prot · GI0990 · 1995-04-19 00:00:00 — Han fortsatte med att diskutera vadsom måste göras: "Men jag tror också att det är vik-tigt att FN nu klargör att om andra insatser intemycket snart hjälper, så kan militärt våld komma attanvändas i enlighet med regler, för attskydda civilbefolkningen mot fortsatt dödande och föratt värna rätt att existera somstat. --- Jag är medveten om de stora risker och svå-righeter som en militär intervention i FN:s namnrymmer, om den tvingas fram. Men riskerna och svå-righeterna med att utesluta det alternativet kan pålängre sikt mycket väl vara större." Han avslutademed att säga: "De insatser som jag nu talat om blirdyra. Men fortsatt krig blir ännu dyrare. De insatsersom jag förordar kan komma att binda militära ochandra resurser framåt. Men alternativet,det vi nu ser förverkligas , är outhärdligt. "Det var . Utvecklingen har blivitjust outhärdlig.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 6 §. )4 § Fredsprocessen i betänkande 1994/95:UU22Fredsprocessen i Mellanöstern.Anf. 40 ()Herr talman! Nästa ämne på dagordningen dennaförmiddag är ytterligare en krishärd. Världen bestårtyvärr av alltför många problemområden. Här hardock utvecklingen vänt, till skillnad från i det områdesom vi har debatterat. Vi har fått en fredspro-cess i Mellanöstern.Vi har framför oss i våra bänkar utrikesutskottetsMellanösternbetänkande, som nästan har blivit enårlig tradition. är det främst med anled-ning av två motioner, en från och en frånnågra socialdemokratiska motionärer. Betänkandetheter UU22.Debatten är befogad av att det har varit en händel-serik tid. Vi kan se ett starkt svenskt engagemang, nusenast apostroferat av biståndsminister i området tillsammans med förre utrikesminis-tern skulle naturligtvis kunna fråga om vi överhuvud taget behöver debattera denna fråga. Det är ettenigt betänkande vi har framför oss, till skillnad frånJugoslavienbetänkandet. Det kan sägas genast att detär en stor styrka att vi har denna enighet i utskott och,som jag förmodar, i riksdagsbeslut. Det stärker själv-fallet det svenska engagemanget och våra möjligheter.Om vi skall vara ärliga tror jag att fredsprocessen i sighar medverkat till att skapa politisk enighet i Sverigekring insatser i Mellanöstern.Jag tycker att det är angeläget att vi här lyfterfram några frågor, både från betänkandet och vad somhänder i . Jag tänker inte ägna mig åtnågon historielektion. Det går att läsa årets betänkan-de och tidigare års betänkanden om man vill hämtastoff där. Jag vill bara markera några händelser somhar följt i spår. Den öppnade ioktober 1991 för en förhandlingsprocess som vi tidi-gare inte trodde var möjlig. Det har givit freden enchans.Osloavtalet har satt ytterligare fart på fredsproces-sen och öppnat för ett ömsesidigt erkännande mellanIsrael och PLO genom principdeklarationen i septem-ber 1993 om interimistiskt självstyre. Ett sådant ak-tualiserades för övrigt redan i Camp David-överenskommelsen 1978. Det är alltså en gammal idésom nu omsätts, som ett första steg i fredsprocessen.Vi har kunnat se hur självstyret från september1994 har börjat omsättas i och . Vi harockså kunnat se hur fredsbygget tar sig vidare genomöverenskommelser mellan och grannländerna.Som ett komplement till fredsöverenskommelsen medEgypten har också en fredsöverenskommelse mellanIsrael och uppnåtts.Utskottet slår åter fast en väl känd ståndpunkt ifråga om den fortsatta fredsprocessen, nämligen attmålet för fredsprocessen är en rättvis, varaktig ochallomfattande fred som förutsätter rätt tillfortsatt existens inom säkra och erkända gränser ochsom också förutsätter självbestämmande för palestini-erna.Vi vidhåller i utskottsbetänkandet stödet för FN:ssäkerhetsråds resolutioner 242 och 338. Vi pekar påatt fredsuppgörelsen innebär att efter förhand-lingar måste dra sig tillbaka från de ockupe-rade områdena.Vi kan notera att det självstyre som jag tidigaretalade om har tagit form, som vi kan