prot · GI09114 · 1995-06-02 00:00:00 — Detskulle faktiskt motsvara de 2 miljarder som vi villavsätta. Då skulle vi vara överens.Anf. 79 () replikHerr talman! Jag försökte i mitt anförande säga attjag tror att man skall vara mycket försiktig både medatt anvisa konkreta lösningar, någon sorts patentme-dicin för hur problemen skall lösas, och med progno-ser. Erfarenheterna visar tyvärr att vi alldeles obero-ende av partifärg har haft svårt att uppskatta hur ut-vecklingen kommer att bli och vilken effekt olikapolitiska beslut har.Jag delar uppfattning att detfinns skäl att misstänka att den uppskattning somregeringen gör i budgeten om antalet offentliganställ-da framöver är väl optimistisk. 15 000 hotade jobbkan tyvärr visa sig vara en underskattning av proble-met.Samtidigt är jag inte beredd att säga att Hans An-dersson och de fackliga organisationerna ligger när-mare sanningen när de nämner antalet 100 000. Jagtycker att det viktiga besked som vi kan ge är att viskall ha en öppenhet inför att åstadkomma med lös-ningar, om det visar sig vara nödvändigt. Det viktigaär att vi i grundfrågan är tydliga och klara. Utgångs-punkten och målsättningen måste vara att undvika attkommun- och landstingsanställda kastas ut i öppenarbetslöshet. De praktiska politiska åtgärderna fårsedan anpassas till hur verkligheten ser ut.Anf. 80 HANS () replikHerr talman! Jag är överens med att det är mycket svårt att kvantifiera dessa risker.Jag vet inte om det blir 100 000, 80 000 eller 60 000.Blir det 100 000, räcker inte heller vårt förslag till.Men vad jag vet är att när arbetsmarknadsministernsäger: Jo, men visst skall vi kunna göra någonting åtdet här problemet, är detta med tanke på den budgetsom utskottsmajoriteten har ställt sig bakom inte sant.Det utrymmet finns inte, och det vet man redan ute ilänen, där man har fått en preliminärfördelning avsina medel. Därför måste det till en extra resurs, ochden måste öronmärkas för utbildning på grund av dekonsekvenser som kommunnedskärningarna kommeratt få. Detta kommer särskilt att markeras vad gällerkvinnor. Jag tycker då att det är hederligt att ocksåfinansiera detta på det sätt som vi har gjort.Jag håller vidare med om att det inte är lätt att vetaexakt vad som skall hända, och jag har inte någonsnabblösning. Den lösning som jag här förordar kansägas vara ett slags sistahandslösning. Om man inteorkar upprätthålla den kommunala välfärden, måsteman åtminstone på ett bra sätt ta hand om de männi-skor som har gjort ett bra jobb inom den. De måste fåbättre möjligheter till en alternativ arbetsmarknad.Båda dessa förslag har vi lagt fram.Anf. 81 () replikHerr talman! Utskottsmajoriteten beräknar att detbeslut som vi skall ta kommer att leda tillatt man får resurser som räcker till 240 000 människori olika typer av åtgärder. Om det visar sig att denuppskattningen är rimlig, tycker jag att det finns skälatt vara rätt optimistisk om möjligheterna att användapengar också för att förhindra uppsägningar i kom-muner och landsting.Men detta kan, som sagt, av olika skäl visa sig intevara en riktig bedömning. Svaret på det får vi juganska snart, , eftersom man just nuförhandlar ute i kommuner och landsting. Då får vi enrimlig uppfattning i frågan om resurserna verkligenkommer att räcka. Jag kan lova attom det skulle visa sig att hans mer pessimistiska pro-gnos är riktig, kommer jag i så fall att fortsätta attverka för att ytterligare åtgärder vidtas.Anf. 82 () replikHerr talman! sade att jag varotydlig i diskussionen om kommuner och landsting.Hur då otydlig? Jag själv och de övriga kristdemo-kratiska ledamöterna har somvi har suttit här i drivit denna fråga. Vilyckades få med oss övriga partier i den tidigare re-geringskonstellationen på att få till stånd skrivningar iutskottet som möjliggjorde för länsarbetsnämndernaatt sluta de berörda avtalen med kommuner ochlandsting för att förhindra uppsägningar och öppenarbetslöshet. Det är den möjligheten som är på vägatt fasas ut från verktygen i den arbetsmarknadspoli-tiska