prot · GI0950 · 1995-01-12 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:50Torsdagen den 12 januariKl 12.00 14.3215.30 - 16.59Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Meddelande om dagens sammanträdeAnf. 1 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att om interpellationsdebatternainte har hunnit slutföras strax före kommerdessa att fortsätta . 2 § Meddelande om ändring i kammarenssammanträdesplanAnf. 2 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att inget plenum kommer att an-ordnas . 3 § AvsägelseTredje vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget att vara ledamot i biföll denna avsägelse. 4 § Anmälan om kompletteringsvalTredje vice talmannen meddelade att folkpartietliberalernas riksdagsgrupp på grund av uppkommenvakans anmält som ledamot i efter vice talmannen förklarade vald tillledamot i (fp)5 § Svar på interpellation 1994/95:46 om åtgär-der mot den grova kriminalitetenAnf. 3 Justitieminister ():Herr talman! har ställt en radfrågor till mig om åtgärder mot den grova kriminalite-ten. Han har frågat om jag kommer att ta initiativ tillstraffskärpning för olaga vapeninnehav och ytterligareskärpningar av drogpolitiken. Han har vidare frågatom jag kommer att låta utreda eller på annat sätt tainitiativ till en ordning vid kriminalvårdsanstalternasom dels skärper narkotikakontrollen, dels möjliggöratt de utlänningar som efter avtjänat straff skall utvi-sas ur kan avtjäna sina straff vid särskildaanstalter eller avdelningar. Slutligen har han frågatvilka särskilda förebyggande insatser riktade motvåldsbrottsligheten som jag ämnar ta initiativ till.Inledningsvis vill jag bemöta något av det somWidar uppgivit som bakgrund till sinafrågor. Han har påstått att vissa tongivande aktöreranslagit en mycket ursäktande och förklarande ton idebatten om den grova kriminaliteten och att flera avdessa aktörer är regeringen närstående. Han har ocksåpåstått att den grova våldsbrottsligheten skylls på bl.a.fångvaktare, poliser, restaurangköer, uppväxtförhål-landen i allmänhet, frånvarande fäder i synnerhet ochdet kommersiella våldet.Jag vet inte vilka tongivande aktörer avser, men jag vill bestämt hävda att rege-ringen inte anslagit någon ursäktande ton i debatten.Våldet är en företeelse som vi inte kan acceptera ochinte avser att förklara bort. Att skylla brottsligheten påenstaka faktorer eller företeelser är mig totalt främ-mande. Men det är viktigt att inte glömma bort detsamband som finns mellan brottslighet och de socialavillkor som människor lever under. Regeringen före-träder en politik som bygger på social trygghet ochrättvis fördelning. En fungerande välfärdspolitik är engrundläggande förutsättning för att förebygga ochmotverka brott. Det är ingen tvekan om att den effek-tivaste åtgärden mot brottslighet totalt sett är att skapaett samhälle där unga personer får växa upp till tryggaoch ansvarskännande medborgare. Detta innebäremellertid inte att vi är naiva eller ser mellan fingrar-na med de brott som faktiskt begås. Brottslighetenmåste mötas och bekämpas med kraftfulla och kon-kreta åtgärder. Att komma till rätta med våldsbrotts-ligheten kommer att vara en central uppgift under dekommande åren. Kampen mot våldet kommer attföras på flera plan.Ett av de områden där lagstiftningsåtgärder kom-mer att vidtas är vapenområdet. Regeringen tillsatteredan år 1987 en utredning med uppgift att göra enöversyn av vapenlagstiftningen från brottsförebyg-gande synpunkt. Översynen ledde bl.a. fram till deskärpta krav på förvaring av vapen som trädde i kraftden 1 juli 1992.Därefter har straffet för olaga vapeninnehavskärpts genom att en särskild straffskala för grovtbrott införts och straffmaximum höjts från två till fyraårs fängelse. Lagändringen trädde i kraft den 1 juli1993.I början av år 1993 tillsattes en ny vapenutredningbl.a. för att göra en språklig och systematisk översynav vapenlagstiftningen och för att överväga nödvändi-ga anpassningar till EU:s minimikrav vad avser