prot · GI09113 · 1995-06-01 00:00:00 — På detta sättbreddas och fördjupas kunskapsbasen vid beredningav frågor som kan och bör påverkas avbrottsförebyggande aspekter, t.ex. skolans roll ochuppgifter, arbete samtalkohollagstiftningen.Genom samarbetet förbättras ocksåförutsättningarna för att integrera kampen mot våldet isamhällsplaneringen i stort.Den 22 maj ägde ett s.k. rundabordssamtal rum påinitiativ av kungen. Närvarande var, förutom kungenoch drottningen, bl.a. företrädare för regeringen ochriksdagen samt enskilda och representanter frånorganisationer som aktivt arbetar för att motverkavåldets spridning i Sverige.Vid sammanträffandet fick vi tillfälle att lyssna tillföreträdare för många intressanta antivåldsprojekt.Regeringen skall bidra till att sprida deras kunskaper,tips och idéer vidare.Inom utarbetas därför en skriftsom främst kommer att riktas till enskilda, föreningar,organisationer och skolor. Skriften skall bl.a.innehålla korta beskrivningar av vad man som enskildkan göra, vilket arbete som bedrivs i föreningar ochliknande information. Tanken är att regeringen på såsätt skall kunna främja enskilda projekt och informeraom det omfattande arbete som faktiskt bedrivs runtom i landet.Alla måste medverka i kampen mot våldet. Deinsatser som har beskrivits har syftat till att samlaalla i kampen mot våldet, att sprida kunskap om vadsom görs och att uppmuntra till engagemang.Den bild som vuxit fram under detta arbete visaratt insatserna mot våld runt om i landet präglas avhandlingskraft. Jag får gott hopp om framtiden när jagtar del av all god vilja som förenas i detta arbete. Imitt fortsatta arbete kommer jag att söka vägar för attsamordna insatserna.För att nå framgång är det avgörande attåtgärderna bygger på kunskap och att arbetet bedrivsmed kontinuitet.Brottsförebyggande rådet, , har regeringensuppdrag att utarbeta underlag till ett nationelltbrottsförebyggande program. Uppdraget kommer attredovisas . har i ettdelbetänkande, Trygghet mot brott i lokalsamhället,tagit upp frågor om hur tryggheten kan ökas på olikasätt och redovisat en kartläggning av olikabrottsförebyggande verksamheter. Därutöver pågårförsöksverksamhet med lokalt brottsförebyggandearbete på några orter i , de s.k. Pilotprojekten.Arbetet i Pilotprojekten har på regeringens uppdragstötts av BRÅ och skall även utvärderas av BRÅ.Med detta som huvudsaklig grund kommerregeringen att utarbeta ett nationelltbrottsförebyggande program. Programmet kommer attinnehålla statsmakternas övergripande utgångspunkterför brottsförebyggande arbete och de teoretiskagrundvalarna för detta arbete. Programmet bör ocksåkunna medverka till att kunskap och erfarenhet spridsöver landet.När det gäller lokalt arbete kommer naturligtvis deerfarenheter som vunnits vid Pilotprojekten att varaav väsentlig betydelse. Det är vår förhoppning att viskall kunna redovisa tänkbara modeller för lokaltbrottsförebyggande arbete, möjligheter ochsvårigheter på det lokala planet och tänkbara vägarför att främja samordning. Att finna former för enmålinriktad samverkan mellan t.ex. polis, skola ochsocialtjänst skapar väsentligt förbättradeförutsättningar för ett effektivt arbete mot våldet.Detta kommer inte minst att få betydelse när det gälleratt förhindra att barn och ungdomar dras in ikriminalitet. Polisens nya inriktning mot ettproblemorienterat arbetssätt ochnärpolisverksamheten bör ge förbättradeförutsättningar för detta arbete.Jag övergår nu till att beskriva mer specifikaåtgärder som vidtas och planeras inom departementenför att förebygga och bekämpa våld. Jag vill dåunderstryka att min redogörelse inte begränsas tillJustitiedepartementets ansvarsområde. Det förtjänaräven att anmärkas att vissa av de insatser som görsinitierats av den förre regeringen. Detta visar attfrågan om insatser mot våld är en fråga som förenaross över partigränserna.Brottsdebuten sker ofta , ibland redan i10-12-årsåldern. Åtgärder måste därför sättas in påett tidigt stadium. Att ge barn och ungdomarmöjlighet