prot · GI0983 · 1995-03-31 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:83Fredagen den 31 marsKl. 9.00 10.54Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Meddelande om aktuell debattFörste vice talmannen meddelade att Moderatasamlingspartiet framställt önskemål om aktuell debattom ekonomi.Talmannen hade beslutat att en sådan debatt skulleanordnas kl. 9.00.I debatten skulle regeringen företrädas av finans-minister från Moderata samlingspartiet inkomna skri-velsen hade följande lydelse:Till talmannenFramställning om aktuell debatt.Med anledning av ränteuppgången och kronansförsvagade ställning anhåller Moderata samlingspar-tiet om att utan dröjsmål håller en aktuelldebatt i detta ämne.Stockholm den 30 mars 1995Sonja RemboVice gruppordförande2 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1994/95:82Till riksdagenBeträffande interpellation 1994/95:82 av BirgittaHambraeus (c) om penningpolitik för full sysselsätt-ning, får jag meddela att jag inte kan besvara deninom föreskrivna fyra veckor.Skälet härtill är att vi inte funnit någon debattdagsom passar interpellanten och mig på grund av bl.a.påskuppehåll och utrikes tjänsteresor.Jag kommer att besvara interpellationen den 8 maj1995.Stockholm den 29 mars 1995Göran PerssonInterpellation 1994/95:83Till riksdagenBeträffande interpellation 1994/95:83 av BirgittaHambraeus (c) om internationella valutasystemet, fårjag meddela att jag inte kan besvara den inom före-skrivna fyra veckor.Skälet härtill är att vi inte funnit någon debattdagsom passar interpellanten och mig på grund av bl.a.påskuppehåll och utrikes tjänsteresor.Jag kommer att besvara interpellationen den 8 maj1995.Stockholm den 29 mars 1995Göran PerssonInterpellation 1994/95:86Till riksdagenBeträffande interpellation 1994/95:86 av ToneTingsgård "Offentlighetsprincipen och EU-handlingar" får jag meddela att jag inte kan besvaradenna inom föreskrivna fyra veckor.Skälet härtill är att har påskuppehållvecka 15 och ingen interpellationsstund vecka 16.Jag kommer att besvara interpellationen den 24april 1995.Stockholm den 27 marsLaila Freivalds3 § Svar på interpellation 1994/95:78 om jord-förvärvslagenAnf. 1 Jordbruksminister ()Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att medverka till en förändring av jordför-värvslagen.Sinikka anför bl.a. att speciellt i glesbyg-den har penningstarka, men mindre seriösa köpare,förvärvat skogsfastigheter. SinikkaBohlin anför vidare att från det att köpa-ren i ett åtagande förbundit sig att bosätta sig på för-värvsegendomen till dess att han i praktiken flyttar tillegendomen kan en oseriös köpare avverka all skog,försälja denna och i sin hemkommun betala skatt förinkomsten.Riksdagen beslutade om en omfattan-de avreglering av jordförvärvslagen. för-stärktes lagen kraftigt som regionalpolitiskt instru-ment medan reglerna om prisprövning togs bort.Ambitionen i lagstiftningen har varit att bevara boen-det och sysselsättningen i glesbygden. Myndigheternakan dock bevilja förvärvstillstånd utan att det kommertill stånd någon bosättning på egendomen. Det kanske t.ex. om förvärvaren inte kan flytta till egendomeneller om det inte finns några på orten bosatta intres-senter. Andra exempel är om ett vägrat tillstånd be-döms inte få någon direkt eller påvisbar effekt påsysselsättningen i området och det saknas möjlighetatt vara bosatt på förvärvsegendomen.Om myndigheterna ändå bedömer det angelägetoch realistiskt att få till stånd en varaktig inflyttning,får förvärvstillstånd vägras. Jag vill i detta samman-hang erinra om bestämmelserna i jordförvärvslagen ifråga om utebliven bosättning. Om en förvärvare inteuppfyller sitt åtagande om bosättning, får staten lösain egendomen. skall genast anmäla tillStatens jordbruksverk om det föreligger förutsättning-ar för att lösa egendomen.När det gäller avverkningsreglerna i skogsvårds-lagstiftningen vill jag nämna att skogsvårdsförord-ningen har ändrats. Ändringeninnebär att den begränsning för föryngringsavverk-ning som tidigare gällde enbart för brukningsenheterstörre än nu också skall gälla för mindrebrukningsenheter som har skapats genom delning.