prot · GJ0922 · 1995-11-14 00:00:00 — När det gäller erfarenheter från resanär det inget tvivel om att det förekommer antisemitismi och i . Det är ju så. Det är intestaten som utövar den, men staten förmår inte alltidatt skydda sina egna medborgare från dem som fak-tiskt utövar en antisemitisk verksamhet.Det leder i sin tur till att ett antal judar från dessabåda länder också har befunnits ha skyddsbehov iSverige. De har asylskäl eller har befunnits ha såstarka humanitära skäl att de har fått stanna av denanledningen. Det är ganska många som får uppe-hållstillstånd i om man ser till andelen somhar kommit. Det är mot den bakgrunden.Rättstillämpningen är sådan, att om det blir enförvärrad situation i dessa båda länder i antisemitiskriktning - vilket vore mycket beklagligt, men detkanske är så - kommer också fler att få stanna i vårtland, eftersom det sker en individuell prövning avvarje enskilt fall. Blir det lättare kommer färre att fåstanna, blir det hårdare kommer fler att få stanna. Detär så mekanismerna fungerar.Det vore egendomligt om vi i exempelvisskulle acceptera det som delegationen såg i Ryssland.I foajén i det ryska parlamentet fanns det bord medinformationsmaterial. På något av borden låg detbroschyrer med hakkorset på framsidan från olikapartier i . Man hade klart och tydligt en poli-tik - en av de mest vedervärdiga politiska inriktningarsom kan tänkas. Detta låg i demokratins högborg iMoskva. Vi kan inte tänka oss att det ligger här iriksdagen. Men där låg det. Det är mot det bakgrun-den som vi självfallet ser mycket allvarligt på situa-tionen.Det är också mot den bakgrunden som vi har gettoch fortsätter att ge ett antal judar som finns i Sverigeuppehållstillstånd, just därför att vi inte kan skickahem dem till den antisemitiska tillvaro som finns.Men alla har inte de skyddsbehoven. Det beror litetgrand på varifrån man kommer, om man har varitaktiv eller inte och om man är jude eller inte.Anf. 94 ()Herr talman! Det känns bra att vi delar uppfatt-ningen om att vi måste vara mycket noggranna medde delarna.Utlänningsnämnden fattar självständiga beslututan att regeringen kan ingripa och göra någonting åtdet. Under en tidigare debatt har, enligt MarianneAndersson, statsrådet sagt att han önskade att rege-ringen skulle kunna gå in och ta hem ärenden tillregeringen. Vi undrar om statsrådet fortfarande åsikten kvar eller om det inte behövs.Anf. 95 Statsrådet ()Herr talman! Vi ser över hela ut-länningslagstiftningen. Vi överväger att öka regering-ens styrmöjligheter när det gäller våra myndigheter.Enligt nuvarande regelverk kan regeringen inte ,sedan man inrättade , gå in ochagera i enskilda ärenden. Det kanske vi inte heller villi morgon.Däremot tycker vi att vi bör öka regeringens möj-ligheter att utan att gå till och ändra lagarutfärda förordningar som talar om vilken politiskinriktning som vi tycker att det är viktigt att vi har. Pådet sättet kan man korrigera och förändra riktningenpå besluten till den politiska ton och idé som vi tyckerskall vara det som gäller exempelvis en viss folk-grupp, i det här fallet judar i f.d. och i Ukrainaeller bosnienkroater som kom hit tidigare.Vi skall själva kunna gå in och tala om i vilkenriktning det skall gå, och sedan är det myndigheternassak att gå i den riktningen. Det kommer regeringen attöverväga och sannolikt också att föreslå.Anf. 96 ()Herr talman! Jag tackar än en gång för svaret ochhälsar från var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1995/96:83 omrättstillämpningen i utlänningsärendenAnf. 