prot · GI0959 · 1995-02-10 00:00:00 — Det enda intressantamed RAS är att det är ett indirekt erkännande av attsänkta löneskatter ger fler jobb. Det är desto meregendomligt att ni först höjer en massa skatter, för dåinser ni ju rimligen att detta ger färre jobb, och det varväl ändå inte meningen.Under förra året fästes ganska stora förhoppningartill en begynnande ökning av antalet människor medjobb. var också ökningenmycket snabb, ovanligt snabb. Men under andra halv-året har antalet jobb fallit tillbaka och faktiskt minskatlika mycket som de gjorde . I december1994 var antalet jobb tillbaka på samma nivå som idecember 1993. En slutsats som för mig ligger näratill hands är att den förda återställarpolitiken i varjefall inte har medverkat positivt till fler riktiga jobb.Det ställer än en gång frågan om socialdemokraternavågar tänka om på sin spets.Fru talman! Den är en formidabel uppgift att brytaden trend av färre jobb i privat sektor, som har pågåttunder hela efterkrigstiden. Den centrala frågan är omni socialdemokrater vågar göra upp med gamla för-domar, eller om det bara är munväder att ni hållermed om att jobben måste komma från privat sektor.För att citera i av : "Det går inte att bara vifta bort idéer och uppslagsom kan vara fruktbara även om de kommer från felhåll." Vågar ni tänka om för att knäcka arbetslöshe-ten, ? Annars är det synd om Sveri-ge och de arbetslösa.Anf. 4 HANS ()Fru talman! Massarbetslösheten har kommit tillSverige. Vi har tappat 600 000 jobb under 90-talet.Långtidsarbetslösheten är i storleksordningen100 000. Att bekämpa arbetslösheten, att höja syssel-sättningsgraden är det primära målet för den ekono-miska politiken. Det finns möjligheter i en konjunk-turuppgång, men det finns också stora risker.Jag hoppas att vi inte bara skall skylla på varandrapartierna emellan . Jag kan hålla med AnneWibble om att det inte finns några "kvickfix"-lösningar. Det finns inga lätta enkla lösningar. Detskall också arbetsmarknadsministern tänka på.Av de inledande inläggen här står det också klartatt det finns en rågång mellan borgerligheten ocharbetarrörelsen. Borgerligheten under Bildt ochWibble står för en helt annan linje: försämrade trygg-hetssystem, neddragning av a-kassan, slopande avarbetsrätten - om det blir lättare att sparka folk, blirdet kanske flera jobb, en logik som jag inte förstår -,privatisering, ökning av löneskillnader, en massivsänkning av skatter, särskilt till kapitalägare, passivväntan på marknadskrafterna samt en försämrad kvali-tet på arbetsmarknadspolitiken. Vidare vill man haflera praktikjobb och ungdomspraktik, dvs. gratisarbe-te, och flera ALU-jobb.Om läser vidare i Långtidsutred-ningen skall hon finna hur drastiskt man säger nej tillden typen av arbetsmarknadspolitik. Man talar i ställetför bättre förmedling, ökad rörlighet och ökad kompe-tens. Det är en politik som vi kan ställa oss bakom närdet gäller arbetsmarknadens funktionssätt, om denkompletteras med en effektiv regional politik som göratt hela kan leva.Borgerligheten drog nytta av arbetslösheten.Människor blev rädda. Kapital-ägarna fick större kraft. Detta är en god miljö för denborgerliga världsbilden.För arbetarrörelsen väntar nu några huvuduppgif-ter: sanering av statsfinanserna, flera skall sättas ijobb på rättvis grund, få bort det passiva kontantbi-dragsberoendet och en aktiv arbetslinje i arbetsmark-nadspolitiken.Det betyder, arbetsmarknadsministern, att när visanerar statsfinanserna så skall vi vara rädda om vårapengar. Vi måste visa litet budgetdisciplin i arbetet.Det gör man normalt, åtminstone på Finansdeparte-mentet.Arbetsmarknadspolitiken har haft en tung bördaatt bära. AMS kan inte hantera av arbetskraften.Det går inte att upprätthålla kvalitet. Sedan får AMSstå i skottgluggen när det görs misstag och när kvalite-ten inte blir tillräckligt hög. Men vad är alternativen?Som finansminister hade inte en till-räcklig politik, vare sig näringspolitik eller politik förden offentliga sektorn, för att använda