att växa upp till mogna ochansvarskännande medborgare, att ge dem en trygg ochbra start i livet är ett säkert sätt att motverka våld. Ensådan utveckling kan åstadkommas endast genomlångsiktiga åtgärder som berör stora områden isamhällsplaneringen, t.ex. skola, bostäder och arbete.För att förhindra en brottslig utveckling krävs ocksåett samarbete mellan familj och myndigheter. Dettahindrar inte att samhället skall reagera med snabbaåtgärder när brott faktiskt begås.I utredningen kommer barn och ungdomars levnadsvillkor ochskolans roll att belysas. Utredningen skall ocksåföreslå och initiera åtgärder som kan skapa bättreförutsättningar för de boende i storstädernasbostadsområden.Ungdomars uppväxt- och etableringsvillkor skallanalyseras och redovisas av underår 1996.Kommittén för det inre arbetet i skolan har bl.a.till uppgift att belysa arbetet i det offentligaskolväsendet för barn och ungdomar. En fundamentalfråga för kommittén är hur skolan bemöter de barnoch ungdomar som har de allra största svårigheterna.Arbetet skall redovisas senast den 1 november 1997.Barnombudsmannen har på regeringens uppdragansvaret för en bred kampanj mot mobbning.Folkhälsoinstitutet och har fåttregeringens uppdrag att följa och dokumentera hurlångvarig arbetslöshet påverkar ungdomars socialaanpassning och hälsotillstånd. En första översikt skallpresenteras under 1995.Jag vill i detta sammanhang också nämna denöversyn av socialtjänstlagen som pågår. Engrundtanke i betänkande är attstärka barnens ställning.Nya regler om handläggning av mål och ärendenhos polis, åklagare och i domstol när ungdomarmisstänks för brott har trätt i kraft . Målen skallhanteras snabbare och skall handläggas av personersom är speciellt kunniga och erfarna när det gällerungdomar. Vårdnadshavares och andra vuxnas ansvarför dem som är betonas också.Beredningen av frågan om ett nytt påföljdssystemför ungdomar fortsätter. Riksåklagaren kommer undersommaren att redovisa ett uppdrag som avser attbeskriva hur medling skall kunna användas i dettasystem.De flesta våldsbrott begås av personer somtidigare är kända för brottslighet av olika slag. En stordel av dem är drogmissbrukare. Alkohol och andradroger är kanske inte en direkt orsak till våldet, mendrogerna kan vara en faktor som utlöser våld. Tre avfyra våldsbrott begås av berusade gärningsmän.Dessutom medför missbruk ett utanförskap och oftaen utslagning ur samhället som skapar en grogrund förkriminalitet.Regeringen har avsatt tillåtgärder för att minska alkoholkonsumtionen. Detförebyggande arbetet bland barn och ungdomar skallsärskilt prioriteras.Regeringen har dessutom givit en grupp forskare iuppdrag att sammanställa kunskaper inom olikaforskningsområden för att bättre kunna analyseraungdomars drogmissbruk, asocialitet ochvåldsbenägenhet. Arbetet skall vara slutfört senastden 31 december 1995.För närvarande pågår också ett arbete med attkartlägga tillgänglig forskning om olikadopningsmedel och dessas verkningar. I arbetet ingårbl.a. att analysera om det finns en koppling mellanmissbruk av dopningsmedel och annat missbruk ochvåldsbrott. Arbetet skall redovisas före utgången av1995.Stora klyftor mellan människor tenderar till attleda till våld. Våldsbrottsligheten har inte sällan enkoppling till bostadsområden med en hög andelinvandrare, hög arbetslöshet och stortbidragsberoende. Ett av målen i regeringens politik äratt skapa likvärdiga förutsättningar för invandraresom för den övriga befolkningen. Arbetet motfrämlingsfientlighet och rasism är ytterligare ett led ikampen mot våldet.Regeringen har avsatt försärskilt invandrartäta bostadsområden. Tanken är attframför allt storstadskommunerna skall arbeta framhandlingsplaner som syftar till att bryta dentilltagande segregationen. Därutöver har en särskildkommitté tillsatts för att utveckla arbetet medinvandrarnas integration.Inom utarbetas också förslag tillhur arbetet mot främlingsfientlighet och rasism skallutformas. I varjekommun stöds lokala samarbetsprojekt med