Ändringen gjordes för att hindra att skogsvårdslag-stiftningen kringgås med hjälp av fastighetsbildning-slagen genom att större brukningsenheter delas upp ibitar som är mindre än 100 hektar.Jordbruksverket har genomfört en omfat-tande enkät hos länsstyrelserna för att utvärdera jord-förvärvslagstiftningens effekter. Såvitt jag erfaritkommer eller maj månadi år att lämna resultatet av denna utvärdering till re-geringen. Jag emotser verkets rapport med mycketstort intresse. Först efter det att jag tagit del av inne-hållet i rapporten samt verkets eventuella förslag tillförfattningsändring är jag beredd att uttala mig omhuruvida jag kommer att medverka till en översyn avjordförvärvslagstiftningen.Jag vill i sammanhanget också nämna att jagmycket noga följer myndigheternas olika beslut vadavser köpares underlåtenhet att uppfylla åtagandenom bosättning på lantbruksenheter.Anf. 2 ()Herr talman! Jag vill börja med att tacka jord-bruksministern för svaret.När vi i fattade beslut om enomfattande avreglering av jordförvärvslagen förstodjag att det inte var för att man skulle hitta kryphål ilagen, utan ambitionen var att lagstiftningen skulleunderlätta boendet och sysselsättningen i glesbygden.Men problemet kanske ändå återstår, därför att sam-tidigt trädde också en annan lag i kraft, vilket jord-bruksministern också nämner i sitt svar, nämligenskogsvårdslagen som underlättar avverkning förskogsägare. Parollen i den lagen var ju ansvar medfrihet. Ansvar är bra, och frihet är bra. Men manmåste kunna kombinera detta.Vad som egentligen föranledde min interpellationtill jordbruksministern är de signaler som har kommitfrån fem olika län om att en köpare lyckats förvärvaflera olika fastigheter. Man köper fastigheterna utanatt bosätta sig där. Man avverkar all skog, säljer denoch lämnar fastigheterna till eventuell försäljning utannågra egentliga tillgångar i fastigheten. Detta har hänti , , , och Värmland.På alla ställen kunde en och samma köpare förvärvafastigheterna utan att tillsynsmyndigheten hade möj-lighet till insyn.Vi socialdemokrater varnade litet grand för kon-sekvenserna redan 1991.Jag hittade faktiskt en tidningsartikel av MartinSegerstedt, dåvarande riksdagsledamot från , som i i skrev följande:"Med en näst intill fri marknad på skogsfastighetersom vi numera har, finns det risk för att många klip-pare och spekulanter dyker upp på marknaden. Densom inte har något långsiktigt intresse för skogen,kanske inte bor i bygden, kan trissa upp priset påfastigheten för att sedan avverka allt som går att sälja.Kvar finns kalhyggen, jakt och fiskerätt, som kanavyttras eller behållas.Detta blir till förfång för en seriös skogsbrukare,som bor i bygden och vill köpa till mera mark för attkunna leva kvar med ett långsiktigt skogsbruk somförsörjningsbas. "Detta skrevs alltså 1991. Verklighetsbeskrivning-en blev tyvärr en verklighet 1994-1995.Jordbruksministern säger också i sitt svar att mankommer att följa upp frågan och att Jordbruksverket1994 har gjort en omfattande enkät hos länsstyrelser-na för att utvärdera jordförvärvslagstiftningens effek-ter.Min fråga är: Kommer man i det fortsatta arbetetatt också väva in den andra lagstiftningen,skogsvårdslagstiftningen? Där har man ju precis somjordbruksministerns säger gjort en förändring iskogsvårdsförordningen för att ändra ransoneringsbe-stämmelsen. Men jag tror att det är viktigt att manföljer dessa två lagar samtidigt.Jag hoppas att jordbruksministern delar min me-ning att de areella näringarna, dvs. jordbruket ochskogsbruket, är grunden i landsbygdenoch i glesbygden för att människorna skall kunna levaoch verka där i framtiden.Anf. 3 Jordbruksminister ()Herr talman! För att börja med den sista frågan såär jag övertygad om att och jag ärfullständigt överens om att förändringen av lagstif-tingen inte skulle medföra att färre människor skullekunna bo och arbeta