arsenalen.Lars sade att ministern gav ett bra be-sked på den här punkten. Han har integivit oss något besked utan har tvärtom tillåtit attavtalen nu inte förlängs och att möjligheter till nyaavtal inte ges.Jag skulle vilja citera ur den kristdemokratiska re-servationen på den här punkten, reservation nr 12:"Utskottet anser i likhet med motionärerna i motionA54 (kds) att den möjlighet som tidigare gavs tilllänsarbetsnämnderna att sluta avtal med kommuneroch landsting om utbildning och kompetenshöjning istället för öppen arbetslöshet måste kvarstå. Det ärenligt utskottet väsentligt att tydliga signaler om dettages till ansvariga myndigheter. "har alla möjligheter att på onsdagliksom ansluta sig till denna uppfatt-ning.Lars vill sätta upp ett varnande fingeroch säger att man får återkomma med lösningar omdet blir nödvändigt. Men tiden är ute. Det är nödvän-digt . Jag vill anbefalla artikeln i i går, enligt vilken 10 000 anställda räknas somövertaliga och möjligheten att få till stånd den aktuel-la typen av avtal inte verkar finnas.Anf. 83 () replikHerr talman! Jag blir litet smickrad när den eneefter den andre erbjuder mig anslutning till reserva-tioner, men jag står ändå fast vid min slutsats att jagbiträder utskottsmajoritetens förslag.Vad jag menade med talet om otydlighet, DanEricsson, var följande - och där ger jag gärna DanEricsson en eloge, eftersom han har arbetat hårt medden frågan. Det är en sak att vi är överens om att det idagsläget är fel att kasta ut kommun- och landstings-anställda i öppen arbetslöshet. Men menar att vi också långsiktigt klarar oss utan att rationa-lisera och minska antalet anställda kommuner ochlandsting? Det var på den punkten som jag menade atthan inte var lika tydlig.Även om man vidare kan belägga en mängd utta-landen i olika sammanhang där haruttryckt sig oerhört väl om offentlig verksamhet ochom vilken betydelse sjukvården, barnomsorgen ochäldreomsorgen har, måste han som politiker ibland,åtminstone för , jämföra det som hansäger med det som han praktiskt har ansvar för. Ty-värr gör resultatet av de gångna tre åren, - trots alla vällovliga inlägg i denna kammare -att det som finns nedskrivet litet grand bleknar.Anf. 84 () replikHerr talman! Låt mig vad gäller det resultat somLars talar om ta som exem-pel. Under den förra mandatperioden hade vi inte enenda uppsägning från sida och från destora kommuner där det fanns fyrpartikoalitioner, utanlöste problemen via avtal med länsarbetsnämnderna.Det var något som vi drev fram här i kammaren.Jag trodde faktiskt att uppskattadedetta och verkligen ville slå vakt om denna möjlighet.Jag blir när jag nu hör litet bekymradinför möjligheten att han ändå kommer att stödjautskottsmajoritetens uppfattning att man bör avvaktaoch se. Det är nu som det händer. Det är nu som avta-len löper ut och som det skulle finnas möjlighet attsluta nya avtal. Men länsarbetsnämnderna säger nu attde inte får några tydliga signaler om att detta instru-ment skall användas.Detta instrument håller på att fasas ut ur den ar-betsmarknadspolitiska arsenalen. Det kommer vi inteifrån. Det är på den punkten som vi från kds har enavvikande uppfattning. Vi menar att detta instrumentskall få finnas kvar.Vad sedan gäller kommunernas ekonomi, LarsStjernkvist, vill jag säga att vårt budgetförslag faktisktinnebär att vi förstärker kommunernas ekonomi med8-10 miljarder. Det är på det sättet som vi skall klaraverksamheterna: äldreomsorgen, vården, barnomsor-gen och utbildningen. försämrar ni dessa verk-samheter, tvärtemot vad ni sade under valrörelsen.Det är verkligheten, . 