semånga uppenbara problem. Det finns problem för denpalestinska myndigheten att omsätta självstyret, allti-från kapacitet för mottagning av stöd till administrativoch annan uppbyggnad av organisation i samhället,kunskapstillförsel, ekonomiska möjligheter osv. Pro-blemen är många. Ett huvudproblem när det gäller attfå självstyret och fredsprocessen att fortsätta utveck-las positivt är onekligen den sociala misär vi kan se ide ockuperade områdena med betoning på Gaza.Fattigdomen där är enorm och utgör självfallet etthinder för det praktiska fredsbygget. Det skaparmisstro och många svikna förväntningar. I de spårenfrodas extremismen.Våldsamma grupper som exempelvis finns inomHamas får ett utrymme. Vi kan också se hur våldet fårett uttryck inom vissa extrema kretsar bland israeler-na. Vi ser terrordåd med jämna mellanrum. Självfallethotar detta fredsprocessen. Det pågår t.o.m. en med-veten sabotageverksamhet mot fredsförhandlingarna.Israel har krav på hårda åtgärder mot Hamas frånpalestiniernas sida. Vi kan se hur den pales-tinska administrationen försöker ingripa genomskärpningar stegvis. Det har kommit till min känne-dom att det nu förbereds en lag mot vapeninnehav iGaza.Samtidigt måste vi vara medvetna om att vi kan fåen utveckling som den vi har sett i , om PLOgår för hårt fram. Det är naturligtvis inte heller önsk-värt. Det blir en form av balansgång.Den utveckling vi ser måste också ge oss beskedetatt det är bråttom med fredsprocessen. Trögheten i sigär ett hot. Fredsprocessen måste snabbt kunna visa påkonkreta resultat som syns i vardagen.I det läget är biståndet naturligtvis av strategiskbetydelse - ett bistånd som kan komma till rätta meden svår social utveckling. Det behövs bostäder, ar-betsplatser och en fungerande infrastruktur.FN gör här väsentliga insatser som koordineras avnorrmannen . har också fått encentral roll genom förre utrikesministern ansvar för att koordinera framför allt syssel-sättningsinsatser i Gaza.Sverige har arbetat med akti-va biståndsinsatser oavsett regering, och vi är nu uppei nästan . Senaste påslaget i höstasrörde sig om 75 miljoner - detta trots den ekonomiskakris som vårt eget land befinner sig i.En hel del av biståndet går till sysselsättningsin-satser. Bland dem märks en satsning på under två budgetår. bidrar för att för-söka motverka den höga arbetslösheten.Biståndet består också av många andra delar: de-mokratibistånd, bistånd för mänskliga rättigheter,budgetstöd, stöd till infrastruktur, stöd till palestinskaflyktingbarn, hälsovårdsstöd, stöd till institutionsupp-byggnad m.m.Jag skall uppehålla mig något vid stödet till sys-selsättningsinsatser. De svenska pengarna kan bl.a.bidra till att skapa i storleksordningen 5 000 jobb. Detfinns olika siffror kring detta, men den siffra jag harsett oftast är 5 000. Vi kan nu se att man bara harkunnat skapa 300 av dessa arbetstillfällen. Vad berordet på?En väldigt viktig orsak utöver mottagningskapaci-tetens begränsningar är faktiskt de israeliska avspärr-ningarna av bl.a. . Det är svårt att få inbyggmaterial i på grund av att israelerna spärrarav från . Det är svårt för palestinierna attfå ut trädgårdsprodukter på export och för försäljningi . Man har inte någon annan väg än att gå överde gränser som finns. Det finns ingen hamn. Det finnsingen flygplats. Det gör situationen väldigt allvarlig,för att inte säga ohållbar. Det gynnar extremismen.Det är svårt att förstå hårda attityd i dettasammanhang. Det borde finnas möjligheter att klarade säkerhetskrav som israelerna har, exempelvis ge-nom omlastningar av varor vid gränsen. Så sker inte,utan i stället blockeras möjligheterna.Israel vädjar om snabba insatser somman förhindrar att insatsen sätts in. Det leder inte baratill att handelsflödet förhindras utan också till attarbetspendling omöjliggörs. Det finns tiotusentalspalestinier - det var nästan uppe i 100 000 en gång itiden - som arbetar i och som inte kan göradet. Det förhindrar