skattemedel påett effektivt sätt. Då blev drösar av människor arbets-lösa. Antingen skall man lämna dessa människor heltvid sidan och föra över dem till socialbidragskön,eller också skall man försöka att ge dem bättre kom-petens och därmed en chans på arbetsmarknaden.Regeringens handlingsplan för arbete är en riktigprioritering, men målet är för lågt satt. Och det måsteAnders ha klart för sig, att om vi 1998 har6 % öppen arbetslöshet - öppen arbetslöshet,om man räknar med dem som finns i åtgärder - då ärdet en katastrof för de arbetslösa, för och förarbetarrörelsen. Det är helt oacceptabelt, och det ärockså skälet till att har rest mycketmera offensiva krav och lagt fram förslag om enmycket kraftfullare arbetsmarknadspolitik. Vi kan inteacceptera den höga öppna arbetslösheten. Vi måstehålla i pengarna och säga nej till dåliga förslag.Efter att ha hört den inledande talarrundan vill jaggöra några kommentarer. Jag vill fråga hur det är med omdömet och kompassen medtanke på den som man kunde läsa förnågra veckor sedan. Han tyckte då att Folkpartietverkade att vara en alldeles utmärkt partner när detgällde att främja sysselsättning och arbetsmarknads-politik på den grund som vi fick mandat för i valet.För mig var det självklart redan då - nu borde detvara självklart för - vilken vägsom bör väljas.Man kan fråga sig vad problemen beror på. Ja, detfanns konjunkturella problem och ekonomiska pro-blem. Ecu-anknytningen var en katastrof. AnneWibbles åtstramningspolitik i början av perioden varen katastrof. Satsningarna på arbetsmarknadspolitikgjordes . Också den kasinoekonomi som socialdemokraterna bar ett djupt ansvar förvar en katastrof.Men det finns också strukturella problem, det ärjag övertygad om. Vi har slagit ut mycket produk-tionskapacitet. Vi har fortfarande ett beroende avbasnäringarna när det gäller trä, stål och papper somär orimligt - av nettoexportintäkterna kommerdärifrån.Om tio måste vi ha en helt annan situa-tion. Vi måste vara inriktade på miljöteknik och kun-skapsintensiv industri. På är man alldelesklar över detta. Skall vi göra det jättelyftet krävs detinvesteringar och kompetensutveckling på ett sätt somvi inte har sett maken till i Sverige.Det är livsfarligt med den tudelade ekonomi somvi har. Vi har en devalveringsboom i exportindustrin,som småföretagen på hemmamarknadenpraktiskt taget går på tomgång och inte har pengaroch därför inte kan anställa.Man säger ofta att arbetsmarknaden står alldelesstilla. Det är inte alls rätt. I en undersökning frånArbetsmarknadsdepartementet hade utredningschefenWadman tagit fram en serie uppgifter som visar att vihar en mycket god sysselsättning inom privat sektor.Det sprids mycket fördomar för att attackera arbets-marknadspolitiken och den offentliga sektorn.På samma sätt har det framkommit mycket mate-rial av samma slag inom ramen för den arbetsmark-nadspolitiska kommittén. Det är stor dynamik påarbetsmarknaden, det råder inte stillestånd.Det finns strukturella problem. De äldre får ingajobb. De förbigås och diskrimineras. Invandrarna haren förskräcklig situation. Förvärvsfrekvensen för demhar sjunkit till . Flera nationaliteter harnästan ingen förvärvsfrekvens. Arbetshandikappadefår allt svårare. Regeringen bidrar nu med att stöta utdem genom att göra kraftfulla inbesparingar just på dearbetshandikappade.Kvinnor finns inom den offentliga sektorn. Förtidpensionerna är ett av devärsta problemen. Man stöter ut människor när manexploaterat dem, när arbetskraften är utsugen, närmänniskorna är förslitna, när de aldrig fick någonkompetens. Så säger man: Var så god och gå, ta an-svar själv. Du har för hög försäkring, det är för dyrtmed förtidspension.Det är så borgerligheten resonerar. 410 000 män-niskor i arbetsför ålder förtidspensionerades, över600 000 är arbetslösa totalt. Över 1 miljon människor,av arbetskraften, är utan arbete. Fråga varför vihar statsfinanser i moras!Deltidsarbetslösheten ökar just nu när arbetslöshe-ten sjunker i stort, dock ganska litet. 