-daritet. Det är deras styrka. Också för många högin-komsttagare - om än inte för alla - är det en rimligform av solidaritet att avgifter tas ut på hela löne-summan, så länge som även höginkomsttagarna fårdet mesta av sin inkomst försäkrad. Allmänna social-försäkringar är effektiva när det gäller både att försäk-ra och att omfördela. De är också effektiva på så sättatt de är billiga att administrera.Stabilitet och tydlighet är viktiga i socialförsäk-ringssystemen vad gäller både förmåner och finansie-ring. Efter de besparingar som gjorts fullföljs nu arbe-tet med att lägga fast socialförsäkringar för framtidensom ger trygghet och rättvisa och som äreffektiva samhällsekonomiskt och som system. Isamband med att pensionsreformen får sin slutligautformning och Sjuk- och arbetsskadekommittén lagtfram sina förslag är det min avsikt att åstadkommastörre tydlighet i finansieringen av de olika socialför-säkringssystemen.Anf. 154 BO ()Herr talman! Man skall tacka för svaret, och detgör jag. Även om jag inte behövde ett uttömmandebesked hade det ändå varit klädsamt om statsrådetåtminstone hade försökt resonera kring de frågor somjag ställde och som har väldigt mycket att göra medden fråga som diskuteras tidigare: Hur skall vi kunnafå tillräckligt många nya jobb för att de sociala pro-blem som följer med arbetslösheten skall kunna und-vikas? Höga skatter på arbete och i synnerhet högamarginalskatter på de sist tjänade kronorna försvagarviljan till arbete och företagande. De gör det mindrelönt att skaffa sig en bättre utbildning och högre kom-petens.