politiska och ekonomiska aktivite-ter.En av de viktigaste insatserna nu blir alltså att hä-va avspärrningarna så att den ekonomiska aktivitetenkan komma i gång. förloras perdag i intäkter på grund av situationen. När bi-ståndsministern besökte området betonadeYassir hur viktigt det är att avspärrningarnahävs. Vi skall inte glömma att avspärrningarna i sigockså bidrar till att rekrytera fler extremister. Det ärnaturligtvis en olycklig utveckling.En annan sak som är väldigt viktig är att få tillstånd valen och att de inte fördröjs ytterligare. De ärredan fördröjda med . Det är väldigt viktigtatt denna del av demokratiprocessen kommer i gångså att man kan skapa stabilitet. Palestinierna måste fåvälja den ledning de vill ha.Här ges också möjlighet för att genom EUmedverka i valövervakningen.Mycket skulle kunna sägas om bosättningspoliti-ken. Tiden rinner i väg, så jag skall inskränka mig tillatt peka på hur olyckligt det är att man har kvar israe-liska bosättningar i . Vi kan se att detleder till sprängattentat av och till. Det skedde nyligeninne i . Den bosättning som var utsatt förattentat består av 35 familjer. De kräver 1 500 solda-ter för sitt skydd. Det kan inte hålla på lång sikt. Detär en orimlighet. Vi får verkligen hoppas att fredspro-cessen leder till att bosättningarna i kan försvin-na.Jerusalems ställning tar vi också upp i betänkan-det. Det är väldigt viktigt att den frågan inte missas ide fortsatta fredsförhandlingarna. Det är en stad öp-pen för såväl muslimer, judar som kristna. harett viktigt bidrag att komma med.Eftersom tiden har runnit ut skall jag avsluta medatt säga att det bara finns ett enda motionsyrkande därutskottet direkt föreslår ett avslag. Det gäller PLO:seventuella medlemskap i . PLO är nu observatör.Vi menar att den traditionella svenska hållningen skallstå kvar, dvs. principen om en statsbildning innan detkan bli tal om en medlemsansökan.Herr talman! Jag yrkar med detta inlägg bifall tillhemställan i betänkandet.Anf. 41 ()Herr talman! I allt väsentlig har vi en glädjandeutveckling att diskutera när det gäller Mellanöstern.Jag tycker att det är väldigt väsentligt att påpeka det-ta. Det sade även min företrädare i talarstolen. I detlånga perspektivet är det något ganska oerhört somhar hänt.PLO - den palestinska befrielseorganisationen -startades . Det var närVästbanken tillhörde och tillhördeEgypten. Det som man då avsåg skulle befrias varIsrael självt, genom att staten skulle upphöra. 30år senare sitter man i en situation där det handlar omatt 1967 ockuperade områdena skapa en pales-tinsk stat. Det är egentligen det som det handlar ompå sikt.Vi vet att det har skett mycket som har fått dennaförändring till stånd: Sovjetblockets sammanbrott, dethuvudlösa ställningstagandet för frånPLO:s sida, men också förskjutningen inom den pa-lestinska sidan mot inflytande för dem som bor och ärverksamma på och i . Jag tror att dethar varit en av de största orsakerna till förskjutningen.På israeliska sidan har det också skett en betydan-de förändring. När man har fått klart för sig att detinte längre handlar om att förhandla om staten utan om framtiden 1967 ockupe-rade områdena har insikten vuxit om att man inte kanockupera för evigt. Man kan heller inte gå tillbaks tillJordanien och , där man var innan sexdagars-kriget . Faktiska konkreta förhandlingar är pågång.Det finns en del oroande tecken, men jag ville än-då börja med det optimistiska anslaget för att behållaproportionerna. Det gäller naturligtvis våldet och degrupper som vill sabotera fredsprocessen. Jag behöverinte gå in på det här. nämnde det i sittanförande.Två saker är väldigt centrala om man skall lyckasfullt ut och ända fram. Den ena är att valen faktisktkommer till stånd. Man måste få en legitim regeringpå den palestinska sidan. Det är väldigt viktigt avmånga olika skäl. Man kan bekämpa våld och terro-rism om man har en legitim grund - en folkvald rege-ring - som gör detta. Lärdomar