85 () replikHerr talman! Jag förstår inte riktigt vad menar när han säger att det är . På onsdagskall vi här fatta beslut om vilka regler som skall gällaefter . Just nu sitter man och förhandlarrunt om i landet för att hitta lösningar för att förhindrauppsägningar. Ingen kan väl rimligen begära att deförhandlingarna skall vara avslutade innan vi här iriksdagen har talat om vilka resurser och vilket regel-verk som skall finnas efter halvårsskiftet.På en punkt har det getts ett mycket tydligtbesked, nämligen när statsrådet : Jo, ni får det verktyg som behövs för att för-hindra uppsägningar. Tydligare än så kan man rimli-gen inte vara. Den reservation kds har skrivit innebäruppenbarligen i det här läget bara att man slår in öpp-na dörrar. Den är redan tillgodosedd. Men det återstårett frågetecken. Det gäller resurserna. Vid åtskilliga tillfällen har jag nu upprepat att omdet skulle visa sig att pengarna inte räcker måste detnaturligtvis finnas en öppenhet för att återkomma.Anf. 86 ()Herr talman! Andra har talat om det här betänkan-det i sin helhet. Jag väljer att koncentrera mig pånågra enstaka frågor och ett visst jämställdhetspers-pektiv. Jämställdheten i det här betänkandet och iarbetsmarknadspolitiken i stort lämnar mycket övrigtatt önska. Den verkar helt enkelt inte existera.Visserligen är arbetslösheten bland män fortfaran-de några procenttal högre än bland kvinnor. Men närsysselsättningen ökar, minskar männens arbetslöshet.Kvinnorna står och stampar på samma höga arbets-löshetsnivå.Parallellt med detta vet vi att ytterligare 40 000 of-fentliganställda, mest kvinnor, kommer att lämna sinutbildningsperiod i kommuner och landsting när avta-len med löper ut. Dessutom kommer ytterligareca 60 000 och kanske fler - mest kvinnor - att fålämna sina anställningar i kommuner och landstingnär den kommunala ekonomin försämras ytterligarepå grund av riksdagsbeslut. Allt talar för att kvinnorsarbetslöshet kommer att öka markant under det när-maste året om inget görs.Vad planerar regeringen att göra åt det här? Hurmycket avser man att investera på att skapa arbetstill-fällen för kvinnor? Svar: ingenting. Två miljarder iallergisanering är bra. Det kommerdessutom att skapa arbeten inom byggsektorn - entypiskt manlig sektor. Två miljarder till nybyggnationär bra. Det skapar arbetstillfällen inom byggsektorn.Ett ROT-program enligt förslaghade varit bättre. Det hade gett fler arbetstillfällen,men trots allt ger det jobb inom en sektor där detbehövs - en manlig sektor. För kvinnorna blir detingenting. De är osynliggjorda och bortglömda.I stället fattar regeringen beslut vars effekter ökararbetslösheten bland kvinnor när den kommunalaekonomin begränsas. Vi vet att nästan varenda kronasom satsas i den offentliga sektorn ger arbetstillfällen- mest för kvinnor. Vi vet dessutom att behoven avfler jobb i sjukvården, i barnomsorgen och i äldreom-sorgen är akuta. Där finns behoven, och där finnsarbetstillfällena.Då, , valde regeringen attsatsa på riktat anställningsstöd. Vad blev utfallet? Tja,15, kanske 20 registrerade ansökningar om jobb,varav minst hälften och kanske fler möjligen skulle hainkommit i alla fall. Man reserverade 5 miljarder somkunde ha använts på ett bättre sätt. Sänkningen avmatmomsen kostade . Då fanns det pengar.Det handlar alltså till syvende och sist om en priorite-ring, ett val.Vid sidan av åderlåtningen av offentliga sektornpå arbetstillfällen har 80 000 kvinnor lämnat kontor-sadministrativa yrken . Det har följandegemensamt: en relativt hög ålder, en utbildning som anses föråldrad, ett yrke som i stort sett är bortra-tionaliserat. Kvinnors arbetsmarknad krymper och blirsmalare. Hur gärna vi än vill och önskar kan intedessa kvinnor vara byggnadsarbetare eller tekniker imorgon.Arbetsmarknaden i stort ställer också helt andrakrav på utbildning med ny teknik och en ny arbetsor-ganisation som har förändrat arbetslivet. Skall dessakvinnor ha en reell möjlighet att komma tillbaka påarbetsmarknaden krävs en bred och djup satsning påkompetenshöjande åtgärder.Vänsterpartiet föreslår att AMS ges i uppdrag attutveckla eller upphandla utbildning som leder dessalångtidsparkerade kvinnor tillbaka till arbetslivet. Vikan inte blunda för problemet att kvinnors traditionel-la arbetsmarknad har krympt och att det krävs särskil-da satsningar för att vidga deras kompetens så att dekan söka arbeten på en bredare arbetsmarknad. Lika-väl som