dennainriktning.Antalet vapen i ökar stadigt. Det har blivitallt vanligare att ungdomar beväpnar sig med knivaroch andra farliga föremål. Tungt kriminellt belastadepersoner har också i ökad utsträckning tillgång tillskjutvapen. Ett antal mycket allvarliga brott harförövats med skjutvapen här i landet under det senasteåret.Regeringen har därför påbörjat ett arbetemed en genomgripande översyn avvapenlagstiftningen med inriktning på att förebyggavåldsbrott. Målsättningen är att skapa ett samhälle därendast legal hantering av vapen förekommer. Arbetetomfattar flera olika områden, bl.a. skall vapenlagenoch knivförbudslagen ses över. Arbetet skallredovisas före utgången av år 1996.En särskild arbetsgrupp arbetar också med frågorom åtgärder för att skärpa säkerhetsskyddet när detgäller militära skjutvapen.Ett särskilt angeläget ämne är att motverka våldmot kvinnor och barn. Kvinnovåldskommissionenkommer snart att redovisa sitt uppdrag.Prostitutionsutredningens förslag är nu ute på remiss.Det är min förhoppning att vi med dessa förslag somgrund skall kunna presentera åtgärder som förstärkerkvinnors och barns skydd mot att bli utsatta försexuella övergrepp och annat våld.Tillämpningen av lagen om besöksförbud har påregeringens uppdrag utvärderats av BRÅ. Uppdragetredovisades till regeringen.Dessutom pågår ett flertal projekt som syftar tillatt förbättra skyddet för kvinnor som utsätts för våldeller hot. Regeringen avser nu att utvärdera flera avde åtgärder som vidtagits till stöd och skydd förutsatta kvinnor. Utvärderingen kommer att ske inomramen för en samlad utvärdering av åtgärderna inombrottsofferområdet.Även här är syftet att skapa en samlad bild av deåtgärder som vidtagits och vilka effekter som de harhaft.Vad jag har redovisat är de väsentligaste inslagen iregeringens samlade politik mot våldet.Vi har påbörjat ett långsiktigt arbete, och jag ärövertygad om att vi är på rätt väg.Jag vill emellertid avslutningsvis betona attåtgärder mot våldet inte bara - och inte enshuvudsakligen - är en uppgift för oss politiker.Regeringen och kan undanröja hinder ochskapa förutsättningar för arbetet mot våldet. Det krävsdock ett lokalt engagemang och ett brett deltagandeför att åstadkomma förändringar. Vi måste alla taansvar för det samhälle vi lever i och söka förbättradet.Anf. 39 ()Herr talman! Det är tacknämligt att det finns ettstort engagemang från regeringens sida i kampen motvåldet och förhoppningsvis i kampen mot det somutgör bas för våldet. Våldet har oftast djuparegrunder. Med tanke på detta är jag något förundradöver den redovisning som vi har fått. Det finns ändå mycket kunskap.I justitieutskottet hade vi enutfrågning där praktiker, forskare och även en ungman som företrädde Non fighting generation deltog.Alla hade den gemensamma synen att det mestavgörande i brottsförebyggande sammanhang ärfamiljen. Jag lyssnade noga och jag kunde notera attjustitieministern nämnde ordet familj endast vid etttillfälle. Det gällde då en strävan att få till ståndsamordning mellan familj och myndigheter.Om vi inte har klart för oss familjensnormöverförande betydelse, kan vi hålla på att vidta istort sett vilka åtgärder vi vill, men vi kommer att fåmycket svårt att nå positiva resultat. Därför vill jaghöra om det ändå inte finns planer på reglering somsyftar just till att undanröja hinder för familjen attfungera som normöverförare.Den borgerliga regeringen infördevårdnadsbidraget av detta skäl. Det är nu borta. Men allt tyder på att den kommeratt tas bort genom ett beslut i kammaren i dag.Jag har vidare uppfattat att vi har varit överens om ettutökat skadeståndsansvar för föräldrar.Det finns säkerligen också andra lösningar, ochjag vill gärna höra vilka planer som finns att på dettaområde undanröja hinder för familjer.Anf. 40 Justitieminister ()Herr talman! Jag tror att det inte finns någon i vårtland, , som inte har familjensnormgivande betydelse klar för sig. Det är såfundamentalt att det ibland förefaller som ommoderaterna hade nyupptäckt