kon-trollen av vapen och ammunition inom medlemslän-derna. Det har dock inte varit utredningens primärauppgift att se över lagstiftningen från brottsförebyg-gande synpunkt. Utredningens förslag bereds förnärvarande inom och en pro-position bör kunna läggas fram under våren.Som ett led i arbetet med att motverka våld i sam-hället avser regeringen att redan nu på nytt ta uppfrågan om vapenlagstiftningen i tillräcklig utsträck-ning är ägnad att motverka att vapen kommer tillanvändning vid brott. I det sammanhanget bör detbl.a. göras en utvärdering av de åtgärder som företogspå förslag av vapenutredning. Vidare bör enutvärdering ske av bestämmelserna om knivförbud.Självfallet bör det i en sådan översyn som jag nu talarom även ingå att överväga om straffskalorna för deskilda vapenbrotten är lämpligt avvägda. Syftet medöversynen är emellertid att kunna föreslå de mesteffektiva åtgärderna för att förhindra att vapen kom-mer till användning vid brott. Jag kan därför inte i dagsvara om just straffskärpningarkommer att ingå bland de kommande förslagen.Inom Försvarsdepartementet övervägs också omåtgärder behöver vidtas för att öka säkerheten när detgäller militära skjutvapen.Widar frågar om jag kommer att ta ini-tiativ till att skärpa drogpolitiken. Den svenska narko-tikapolitikens mål är att skapa ett narkotikafritt sam-hälle. Detta mål har antagits av en enig riksdag somuttryck för en starkt avvisande hållning till all illegalanvändning och hantering av narkotika. harbedrivit en framgångsrik och konsekvent narkotika-politik med en bred politisk och folklig förankring.Stora insatser har gjorts för att utveckla såväl narkoti-kakontrollen som förebyggande insatser, vård ochbehandling. EU-medlemskap ger inte an-ledning att ändra den politiken. Vi skall självfallet inteheller slå oss till ro med det som har varit.Inom EU är kampen mot narkotikabruk och nar-kotikabrottslighet prioriterade områden. Detta arbetehar i och med fått en betydligtstörre tyngd. Ett nytt narkotikaprogram är under utar-betande. kommer att i alla internationellasammanhang där vi deltar kraftfullt motarbeta detendenser till liberalisering av narkotikapolitiken somfinns på vissa håll.I sammanhanget bör också nämnas att jag kommeratt ta initiativ till att undersöka förutsättningarna föratt komplettera rattfyllerilagstiftningen med gränsvär-den för olika narkotiska preparat. Inom Brottsföre-byggande rådet pågår ett projekt angående droger ochtrafiksäkerhet. Detta projekt - Läkemedel, droger ochtrafiksäkerhet - kommer att redovisas till sommaren.Som svar på fråga om någraåtgärder kommer att vidtas inom kriminalvården kanjag nämna att en proposition om ändringar i kriminal-vårdslagstiftningen har överlämnats till riks-dagen. Ändringarna syftar bl.a. till det frågat om, nämligen en skärpning av narkotika-kontrollen.Frågan om särskilda anstalter eller avdelningar fördem som skall utvisas efter avtjänat straff har diskute-rats inom i samband medanalysarbetet efter upploppet på Tidaholmsanstalten.Detta analysarbete är ännu inte avslutat. Enligt vadjag har erfarit har dock intefunnit bärande skäl för att inrätta sådana särskildaanstalter eller avdelningar.Widar har slutligen frågat vilka brotts-förebyggande insatser riktade mot våldsbrottslighetensom jag ämnar ta initiativ till. Efter händelsen vidSturecompagniet sammankallade samordningsminis-tern en grupp statsråd, förutom mig även företrädareför , ,, och Ar-betsmarknadsdepartementet. Vi har tillsammans tilluppgift att samordna regeringens insatser mot våldet.Syftet med gruppens arbete är att få en helhetssyn påde åtgärder som vidtas och att ta ett samlat grepp motvåldet.De lagstiftningsåtgärder jag redogjordeför är naturligtvis också en del av min kamp motvåldsbrottsligheten, särskilt översynen av vapenlag-stiftningen samt kontrollen av narkotika i anstalteroch på häkten.Jag vill också nämna att förnärvarande arbetar med en översyn av lagstiftningenom ordningsvakter, väktare, bevakningsföretag ochlarmcentraler. Vidare