vi investerar i byggnation måste vi våga in-vestera i kompetens.Vänsterpartiet har i en rad motioner lagt fram för-slag för att säkra och värna kvinnors rätt och möjlig-het till arbete. Det gäller riktade medel till kommunalsektor. Det gäller kompetensutveckling i arbetslivet,och en riktad kompetensutveckling till kvinnorsom är arbetslösa. Det gäller satsning på tjänstesektoroch åtgärder mot lönediskriminering. Det gäller del-tidsanställdas rätt till heltidsanställningar, arbetstids-förkortning och arbetsskadebegreppet. Ja, vi har flerförslag.Alla dessa förslag har vuxit fram utifrån insiktenatt kvinnors rätt och möjlighet att försörja sig själva ärgrunden till ett jämställt liv och ett jämställt samhälle.Vad föreslår utskottets majoritet? Jo, först konsta-terar man att problemen för kvinnorna på arbetsmark-naden är stora och att framför allt deltidsarbetslöshe-ten har ökat markant bland kvinnor. Man talar ombristande kunskap och utbildning. Särskilt hos deäldre kvinnorna utgör det här ett hinder mot rörlighetpå arbetsmarknaden. Man talar om kvinnors dåligaarbetsmiljö. Man har alltså insikt om problemen, ochnu kommer majoritetens förslag till lösning.För det första har man lyft fram jämställdheten påarbetsmarknaden som ett lämpligt ämne för en för-valtningsrevision av revisorer. För detandra ger man regeringen till känna behovet av enkartläggning och analys av kvinnors arbetsmarknad.För det tredje pekar man på en rad andra utredningar.Jag har inget att invända mot något av de här för-slagen eller mot andra utredningar som utskottet hän-visar till. Men det här har ingenting att göra med detfaktum att vår arbetsmarknadspolitik för det kom-mande budgetåret även måste omfatta kvinnorna ochkvinnornas arbetstillfällen.Jag vill i det sammanhanget passa på att säga attvisst är det sympatiskt och bra med detta värnande omåtgärden med Lan-avtal. Jag stöder det fullt ut. Mendet måste faktiskt vara en prioriterad uppgift att be-hålla kvinnorna i arbetslivet, att tillskjuta medel så attde jobb som behövs blir utförda och icke längre är enåtgärd. Vi bör satsa på att bygga broar från kvinnorsom har lämnat den offentliga sektorn och det kontor-sadministrativa yrket på en ny arbetsmarknad. Det krävs finansiering.Vänsterpartiet har ett sådant förslag. Jag välkom-nar både och att stödjareservation 35, så behöver ni inte vara så bekymradelängre.Det krävs alltså riktade insatser för att skapa ar-betstillfällen för kvinnor och riktade insatser till ar-betslösa kvinnor. Jag tycker att det är häpnadsväck-ande att ett betänkande så kemiskt fritt från jämställd-hetsperspektivet verkar kunna gå igenom . vet vi att det kommer ytterligareförslag som kommer att rikta sin udd mot kvinnor.Det gäller bl.a. förändringarna för deltidsarbetslösa,mest kvinnor.Jag skall sluta här genom att kort säga att jagtycker att det här betänkandet i sin helhet kan recense-ras med: Och för kvinnorna ingenting, de skall utre-das. 87 () replikHerr talman! I det svenska politiska systemet ärdet både ett och annat som skall utredas, både förkvinnor och män. Det kan jag lova. Vi har den tradi-tionen för att bereda olika frågor.Jag har ingenting emot den verklighetsbeskrivningsom ger, även om den är litet väl ony-anserad. Men i stora drag är det som med stor sanno-likhet kommer inom den offentliga sektorn ett pro-blem. Det finns behov av stora förändringar och meddem följer kanske arbetslöshet.Jag tror att det är mycket viktigt att komma ihågde åtgärder som har vidtagits. När dem blir det ett litet lätt förlöjligande. Jagtror inte att man gör frågan någon tjänst genom attanlägga den här litet lätt förlöjligande tonen.Vi har sett att ett av grundproblemen är att vi iSverige har en mycket starkt könssegregerad arbets-marknad. Vi måste finna åtgärder för att komma tillrätta med denna könssegregation.Den kanske största kvinnofällan när det gäller ar-betsmarknaden är den kraftiga övervikten avkvinnliga representanter bland deltidsarbetande. Detmåste det göras något åt.Vi ser som