i de mer glesbefolkade delarnaav landet. Tvärtom skulle det vara en regionalpolitiskreform. Där tror jag inte att det råder några delademeningar.Efter det att jordförvärvslagstiftningen ändrades år1991 av den dåvarande socialdemokratiska regeringenfick vi en ny regering och en annan lagstiftning, vilketockså har spelat in. Konstigt noggjordes detta. Det medförde att man kunde kringgåbestämmelserna på det sätt som vi har kunnat läsa omi många tidningar. Det var just av det skälet att maninte skulle kunna dela upp områdena i mindre områ-den och avverka som skogsförordningen ändrades den1 januari i år.När det gäller den konkreta fråga som SinikkaBohlin ställer om man även kommer att väva in enändring av skogsvårdslagstiftningen kan jag inte svarapå det . Det beror litet grand på det resultat mankommer fram till i den undersökning som görs.Skogsstyrelsen håller också på att göra en utredningom avverkning i förhållande till storleken på fastighe-ten. Det räknar man med att skall vara klart någongång under den senare delen av det här året. Självfal-let måste man titta på båda dessa två utredningar föratt se efter vilka åtgärder man skall vidta för att uppnådet mål som vi är alldeles överens om.Anf. 4 ()Herr talman! Jag är tacksam att jordbruksminis-tern i varje fall delar min åsikt om framtiden, gles-bygden och jordbruket i glesbygden och landsbygden.Men jag tror fortfarande att det är väldigt viktigt i detfortsatta arbetet att man försöker att i utvärderingenväva ihop uppföljningen av flera lagar.Dessa lagar samverkar i många fall. Om det finnskryphål i lagar, och det finns tre olika lagar,som jordbruksministern här har nämnt, är det viktigtatt man ser till följderna samtidigt.Det som jag har en mycket liten förståelse för efterdet att man ute i landet i olika massmedier uppmärk-sammat dessa frågor är att man från myndighetenssida kritiserar de förordningsförändringar som hargjorts och . Man får i massme-dierna höra att , som är den myndig-het som övervakar dessa frågor, t.o.m. är mycketkritiskt till att man från ändradedessa ransoneringsbestämmelser. Jag tycker att myn-digheterna skall försöka följa de ändringar som vi göri lagstiftningen och inte i massmedierna öppet kritise-ra att de har gjorts.Det är inte myndigheternas uppgift att direkt följadetta. Människor som bor i dessa bygder känner oro.De märker att folk utifrån köper fastigheter, avverkaroch, som jag skrev i in interpellation, skattar i sinahemkommuner. Det innebär att kommunen mister sinaskattemöjligheter. Dessa pengar går till en hemkom-mun. Men möjligheterna försvinner också för demänniskor som eventuellt vill köpa dessa fastigheter iframtiden, livnära sig på dem och kunna avverka skogså småningom.Jag tycker att det är väldigt viktigt att poängteraatt länsstyrelserna noga skall följa upp frågorna. Vissakommuner har upplevt att tillsynsmyndigheten kanskeinte alla gånger har gjort de saker som den är ålagd attgöra. Min förhoppning är att jordbruksministern i detfortsatta arbetet tittar på t.ex. bosättningskraven somfinns i lagen. Kan man på olika sätt inom lagstiftning-en stärka juridiska eller ekonomiska påföljder?Anf. 5 Jordbruksminister ()Herr talman! Till det första inlägg som SinikkaBohlin gjorde vill jag säga att de fall som SinikkaBohlin redovisade var rent kriminella fall. Det är klartatt sådant skall beivras och att man skall försöka före-bygga det. Det är också därför som översynen görs.När det gäller de regionalpolitiska bestämmelser-na och bestämmelserna om bosättning i jordförvärvs-lagen kan man dela in dem i tre områden.Det är fråga om friområden, där fysiska personerfritt får förvärva lantbruksenheter.Det handlar om de glesbygdsområden som vi bådatvå nu diskuterar, där fysiska personer fritt får förvär-va lantbruksenheter om de harvarit bosatta i glesbygd inom den kommun där denaktuella förvärvsegendomen är belägen, eller om de iett särskilt åtagande förbinder sig att bosätta sig påegendomen och därefter bo på den i minst fem år.Det