prot · GI09119 · 1995-06-13 00:00:00 — En rik kommun är lika ofta en kommun somhar hög utdebitering, dvs. som tar en stor andel avsina medborgares pengar och som unnar sig saker,framför allt gäller det utanför storstäderna, som stor-stadskommunerna inte skulle kunna drömma om. Jagnämnde att det är frågan om äventyrsbad, om att ägastora delar av den vanliga affärsverksamheten eller attdriva en aktiv turistpolitik.Det hänger alltså också på vilken utdebitering somgörs, vilken prioritering kommunerna gör utifrånfrågan om det är medborgarna som skall bestämmaöver sina pengar eller om dessa skall tas in till denlokala församlingen.80-talet var i detta avseende intressant. Mångakommuner i våra storstäder påbörjade då en utveck-ling mot att pressa ned sina offentliga utgifter och motatt sänka utdebiteringarna. Därmed fick medborgarnabestämma mer själva.Förvisso är skattekraften högre på vissa håll än påandra. Men det leder inte automatiskt till att vi harrika kommuner som det bara är att brandbeskatta ochhämta pengar ifrån. Det är den felsynen som har ska-pat det politiska läge som gör att många ursäktarsig med att det skulle vara någonting bra att manbrandbeskattar framför allt Stockholmsregionenskommuner på detta sätt.Anf. 41 PER ()replikHerr talman! Jag har inte att göra med vilken sidaFredrik steg upp på , men uppenbar-ligen var det åt fel håll. Ordvalet i hans anförandeförvånade mig i hög grad.Anförandet var också avslöjande - det avslöjadeatt inte har förstått ett dugg av detförslag som majoriteten uppenbarligen är beredd attställa sig bakom. Inkomstutjämningen har inte ettdugg att göra med ned- och upprioriteringar i denkommunala verksamheten. Alla de exempel som hannämner är fullständigt skilda från inkomstutjämning-en.Inte heller på kostnadssidan har det ett dugg attgöra med det han säger. Kostnadsutjämningen syftartill att skapa likvärdiga förutsättningar att driva kom-munal verksamhet. Kvarstående skillnader skall själv-fallet finnas, och de skall bero på den av kommunensjälv valda kvaliteten, kvantiteten och effektiviteten.Jag rekommenderar att ta ett parlektioner hos , en gammal hederligkommunalman som säkert har god förmåga - det vetjag - att beskriva majoritetens förslag.Anf. 42 () replikHerr talman! Jag får väl citera säger att majoritetens förslag är ett avslag påregeringens proposition. Därefter får vi gå på de ma-joritetsskrivningar som finns. Det märkliga i dessamajoritetsskrivningar är att man med hänvisning tillLagrådets kritik, uppföljd av ,konstaterar att det förslag som ligger på riksdagensbord i kompletteringspropositionen inte är förenligtmed grundlagen. Därför skall regeringen återkomma.Men utfallet skall, säger man, vara detsamma. Det ärdet som är så märkligt. En annan teknik skall använ-das för att åstadkomma samma sak. Det blir någotsvårt att beskriva för medborgarna hur det som ärgrundlagsvidrigt ändå skall ge samma effekter.Man behöver inte vakna på fel sida på morgonenför bli irriterad över detta eller tycka att det är svårtatt förstå sig på.Jag får återkomma till det övriga.Anf. 43 PER ()replikHerr talman! hänvisade i någotförklenande ordalag till . Jag skall ocksåhänvisa till och säga att detta är trams! Be-träffande det vi från majoritetens sida avser att bestäl-la kan läsa innantill, det skall jag inteupprepa. Den beskrivning gavstämmer inte med det vi avser att beställa.Vi har beställt någonting som bygger på vissaprinciper, där vissa effekter beskrivs tydligt i propo-sitionen. Förslaget har inte alls det syfte som FredrikReinfeldt ger det.Anf. 44 () replikHerr talman! Det påpekas , och detdöljs bakom att det är så oerhört viktigt för kommu-nerna i sin budgetbehandling att veta vad utfallet avstatsbidragen skall vara för , attsignalen är att utfallet skall bli detsamma. Ikraftträ-dandedagen är densamma, . Det ärbara lagtekniken som skall förändras - nu nickar PerOlof . Det är ju precis det jag säger: Effek-ten är att vi kommer att brandbeskatta vissa kommu-ner, gå in och ta