pågår ett arbete inom Justitie-departementet för att förbereda en översyn av lagenom övervakningskameror. Genom översynen skallbl.a. möjligheten att öka användningen av sådanakameror utredas.Regeringen har i budgetpropositionen avsatt 10,8miljoner kronor för särskilt brottsförebyggande arbe-te. kommer attredovisa förslag till ett nationellt brottsförebyggandeprogram. Min förhoppning är att förslaget kommer attge underlag för att ytterligare utveckla planmässigaoch sammanhållna åtgärder på det brottsförebyggandeområdet och att detta skall medföra ökade möjligheteratt stärka och främja inte minst det lokala brottsföre-byggande arbetet. Regeringen avser också att åter-komma till i denna fråga. Polisens nyainriktning mot ett problemorienterat arbetssätt ochnärpolisverksamhet ger förbättrade förutsättningar föratt arbeta brottsförebyggande.Den viktigaste beståndsdelen, särskilt när det gäl-ler kampen mot våldet, är ändå enskilda människorsengagemang. En av våra viktigaste uppgifter blirdärför att på olika sätt underlätta för folkrörelserna,skolan, fritidsförvaltningarna och andra att samordnasina insatser mot våldskulturen och våldet i samhälletöver huvud taget.Anf. 4 ():Herr talman! Jag tackar justitieministern för detlånga och innehållsrika svaret. Jag ser fram emot enstunds förhoppningsvis lika innehållsrik debatt.Många av punkterna som justitieministern tar uppär jag beredd att instämma i till . Jagvill dock problematisera något av det som justitiemi-nistern nämner.Jag skulle vilja börja i en speciell ända, vilket jaghoppas att justitieministern ursäktar, nämligen att närden förra socialdemokratiska regeringen tillträdde sågjag ett nyhetsprogram, om det nu var Aktuellt ellerRapport, som skildrade justitieministerns ungdom.Laila deltog i en debatt om ungdomskrimi-nalitet - om unga biltjuvar, tror jag att det var.Då sade att hon hade förståelse föratt många av de här unga killarna, som befann siglångt utanför möjligheten att själva försörja sig och påhederligt sätt kunna köpa en bil, också ville hängamed i standardutvecklingen och skaffa sig bil.Detta användes av många som anledning till på-hopp på justitieministern. Själv är jag beredd att sägaatt jag instämmer till . Har man inteden empatin, den förståelsen i sitt hjärta för vad deökande klassklyftorna, som är ännu värre nu än för20-25 år sedan, för vad som håller på att ske med vårtsamhälle, tror jag att det är väldigt väldigt svårt att hadet uppdrag som justitieministern har.Vi ser mer och mer, när vårt samhälle utvecklatsså snabbt de , hur ett växande utan-förskap och växande nya klassklyftor ställer en alltstörre del av folket utanför det nya samhällets färdig-heter och möjligheter. Detta i sin tur innebär att alltfler finner sig stå utanför möjligheten att försörja sig,att ha de färdigheter som krävs. De befinner sig utan-för, och de ser hur medelklassen och övre medelklas-sen seglar i väg i en fortsatt bra standardutveckling.Många av ungdomarna som är utstampade iförorterna kring storstäderna är invandrare och illabehandlade av en stenålders arbetsmarknad. De kom-mer att resonera så här: Vi vill också hänga med istandardutvecklingen!Medelklassens bilar, lägenheter, villor, barn ochungdomar kommer att utsättas för ett mycket starkttryck. Det kommer att bli starka spänningar i samhäl-let. Därför har statsmakterna ett så otroligt stort an-svar - jag vill säga det först - inte bara när det gällerde punkter som justitieministern har tagit upp utan närdet gäller den ordentliga samhällsutvecklingen.Därför beklagar jag att justitieministern har valt attläsa min interpellation såsom om jag påstår att rege-ringen för en undfallande och ursäktande krimi-nalpolitik. Så gör jag inte. Det är bara att läsa interpel-lationen. Men jag säger, och det kan ju inte ha gåttjustitieministern förbi, i bakvattnet av debatterna eftertragedin i och morden vid , attnär viss annan kriminalitet ser ut att minska så ökarden grova våldsbrottsligheten.Det har varit mycket av