97 Statsrådet ()Herr talman! har frågat statsminis-tern om regeringen har för avsikt att vidta åtgärder föratt förbättra möjligheterna att styra rättstillämpningeni utlänningsärenden.Statsministern har överlämnat frågan till mig förbesvarande.Ulla påpekar helt riktigt i sin fråga attFlyktingpolitiska kommitténs betänkande varit ute påremiss fram till . Remisstiden har nunyligen gått till ända, och arbetet med att utarbeta enproposition pågår . Denna propositionkommer med all sannolikhet att föreläggas vårriksda-gen . får därefter taställning till förslagen i propositionen. Ett redogjordejag för alldeles . Fram till dess beslutatom eventuella förändringar i utlänningslagen vadgäller regeringens roll i praxisbildningen gäller nuva-rande regler i såväl utlänningslagen som regerings-formen.Mitt svar till är att regeringen intekommer att vidta några andra åtgärder än dem jag nuredogjort för.Anf. 98 ()Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Anledningen till att jag ställt frågan om regeringenhar för avsikt att vidta några åtgärder för att förbättramöjligheterna att styra rättstillämpningen är att det vad gäller är så uppenbart attUtlänningsnämnden fattar beslut som allvarligt står istrid med det allmänna rättsmedvetandet.Det är det som gör att människor reagerar och hörav sig till bl.a. statsministern och invandrarministern.Man anser att en del av de beslut som gäller barn ochbarnfamiljer strider mot humanitetens krav. , det gäller Chrisen Fernandooch det gäller en peruansk familj med fyra gravt han-dikappade barn.I grundskoleförordningen hade fram till allabarn rätt till hemspråk. I Chrisens fall nekades honundervisning. Samhället har inte uppfyllt den delen avsina skyldigheter. Däremot har man integrerat Chrisenså väl att hon är svensk likaväl som hennes två sys-kon. Läkarintyg styrker att hon far illa, att hon ärdeprimerad och att hon funderar på att ta sitt liv. Dethandlar om en tioårig flicka.Ett annat fall är en peruansk familj med fyra min-deråriga barn - en med hjärtfel och tre gravt handi-kappade av någon form av avancerad rakitis. till inre flyktalternativ.Jag tror inte att det är svårt för kammarens ledamöteratt sätta sig in i hur omöjligt det är att ständigt befinnasig på flykt med fyra gravt handikappade barn sombehöver ständig medicinsk uppbackning.Jag vet att Chrisen har skrivit både till invand-rarministern och till statsministern och vädjat omhjälp att få stanna. , ärkebiskopenGunnar och har gjortlikaledes.Statsministern har beklagat att regeringen inte kanbegära in ett ärende för beslut. Statsministern harockså sagt att det är självklart att vi, när vi har skrivitunder en , i våra lagar, regler och i vårhandläggning skall följa och dessanda, vilket statsrådet också bekräftat i dag.Riksdagen har bemyndigat regeringen att själv viaförordningar ge föreskrifter om hur utlänningslagenskall tillämpas. Det gäller bl.a. vad som är humanitäraskäl. Jag tycker att man i varje fall borde kunna över-väga att i en förordning ta in be-stämmelser.Anf. 99 Statsrådet ()Herr talman! Regeringen kan inte göra någraingrepp i myndigheternas utövande, och vi skall hellerinte göra det. Vi har inte några sådana rättsliga möj-ligheter vare sig enligt konstitutionen eller regerings-formen. Det går alltså inte.Däremot avser regeringen, som jag svarade tidiga-re , att föreslå en ordning där regering-en via förordningar kan styra mer i sådana ärenden isådan riktning som är av politisk betydelse för ensittande regering, i det här fallet vår, så att vi kanändra riktning i politiken. Om regeringen tycker attdet finns goda grunder för detta kan den meddela enförordning till myndigheterna, och sedan bestämmerdessa i de enskilda ärendena och tillämpar den nyapraxis som vi på detta sätt har pekat på.När det sedan gäller de enskilda ärendena är detlitet knepigt eftersom jag inte kan eller får ta ställningi enskilda ärenden. Jag vill ändå kommentera falletmed Chrisen Fernando.Chrisens mor och far har varit ambassadanställda iSverige. På samma sätt som för svenska människormed barn åker till andra länder och tjänstgör på am-bassader gäller särskilda konventioner för detta mel-lan staterna. Jag anställer i princip vem jag vill på minambassad. Man behöver inte ha något uppehållstill-stånd från den svenska staten, och svenskar behöverinte ha det i andra länder, och efter avslutad tjänstgö-ring åker man hem. Det är då klart att det är varjeförälders sak att se till att barnen har en sådan