prot · GJ0923 · 1995-11-15 00:00:00 — Jag skulleönska att det fanns en mycket, mycket större politiskvilja att ändra kemikaliesamhället. Tyvärr kan jag seatt när det gäller allergi är det ofta tomma ord. Manvill inte se vad som utgör grunden, nämligen det sam-hälle vi har skapat. Därför måste vi börja jobba före-byggande så att de barn som föds inte debuterarsom allergiker utan kan få leva ett fullvärdigt liv.Många allergiker lever inte vad vi kallar ettfullvärdigt liv.Förebyggande åtgärder och information är oerhörtviktigt. Det är faktiskt fortfarande så i i dagatt om man kommer till sjukhuset med ett litet barnmed astma säger de "Välkommen tillbaka!" när manlämnar sjukhuset. Däremot har man inte fått informa-tion om hur man skall kunna undvika att komma till-baka. Jag tycker att det är skrämmande, med tanke påatt så många motioner om allergier ändå läggs fram iriksdagen. Det är oerhört glädjande att så många ärengagerade, men det måste få konsekvenser långt neri samhället där personal möter allergiska barn.I dag vet vi att siffran ökar. Den senastesiffran jag hörde gällde att av alla barn har nå-gon form av allergi eller överkänslighet. När siffranbörjar bli så stor kan vi inte längre tala om arv. I såfall skulle vi ha en generationsväxling , ochdet har vi inte. Det beror på andra saker. Det beror påmiljön. Det kanske egentligen är så att vi alla hardisposition att bli överkänsliga eller allergiska, ochsedan beror det mycket på vad vi utsätts för. Barnmed sina växande celler, sin hud som lättare tar inämnen osv. är oerhört mycket mera exponerade änvad vi vuxna är. Vi vuxna klarar oss mycket bättre.Trots det debuterar många vuxna som allergiker,och det är en helt ny kunskap. För ett antal år sedansade läkarna att en vuxen människa inte kan bli aller-gisk eller överkänslig. vet man att det inte är så.Många målare får t.ex. problem. Den nya typen avplastfärger - vattenbaserade färger - innehåller mångaplastämnen som avges och i små kon-centrationer. Många målare är överkänsliga och al-lergiska mot de här ämnena som finns i plastfärgerna.Lik förbaskat använder vi dem.Det finns mycket information som jag skulle viljaatt folk fick. Vet ni t.ex. att barn som är allergiska motgråbo blir allergiska mot selleri? Det ärsvårt att hitta födoämnesallergiker, men det underlät-tar om man vet att denna koppling finns. Om man harett barn som reagerar på gråbo - det kan man lätt testa- skall man också undvika selleri. Har man ett barnsom är björkallergiker kan man med stor sannolikhetsäga att det här barnet kommer att bli allergiskt motnötter och äpplen. Det finns många sådana koppling-ar, men den här informationen kommer inte ut tillföräldrarna.Om man talade om för föräldrar att det finns for-malin i barnkläder och att de skall tvättas ett antalgånger, kanske man får folk att göra det. Jag kan inteförstå varför det finns formalin i barnkläder. Jag ärglad att även kds har uppmärksammat yrkandet. ITyskland och har man förbud mot formalin ibarnkläder, och det tycker jag är bra.Vi måste fråga oss vilken frihet vi egentligen vär-nar. Värnar vi friheten att fabrikanter skall kunna fåanvända de kemikalier de vill eller värnar vi frihetenatt barn faktiskt skall ges möjligheter att växa upp i ettsamhälle där man inte blir sjuk? när av allabarn är överkänsliga eller allergiska tycker jag att denfrågan börjar ställas på sin spets. Vad vill vi? Vill viskapa ett samhälle det är möjligt att växa upp utan attföräldrarna får jobba som attan för att skaffa deninformation som behövs för att barnet skall få enuppväxt som gör att barnet blir friskt i sitt vuxna liv?Eller vill vi hjälpa till att skapa ett samhälle där dethär kan ske automatiskt, där barnen faktiskt får möj-ligheter att växa upp och bli friska? är det näs-tan omöjligt.Vi i jobbar mycket med den här frå-gan. En del i detta är att vi har lyckats få två miljarderavsatta för att allergisanera daghem och skolor.Mycket av detta handlar om inomhusmiljön. Mananvänder färger, ämnen i plastmattor osv. som