någonting som för allaandra är så självklart att de inte oavbrutet behöverframhålla det.Att familjen, där barnen växer upp och mötervuxna människors normer och värderingar, är detviktigaste fundamentet för ett uppväxande barn är ensådan självklarhet i en socialdemokratisk politik attden genomsyrar hela den politik som vi bedriver.Denna syftar till att skapa ett samhälle som gör detmöjligt för alla - män, kvinnor och barn - att växaupp under mycket goda förhållanden.Hela den samlade politiken har för sina ögon attsäkerställa att människor i familjen får en möjlighetatt leva ett gott liv. Det är basen för att barn skall växaupp till bra människor.Vad är det för hinder som syftar pånär det gäller familjens möjligheter att fungera somnormgivare? Om vårdnadsbidraget utgör lösningen pådet hindret, vore detta problem mycket litet. Detproblem som vi har att möta när vi hanterar ungdomarsom är på väg in i kriminalitet har mycket litet attgöra med vårdnadsbidrag. Det har däremot mycket attgöra med sociala förhållanden i uppväxtmiljön, medhur skolan fungerar och hur vuxenvärlden fungerar iallmänhet i förhållande till dessa barn. Det har mycketatt göra med alkohol och droger i vårt samhälle menmycket litet att göra med vårdnadsbidrag.Anf. 41 ()Herr talman! Vi tror inte att vi har upptäcktfamiljens betydelse. Det fanns tidigare i enenighet över partigränserna om familjens betydelse,men efter hand som det mer och mer kommit attcentralt bestämmas vad som skall avses med ett gottliv för en familj har vi insett att alltför många harkommit alltför långt från förståelsen för vad somegentligen ligger i familjens betydelse. Ett gott liv kanse mycket olika ut. Det behöver inte se ut så som viuppifrån försöker styra det till.Anf. 42 Justitieminister ()Herr talman! En mycket kort kommentar. Jag troratt det råder inte bara en partipolitisk enighet omfamiljens betydelse. Jag tror att det råder en totalenighet i det svenska samhället om det.Anf. 43 ()Herr talman! Jag vill först säga att jag tyckte attdet var en mycket bred och gedigen presentation somgjordes av en mängd åtgärder. Det är naturligtvisprecis så som man måste gå till väga. Det gäller ettkomplext problem som kräver mångfasetteradeåtgärder.Jag skall koncentrera min fråga tillalkoholproblematiken. Vi vet ju attalkoholkonsumtionen bland ungdomarna ökar, kanskespeciellt ölkonsumtionen. Det har naturligtvis mångaorsaker, bl.a. den ökade tillgängligheten. En annanfråga i detta sammanhang är åldergränserna.Det allra senaste som har kommit på tapeten ärfolkölet, där vi har fått se en mycket kraftig ökning avkonsumtionen. Jag var i enkonsumbutik i , där det på en skylt stod inte får köpa tobak, om man är . Detfanns dock ingen skylt om att man inte fick köpafolköl. Jag frågade expediten varför det inte fannsnågon sådan. Då sade hon: Det är så nytt. Hon kändeinte till att det finns en sådangräns.Jag skulle vilja fråga justitieministern vilkaåtgärder regeringen planerar för att skärpaålderskontrollen vid ölinköpen och även för attminska tillgängligheten, vilket jag tror vore mycketväsentligt.Anf. 44 Justitieminister ()Herr talman! tar upp en mycketcentral fråga i den här problematiken, nämligenalkoholens tillgänglighet och utbredning i allt lägreåldrar. Jag tror att flera av de initiativ som harpåbörjats, framför allt aktiviteter på det lokala planet,kommer att handla just om problematiken kringalkohol. Jag skulle tro att just sådant som attkontrollera att det i butiker inte säljs alkohol tillminderåriga kommer att vara centrala inslag i mångaav de aktiviteter som startar ute i kommunerna.Jag skulle tro att i den handlingsplan som enkommun ställer upp för sitt brottsförebyggande arbetekommer frågor kring alkohol och bl.a. kontrollen avefterlevnad av de regler som finns att ha en centralbetydelse i detta sammanhang.Jag vill understryka att regeringen är medveten omalkoholpolitikens betydelse i sammanhanget. Det ärnaturligtvis fullt möjligt att föra en diskussion omförändring av det regelverk