sagt var problem när det sker föränd-ringar i offentlig sektor.På detta finns lösningar. Lösningarna handlar inteförst och främst om att se till att alla som har jobbskall få fortsätta att ha det jobbet i all framtid. Manmåste inse att det kommer att behövas omstrukture-ringar och förändringar. I de här förslagen ingår ut-redningar.Den socialdemokratiska regeringen har uttalat sigför att man vill ha en förändring i arbetsrätten som gerrätt till mertid vid deltidsanställningar. Jag tror skall vara försiktig med investeringarna. Detfinns en hel del inom byggsektorn som, precis som jagförsökte säga i mitt inledningsanförande, leder övertill underleverantörer där väldigt många kvinnor job-bar. Jag har själv jobbat på en gardinstångsfabrik engång i tiden. Jag kan berätta att där var både en ochannan kvinna som fick nytta av att byggandet flöt bra.Jag tror att man skall vara försiktig med generalise-ringarna. De gynnar ingenting. Men vi är medvetnaom problemen i dag.Anf. 88 () replikHerr talman! Det är tråkigt om att mitt inlägg var raljerande eller förenklatpå något sätt. Det var mycket seriöst menat, vill jagpåstå.Först och främst blev jag mycket förvånad närman väljer att peka ut ett utmärkt förslag, som Väns-terpartiet har lagt fram, nämligen att revisorerna skalltitta på jämställdheten i arbetsmarknadspolitiken, somett förslag till åtgärd i majoritetens motivering. Dethär är alltså en seriös förvåning över att man behand-lar frågan på detta sätt.När det gäller övriga kommenta-rer delar jag uppfattningen att vi skall göra något åt dedeltidsarbetslösa. Vi har lagt fram förslagen.Jag delar uppfattning att det är ettproblem med den könssegregerade arbetsmarknaden.Vi har lagt fram förslagen. Vi talar om detta kompe-tensutvecklingsprogram vars inriktning är att byggabroar. Vi använder t.o.m. det ordet i motionen. Jagdelar den uppfattningen att det här är ett mycket seri-öst och mycket stort problem, därav min förtvivlanöver att man i betänkandet enbart registrerar proble-men. Man lämnar analysen, men man har inga förslagtill lösningar.Anf. 89 ()Herr talman! När man talar om en effektivare ar-betsmarknadspolitik måste naturligtvis, som de tidiga-re talarna har påpekat, kvinnornas arbetsmarknaduppmärksammas. Jag måste erkänna att jag ocksåblev besviken när jag läste propositionen och fann attkvinnoperspektivet i den var så litet.Men jag tycker ändå att man i utskottet i stor ut-sträckning har tagit del av sådana påpekanden somhar gjorts. Bl.a. har vi socialdemokratiska kvinnorväckt en motion där vi har framhållit att kvinnornasarbetsmarknad måste ses över. Den måste kartläggas.Den måste analyseras.Vi socialdemokratiska kvinnor har krävt att kvin-nornas arbetsmarknad skall ses över därför att vi vetatt vi är inne i en föränderlig tid och att arbetsmark-naden kommer att se annorlunda ut än dengör . Men vi vidhåller att ett eget arbete och enegen inkomst ger frihet och oberoende i ett moderntsamhälle, såväl åt kvinnor som åt män.Hur skall då kvinnor agera, och hur skall våra er-farenheter och kunskaper kunna tas till vara i avsådana här förändringar?Ja, när vi skrev vår motion var det detta vi menadeatt man måste belysa för att kunna fatta bra beslut iframtiden. Vi svenska kvinnor är yrkesarbetande , och det tänker vi förbli. Men vår ställning påarbetsmarknaden måste självklart stärkas. För det äralltjämt så att det är manliga mönster, manliga model-ler som gäller, och den könsuppdelade arbetsmarknadsom vi har kan man inte längre acceptera.Kvinnornas kunskaper och kvinnornas erfarenhe-ter måste man ta vara på inom alla arbetsmarknadensområden, likaväl som att män måste ta sin del i desom vi kallar typiskt kvinnodominerade arbetena.Det är fortfarande så att kvinnor i mycket högregrad än män tvingas att jämka samman vardagslivetssociala behov med arbetslivets mycketstela organisation. Det är därför vi har de problemsom vi har , med deltidsarbete och deltidsarbets-löshet.Vi vet också att löneskillnaderna inte har minskat,utan