deras pengar för att ge till andrakommuner. Det är den effekten ni inte tar debatt om,och det är det som har varit kritiken. Och ändå skallutfallet vara detsamma.Vad gäller påståendet att jag skulle ha beskrivitinkomstutjämningseffekterna på ett felaktigt sätt villjag säga att jag bara har bestridit de beteckningar somallmänt har använts i debatten, nämligen beteckningenrika kommuner, som alltid ligger i storstäderna, ochbeteckningen fattiga kommuner, som alltid liggerutanför storstäderna, företrädesvis i Norrland.Jag har tyckt att det har varit märkligt att man i endel av dessa kommuner utanför storstäderna anser sigha råd med olika typer av verksamhet. Det finns ald-rig pengar till sådant i storstadskommunerna, där manhar pressat kostnader . beskrev mycket målande effekterna av detta.Det är för enkelt att hävda att man kan avgöra hu-ruvida en kommun är rik bara genom att se till skatte-kraften. Man måste också se till utdebiteringen, dvs.vilken prioritering man har gjort i förhållande till vemsom skall ha hand om pengarna: kommunen eller deenskilda medborgarna.Jag menar att man vill straffa vissa välskötta,företrädesvis borgerligt styrda kommuner i Stock-holmsregionen.Anf. 45 ()Herr talman! Jag kommer i det här anförandet atthålla mig till frågorna i motion Fi39.Förslaget till nytt bidrags- och utjämningssystemför kommuner och landsting är ett dåligt förslag förlandet i stort, speciellt för geografiskt stora och eko-nomiskt svaga kommuner i norra är mindre dåligt för storstadsområdenaoch geografiskt små och ekonomiskt starka kommu-ner i . Det löser nämligen problemetmed att vissa kommuner i storstadsområdena kunnatetablera sig som höginkomstkommuner med mycketlåga skattesatser, medan grannkommunerna fått tahand om arbetsplatser, höghusområden m.m. som letttill höga skatter. Denna segregation motverkas i detförslag som är framlagt genom att lågskattekom-munerna kommer med i utjämningssystemet. Det skerdock på bekostnad av övriga landet som får ett systemdär bara ett fåtal kommuner känner igen sig.Huvudsyftet med regeringens förslag är att skapalikvärdiga ekonomiska förutsättningar mellan kom-muner respektive landsting. Detta skall ske genom enlångtgående utjämning av skillnaderna i beskattnings-bara inkomster och strukturellt betingade kostnader.Ett annat syfte är att skapa ett stabilt och överblick-bart system som inte ändras år från år.Jag anser att dessa syften inte nås med föreliggan-de förslag.I förslaget från regeringen, som även ochdessutom åtminstone står bakom, angesatt tidigare utjämningssystem innehållit mer av poli-tiska bedömningar än av objektivt mätbara faktoreroch att föreliggande förslag i stället bygger på för-delning på objektiva grunder.Jag ifrågasätter detta vad gäller metoderna förkostnadsutjämning. Valet av standardkostnadsmeto-den innebär att helhetssynen riskerar att förloras, bl.a.i fråga om kostnader. Förebyggandeinsatser inom fritid och kultur tas inte med, och insat-serna mot arbetslöshet värderas lågt.Framräknade statistiska samband tas till intäkt föratt det finns orsakssamband, vilket kan ifrågasättas påen rad punkter. Bristen på statistiskt samband tasibland till intäkt för valet av andra indikatorer. Valetav samband förefaller gynna vissa typer av kommunerpå ett systematiskt sätt. I detta val finns stort utrymmeför politiska värderingar. För hälso- och sjukvård,individ- och familjeomsorg och kollektivtrafik -verksamheter där storstadsområdena har höga kostna-der - tillämpas metoder baserade på kostnadsskillna-der, medan man för äldreomsorgen, där kostnadernaär höga i gles- och landsbygdskommuner, i ställettillämpar en behovsanpassad modell. Metodvaletmissgynnar konsekvent de flesta av skogslänenskommuner. Jag ifrågasätter över huvud taget det möj-liga i att infånga både , minstakommun, och förhållanden inom sammamatematiska formler.Kommunerna har uttryckt starka önskemål om etthållbart och stabilt system vars konsekvenser äröverblickbara under en följd av år. Liggande