från t.ex. Algerietvisar att man inte kan bekämpa terrorism om man intehar den legitimiteten. Man har inte en folklig legitimi-tet när det gäller att hävda rättsordningen.Av det skälet och av många andra skäl är det väl-digt viktigt att valen kommer till stånd. Det hängerfaktiskt inte bara på palestinierna utan också på Israel.Det är fastlagt i Osloöverenskommelsen hur det skallgå till. Det är verkligen oerhört angeläget att de pa-lestinska valen kan hållas, så att makten för-skjuts till den palestinska myndigheten - en palestinskfolkvald regering - från PLO.Inom parentes kan jag också säga att en folkvaldregering i vore oerhört väsentligt för helaarabvärlden. Det är verkligen ett föredöme som skullebehövas i arabvärlden.Den andra punkt jag vill ta upp gäller avspärr-ningarna och en livskraftig ekonomi. Förutsättningenför en framgångsrik utveckling både på Västbankenoch i är en livskraftig ekonomi. Vi kan se teckenpå en investeringsboom på , medan det ärstora bekymmer i . Det gäller även Jerikoområ-det, om jag har förstått det rätt.Det hänger samman med frågan om hur gränsernaskall vara . Att sluta gränserna och stängaav och är naturligtvis en tragiskutveckling. Skall de bli ekonomiskt livskraftiga enhe-ter måste de faktiskt verka i en sammanhållen eko-nomi. Är det något vi har lärt oss i är detvikten av att hålla öppna gränser och se till att handeloch ekonomi flyter. Det är ett oerhört viktigt verktygför att skapa försoning och säkra freden.Därför är de tendenser som man ibland kan se frånisraeliskt håll väldigt oroande. Man vill skära av ellerstänga av både , som är aktuellt, och i framti-den Västbanken.Man får proportion på det när man inser att oavsettvilket stöd vi från västvärlden ger till de framväxandepalestinska områdena - anses hautfästs från olika givare inklusive , EU, USAoch andra - är det en droppe i havet jämfört med denbetydelse som den dagliga ekonomiska integrationenhar. De som har anslagitmotsvarar två, tre eller fyra dagars intäkter i det nor-mala ekonomiska utbytet. Det kommer aldrig att gåatt få en livskraftig ekonomi i och på Västban-ken om man inte har öppna gränser.Jag kan förstå att man från israelisk sida vill slutagränserna eftersom man har haft en hel del terrordåd.Man måste vara öppen och se dem. Men det kan lik-väl aldrig vara en långsiktig lösning att skapa slutnagränser. Och om Jerusalemfrågan skall lösas - där tvåfolk har anspråk på att ha som sin huvud-stad, både israelerna och palestinierna - måste det skegenom att skapa en öppen stad. Det kan inte bli enBerlinmur som går igenom staden eller en Berlinmurkring staden. Det måste vara öppna gränser för skall kunna få en hållbar lösning av detta.Därför är det angeläget att se till att idén om attstänga gränserna inte vinner gehör. Jag tror att det blirmycket svårt att nå fram till en långsiktigt stabil lös-ning om så sker.Om våldet skall bekämpas är det viktigaste nu attvalen kommer till stånd så att det finns en legitimgrund för en folkvald palestinsk myndighet att utövasin rättmätiga auktoritet.Anf. 42 ()Herr talman! Det har redan sagts bra saker av detvå föregående talarna. Det är ju ett enigt utskott somstår bakom betänkandet. Jag börjar därför med attyrka bifall till hemställan i betänkandet.Konflikten mellan landet och det palestinskafolket är mycket svår och omfattande. Det är två folkoch två kulturer och egentligen bara en bit land dethandlar om.Det palestinska folket har det inte lätt . Delever sitt liv som en undertryckt folkgrupp på en platssom skulle ha kunnat vara deras eget land. Det är ettland som segrarna, stormakterna och efterkrigstidensEuropa reserverade för ett annat folk, det judiskafolket, mot vilket det begåtts ohyggliga oförrätterunder . Det vet vi alla om. slut försökte omvärlden gottgöra en oförrättmot en folkgrupp genom att begå en ny.I dag har den israeliska staten existerat . Den har agerat som verkställare av den oförrättsom stormakterna har