det som i har kallat för det politiskt korrekta. Det ärpolitiskt korrekt att kräva mer censur och ingräns-ningar i yttrandefriheten. Det är politiskt korrekt attkräva att barnprogram, där någon slår någon på käftenoch har ett vapen, visas efter . Det är politisktkorrekt att kritisera frånvarande fäder i många av denya familjerna.Man skapar alltså ett tryck, och jag menar att utanden politiska analysen är detta tryck ursäktande. Jagkänner själv igen det, fast omvänt sett, ,som mycket aktiv i Hasselarörelsen, där jag arbetademed unga missbrukare. Av många ledande politikeroch etablerade människor sågs det som en allvarligkritik att brott över huvud taget förekom, en kritik avsjälva välfärdsstatens konstruktion.Då menar jag att man inte får ha en för snäv synpå välfärdspolitikens möjligheter. I dessa budgettiderdiskuterar man - jag skall inte fortsätta med det sedan- t.ex. barnbidrag eller andra generella inslag i väl-färdspolitiken som ett sammanhållande kitt mellanolika samhällsklasser. Jag tror att det är en för snävoch begränsad syn, i många fall en förlegad syn, påvälfärdspolitiken.Jag tror att ett område som verkligen kan kittasamman folk med olika bakgrund och med olika per-spektiv är just den gemensamma säkerheten, också iett inrikes perspektiv. Brottsbekämpningen, både denförebyggande och den direkt ingripande, har vi allanytta av. En ökande utslagning, ökande klassklyftor isamhället, får vi alla betala på ett eller annat sätt, deutslagna allra mest men även vi som för stunden harlyckan av att befinna oss i den positionen att vi harjobb och bra standard. Detta är ett gemensamt sam-hällsproblem.Justitieministern skriver i sitt svar att regeringenhar som utgångspunkt att föra en politik som skapartrygghet och goda uppväxtvillkor och allting sådantdär. Ja, men vi måste också inse att , framför allti storstäderna, befinner vi oss ljusår från den ambitio-nen. Vilken politik skall vi föra?Jag återkommer i nästa replik med några kommen-tarer kring vapen, droger och sådant. Men den storagrundläggande frågan är: Vilken politik skall vi föraför att hindra tillväxten av den grova kriminaliteten,utanförskapet i samhället?Anf. 5 ():Herr talman! Det finns flera skäl till att jag i daggår in i debatten i anledning av . En orsak är att jag anser det viktigt attvi håller liv i den kriminalpolitiska debatten. En annanär att det verkligen har visat sig svårt att få till stånden diskussion med justitieministern.Vid den allmänpolitiska debatten deltogjustitieministern inte, varför jag och övriga som hadefrågor att ställa inte fick några svar. De artiklar somjag har skrivit med frågor till justitiemi-nistern, i bl.a. och Dagens Nyhe-ter, har bemötts med total tystnad.Och när jag ställde en fråga till justi-tieministern här i kammaren, blev jag avklubbad re-dan när jag påbörjade mitt andra enminutersanföran-de. Jag vet att det skedde av ett misstag fråntalmannens sida, men inte desto mindre så hindradesäven en diskussion.Precis som oroas även jag avden hänsynslöshet som vissa individer visar mot sinamedmänniskor, och jag undrar också över en deluttalanden som justitieministern har gjort. Låt migbörja med narkotikan.I en intervju i utta-lade justitieministern: "Jag tror inte att liberaliserings-tendenserna som dykt upp på kontinenten har någonmöjlighet att slå igenom här." Redan när jag lästeuttalandet blev jag oroad över aningslösheten i det.Det är ingen skillnad mellan oss och våra medsystraroch medbröder på kontinenten.För oss alla gäller att våra attityder kan förändrasom vi utsätts för ensidig propaganda. Den som inteinser att narkotikaförespråkarna ständigt måste bemö-tas med argument från oss som är kompromisslöstmot narkotikan borde tänka på det gamla ordspråket"Den som tiger, den samtycker".När jag sedan läste Socialdemokraternas partitid-ning Aktuellt i politiken, nr 46 ,späddes min oro på. I detta nummer av tidningenfanns en artikel om det socialdemokratiska kantonsrå-det i . Den med stora bok-stäver satta