145 000 människor, nästanalla kvinnor, är deltidsarbetslösa. Det är ett oerhörtstort strukturellt problem. Regionalt har vi ocksåstrukturella problem.Dessa strukturella problem hör ihop med den nyaarbetsmarknaden. Allt fler jobbar . Nä-ringslivet begär hög kompetens. Jag läste i går i att ny teknik slår ut arbetarna. Präststöttar avskedade metallare. Civilingenjörer anställsav ABB Relay. Det får väl RAS-stöd för att anställanya "civilare", medan 135 metallarbetare får gå. Dehar gjort sitt. De hat stått för svenska exportinkomsteroch skapat den välfärd som vi alla här är med och äterupp. får de gå.Var finns kompetensutvecklingen? Vänsterpartiethar lagt fram en serie förslag som innebär attföretagen får ta ansvar, att näringslivet får dela medsig, ta tillbaka något av det sociala ansvar som fak-tiskt fanns . Det går utför med den nya strukturenpå arbetsmarknaden i dag.Det handlar om rehabilitering av människor för attförhindra förtidspensionering. Det handlar vidare omkompetensutveckling, att inrätta ungdomspraktikant-platser där man får stå för kostnaden. Vi har föreslagiten plats per 50 anställda. Det är ett bra sätt att intro-ducera unga människor i näringslivet vilka ju är vårframtid. Utan produktion står vi oss slätt.Varför alla dessa attacker mot målet arbete åt alla?Anne citerade . Några utländ-ska, amerikanska, forskare har sagt: Det går inte braför er. Förut sade alla: Oj, vad get går bra för er. Detvar innan borgerligheten satt sig i regeringsrummet.Fantastiskt att har kunnat klara den låga ar-betslösheten! skall alla förklara varför vi har denhöga arbetslösheten. Är skälet a-kassan, är det arbets-rätten, är det det faktum att vi inte var med i EU? Mantar det mesta. Man har ett mycket magert material,men man blåser upp det hela och drar sina slutsatser,och så är politikerna där med sina slutsatser.Det finns också det motsatta. I den senaste sägs det mycket tydligt att den höga ung-domsarbetslösheten inte bror på systemfel på arbets-marknaden. Den beror på efterfrågeraset.Jag kommer senare att gå igenom våra förslag påarbetsmarknadspolitikens område och sysselsätt-ningspolitiken i stort. Låt mig bara säga: Det är intetill höger som arbetsmarknadsministern har att finnastöd om vi skall kunna ta oss ur krisen i Sverige.Anf. 5 ()Fru talman! Det är många vackra ord, mycket bit-terhet, mycket av: Skyll inte på mig, skyll på någonannan, för att det går illa. Det finns en massa förslag imotionerna om att göra både den ena och den andratillfälliga insatsen för att komma till rätta men arbets-lösheten.Jag tror inte att det räcker. måste vi ta till heltandra metoder, fullständigt nya metoder.Sverige har inte längre råd med 40 timmars ar-betsvecka. Vi har inte råd med att låta hundratusenta-let människor gå arbetslösa därför att normalarbetsti-dens längd inte är anpassad till verkligheten. Vi måstesänka arbetstiden. Genom att sänka den till 35 timmari veckan kan över 100 000 nya människor komma inpå arbetsmarknaden. Det är den bästa arbetsmark-nadspolitiska ätgård vi över huvud taget kan vidta,betydligt bättre än GAS, RAS och alla andra tillfälligaåtgärder som måste till under en kort övergångsperi-od.Fru talman! Det finns ingenting som tyder på att vii någonsin kommer att få full sysselsättningom vi har kvar 40-timmarsveckan. Det finns ingenutredning som visar att vi i den materiellt mognadelen av världen kommer att ha mer lönearbete på2000-talet än . Tvärtom, i den ena undersökning-en efter den andra visas det att kurvorna över antaletjobb inte följer kurvorna för ekonomisk utvecklingoch ekonomiska volymer.Detta är ingenting att sörja för. Det ger oss möj-ligheter att leva ett rikare liv med mer fritid underförutsättning att vi verkligen delar på de jobb somfinns, att vi helt enkelt anpassar normalarbetstiden tillverkligheten.Det finns ingenting som säger att normalarbetsti-den måste vara . Det finns ingennaturlag som säger att det skall vara så. Vi har levtmed 40-timmarsveckan . haringenting hänt i , men väl i andra länder. I