instiftat. Det är en roll som detisraeliska folket egentligen inte är betjänt av att spela,och säkert inte heller vill spela - rollen som förtrycka-re av ockuperat område med krigets spelregler.Demokrati och förståelse, tolerans och medkänslakräver en grundläggande trygghet. Det är därför avspeciell vikt att palestinierna i de ockuperade områ-dena på och i får ekonomisk ochpolitisk hjälp att bygga sitt samhälle. Där finns i dagsmå möjligheter till arbete, undervisning, sjukvårdoch andra grundläggande rättigheter.Det språk som barnen lär sig kommer från enotrygg och konfliktfull verklighet full av våldsdåd ivilka de inte sällan själva deltar. Vi ser i i dagvad nedmonteringen av den offentliga sektorn har letttill vad gäller social trygghet, ökat våld och missbrukbland ungdomar. Föreställ er barnen på Västbankenoch i och hur deras förebilder och verklighet serut!I den här konflikten finns inga vinnare. Fredsdis-kussionerna mellan och förs på en nivåsom ligger långt bort från det vanliga folket som be-står av tusentals olika i båda lägren. Det finnsmånga inom fredsrörelsen som jobbar hårt för attskapa kontaktytor mellan de olika folken. De betonaratt de alla är människor som egentligen bara vill leva ifred med varandra.Men på båda sidor finns också fundamentalisterna.Vi får inte låta dessa fundamentalister ta överhandenoch dra upp spelreglerna i fredsprocessen. Det krävsatt vi ger människor som lever i de ockuperade områ-dena en chans att få grundläggande behov tillgodo-sedda. De behöver trygghet för att kunna gå vidare ibyggandet av sitt land med och det judiskafolket som grannar.Efter nära 50 år av staten existens finns en israelisk nationell och kulturell identitet, precissom det finns en palestinsk nationell och kulturellidentitet. Båda har rätt att leva vidare och utvecklas.Allt fler israeler inser detta, och jag tror att allt flerpalestinier kommer att inse detta om deras levnads-villkor förbättras.Palestiniernas krav på en egen stat och ett egetterritorium där de fritt kan utveckla sina institutionerpå ett sätt som stämmer överens med den egna identi-teten är rättmätigt och självklart, lika rättmätigt ochsjälvklart som strävandet att dessa folk i framtidenkan leva i fred med varandra.Det är ett enigt utskott som står bakom betänkan-det, och instämmer i den politik somdragits upp av regeringen och utskottet. Men vi harblivit oroade av några signaler som kommit,nämligen att man kommer att spara ytterligare påbiståndet genom att ta av de s.k. reserver som finns.Om dessa signaler är riktiga känner vi att det är ange-läget att peka på att snålheten då bedrar visheten.Varje begränsning av biståndet när det gäller Mella-nöstern är i så fall ett direkt hot mot fredsprocessen.Det är ett hot mot palestiniernas möjligheter till dräg-liga levnadsvillkor och hopp om en egen stat och etthot mot existens.För människornas skull, de människor som bor idet här området, vill jag säga: Rör inte biståndet tillfredsprocessen i ! Ta inte det från reser-ven! Jag hoppas verkligen att de signaler som vi fåttinte stämmer.Jag vill passa på att kommentera vad de två tidiga-re talarna har sagt och instämma i några saker. BerndtEkholm sade att fredsprocessen har hjälpt till att enaden totala inställningen i när det gäller denhär konflikten. Jag tror att det stämmer. Det är mycketbra.Göran Lennmarker poängterade betydelseoch vikt när det gäller t.ex. de palestinska valen. Detär något som jag också tycker är sant.Anf. 43 ()Herr talman! Föregående talare har på ett utomor-dentligt sätt redogjort för ett enigt utskotts åsikter.Hanna har fört ner debatten på det vardag-liga planet och den vardagliga levnadsnivån. Därförhar jag tänkt förkorta det jag skulle säga eftersommycket redan är sagt. Jag vill bara helt kort ta upp tvåviktiga och ständigt aktuella förutsättningar förfredsprocessens framgång. Båda har nämnts här tidi-gare.De är att inga nya bosättningar kommer till ståndpå den