utbild-ning att de exempelvis kan behålla sitt eget moders-mål och förbereda sig på att åka hem.Efter avslutad tjänstgöring beslöt sig Chrisensföräldrar för att söka asyl. De gjorde det, men de hadeinte skäl för att få det, och det fanns inte heller någraandra humanitära grunder för dem att få det, ochUtlänningsnämnden har beslutat om avvisning.Det är samma villkor som för svenska familjer ut-omlands. På samma vis anser vi att denna familj harskyldigheter både mot sitt eget barn och enligt dekonventioner som finns mellan stater.Anf. 100 TREDJE VICE TALMANNENJag erinrar om att det enskilda fallet inte bör dis-kuteras.Anf. 101 ()Herr talman! Jag kan alltså inte säga något omChrisen och om saker som statsrådet hartagit upp , t.ex. vad gäller att arbeta på en ambas-sad? Är det så?Anf. 102 TREDJE VICE TALMANNENJa, det är riktigt att det enskilda fallet inte kannämnas. Ni får föra en generell diskussion.Anf. 103 ()Herr talman! Även om vi då inte diskuterar det en-skilda fallet kan vi konstatera att vissa barn har varithär så pass länge som . Det förs ju också endiskussion vad gäller olika omständigheter i det en-skilda fall som jag inte får lov att nämna.Jag vill ställa en tilläggsfråga till statsrådet vadgäller skapandet av förordningar. Jag trodde att detvar så att har bemyndigat regeringen attutarbeta förordningar och göra tillägg i förordningarunder löpande period. Är det inte så?Anf. 104 Statsrådet ()Herr talman! Den typ av regelverk som UllaHoffmann nu talar om gäller inte Utlänningsnämndenoch Invandrarverket. Vi har som gåttsedan jag blev invandrarminister mycket noggrantlåtit juristerna undersöka saken, och vi har vid olikatillfällen fått mycket entydiga svar, nämligen att viinte har några som helst förutsättningar att gå in ochoperera i myndighetens inre liv och säga åt myndighe-ten att göra si eller så utan att därmed också bryta motregeringsformen och vår konstitution. Vi tänker hellerinte göra det. Däremot tänker vi föreslå att vi, om vitycker att vi har väsentliga skäl att ändra vår politiskainriktning, skall kunna skapa sådana förutsättningarför oss gentemot våra myndigheter.Sedan vill jag påpeka att barn till svenskar som äranställda vid ambassader utomlands kan vara borta imånga år och sedan, när de kommer tillbaka till Sve-rige, ändå tala svenska. Det är då mor och far som sertill att barnen behåller språket.Anf. 105 ()Herr talman! Vi fick ju inte lov att diskutera detenskilda fallet.Det är precis när statsrådet säger sådant som dethan nu säger som jag får problem. Jag har nämligenmånga gånger diskuterat just överensstämmelsen i vårlagstiftning i det här avseendet. Statsministern hållertydligen med mig om att man med tillämpning av denlagstiftning som vi har skulle kunna låta vissabarnfamiljer få lov att stanna här, medan och har fattat andra beslut.Jag har därför bett invandrarministern att försöka tatag i den frågan, så att lagstiftningen och myndig-hetsutövningen stämmer överens.Anf. 106 Statsrådet ()Herr talman! Det finns vissa möjligheter attbevilja tillfälliga uppehållstillstånd. Regeringen gjor-de det - i enlighet med utlänningslagstiftningen - närdet gäller bosnienkroaterna. Det finns också vissamöjligheter att göra det i andra fall. Sedan kan manalltid göra olika bedömningar. Utlänningsnämndenhar exempelvis bedömt det fall som handlar om detlilla spädbarnet på ett sätt. Det är alltså myndighetenssak att göra sådana bedömningar, och jag kan intelägga mig i vilken bedömning som görs.Vi har sagt att lagstiftningen på det här områdetskall tydliggöras, så att det blir myckettydligare att det i olika situationer går att bevilja etttillfälligt uppehållstillstånd. Den utredning och denkommitté som bl.a. har tittat särskilt på barnkonven-tionen har ju lagt fram ett antal förslag, som UllaHoffmann säkert har läst. Vi kommer också att läggafram förslag som i huvudsak stämmer överens medutredningens uppfattning. Vi kommer därmed att haen enig kommitté bakom oss. Vi tror att det är viktigtatt lyfta fram barnens