tvärtom ökat . Det måstehända någonting, så att kvinnor har chansen att få likalön som män för ett likvärdigt arbete.Väldigt många kvinnor arbetar också fortfarande imycket tunga och monotona jobb. De kan vara bådefysiskt och psykiskt ansträngande. Många av dessakvinnor arbetar i miljöer som har skapats utifrån attmannen har betraktats som norm i arbetslivet.Det har mycket riktigt också påpekats här tidigareatt en del kvinnojobb har försvunnit under de senasteåren. Det är väldigt många äldre kvinnor som har settsina tidigare arbetsuppgifter försvinna. Det kan varajobb inom administration, inom förvaltning och inomomsorg. Det är självklart att de här kvinnorna måstetas till vara på arbetsmarknaden även i fortsättningen.Det behövs som jag har sagt kompetensutveckling,det behövs utbildning.Vi socialdemokratiska kvinnor vill ha en utveck-ling som leder till att kvinnor inte hänvisas till lågbe-talda servicejobb, vilket ju var på förslag för något årsedan. Vi vill inte heller bli hänvisade tillbaka tillhemmen. Nej, vi vill vara kvar på arbetsmarknaden.Men vi vill vara med och skapa en ny arbetsmarknad.Vi har visioner om hur en framtid skall kunna se ut.Vi står på tröskeln till ett nytt sekel. Det tar inte såmånga år förrän vi är där. Vi måste vara med ochskapa de nya arbetena. När vi skrev vår motion mena-de vi att man måste ha ordentliga analyser av mångaolika slag för att man skall kunna fatta ett genomgri-pande beslut för framtidens arbetsmarknad.Jag gläder mig åt att arbetsmarknadsministern harvarit positiv och sagt att han tänker starta en utredningdär man ordentligt ser över kvinnornas arbetsmark-nadssituation.Han har också sagt att han i det sammanhangetskall fästa uppmärksamhet på den offentliga sektornsmöjligheter i framtiden.Herr talman! Jag ser fram emot den här utredning-en, och jag hoppas att man snabbt skall komma framtill ett resultat. Det första resultatet kanske blir att viminskar könsuppdelningen på arbetsmarknaden.I detta anförande instämde ,, och (alla s).Anf. 90 () replikHerr talman! Jag kan instämma i mycket av detsom sade i sitt anlägg från talar-stolen. Liksom är vi i Vänster-partiet glada åt den här utredningen. Vi har biträtt deni utskottet. Det handlar om det långa perspektivet ochom hur vi skall jobba på lång sikt med den viktigafrågan om en könssegregerad arbetsmarknad.Men vi har också ett kort perspektiv. Det handlarom alla dessa kvinnor som är på väg ut ur den offent-liga sektorn, som befinner sig i arbetslösheten ochsom inte kan vänta på en utredning om hur vi i fram-tiden skall bryta könssegregationen.Detta är anledningen till att vi i harlagt konkreta förslag när det gäller kompetensutveck-ling, när det gäller mer bidrag till kommunerna ochnär det gäller att värna kvinnors arbetstillfällen. Vivill värna och lyfta fram de kvinnliga arbetstillfällenai lika hög grad som vi vill göra det med de manligaarbetstillfällena. Det här betänkandet speglar en oer-hörd feghet i det fallet.Det skulle glädja mig ofantligt mycket om för kvinnoförbundets räkning ocksåomsatte sina ord i praktisk handling och stöddeVänsterpartiets konkreta förslag för att börjaarbeta med det kortsiktiga perspektivet. Då kan vigemensamt också driva de långsiktiga frågorna. Dethär gäller de flesta av de förslag som lyfter fram från talarstolen. Hon talar om lö-nediskriminering: Vi har lagt ett förslag. Hon talar omdeltidsarbetslösa: Vi har lagt ett förslag.Anf. 91 ()replikHerr talman! Jag tror precis som vi två i grund och botten har väldigt lika uppfatt-ningar i de här frågorna.I det har viunder ett långt antal år arbetat med frågor som gällerkvinnor och kvinnors arbetsmarknad. Jag tycker att vigenom det långsiktiga arbete som vi har utfört kan taåt oss av en del av det positiva som har hänt på kvin-nornas arbetsmarknad. Det vi vill göra är att setill att vi får en ännu mer jämställd arbetsmarknad.Våra mål, dina och mina, är säkert mycket lika, menvi har olika medel för att nå dit.Anf. 92 () replikHerr talman! Det är som an-ger.