enjämförelse med 15 västeuropeiska länder är Sverigepå tolfte plats när det gäller metallindustrin. I Tysk-land har man fattat ett beslut om att införa . borde följaefter med en generell arbetstidsförkortning.Vi har inte råd, säger man då. Jag vill vända pådet: Har vi råd att inte sänka normalarbetstiden? Harvi råd med 40 timmars vecka när vi vet att jobben interäcker till? De utredningar som finns visar att vi intehar råd att ha kvar 40-timmarsveckan. Genom attanpassa arbetstiderna till verkligheten tvingas dess-utom marknaden, som Per i vanliga fall gillarmycket, att ta ett större ansvar. Som det nu är tvingasstaten bekosta arbetslösheten. Var och en inser att omnormalarbetstiden skulle höjas i veck-an, skulle arbetslösheten öka och staten få ta på sigstörre ekonomiskt ansvar. Det är märkligt att man dåinte inser att en åtgärd i motsatt riktning innebär attstaten får mindre kostnader för arbetslösheten.Låt oss sänka normalarbetstiden iveckan. Om av den frilagda tiden fylls på medjobb för många nya människor skapas en bra bit över100 000 nya jobb.Ni som hävdar att vi inte har råd med att sänka ar-betstiden måste bevisa att är detsocialt optimala, det ekonomiskt mest lönsammaockså . Jag tror inte att ni kan göradet. Den som försvarar 40-timmarsveckan måste troatt är en naturlag. Om man intetror det, finns det två alternativ: antingen höjer manarbetstiden eller också sänker man den. Jag tror inteatt det finns någon i denna kammare som tycker attdet är rimligt att höja arbetstiden. Alltså skall vi sänkaden.Det folkliga intresset för sänkt arbetstid är stort.Arbetstidskommittén visade att av svenska folket vill ha en generell sänkning avarbetstiden. Socialdemokratiska kvinnoförbundetbeslutade att kravet på 6 timmars arbetsdag skallvara genomfört . Låt oss ta halva steget nu ochgöra som i Tyskland.Arbetsmarknadsminister villockså har kortare arbetstid, har jag läst. Det är bra.Skall vi ta steget , eller skall vi fortsätta att begravadenna fråga i ännu en utredning som utmynnar i ettenda stora jaså?Skälen för sänkt arbetstid är väldigt många. Livskvaliteten ökar, både för dem som fårjobb och för dem som kan sänka sin arbetstid. Förut-sättningarna för jämställdhet ökar. Barnfamiljernasmöjligheter att leva som aktiva föräldrar ökar, rättvi-san ökar. Om vi inte genomför en generell arbetstids-förkortning , kommer vissa fackförbund att gå före,och då får vi en allt orättvisare situation. Arbetsska-dorna minskar, vilket kommer atttala om senare.Allting talar för att vi måste sänka arbetstiden. Vihar helt enkelt inte råd med 40-timmarsveckan.Jag skulle vilja fråga Per : Varför är ni mo-derater så rädda för sänkt normalarbetstid? Varförinbillar ni er att är det absolut optimala föreviga tider?Jag skulle vilja fråga : Varförlyssnar ni inte på ert kvinnoförbund? att tanken att dela på jobben var fruktansvärtnegativ och frågade hur någonsinkunde tänka en sådan tanke, men t.o.m. kan det.Fru talman! var 588 000 människor, dvs.13,, arbetslösa. Det var en sanslös ökning underden förra regeringens period. Hundratalet miljarderkronor har betalats ut för arbetslösheten. Man harflyttat människor från den produktiva offentliga sek-torn och den produktiva privata sektorn till den imp-roduktiva offentliga sektorn, nämligen arbetslösheten.Tvåtredjedelssamhället börjar närma sig. Det be-ror på en dålig arbetsmarknadspolitik. SFA har kostatSverige skjortan. SFA står för den slokande fyrklö-verns arbetsmarknadspolitik. Det skadar inte med litetödmjukhet från de borgerliga partierna i den arbets-marknadspolitiska debatten. Lika uppblåst som PerUnckel nu låter här i talarstolen lät han i folkomröst-ningen om kärnkraft. Han hade fel när det gälldeenergiprognoserna, och han har uppenbarligen lika feli dag.Fru talman! Vart tredje barn som börjar förstaklass är i någon mening allergiskt. Vi ser en fullstän-dig explosion när det gäller allergier. Orsaken är attlivsmiljön har förändrats till det sämre. Våra cellerklarar helt enkelt inte av den snabbt