inne-håller en enorm mängd kemikalier. I är situa-tionen en annan än i många andra länder. Vi har haften byggboom som har medfört att vi har tillåtit mångaämnen som inte är tillåtna på andra ställen. Vi bordebörja fundera över om det är nödvändigt att användaalla de här ämnena.Jag vill påstå att många av de skolor och daghemvi har förvärrar för allergiska barn. Jag skulleverkligen vilja uppmana alla som sitter här och somhar kontakt med kommunalpolitiker att se till att an-vända det bidraget som tilsammans medregeringen har tagit fram, så att vi kan börja allergisa-nera daghem och skolor. Det är enormt viktigt. Det ärdärigenom vi kan hjälpa de barn som redan är aller-giska och överkänsliga att få en dräglig tillvaro. Detär också på det sättet vi kan se till att barn inte utsättsför det här . Det här är ett folkhäl-soproblem. Det ställer krav på oss, och det ställerkrav på vilket samhälle vi vill ha i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )6 § 1995/96:SoU2 betänkande 1995/96:SoU2Äldreomsorg m.m.Anf. 7 ()Herr talman! Dagens betänkande om äldreomsor-gen är ett mycket viktigt betänkande som rör en storgrupp människor. Det gäller en utsatt grupp som oftahar små möjligheter att plädera i egen sak. Destostörre är vårt ansvar att fatta riktiga beslut så att deäldres situation bli så bra som möjligt.Sedan 1980 har andelen personer ökatmed . Prognoser talar för ytterligare ökning med20 % fram . Detta kommer att ställa utom-ordentligt stora krav på såväl medicinskt som socialtomhändertagande av de äldre och i livets slutskedeofta svårt sjuka personer.Redan i dag konstaterar i sittslutbetänkande att svårt sjuka och döende människorfår för litet vård som pengar slösas bort påmeningslösa behandlingar av lätta besvär. Utredning-en prioriterar i första hand livshotande sjukdomar,kroniska sjukdomar och vård av döende. Det är enprioritering som de flesta, förmodligen alla, kan in-stämma i. Högsta prioritet har också lindrande vård ilivets slutskede.Våra gemensamma resurser kommer av allt attdöma inte att öka inom överskådlig tid. Inom dennärmaste framtiden kommer de tvärtom att minska. Idet läget är det utomordentligt viktigt att göra priori-teringar inom de områden samhället har att ansvaraför. måste våra tillgångar användas på etteffektivt och humant riktigt sätt.En samordning av resurserna såväl ekonomisktsom personellt mellan sjukvård och social servicetorde vara ett sätt att maximera effekten av insattaresurser. Ett steg har redan tagits i och med ÄDEL-överenskommelsen, men mycket återstår att göra föratt verksamheten skall fungera tillfredsställande. Detfinns fortfarande osynliga gränser och kompetenstvis-ter mellan landsting och kommun. Såväl formella sompraktiska hinder måste undanröjas. "Patienten i cent-rum" är ett motto som måste få en reell innebörd.Morgondagens äldre och sjuka kommer att ställastora - och berättigade - krav på omvårdnad, medi-cinsk service och sociala insatser. Framtidens pensio-närer kommer också att ha allt bättre utbildning. In-formationen i massmedierna om äldres situation äromfattande men kommer säkerligen attöka. Debatten om villkoren för de äldre kommer attfokusera de aktuella problemen i ännu högre grad . Det är bra att så sker. Det kommer att utvecklaolika vårdformer och skapa alternativ och därmedstärka den äldre vårdtagarens ställning.I som gäller upp-följning och utvärdering av ÄDEL-reformen - denkom - påtalas en mängdbrister och ofullständigheter i viktiga nyckelfunktio-ner såsom utredning, vårdplanering, dokumentationoch informationsöverföring. Detta gäller såväl inomsjukhusvården, den öppna vården och den kommunalaäldreomsorgen som mellan dessa vårdformer. Social-styrelsen skriver att brister i samarbetet mellan hu-vudmännen leder till att patienten flyttas mellan olikavårdgivare i livets slutskede. Detta är inte acceptabelt.Man framhåller också vikten av att utveckla kvalitetenoch innehållet i vården av och omsorgen om de äldre.De allra flesta äldre bor hemma. I olika under-sökningar