som vi har - omåldersgränser annat som berör tillgängligheten - menjag tror att det viktigaste på detta stadium ändå är attse till att de regler som vi har följs. De är faktiskt engång noga övervägda.Parallellt med detta bör det spridas inforationkring dessa frågor, inte bara till ungdomarna självaför att öka deras möjligheter att våga säga nej tilldroger utan också till vuxenvärlden, som ju alltförofta demonstrerar en total okänslighet inför det härproblemets allvar och betydelse.Anf. 45 ()Herr talman! Jag vill göra en kommentar medanledning av p. 4 på s. 44 om föreslagna åtgärder föratt förbättra möjligheterna för vittnen. Det är tyvärrmycket vanligt att ungdomar varken vill eller vågarställa upp som vittnen. Det är också mycket allvarligtatt så många har en så negativ inställning tillmyndigheter och av den anledningen inte vill ställaupp som vittnen. Jag vill gärna få en kommentar frånjustitieministern till detta.Låt mig också ställa en fråga till, herr talman. Detförs en allt högljuddare diskussion om rätten att vittnaanonymt, som jag tror vore en oerhört farlig väg attkomma in på. Jag vill fråga ministern: deföreslagna åtgärderna för att förstärka skyddet för devittnen som ett rättssamhälle så väl behöver?Anf. 46 Justitieminister ()Herr talman! Vi fick ganska ettbetänkande som bl.a. behandlar frågan om skydd förvittnen och målsägande. I det betänkandet framförs ettantal förslag till hur vi skall kunna komma vidarebåde för att öka benägenheten att vittna och för attundanröja vissa faktorer som bidrar till en rädsla hosmålsägande och vittnen. Jag tror att många av deförslagen kan innebära en klar förbättring när degenomförs. Inte minst tror jag att det är betydelsefullthur rättsväsendets olika institutioner agerar iförhållande till vittnen.Vi har ett system som är så koncentrerat pårättssäkerhet, utredning och bevisföring att man nogglömmer bort att man har att hantera människor somfaktiskt inte frivilligt infinner sig men som uppfylleren samhällsskyldighet, som dessutom är oerhörtväsentlig.Men vi måste nog gå vidare med det som finnsföreslaget i det betänkandet. Denna fråga har mångadimensioner. Det handlar dels om att vanligamänniskor kan känna obehag i ganska enklasammanhang, dels om situationer där vittnen faktisktär utsatta för mycket allvarligt hot och riskerarrepressalier av olika slag. Inte minst i samband medorganiserad brottslighet och vissa typer av gängförekommer denna typ av farliga situationer.Vi arbetar med att utifrån den kunskap ocherfarenhet som polis och åklagare kan samla ihop sevilka förändringar i regelverket och andra typer avåtgärder som vi kan vidta. Även på det europeiskaplanet pågår ett arbete med att hitta former för att ökaskyddet för dem som skall medverka i rättegångar.Detta är inte ett svenskt problem. Det är ett mindreproblem i än i flertalet andra europeiskaländer. Förhoppningsvis kan vi få bra idéer ochunderlag även från det europeiska forumet.Anf. 47 (mp)Herr talman! Jag vill ta upp frågan omvåldsskildringar. I boken behandlas på s. 17 våldsskildringar. Det är närmastfråga om ett konstaterande av det som vi hela tidenhar försökt upplysa om, att sådana påverkar ochskadar den yngre generationen.Enligt mitt sätt att se det behövs inte fleraundersökningar. Undersökningar har gjorts. Resultatetav att unga människor ser på våldsskildringar somfinns på video är att deras sinnelag förändras. Vi fick itisdag information om att detta har betydelse ochleder till att det grövre våldet tränger ner i åldrarna.Man sparkar på en redan liggande. Det framkom attdet var av rädsla för att den som redan var nedslagenskulle kunna hoppa upp och slå tillbaka. Förekomstenav knivar har ökat, och det är också ett led i detta.I justitieministerns tal framkom inte någonting omkonkreta åtgärder mot det jag har tagit upp. Honnämnde ingenting om några förslag omförhandsgranskning av video eller om åtgärder av detslag man har vidtagit i . När våldsskildringarsänds på TV på tider då barn kan se dem, tejpas