förändrade ochförsämrade livsmiljön. Våra celler är utsatta för enkemisk krigföring. Maten, luften och vattnet - ja, allt- påverkas. Det gäller utemiljön och innemiljön. Detfinns fukt, mögel, flytspackel som är baserat på slak-teriavfall, dåliga spånplattor och främmande byggma-terial som våra celler inte klarar av att leva tillsam-mans med. Därför ser vi en enorm allergiexplosion.Om detta fortsätter är snart vartannat barn som börjarförsta klass allergiskt. Den som inte inser att detta ären varningsklocka, den som ler förnumstigt och tyckeratt det är larvigt, borde fundera över om vi skall läm-na över ett samhälle där man bara för att kunna vistasi hus, på dagis och i skolan skall behöva bli sjuk. Detär inte rimligt. Man har byggt fort och dåligt. Man harbyggt in oss i en dålig livsmiljö. Som politiker har viansvar för att lämna över en dräglig miljö till vårabarn. Som människor har vi ingen moralisk rätt atttvinga in dem i en livsmiljö som leder till att de blirsjuka. Därför är jag mycket glad över att det finns enmajoritet i denna kammare som vill satsa rejält påallergisanering, precis som de två partier som stårbakom det som jag också sade i valrörelsen.I välkomnar byg-gentreprenörerna en satsning. Man menar att sats-ningen nu kommer i exakt rätt tid, innan byggandetfår en släng av konjunkturuppsvinget. har i andra tidningar uttalat sigoch välkomnat bidraget. när det finns resurser kanalla vilande projekt äntligen komma i gång.Det kändes också bra att under partiledardebattenhöra betona vikten av en stor allergi-sanering och stötta den rejäla miljösatsning som är påväg att genomföras i . Den är faktiskt histo-risk. Med den satsningen kan vi kombinera en bramiljö med jobb. Det som ger allra flest jobb i den nyaarbetsmarknadspolitiken är faktiskt miljösatsningarna.Anf. 6 ()Fru talman! Dagens debatt skall enligt debattord-ningen handla om sysselsättningsfrågor. Den rubrik-sättningen skulle kunna tyda på att sysselsättninguppfattas som ett fristående ämne som är frikopplatfrån näringspolitik, arbetsrätt, skattetryck på arbeteoch fristående från hur makthavarna över huvud tagetbehandlar företagare och företag.Sanningen är ju att sysselsättningen i det privatanäringslivet står och faller med den ekonomiska poli-tiken, det allmänna företagarklimatet och inte minstmed tillväxttakten i ekonomin.Det allvarliga för och för de arbetslösa äratt regeringen tycks fortsätta tro att man kan behandlaföretagarna och företagen hur som helst och samtidigtse arbetslösheten sjunka genom s.k. aktiva åtgärdersom är finansierade över statens budget.Regeringen, tillsammans med ochGudrun , genomför med en nästan scoutaktigentusiasm och en häpnadsväckande aningslöshet des-sa ideologiska återställare som direkt motarbetarföretagande och sysselsättning. Denna politik ärdessutom grundad på en imponerande mängd motsä-gelser. Med ena handen lägger man 30 miljarder istraffskatt på arbete; med andra handen sänker manselektivt samma skatt med 5 miljarder. Med ena han-den lägger man på en 30-procentig straffskatt påriskvilligt sparande; med andra handen utreder manen riktad sänkning av just riskkapitalbeskattningen.Med ena handen återinför man en rigid och, enligtnäringsministern i onsdagens näringspolitiska debatt,betongaktig arbetsrätt; med andra handen skall mannu i nåder titta på vissa lättnader även i detta beslut.Detta är varken någon långsiktighet, stabilitet ellerkonsekvens som inbjuder till investeringar och fastanyanställningar. Det är inte undra på att den politikendriver fram mystiska förslag som RAS och NYS ochallt vad de kallas för att locka företagen att anställaden personal som de trots allt behöver.Många av oss trodde att detta nu låg bakom oss,att detta tillhörde höstens rituella offrande på vänster-samarbetets altare. Men så var det icke.Regeringen tänker tydligen fortsätta med den härpolitiken trots förödande kritik från alla experter ochberörda. De närmast berörda, företagarna själva, villinte ha detta RAS-stöd. De vill