rättigheter i samhället även närdet gäller de här flyktingbarnen.Anf. 107 ()Herr talman! Då vill jag bara från mitt innerstarikta en vädjan till dem som har att utröna vilka möj-ligheter som finns att göra något i de fall som är ak-tuella , fall som gäller personer som kanskeskulle ha haft möjlighet att stanna om vi haft en annantillämpning. Jag vill vädja till dem att, som statsminis-tern sade, i lagar, regler och handläggning följa barn-konventionen och verka i dess anda.Anf. 108 Statsrådet ()Herr talman! Jag menar att vi i allt väsentligt gördet. Vi kanske gör det bättre än något annat land idenna värld.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1995/96:95 om anställnings-skyddet för gravidaAnf. 109 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig om re-geringen avser att ändra svensk lagstiftning så att denger ett stärkt anställningsskydd för gravida och föräld-ralediga i enlighet med vad EG:s direktiv på områdetkräver.Regeringen lade fram ett förslag till en nyoch moderniserad föräldraledighetslag, som antogs avriksdagen. Den nya lagen innehåller flera förändringari sak som föranleds av regler som finns i EG-direktivet om åtgärder för att förbättra säkerhet ochhälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida,har fött barn eller ammar.När det gäller anställningsskyddet för de aktuellakategorierna arbetstagare gjorde regeringen - i likhetmed den utredare som sett över ledighetslagstiftning-en - den bedömningen att de skyldigheter som åläggsgenom EG-direktivet inte föranledde några ändringari förhållande till vad som redan gällde. Bland remiss-instanserna fanns inte heller någon annan uppfattning.De särskilda anställningsskyddsregler som finns (16 och 17 §§ föräldraledighetslagen) tillgodoserdirektivets krav. Till detta kommer reglerna i lagen(1982:80) om anställningsskydd (LAS), som säger atten uppsägning alltid måste vara sakligt grundad. Denregeln gäller även arbetstagare som är gravida, nyli-gen har fött barn eller ammar sitt lilla barn. LAS stäl-ler också krav på att en uppsägning skall vara skriftlig(8 §), och alla arbetstagare har rätt att få en skriftligmotivering till uppsägningen (9 §). I vissa fall kan detligga i arbetstagarens intresse att slippa en skriftligmotivering till uppsägningen, och därför skall enligtLAS sådan ges endast när arbetstagaren själv begärdet. Då är också arbetsgivaren skyldig att utfärda ensådan. En arbetsgivare som inte fullgör sin skyldighetatt lämna skriftlig motivering kan ådömas skadestånd.Till dessa regler kommer bestämmelserna i jäm-ställdhetslagen (23 §) om att avtal som medger otillå-ten könsdiskriminering är ogiltiga. Kollektivavtal omturordning vid uppsägning får alltså inte diskrimineragravida.Enligt min mening uppfyller LAS, föräldraledig-hetslagen och jämställdhetslagen de krav som EG-direktivet ställer.Anf. 110 ()Herr talman! Jag ber först att få tacka statsrådetför svaret.Att kvinnor som väntar barn och kvinnor som nysshar fått barn förlorar sina jobb och att detta har blivitallt vanligare i samhället är de flesta eniga om.Det har varit svårt att undersöka frågan, eftersom detär omöjligt att få fram statistik på det här området.Detta är nämligen inget område som man för statistikpå. Det är JämO som ser att detta blir vanligare. LO:srättsskydd får också in allt fler sådana här fall. Detfinns en tydlig tendens.Jag tror inte att detta kan lagstiftas bort. Jag troratt det är väldigt viktigt att vi använder oss av deregler, de möjligheter som vi har att försvåra den härkönsdiskrimineringen, som får ett allt starkarefäste på vår arbetsmarknad.Det är i det sammanhanget och mot den bakgrun-den som jag har ställt frågan till statsrådet. När mangår igenom EU:s direktiv - och talar jag om direk-tivet 92/85 EEG av - märkerman att hela andemeningen är att åtgärder skall vidtasför att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsenför arbetstagare som är gravida, som har föttbarn och som ammar. Direktivet avser de gravidaarbetstagarna, arbetstagare