tredje fallet är omarronderingsområden. Därfår förvärvstillstånd vägras om förvärvet skulle göradet svårare att genomföra rationaliseringar avägostrukturen.Bosättning i detta sammanhang är enligt folkbok-föringslagen ett väldigt klart och entydigt begrepp. Enperson anses vara bosatt på den fastighet där regel-mässigt tillbringar sin dygnsvila. Om man vill är detdärför relativt enkelt att avgöra var någonstans enperson är bosatt. Jag kan också nämna att har tillskrivit och påtalat attdet skall beivra denna typ av s.k. fusk om det upp-täcker det.Det kan i sammanhanget vara värdefullt med litetstatistik. Enligt gjordes under bud-getåren 1991/92, 1992/93 och 1993/94 i landet totalt585 åtaganden om bosättning i samband med förvärvav lantbruksenheter i glesbygd. Av dessa anmäldelänsstyrelserna 38 till för eventuellinlösen. Av dessa 38 ärenden återstår endast 13ej avgjorda ärenden. I övriga 25ärenden har antingen bosättningen uppfyllts, ärendetavskrivits eller, som i tre fall, överlämnats till domstolför inlösen.Jag vill slutligen säga att jag tycker att de artiklarsom redovisar är väldigt bra. Det ärbra att ortspressen och den lokala opinionen bevakarde ärenden som avser utebliven bosättning. Vi har settatt detta kan vara ett verksamt komplement till övrigamer formella åtgärder för att uppnå efterrättelse av deåtaganden om bosättning som är nödvändiga.Anf. 6 ()Herr talman! Efter det att jag har lyssnat på densista redovisningen av alla lagar får jag fortfarande enkänsla att det verkligen är fråga om en snårskog avbestämmelser. Det är kanske inte alla gånger så lättför en vanlig köpare att över huvud taget gå in i densnårskogen.Det är därför ännu viktigare att länsstyrelsernaföljer upp ärendena på ett bra sätt. Visst är det somjordbruksministern säger bra att massmedierna ochlokalbefolkningen följer frågorna. Enligt lagstiftning-en är det inte de som egentligen skall bevaka frågor-na, men jag förstår att de ser verkligheten på att annatsätt än vad kanske länsstyrelserna gör alla gånger.Jordbruksministern redovisade alla de olika be-stämmelserna när det gäller bosättning. Det finns ändåkonstigt nog möjlighet att gå vid sidan om och ta ettsidospår. Det är precis som jordbruksministern säger.Köparen förbinder sig att bosätta sig på fastigheteninom . Om så ej sker kan staten lösa in densam-ma inom ett halvt år.Men det är under dessa som dehär sakerna har hänt. Det har alltså inte funnits över-syn, och det är då man har avverkat all skog, fastänbestämmelsen finns. Jag har lovat att jag skall bosättamig där . Men jag gör inte det, utan jag av-verkar skogen och åker därifrån. Jag åker från Gävle-borg till och tar nästa fastighet, i stort sett.Utan att gå djupare in i önskar jagfortfarande att jordbruksministern om det är möjligtföljer upp de tre olika lagarna för att klaraav frågan och ge människorna i glesbygden ochlandsbygden möjligheten att tro att kanvarje fall inte kriminella fall ske som minskar männi-skornas möjligheter till inkomster i landsbygds- ochglesbygdskommuner.Anf. 7 Jordbruksminister ()Herr talman! Att tro att man kan gardera sig frånkriminella inslag i verksamheten är nog att tro litet förmycket. Finns sådana skall de beivras med de metodervi har inom juridiken. Däremot skall det inte på lagli-ga vägar vara möjligt att göra dessa saker.Det som sade om att man så snabbtkan avverka skogen stämmer inte riktigt. Det var juden möjligheten som den nya förändringen som sked-de täppte till. Det måste gå efterförvärvet innan man får slutavverka, vilket har bi-dragit till att minska de möjligheter som det har ståttom så mycket i tidningen.I övrigt vill jag bara återigen hänvisa till att när ut-redningen är klar och behandlad i vanlig ordningkommer jag att överväga en förändring av jordför-värvslagen, om det visar sig att de misshälligheter ochkryphål som påstod skulle finnas exis-terar i verkligheten.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1994/95:77 om tand-vårdenAnf. 