hellre se de 7 miljar-derna som en amortering på statsskulden. Det skulledärmed få ner räntorna och öka förutsättningarna förinvesteringarna. Den ansvarige myndighetschefen,, anser att de 5 RAS-miljardernakanske bara ger 5 000 nya jobb. Deras åsikter vägertydligen lätt i förhållande till de underbara kompro-misserna med , ochMarianne Samuelsson.Fru talman! Alla vet att den här uppgörelsen hadeett dubbelt och föga ädelt syfte, nämligen att delsrädda ansiktet på den med rätta sönderkritiseradearbetsmarknadsministern, dels få in i detpolitiska etablissemangets salonger. Detta, fru talman,torde vara den dyrbaraste ansiktslyftning som hittillshar bekostats av de svenska skattebetalarna.Det är värt att begrunda att varje svenskt hushåll skull ha haft ca mer i inkomst per årom hade haft samma ekonomiskatillväxt som genomsnittet av . Detskulle ha medfört en avsevärt lägre arbetslöshet, hög-re privat konsumtion, bättre offentlig service ochbättre statsfinanser. Detta borde på när han t.ex. gör motstånd mot en modernoch mer flexibel arbetsrätt.Kronan på verket är trots allt misslyckade arbetsmarknadspolitik som utöver deofinansierade excesserna med och ettantal nya benämningar på åtgärder som infördes avden förra regeringen inte bjuder på några konstruktivaeller hållbara tankar. Det är tvärtom, som flera av detidigare talarna förtjänstfullt har beskrivit.Denna politik, fru talman, är en ganska djärv spe-kulation i väljarnas korta minne, särskilt om manställer den i kontrast till de löften som socialdemokra-terna gick ut med i valrörelsen. Arbetslösheten skullehalveras till 1995. kom, som sagt, regering-ens egen långtidsutredning och synade överbuden.Det kan ta att uppnå den här målsättningen, dvs.till det magiska . Men, ,det kommer enligt er egen långtidsutredning aldrig attgå med den arbetsmarknadspolitik som regeringen harlagt fram.Sedan var det löftet om de närmast omedelbara90 000 nya jobb och 30 000 nya utbildningsplatserefter valet. Det löftet har ju nu devalverats i ettpressmeddelande från departementet den 6 februaritill 70 000. I går spådde en som verkligen på erfaren-hetens grund borde veta vad han talar om, AMS-chefen , att det kanske bara blir 5 000 iår. Det är kanske mot den bakgrunden man skall se ettuttalande av i i veckanatt ingen annan arbetsmarknadsminister före honomuträttat så mycket på så . Jag tycker det är ettfantastiskt och minnesvärt uttalande.Sedan var det löftet om att ungdomar inte skallbehöva vara arbetslösa . Det svenskaungdomar märkt av den nya arbetsmarknads-politiken är att i skön föreningmed tänker konfiskera de i laga ord-ning inbetalade avgifterna till a-kassan från alla män-niskor under . Dessa vallöften framstår i dagframför allt som synnerligen angelägna fall för kon-sumentombudsmannen.Sysselsättningen var socialdemokraternas pa-radnummer i valrörelsen. Vad denna misslyckadepolitik i funktion skulle behövamer än något annat är en och enhelt ny inriktning.Visst behövs en aktiv arbetsmarknadspolitik somhävdar arbetslinjen i det ekonomiska läge som Sveri-ge nu befinner sig i efter den djupa lågkonjunkturenoch närmare av en felaktig ekonomisk politik.Vi kristdemokrater har också lagt fram ett alternativtill regeringens arbetsmarknadspolitik. Där utvecklarvi vår syn på både generella åtgärder och riktadearbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag skall återkom-ma till dem i ett senare anförande.En långsiktig och ambitiös satsning på utbildning,kompetensutveckling och forskning är nödvändig föratt få fart på kvalificerad tjänsteproduktion. De nuva-rande mycket höga skattekilarna på arbete förhindrareffektivt tillkomsten av nya jobb. Här krävs en gene-rell och långsiktig sänkning av arbetsgivaravgifternasom vi kristdemokrater föreslår och finansierar ikombination med en höjning av skatter på miljöfarligautsläpp och avfall, s.k. skatteväxling för både flerjobb och bättre miljö.Hushållssektorn är en annan del av den samladeekonomin som är outvecklad när det gäller privatatjänster.