som ammar och arbetsta-gare som har fött barn, såsom denna gruppdefinieras i nationell lagstiftning eller praxis. Dendefinitionen måste enligt min uppfattning motsvarajust de personer som är föräldralediga.Det finns då ett förbud mot uppsägning, och ettsådant har vi också i . Men det finnsockså en bestämmelse som säger att om en arbetstaga-re sägs upp skall arbetsgivaren lämna en uttömmande- jag säger uttömmande - skriftlig motivering fördetta.Anf. 111 Statsrådet ()Herr talman! Förbudet mot uppsägning gäller för-stås att man inte kan säga upp en kvinna på grund avatt hon råkar vara gravid. Däremot kan man säga uppen kvinna som är gravid om denna kvinna är sist an-ställd och därmed står sist i turordningen vid uppsäg-ning på grund av arbetsbrist. Det normala är att densom är sist anställd också får sluta först. Om den somär sist anställd är gravid eller råkar vara sjuk får denpersonen ändå sluta på företaget, i förvaltningen ellervar denna nu jobbar. Det är lika för alla.I en sådan situation som vi har haft då100 000-tals människor har blivit uppsagda, vore detkonstigt om inte flera personer som var sjuka, föräld-ralediga eller gravida blev uppsagda på grund av attdet var deras tur i turordningen.Om man däremot gör undantag från turordningengenom avtal mellan arbetsgivaren och exempelvisfackklubben på företaget och säger att en gravid kvin-na som också kommer att vara föräldraledig flyttas iturordningen så att hon åker ut är det en helt annansak. Då gör man sig också skyldig till ett brott motbåde jämställdhetslagen och lagen om anställnings-skydd. Det finns också exempel på att man i klart och entydigt har ansett att ett sådantavtal strider mot både LAS och mot jämställdhetsla-gen och att det därför är ogiltigt.Vi har mycket starka regler. Problemet kan ändåbli - jag skall inte säga att det aldrig har hänt - attbevisa att man har blivit uppsagd på grund av att manvar gravid. Det kan finnas sådana fall, men harnågot sådant fall inte prövats i domstol.Anf. 112 ()Herr talman! Statsrådet har naturligtvis rätt i attförbudet avser uppsägning på grund av graviditet ellerför att man har fött barn. Naturligtvis kommerkvinnor även att sägas upp till följd avarbetsbrist när de står i turordning för det.Med min fråga vill jag dock påstå att den svenskalagstiftningen inte stämmer överens med EU-direktivet. Där stadgas nämligen att gravida kvinnoroch föräldralediga enligt definitionen har rätt till enuttömmande skriftlig motivering. Enligt min meningär motiveringen arbetsbrist inte uttömmande. Enligtmin mening har man gjort en miss i den svenska lag-stiftningen och man bör rätta till det i det preventivasyftet att man skall ålägga arbetsgivaren att i de härfallen ha en uttömmande skriftlig motivering. Detskulle också vara till hjälp vid problemet med bevis-ningen.Anf. 113 Statsrådet ()Herr talman! I 9 § lagen om anställningsskydd ståratt arbetsgivaren skall uppge de omständigheter somåberopas som grund för uppsägningen. Lunning, en avde jurister som är kunnig på det här området, säger ien kommentar till LAS att arbetsgivaren skall redogö-ra för de närmare omständigheterna som ligger bakomuppsägningen och göra det så klart som möjligt. Detfinns alltså en ovillkorlig rättighet för arbetstagarenatt begära och få en uttömmande beskrivning av var-för denne blev uppsagd.Samtidigt kan sägas att man som arbetstagare ock-så har rätt att säga att man inte vill ha någon skriftligmotivering till varför man fick gå. Det som står påpapperet gynnar inte arbetstagaren när denne skallsöka en ny anställning och då kan man avstå frånmotiveringen.Jag vill påstå att vi har en mycket bättre rättighets-lagstiftning gentemot individen. Man kan få det precissom man vill ha det. Den svenska lagstiftningen ärmycket bättre än EG-rätten.Anf. 114 ()Herr talman! Statsrådet vet liksom jag att i denpraktiska verkligen är det så att om man sägs upp frånsitt arbete och får en skriftlig motivering så anges iregel arbetsbrist. Det åligger arbetstagaren