ockuperade och att avspärrningar-na av de palestinska områdena från och Jerusa-lem försvinner. Terrorgrupper och extremister frånbåda lägren är ett hot mot fredsprocessen. Här ärbehovet av stöd och insatser från FN, från engagerademedlemsländer och andra arbetsgrupper mycket stort.Arbetet med att skapa sysselsättning och arbets-möjligheter för den palestinska befolkningen liksomatt förbättra deras levnadsförhållanden är kanske detallra viktigaste vapnet mot terror, våldsdåd och pro-pagandan från de fundamentalistiska grupper på bådasidor som är motståndare till fredssträvandena.Anf. 44 () re-plikHerr talman! Med anledning av inlägg vill jag bara påpeka att den europeis-ka unionen har en viktig uppgift för att skapa enframgångsrik ekonomi i området. Dessa strävandenatt bygga ett frihandelsområde i ,inklusive och , har betydelse i dettasammanhang.Jag vill säga detta till medtanke på inställning i omröstningen omSveriges medlemskap i unionen. Det ärangeläget att inse att just den här typen av internatio-nell samverkan i och utanför är viktigating för att skapa stabilitet och utveckling. Vi skallvara oerhört tacksamma för den europeiska unionensinriktning när det gäller Medelhavspolitiken. Den kange ett väsentligt och långsiktigt bidrag till detta. Denkan vara långt viktigare än varje stöddollar, oavsettom det är 2,2 miljarder eller 2 miljarder. Den lång-siktiga ekonomiska basen är mycket viktig.Anf. 45 ()Herr talman! Jag har inte anmält mig i förväg. Jagvar osäker på om det skulle bli någon debatt eftersomutskottet är enigt. har det blivit en liten debatt. Förmin egen del vill jag bara markera min djupa till-fredsställelse över att det är ett enigt utskott som den-na gång uttalar sig om fredsprocessen i Mellanöstern.Därmed vill jag yrka bifall till hemställan i utskottetsbetänkande.Om inte processen avbryts av extremisters ellerfundamentalisters verksamhet kan vi nu se början påden process som kan och bör leda till en situation somborde ha uppstått för länge sedan, redan när FN engång beslöt att dela området i två stater. kan vi fåen judisk stat, , och en palestinsk stat vid sidanav , i fred med och med normala relatio-ner till denna stat, precis som och Danmarkeller vilka andra länder som helst skall kunna ha nor-mala relationer med varandra. Det handlar om norma-la relationer mellan två grannstater.Den naturliga konsekvensen av den process som nupågår är att en palestinsk stat bildas. Det är ocksånaturligt att det som förespråkas i några av de motio-ner som har väckts, nämligen FN-medlemskap ochinternationellt erkännande av den staten, omedelbartföljer.Det som ägde rum under de som har lettfram till det som händer är en serier av tragedieroch missade chanser både från palestinsk och israelisksida. Under de som gått sedan sex-dagarskriget har , säkerligen mot den storafolkmajoritetens önskan, hamnat i rollen som för-tryckare av ett grannfolk. Därför kan man beskriva detsom har skett som en befrielse både av och avde palestinier som har levt och lever på de ockupera-de områdena.Detta är naturligtvis ett av de mest avgörande ochdramatiska förändringarna till det bättre som har sketti den internationella politiken under de senaste åren.Sambandet mellan fredsprocessen i ochandra stora internationella skeden, t.ex. Sovjetväldetssammanbrott, är ganska uppenbart.Att konstatera att ett sådant samband finns innebärinte att man på något sätt nedvärderar det som harskett. Det är naturligtvis av fundamental vikt att ex-tremister, av vilket slag det vara må, inte får tillåtasbestämma de fortsatta spelreglerna och utvecklingenav processen. Det viktigaste är , som flera talareredan har markerat, att valen kan genomföras och därmed lägger grunden till en demokratisk in-frastruktur.Biståndet får, som var inne på,inte beskäras. Om svenskt utvecklingsbistånd ochbistånd till länder som råkat ut för katastrofer av olikaslag har en alldeles speciell betydelse ärdet just i detta område.