som gjorts på flera håll i , bl.a. imin hemkommun , har pensionärerna uttrycktstarka önskemål om att få bo kvar i sitt hem så längesom möjligt. Det är då utomordentligt viktigt att densociala hemhjälpen fungerar på ett bra sätt och atttillräcklig hjälp ges.Av framgår att det sketten omfördelning av resurserna från till personer . Detta gäller såväl försärskilt boende som för social hemhjälp och färd-tjänst. Noteras kan då att antalet personer som redanhar hemhjälp men skulle vilja ha mer hjälp har tre-dubblats . har antaletanhöriganställningar och anhörigbidrag minskat. Dettycker jag är mycket allvarligt.I den moderata kommittémotionen om äldreom-sorgen skriver vi att det skall vara möjligt att anställaen granne eller en anhörig efter samma taxa som gäl-ler i övrigt inom . Detta är en relativtbillig vårdform som dessutom ger den äldre möjlighettill ett eget val av assistans. Här kan även ideellaorganisationer göra en insats, t.ex. kyrkor och pensio-närsföreningar.När det gäller insatser i äldrevården skriver Soci-alstyrelsen: "Efter Ädelreformens ikraftträdande hardet av och till hävdats att det har skett en försämringav läkarservicen, speciellt för de äldre som bor i sär-skilt boende. "Denna utveckling bekräftas i sjukhemsstudien.Man skriver i att kvalitetenoch kontinuiteten i läkarinsatserna var diskutabel. Enav orsakerna är att läkaren och den vårdansvarigasjuksköterskan tillhör olika organisationer. Vårdtaga-ren hamnar därmed mellan två stolar.I vår motion pekar vi på att det bör finnas geriat-riska specialistläkare eller allmänna specialister somhar det övergripande ansvaret och är knutna till sinaspeciella enheter. Detta hindrar inte att man kan väljaatt ha en egen husläkare.För att det skall vara möjligt att bo hemma måstedet finnas en väl fungerande sjukvård. Antalet akut-sjukvårdsplatser får inte minska om detta går ut överde äldres behov av sjukvård.I ÄDEL-utvärderingen påvisas skrämmande ex-empel från när det gäller utskrivningfrån sjukhus. Möjligheten att det föreligger liknandetendenser även ute i landet kan inte uteslutas. Från1993 till ökade antalet utskrivna personer somvar och som dog efterutskrivningen från 109 till 235 personer, alltså mer änen fördubbling. Efter 14 dagars hemskrivning ökadeantalet dödsfall från 729 till 1 380. Detta kan intekallas för human äldrevård.Socialutskottet har reagerat starkt inför detta, ochdet är med stor tillfredsställelse jag kan konstatera attutskottet ställt sig positivt till de synpunkter och yr-kanden om vård i livets slutskede som vi moderatertagit upp i vår motion.Ett annat område som berörs i ärhjälpmedel. Här finns brister beträffande utredning avbehovet, långa väntetider och problem med olikahuvudmän. För den enskildes möjligheter att klara sigsjälv så mycket som möjligt är adekvata hjälpmedelfundamentalt. Vi har i en tidigare motion föreslagit enhjälpmedelsgaranti som innebär att alla som är i be-hov av hjälpmedel skall garanteras detta.Herr talman! Många fler områden berörs i , t.ex. färdtjänst, kostnadsutveckling, dag-verksamhet, rättssäkerhet inom , lex Ma-ria-anmälningar, förtroendenämndsärenden och vård ilivets slutskede. Tiden medger ej att penetrera dessa,men de synpunkter som finns i rapporten är väl värdaatt beakta.Ett sista, allmängiltigt citat från rapporten vill jagemellertid gärna göra:"Tre nyckelord anger Ädelreformens långsiktigamål; trygghet, valfrihet och integritet. Men som ettytterligare mål anges även medbestämmande. Depoängteras också i Socialtjänstlagens portalparagraf.De används i de flesta sammanhang och förutsättsvara självklara. Men med tanke på hur äldre- ochhandikappomsorgen bedrivits har deäldre sällan haft speciellt mycket att välja emellan.Mest uttalat är detta om de är beroende av hjälp frånandra för att kunna klara sig. De är i beroendeförhål-lande till andra och kan i och med detta inte fritt väljaeller bestämma vad de vill ha eftersom de alltid har enmotpart för att få sin önskan uppfylld. De är även rentstyrkemässigt i