att kännatill sina rättigheter och att man skall begära en utförligmotivering.EU-direktivet - det direktiv som såsomstat har förbundit sig att följa - säger att just gravidakvinnor och kvinnor som har fött barn har etthögre skyddsvärde. Vi ser riskerna att man diskrimi-nerar dem och ålägger arbetsgivaren att göra en ut-tömmande skriftlig motivering, där man faktiskt angerde sakliga skälen.Jag vet att både statsrådet och jag värnar om denhär sakliga grunden. Jag tror faktiskt att det harvarit en miss i svensk lagstiftning att vi inte har upp-märksammat det här. Jag ser nu när problemen växeratt det är dags att åtgärda det här.Anf. 115 Statsrådet ()Herr talman! Vi har en mycket bättre regel, ochdet är viktigt att komma ihåg det. En löntagare harrätten på sin sida och, man kan säga till sin arbetsgi-vare att man vill ha en uttömmande motivering av påvilka grunder man har blivit uppsagd. Arbetsgivarenhar en skyldighet att uppfylla denna begäran.Som människa och individ har man faktiskt ocksåen annan rättighet. Om man som arbetstagare på någotsätt har gjort något som man egentligen inte borde hagjort och på den grunden har fått sparken kan mansäga till arbetsgivaren att man inte vill ha någotskriftligt intyg. Då får arbetsgivaren inte skriva någotintyg, och det tycker jag är en fantastisk styrka i våraregler. Vi skall inte använda EU för att försämra vårarbetsrätt. Vi skall väl använda de regler som är bäst.Anf. 116 ()Herr talman! Jag delar statsrådets uppfattning omatt vi inte skall försämra den lagstiftning vi har upp-nått. Vi skall förstärka den, och det skall vi göra ge-nom att införa ett EU-direktiv. Detta EU-direktivsäger att när en arbetsgivare säger upp en gravid elleren föräldraledig kvinna skall man göra en uttömman-de skriftlig motivering. Detta gäller för den delenockså män, om vi har en definition i enlighet medsvensk praxis där män kan vara lediga. Jag vet dockinte hur man ställer sig i fallet med nyfödda barn.Arbetstagaren skall givetvis kunna säga att denneinte vill ha en motivering. Men vi skall lägga skyldig-heten där den hör hemma, dvs. Detär arbetsgivaren som vidtar den aktiva åtgärden attsäga upp individer. Då uppfyller man enligt min me-ning EU:s direktiv.Anf. 117 Statsrådet ()Herr talman! Vi uppfyller redan nu EU-direktivetmed råge, så vi tänker inte föreslå några lagändringar.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1995/96:103 om beaktandeav barns situation vid beslut om uppehållstill-ståndAnf. 118 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag planerar för att säkerställa att barnenssituation sätts i centrum när beslut om uppehållstill-stånd skall fattas.Enligt har tidigare utvärderingaroch aktuella fall visat att barns situation och per-sonliga skäl för uppehållstillstånd i inte harvägt lika tungt som andra faktorer när det gäller beslutom barnens och deras föräldrars uppehållstillstånd.Under senare tid har barnens speciella situationkommit att belysas i massmedierna när föräldrarnasansökan om uppehållstillstånd har prövats.Enligt min mening skall grundprincipen om bar-nets bästa alltid beaktas. finns andra intres-sen som också måste beaktas och som är åtminstonelika viktiga vid en helhetsbedömning. Hit hör över-gripande samhällsintressen som samhällets behov avatt faktiskt kunna reglera invandringen.Jag anser att i väsentliga avseenden redannu lever upp till bestämmelser.Den flyktingpolitiska kommittén har i sitt betänkande"Svensk flyktingpolitik i ett globalt perspektiv" (SOU1995:75) föreslagit vissa förändringar för att utlän-ningslagstiftningen ännu bättre skall överensstämmamed barnkonventionen.Remisstiden för kommitténs betänkande har nyli-gen gått ut. Jag avser att återkomma tillriksdagen med en proposition om den framtida flyk-tingpolitiken som också inkluderar förbättringar närdet gäller vår uppfyllelse av barnkonventionen.Anf. 119 ()Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.Det är klart att man ser fram emot de förslag somkan komma i den propositionen.