8 Socialminister ()Herr talman! Med anledning av den av regeringenaviserade propositionen om ersättningssystemet förvuxentandvård har ställt följande trefrågor till mig.1. Avser regeringen att lägga fram ett förslag somgaranterar god tandhälsa för hela befolkningen?2. Hur avser regeringen att garantera konkurrens-neutraliteten mellan produktionen av offentlig ochprivat tandvård?3. Kommer regeringen i propositionen att tillgo-dose de krav som ställt beträffande särre-dovisning av folktandvårdens ekonomiska verksam-het?Inledningsvis vill jag framhålla att regeringen ibudgetpropositionen redovisat sin avsikt att fullföljaarbetet med att reformera ersättningssystemet förvuxentandvård med beaktande av vad an-fört bl.a. i fråga om de civilrättsliga aspekterna på ettsystem med premietandvård. Innan den aviseradepropositionen kan föreläggas måste rege-ringen inhämta yttrande av lagrådet. Arbetet med attutforma lagförslagen pågår inom re-geringskansliet och alla frågor om utformningen avdet förändrade ersättningssystemet är ännu inte lösta.Till följd härav är jag inte bredd att i detaljredovisa och diskutera de frågor som harställt. Mina svar på de ställda frågorna skall ses motden bakgrunden.Jag avser att efter nämnda lagrådsbehand-ling föreslå regeringen att lägga fram ett förslag tillförändrat ersättningssystem för vuxentandvård som istora drag motsvarar det som den förra regeringenförelade . Det är dockdenna gång inte fråga om några riktlinjer som riksda-gen skall ta ställning till utan om förslag om den lag-reglering som erfordras för att införa det förändradeersättningssystemet. Detta innebär i korthet att tvåparallella ersättningssystem skall finnas, premietand-vård med fast årlig försäkringsersättning och avgiftsamt åtgärdstaxa. Gemensamt för båda systemen skallfinnas ett särskilt högkostnadsskydd. Vårdens kvalitetoch standard och nivån på det ekonomiska stödet frånförsäkringen skall vara detsamma oavsett system. Förpatientgrupper som av olika skäl har stora tandvårds-behov under skall särskildaregler gälla.Denna principiella konstruktion av ersättningssys-temet bör skapa goda förutsättningar för att hela be-folkningen skall kunna behålla och utveckla en godtandhälsa. Jag vill dock erinra om att de besparingarsom av statsfinansiella skäl företagits i tandvårdsför-säkringen innebär att alla patienter, oavsett vilketersättningssystem som tillämpas, får betala en störreandel av behandlingskostnaderna än tidigare.När det gäller fråga hur regeringenavser att garantera konkurrensneutraliteten mellanproduktionen av offentlig och privat tandvård kan jagkonstatera att nuvarande regering inte har annan upp-fattning än den som framfördes i den förra regering-ens proposition och som stod bakom. Jaganser således att det så långt möjligt bör skapas likavillkor för konkurrens mellan privata och offentligavårdgivare. Åtgärder behöver därför vidtas i olikaavseenden. Det gäller olikheterna i fråga om redovis-ning av mervärdesskatt. Vidare bör utvecklingen avlandstingens redovisning av folktandvårdens ekonomioch verksamhet inom tandvården påskyndas. Dess-utom bör reglerna i tandvårdstaxan om upprättande avtandvårdsräkning, om period för utbetalning av för-säkringsersättning och om förhandsprövning ändras såatt privata och offentliga vårdgivare så långt möjligtfår samma rutiner. När det gäller frågan om redovis-ning av mervärdesskatt har jag inhämtat att denna förnärvarande bereds inom Finansdepartementet.Den tredje frågan har jag redan berört. Jag villdock tillägga att den nuvarande regeringen, i likhetmed den förra, inte har för avsikt att införa någratvingande regler för den kommunala redovisningen.Regeringen förutsätter således att ett utvecklingsarbe-te inom landstingen kommer till stånd och att därvid bör ha en samordnande roll.Arbetet består kort sagt i att avgränsa vissa lands-tings- och folktandvårdsspecifika verksamheter ochkostnaderna för dessa i förhållande till allmäntand-vård för vuxna. Det måste dock framhållas att lands-tingen och folktandvården har