rubriken löd: "vann kampen omknarket".För mig är det otänkbart att säga att man vinnerkampen om knarket i annat fall än när man hindrarknarkanvändning. Så är det tydligen inte för dem somutformar det socialdemokratiska partiets tidning, förartikeln berättar om tillfredsstäl-lelse med att ha fått i gång ett liberaliseringsprojekt.Hon säger att hon inte har någon ambition att få miss-brukarna att sluta, och vidare: " - - - till exempelkokain skulle man kunna använda på ett uthärdligtsätt".Min oro grundar sig på rubriksättningen och på atttidningen ingenstans innehöll något som markeradeett avståndstagande från narkoti-kapolitik.Jag tänker naturligtvis inte göra justitieministernansvarig för en schweizisk partikollegas politik ochinte heller för vad partiets tidningsredaktör gör, menjag vill med hänvisning till ordspråket jag tidigarenämnde - "Den som tiger, den samtycker" - gärnaveta när justitieministern bemötte denna narkotikasyni det egna partiets tidning. Om detta inte har skettfördjupas min oro än mer.Precis som oroar jag mig överhur ofta vapen förekommer i felaktiga sammanhang.Människor utan normer blir extra farliga för sinamedmänniskor vid tillgång till droger och vid tillgångtill vapen. Det var ett av skälen till att jag genomdrevvapenamnestin . Denna gav, trotsmångas profetior i annan riktning, ett mycket gottresultat.Några dagar efter morden vid Sturecompagnietläste jag en artikel i , signerad av justi-tieministern, i vilken sägs: "Jag har tagit ettantal beslut som syftar till att göra det svårare attillegalt komma över skjutvapen på allmän plats". Närjag försökte få fram besluten visade det sig varaomöjligt. Ingen kände till dem. Men eftersom artikelninte var en intervju utan en av justitieministern signe-rad artikel kan ju rimligen inget missförstånd ha upp-stått.Jag tar alltså detta tillfälle att få mitt intresse fördessa beslut tillgodosett genom att vända mig direkttill artikelförfattaren och beslutsfattaren med frågan:Vilka beslut i vapenfrågan tog justitieministern dagar-na efter Sturecompagnimorden?Anf. 6 ():Herr talman! Även jag välkomnar dagens våldsde-batt. Det är viktigt att våldsbrottsligheten och åtgärdermot denna diskuteras och debatteras i så många olikasammanhang som möjligt. Som jag ser det behöver vifå i gång någon form av nationell samling. Det kan,tror jag, vara i form av en kampanj, där alla kan kännaatt de är med och har ett ansvar och en funktion iarbetet med att minska brottsligheten.Det räcker inte med att vi politiker tar ett ansvar,att vi kräver lagstiftningsinsatser eller att vi skärperlagstiftningen, eller att man skyller på samhället ellerpolisbristen eller droger eller restaurangköer. Proble-met är så oerhört komplext. Det finns inga enkla lös-ningar. Kampen mot brottslighet och våld måste dri-vas på så många olika nivåer, där allas engagemangtas till vara.Våld och brott skall bekämpas och beivras, menframför allt förebyggas. Det bästa brottet, om jag såfår uttrycka det, är ju det som aldrig begås. Att före-bygga brott är den viktigaste insatsen för att minskaantalet brottsoffer, och det eftersträvar vi alla - det ärjag övertygad om. Dagens brottsoffer sägs ju ocksåvara morgondagens gärningsmän.Det är främst två inriktningar på det brottsföre-byggande arbetet som jag tycker måste lyftas fram.Det är självklart att arbetet måste vara både långsik-tigt och kortsiktigt.Kortsiktigt kräver vi olika typer av lagstiftning. Delagstiftningsförbättringarna leder naturligtvis långsik-tigt till minskad brottslighet - det hoppas jag åtmins-tone. Jag är övertygad om att det krävs att lösningarnavad gäller vapenlagstiftning och drogpolitikens områ-de kommer . Vi kommer att lägga framförslag under allmänna motionstiden från Centernssida. Vi har varit tidigt ute på många områden - bl.a.när det gäller knivlagen som tar upp isvaret. Vi var först med att kräva en sådan en gång itiden. Först förlöjligades vi faktiskt. Detsamma sked-de när vi krävde vapenamnesti . Viär glada att det nu har