underläge just till följd av sin ålders-svaghet, sjukdom eller handikapp. "Det här avsnittet beskriver målen och syftet medäldre- och handikappomsorgen - något som vi säkertalla instämmer i. Men verkligheten ger tyvärr en an-nan bild och ett annat innehåll, vilket också Socialsty-relsen noterar.Varför har det då blivit så fel? En orsak är natur-ligtvis att den förda politiken varit felaktig. Det upp-brytande av monopol och frisläppande av konkurre-rande vårdgivare och vårdmonopol s om påbörjadesunder de borgerliga regeringsåren har stannat uppinför återställarpolitiken.Vi har i våra motioner utvecklat synen på väl-färdspolitiken, där den viktigaste reformen är att av-reglera den monopoliserade tjänstesektorn samt hälso-och sjukvården. Äldre, svårt sjuka och handikappademåste få bestämma över sin vardag genom att på likavillkor få välja mellan olika former av service, vårdoch boende.Utgångspunkten är ett system med gemensam fi-nansiering men där resurserna styrs mot de reellabehoven. Vårt förslag om en allmän sjukvårdsförsäk-ring ger den enskilde vårdtagaren möjlighet att väljavårdgivare, boende och social omsorg. Vi vill ge deäldre lagstadgad rätt till valfrihet när det gäller hem-tjänst, dagverksamhet och särskilda boendeformer.Under vår aktiva tid i livet har vi möjlighet att frittvälja inom en rad områden såsom bostad, bostadsort,yrke, fortskaffningsmedel, inköpsställe, m.m. Då manblir äldre och funktionerna sviktar begränsas valmöj-ligheterna starkt. När det gäller så personliga sakersom omvårdnad och sjukvård borde det vara själv-klart att få välja det man själv önskar.För en gammal och sjuk människa i behov av vårdär det synnerligen viktigt att även i det läget kunnapåverka sin situation. De personliga önskemålenmåste så långt som möjligt tillgodoses.Vi moderater var tveksamma till . Vi kan nukonstatera att många problem kvarstår. Gränsdrag-ningsproblemen mellan landsting och kommuner finnskvar. Visst dubbelarbete utförs som desamlade resurserna inte utnyttjas totalt. Detta leder imånga fall fortfarande till en otillfredsställande vårdoch rehabilitering.Det bästa sättet att lösa gränsdragningsproblemenär enligt vår mening att ansvaret för val av sjukvårdoch omsorg överförs från landsting och kommuner allmän sjukvårdsförsäkring som följer den enskildevårdtagaren, oavsett vilket sjukhus eller sjukhem haneller hon väljer. Med en sådan försäkring skulle enmängd alternativ uppstå. Därmed skapas också kon-kurrens. Som en följd av detta kommer en snabbareutveckling att ske inom hela vårdområdet samtidigtsom kvaliteten förbättras.När patienten har full valfrihet kommer vården attanpassa sig till den efterfrågan inom olika områdensom kommer att uppstå. Vårdtagarens önskemål ochbehov kommer att stå i centrum på ett helt annat sättän i dag.Herr talman! Vi står självfallet bakom våra motio-ner om äldreomsorg, men för att vinna tid nöjer jagmig med att yrka bifall till reservation 1.Anf. 8 ()Herr talman! Att den som har ett långt livs erfa-renhet bakom sig skall kunna få bestämma, tillsam-mans med sina anhöriga, hur den vård man behöverpå ålderns höst skall utföras och vilken vårdgivareman skall ha låter närmast som en självklarhet. Menså är det inte i verkligheten.Visserligen har mångfalden i vården och boendetökat och antalet vårdgivare har blivitfler, men fortfarande handlar det mer om kommuner-nas valfrihet än om den enskilde vårdtagarens. Det ärsnarare fråga om att kommunerna har skaffat sig al-ternativ och valfrihet, som sedan inte fullt ut har fåttslå igenom när det gäller den enskildes möjlighet attvälja. Det är dags att ändra det . Det är dags attändra lagen så att samma valfrihet som vi har skapatinom barnomsorgen också får gälla inom äldrevården.Givetvis får den enskildes valfrihet aldrig gå utöver någon annan enskild persons valfrihet. Men detär inte heller det som det handlar om. Vad det är förtyp av tjänster och vård man behöver och vilka resur-ser som måste sättas in måste naturligtvis avgöras isamråd mellan den