flera lagstadgade upp-gifter såsom barn- och ungdomstandvården samtspecialisttandvården. Allmän vuxentandvård är där-emot en uppgift som inte är tvingande på samma sätt.Det är rimligt att redovisningen principiellt bör varasådan att kostnader och intäkter så långt det är möjligthänförs till respektive verksamhetsgren.Anf. 9 ()Herr talman! Jag ber att få tacka socialministernför svaret.Låt mig inledningsvis framföra att frågan om enny tandvårdsförsäkring har varit en lång och segslitenfråga. Det har varit en jobbig fråga också för oss här iriksdagen.Läget är nu allvarligt av flera skäl. Tandläkarnabehöver arbetsro och långsiktighet i sitt arbete. Detkrävs även inom tandvården ytterligare betydandebesparingar med hänsyn till statens finanser. Det ärdags att tandvårdsförsäkringen får en sådan utform-ning att den står sig framåt i tiden.Som jag har skrivit i min interpellation är det ock-så många patienter som är oroliga för framtiden, sam-tidigt som många privattandläkare inte vet om devågar starta eller överta kliniker, eftersom osäkerhe-ten är så stor.Herr talman! Jag överraskas av socialministernssvar, att regeringen överväger att införa ett premie-tandvårdssystem. Den socialdemokratiska majoriteteni avskaffade ju de riktlinjer som den förraregeringen presenterade. Jag är dock en aning tvek-sam till att två parallella system skall skapas, samti-digt som vi tvingas spara ytterligare i tandvården.Därmed får man ett system som subventionerar ävenrelativt billiga åtgärder och ett system som har enbetydande självrisk i botten. Det blir då betydligtfärre medel i systemet och därmed andra förutsätt-ningar än , eftersom ytterligare bespa-ringar måste göras.Vi skall med stort intresse avvakta regeringensförslag, så får vi se hur det ser ut när det kommer.I betänkande SfU18 tas konkurrensfrå-gorna upp. Den socialdemokratiska majoriteten påpe-kade med kraft att vid ett flertal tillfällenhar krävt att fri konkurrens bör råda även inom barn-och ungdomstandvården. tar inte uppden frågan i sitt svar.Situationen är sådan att trots att barntand-vårdspengen har införts i några landsting fortsätter80 % av ungdomarna hos folk-tandvården medan går över till den privatatandvården. Detta medför att privattandläkarna får enallt äldre patientstock, eftersom huvuddelen av deunga stannar kvar hos folktandvården.Detta visar också att det är god kvalitet såväl i denprivata vården som i folktandvårdens verksamhet. Nuhar det gått så långt att även tjänstetandläkarna anser att barn- och ungdomstandvården bör släppas fri.Frågan till socialministern blir då: Kommer regering-en med ett förslag om fri konkurrens även inom barn-och ungdomstandvården?Herr talman! Jag konstaterar med glädje att rege-ringen arbetar med konkurrensfrågorna. Det är bra attvi får en lösning på mervärdesskattefrågan. Men vadmenar socialministern men att landstingen inte skalltvingas att införa särredovisning av tandvården?Riksdagen har med stöd av mycketklart tagit ställning i den här frågan. Det är då ensocialdemokratisk majoritet som har fattat det beslu-tet, och jag instämmer självfallet i den åsikten.Är det inte dags att uppfylla krav närdet gäller konkurrensneutraliteten? Kan vi lita på attregeringen kommer med en proposition som ger bådelångsiktighet och en tandvårdsförsäkring som gynnardet fria valet hos såväl barn som vuxna? Det svar somsocialministern har givit ger inte klart besked, men vikan kanske få ett besked här.Anf. 10 ()Herr talman! Jag har för avsikt att i mitt inläggkoncentrera mig på frågan om konkurrensneutralitetenmellan folktandvården och privattandläkarvården. Ärde åtgärder som socialministern anger i sitt svar påSigge Godins interpellation tillräckliga för att skapakonkurrensneutralitet? Även om det är ett tappertförsök, måste jag be socialministern att övervägaföljande.Det är av utomordentligt stor vikt att folktandvår-dens monopol avseende barn- och ungdomstandvår-den upphävs. Det är av utomordentligt stor vikt attetableringskontrollen försvinner.