genomförts. Jag tror att det kanbehövas igen inom en snar framtid.Jag vill särskilt beröra och betona de insatser somär viktiga för att minska våld och kriminalitet på sikt.Vi behöver få fram harmoniska barn som kännerskillnad på rätt och fel, som känner skillnad på san-ning och lögn, som förstår att lösa konflikter utan våldoch som inte påverkas i alltför hög grad av olikavåldsinslag i t.ex. nyheter eller filmer. Starka harmo-niska barn påverkas inte så som olyckliga och osäkrabarn.Frågan är hur vi skyddar barn. Självfallet ger enkärleksfull vård och fostran barn en starkare själv-känsla och självförtroende. Det är anledningen till attvi i bl.a. drivit kravet med bar-nen. Rätt till tjänstledighet när barnen är småger en större möjlighet att vara med barnen. Vårdnad-sersättningen gav också föräldrarna en ökad rättvisa,men framför allt en ökad valmöjlighet som mångabarnfamiljer uppskattade och utnyttjade just för attägna mer tid åt barnen.Nu förvägrar ni socialdemokrater barnfamiljernadenna möjlighet. Detta, menar jag, kan stå samhälletoerhört dyrt . Jag kan bara, tillsammansmed hundratusentals andra, beklaga detta. Jag vet attvi har olika uppfattningar på det här området.Jag saknar i svaret synpunkter på hur vi mer lång-siktigt måste driva kampanjen mot våld och brott. Vivet att våldsbrotten i regel inte är förstagångsbrott hosgärningsmännen. Vi känner till den vanliga brottsste-gen: skolk, snatteri, mobbning, därefter mera stölder,knivar och skadegörelse. Sedan hamnar många ung-domar i gäng med kriminalitet. Som känner många ett utanförskap.Klassklyftorna har ökat. De ökade oerhört mycketunder förra socialdemokratiska regeringen. Jag ärmedveten om att de ökade under vår regeringsperiod.Jag ser stora risker för att de skall fortsätta öka tillföljd av den budgetproposition som har lagts fram.Från vårt håll driver vi krav på grundtrygghetsmo-deller för alla som ett sätt att motarbeta klassklyftor-na.Justitieministern nämner isitt svar. Jag sitter själv i den. Vi har kommit fram tillatt vi vill stimulera och rekommendera kommunernaatt införa brottsförebyggande trygghetsplaner. Självmenar jag att detta arbete kommer attkunna få en oerhört viktig och betydande roll när detgäller att minska brottsligheten. Att man i varje kom-mun - förhoppningsvis t.ex. på varje fristående enhet,förskola och dagis - skulle kunna göra egna småbrottsförebyggande åtgärdsprogram tycker jag skallstimuleras.Jag vill ställa frågan till : Kommerregeringen att stimulera detta arbete? Finns det t.ex.en strategi för hur de medel som enligt budgetpropo-sitionen skall gå till brottsförebyggande insatser - detrör sig om ca - skall användas?Skall de användas i detta sammanhang? Är det frittfram för kommunerna att söka bidrag för eventuellaprojekt på detta område?Anf. 7 Justitieminister ():Herr talman! Jag skall försöka besvara och bemötadet sagda. Jag skall utveckla mina tankar i den ord-ning som talarna har tagit upp de olika frågorna. Jagbörjar naturligen med . Jag tackarför hans interpellation. Det gladde mig att få en inter-pellation med en sådan bredd. Men den ställde miginför samma problem som varje justitieminister möterinför frågan vad vi gör åt kriminaliteten i samhället,på kort och på lång sikt. Det gäller framför allt åtgär-derna på lång sikt, som främstuppehöll sig vid.Jag skulle i det sammanhanget önska att justitie-ministern vore statsminister. Det handlar här om poli-tiken i dess helhet, om hur vårt samhälle ser ut, omhur de människor som lever i vårt samhälle och vårabarn och ungdomar har det. Det är i mycket begränsadutsträckning någonting som justitieministern, med denarbetsfördelning som råder i varje regering, råderöver. Det här är ett ansvar för regeringen i dess helhet.Jag håller fullkomligt med ombeskrivningen att vi i vårt samhälle har ett växandeproblem som har att göra med att allt större grupperav människor står utanför det som vi känner som vårtgemensamma samhälle. I mycket stor utsträckninghandlar det om invandrare.