enskilde och den som har kost-nadsansvaret, men hur och vem som skall utföra detjänsterna måste den enskilde bäst kunna avgöra självtillsammans med sina anhöriga.Att Socialdemokraterna är ambivalenta på den härpunkten förvånar mig inte särskilt mycket med tankepå den interna maktkamp som tycks råda mellanbevarare och förnyare. Men att t.ex. intehar ställt sig bakom den reservation och vi moderateroch kds tillsammans har avgivit på den här punktenförvånar mig litet, eftersom ändå har variten av föregångarna när det gäller kampen för enskil-das valfrihet.En av tankarna, herr talman, bakom ÄDEL-reformen var att få bort de gränsdragningsproblemsom funnits mellan omsorg och sjukvård. Redan närÄDEL-reformen beslutades varnade vi från Centernssida för att det fanns en viss risk för att andra gräns-dragningsproblem skulle uppstå i stället. ÄDEL-reformen innebar att man flyttade gränserna mellansjukvård och äldreomsorg på ett sätt som gjorde att viinte var säkra på att man skulle få bort gränsdrag-ningsproblemen. Det fanns risk att man i stället skullefå dem på ett annat ställe.Ett sådant problem, som kommit att bli alltmeruppmärksammat , är just den medicinskakompetensen inom det särskilda boendet. En geriatri-ker som ringde till mig för litet sedan berättade att hanen sen kväll blev kallad till ett sjukhem som kommu-nen drev. Han försökte få reda på vad den äldre sombehövde hans hjälp hade för problem. Han tittade påde anteckningar som fanns på sjukhemmet för attkolla vad som möjligen kunde ligga bakom sjukdoms-fallet. Där stod det: "Har haft hjärtbesvär. Har en soni ." Det är inte särskilt mycket att gå efter förden läkare som får rycka in på det här sättet.Det behövs nu en förbättring av kontinuiteten iden medicinska vården med en fastare koppling mel-lan sjukhemmen och läkare med geriatrisk kompetens.Det kan ske på olika sätt. Det behöver inte nödvän-digtvis vara likadant överallt, men det är viktigt attåstadkomma en fastare koppling.Herr talman! Det finns fortfarande ett antal småoch väl fungerande sjukhem kvar här i landet. Det hargjorts mycket för att få bort dem. Men vi tycker attsjukhemmen fyller en viktig funktion i vårdkedjan,inom ramen för den mångfald som behövs och somfaktiskt nu mestadels har börjat uppstå inom äldrevår-den. Därför behöver de finnas kvar. Vi tycker från vårsida att staten bör stimulera och underlätta det i ställetför att försvåra det. Vi har också tagit upp det i engemensam reservation.Socialtjänstkommittén, som har avlämnatsitt slutbetänkande, har i sitt förslag yrkat på en la-gändring som ger kommunerna ett tydligare ansvarnär det gäller stödet till anhörigvården. Det är en enigkommitté som har föreslagit det. Vi är medvetna omatt det kommer att ställa ökade krav på kommunerna,men det är också en av de få punkter i kommitténsförslag som innebär ökade ekonomiska krav på kom-munerna. Vi tyckte att det här var så angeläget att detborde kunna vara ett undantag i det nollsummespelekonomiskt sett som kommittén har arbetat med.Det är viktigt att anhörigvården inte bara betraktassom ett komplement utan också som en viktig del,likvärdig med annan del av vården. Vi tycker inte attregeringens förslag till ny socialtjänstlag bör avvaktas- i den här delen kommer det att dröja, om jag harförstått det rätt. Vi anser därför att det här bör beslu-tas redan nu.Herr talman! Det här är några av de punkter somvi har tagit upp i gemensamma och enskildareservationer. Vi står naturligtvis bakom alla dereservationer som vi har skrivit på men vi nöjeross med att yrka bifall till reservation nr 2 vid dethär tillfället.Anf. 9 ()Herr talman! Äldreomsorgen har genomgått förändring till det bättre i . Inte minst harÄDEL-reformen bidragit till detta genom att kommu-nerna har fått ett klart ansvar när det gäller äldresboende och omsorg.Men vi i liberalerna är inte nöjda. Detfinns fortfarande stora brister, vilket också den senas-te årsrapporten från visar.Människor i vårt samhälle har både rättigheter ochskyldigheter. Så kan grunden