deöver med svarta lappar. Jag skulle vilja ha flerakonkreta förslag.Anf. 48 Justitieminister ()Herr talman! Vi har ett våldsskildringsråd, somhar till uppgift att arbeta med frågor som har att göramed våldsskildringar i våra medier. Det tillkom motbakgrund av den debatt som har pågått under mångaår i vårt land när det gäller våldsskildringar. Jag delaruppfattningen att en allmän ökning av förekomsten avvåldsskildringar i medier, framför allt i samband medunderhållning, har betydelse för vår inställningoch attityd till våld. Frågan är hur vi skall gå vidareför att bekämpa förekomsten av våldsskildringar.Jag tror inte på att vi kan förbjudabort våldsskildringar. Vi har förbjudit bort de grovavåldsskildringarna i medier som visas förallmänheten.Återkommande i debatten är förhandsgranskningav video. Jag är alltid litet förvånad över att denfrågan kommer upp. Det måste bottna i att man interiktigt har förstått vad förhandsgranskningens syfte är.Vi har förhandsgranskning av filmer som visas påbiograf och även av de videor som kan visas påbiografer. Syftet med det är att i förväg ange vad somär tillåtet eller inte tillåtet. Om det vore så att denvideofilm som man kan hyra eller köpa i butiker varav ett otillåtet slag, skulle det betyda att det problemvi har att leva med är att man inte efterlever förbudetmot grova våldsskildringar. Men så är icke fallet.Vårt problem är att vi inte ens vill ha detvåld som vi har godkänt. Det är den svåra debatt somvi har att fortsätta föra: Skall vi ha en censur somförbjuder våldsskildringar som vi accepterar förvuxna, därför att även barn kan tänkas komma att sedem? Det är den svåra frågan att svara på.För min egen del vill jag inte ha ett samhälle därvi i vuxenvärlden omyndigförklaras bara för attvuxenvärlden inte klarar av att ta ansvar för barnenoch se till att de inte möter den typ av filmer vi anserinte är lämpliga för barn. Därutöver tycker jag att viskall ställa högre krav på våra allmänna medier såsomTV, att de skall vara mycket noggranna i sitt urval avvilka program de visar på olika tider. Det har blivitbetydligt bättre efter den debatt vi har fört, men jagtror att det kan bli ännu bättre.Anf. 49 (mp)Herr talman! Justitieministern säger att det grovavåldet är borta från videorna. Men problemet är attdet förekommer en sådan uppsjö. Vi fick en siffra påatt 1 000 videor kommer in i landet. Detsläpps våldsskildringar som är direkt olämpliga. Vargränsen sedan skall sättas kan man diskutera. Men omvi hade en bättre kontroll kunde man hindra dennaöversköljning från marknaden. På något sätt måste viförsöka få kontroll. Vi kan inte bara låta detta som ärskadligt ske.Jag har inte några direkta förslag till konkretaåtgärder. Men vi måste ta itu med konkreta åtgärdertillsammans. Vi kan inte släppa det och säga att viskall försöka ta ansvar. Det måste till ytterligarelagförslag.Anf. 50 Justitieminister ()Herr talman! Om man skall lösa ett problem måsteman först vara noga med att precisera vad som ärproblemet. En bättre kontroll av den film somkommer in över våra gränser fyller bara en funktionom problemet är att det kommer in filmer sominte är tillåtna i vårt land. Men det är inte det som ärproblemet. Det tror jag att vi är överens om. Det ärmängden av våldsskildringar över huvud taget som ioch för sig är accepterade. Det finns en del som helstskulle se att vi inte hade dem. Men det är en annandebatt. Det handlar inte om bättre kontroll. Då måstevi ta tjuren vid hornen och diskutera om vi skall hamer censur i vårt land.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Information från regeringen om aktuellaEU-frågorAnf. 51 Statsrådet ()Herr talman! går startskottet för deofficiella förberedelserna för den storaregeringskonferensen , den konferens som skallgöra en översyn av . I morgonsamlas nämligen den s.k.reflexionsgruppen. Det är dess arbete som jag avseratt informera om. Den skall förberedaregeringskonferensens dagordning.Att mötet hålls just , , har enalldeles speciell förklaring.