för det liberala samhäl-let formuleras. Men människor skall inte behöva varahögutbildade eller vana att söka information för attveta vilka rättigheter och skyldigheter man har. Attveta vad man har för rättigheter innebär en trygghet -man vet vad man kan förvänta sig men också vadsamhället inte kan hjälpa till med.Behovet av att känna trygghet inför ålderdomen ärstort. Även om viktiga förbättringar har skett, kännermånga att de inte vågar lita på att deras behov kom-mer att tillgodoses. Därför vill vi från Folkpartietliberalerna stärka de äldres ställning genom att upprät-ta trygghetsgarantier för de äldre.I socialtjänstlagen bör tydligare slås fast vilkaskyldigheter kommunerna har gentemot de äldre.Vidare bör varje kommun och landsting upprätta entrygghetsgaranti för äldre inom sitt område. Innebör-den av trygghetsgarantin skall vara att de äldre fårveta vilken service de kan räkna med av äldreomsor-gen och sjukvården. Om den brister skall den enskildeockså kunna vända sig till en namngiven person - enlokal äldreombudsman - för att få hjälp.I vårt förslag till trygghetsgaranti tar vi upp 13punkter som vi anser vara grundläggande, och som vianser att kommuner och landsting skall ha som mål attuppfylla senast år 2000.Herr talman! Jag tänker inte redogöra för varjepunkt, men några exempel är rätten till lämplig bostadinom och vid akut behov inom en må-nad, rätt till eget rum på sjukhem om man så önskar,rimliga avgifter och rätt till service om man bor kvarhemma. Det är alltså några av punkterna för att deäldre skall veta vad som gäller.Herr talman! Bostadsbyte kanibland ha en positiv effekt men kan ibland medföranegativa hälsoeffekter. Vad resultatet blir beror påmånga faktorer. Den ekonomiska situationen, tidigarebenägenhet till bostadsbyte, civilstånd m.m. är sådantsom kan påverka hur de äldre kommer att må efterbostadsbytet.Många studier visar att flyttning när det gäller äld-re kan medföra ökad dödlighet och minskad funk-tionsförmåga och livskvalitet. Depressioner och för-virringstillstånd är inte ovanligt. En viktig faktor ärom flyttningen förberetts genom samtal och om denhar varit frivillig. Äldre som mot sin vilja flyttas frånnormalt boende till långvården reagerar ofta negativtredan under väntetiden. Kommun- och landstingsför-bunden har utfärdat rekommendationer om vad manskall tänka på vid flyttning. Utgångspunkten är attindividen själv skall bestämma var hon skall bo.Vi anser att effekterna av rekommendationerna nubör utvärderas, eftersom det har förflutit sedande tillkom. Men utskottets majoritet anser att det ärtillräckligt med den uppföljning som Socialstyrelsengör. Men vi tycker ändå att det skall göras en speciellutvärdering av dessa rekommendationer, eftersom såmånga studier visar att flyttning av äldre kan medföraökad dödlighet och en minskning i funktionsförmåganoch livskvaliteten. Det är därför det är av så specielltstor vikt att denna utvärdering sker.Herr talman! Till vill jag bara sä-ga att han inte behöver oroa sig för när detgäller valfriheten för de äldre. Jag vill bara hänvisatill den motion som vi har väckt, vilken bl.a. behand-las här . Av den framgår det klart var vi står, ochvi har också kallat den Trygghet och valfrihet på äldredagar.Vi står också bakom en reservation i utskottet somhandlar om små, väl fungerande sjukhems möjligheteratt få finnas kvar. Det är flera partier som står bakomreservationen. Det är en viktig fråga som vi har tagitupp . Den är viktig och fortfarandeaktuell.Vi från liberalerna står naturligtvisbakom samtliga reservationer, men för tids vinnandeyrkar jag här bifall till reservation nr 3.Anf. 10 ()Herr talman! Till de tre föregående talarna frånModeraterna, skulle jag viljaställa frågan: Var skall ni ta pengarna ifrån? Jagtyckte att det andades väldigt mycket av överbuds-politik, vilket jag skall återkomma till.Från sida sade vi klart och tydligtföre valet att vi måste tillföra mer pengar till kommu-ner och landsting. Vi gick till val på detta och fickockså gehör för det.