förslaginnehåller övergångstider , kontroll-station och en parlamentarisk uppföljning.Jag ifrågasätter om förslaget därmed uppfyllerkommunernas önskemål om stabilitet och förutsäg-barhet. I stället tolkar jag detta som ett tecken på attförslagsställarna är medvetna om förslagets mångabrister. Utformningen torde leda till ständiga krav påförändringar, vilka till en del också kommer att verk-ställas successivt. enhälliga till-styrkan synes mest vara ett uttryck för uppgivenhet.Den metod för inkomstutjämning som föreslås hartvå för mig oacceptabla konsekvenser.För det första skapar det mycket kompliceradeutjämningssystemet s.k. pomperipossaeffekter. Detinnebär att vissa kommuner får sänkta intäkter omskattekraften i kommunen ökar och vice versa.För det andra blir inte utjämningen fullständig,utan de fattigaste kommunernas skattekraft blir 3-5 %lägre än de rikaste. De svagaste kommunerna miss-gynnas alltså till skillnad från i tidigare utjämnings-system.Motivet till att regeringen och inte väljerett enkelt och rakt system med lika skattekraft i allakommuner sägs vara att "systemet därmed skulle gekommuner och landsting, med en skattekraft undergenomsnittet, direkta incitament att höja skatten".Jag delar inte denna misstänksamhet gentemotkommunpolitikerna. Medvetenheten om nackdelarnamed en hög kommunalskatt är mycket stor,varför någon okynneshöjning inte förekommer. Där-emot föreligger olika politiska värderingar om skat-tens storlek.Införandeperioden föreslås bli hela , ochkommunerna som får sänkta inkomster drabbas av ensänkning som inte är större än per skattekronaoch år. Man stryps, men det går långsamt.Däremot innehåller inte förslaget några begräns-ningar av vilka kommuner som skall få tillskott ochvilka som skall få sänkta inkomster med hänsyn tillrespektive kommuns skattesats och kommunaleko-nomiska status. Jag finner det stötande att lågskatte-kommuner med god ekonomi, t.ex. , får inkomst-förstärkningar med ca per invånare, medanhögskattekommuner med dålig ekonomi, t.ex. Över-kalix, förlorar per invånare.Jag tillsammans med tre andra folkpartister frånskogslänen, , och Len-nart Fremling, står bakom motion Fi39, där vi föreslåratt regeringen bör återkomma med ett bättre förslag.De stora problem som otvivelaktigt finns i någrakommuner, däribland , kan tills vidare åt-gärdas på annat sätt än genom att tvinga på alla Sveri-ges kommuner ett komplicerat system som man intekan överblicka, ett system där man inte känner igensig och som kommer att bli utsatt för ständiga föränd-ringar.Efter att ha läst finansutskottets betänkande stårdet slutgiltigt klart för mig att vi inte kommer att fåstöd av en majoritet här i kammaren. Jag avstår därförfrån att yrka bifall till motionen, men vid voteringenom momenten 6 och 7 kommer vi motionärer att avståfrån att rösta och därmed visa att vi står fast vid våraståndpunkter i den här frågan.I detta anförande instämde ().Anf. 46 () replikHerr talman! Jag har lyssnat på känner igen mycket av den argumentering somhan har fört.Jag skulle vilja höra vad anser omdet förslag som har lagt, att ha enkommunakut som t.ex. kan vara till stöd för just enkommun som som drabbas speciellt svårtav utjämningsförslaget. Skulle inte förslaget kunnavara en öppning i det här sammanhanget?Anf. 47 () replikHerr talman! Nej, , jag tror inte på nå-gon kommunakut. Jag tror på att ett helt nytt utjäm-ningssystem skulle ge en bättre effekt för sådanakommuner som t.ex. Kalix.Med exempelvis det system som vi har haft tidiga-re - de kommunala utjämningssystemen har ju utbyttsrätt ofta - hade säkert en sådan kommun som Över-kalix haft betydligt bättre möjligheter att klara sig.De kommunakuter som t.ex. ochHaninge tvingas utnyttja är ju ett tecken på att detnuvarande systemet inte fungerar bra.Anf. 48 () replikHerr talman! Jag tycker att det är sorgligt att maninte kan stödja ett förslag om kommunakut. Precissom konstaterade i sitt anförandefinns det en politisk majoritet för det nya utjämnings-systemet. I avvaktan på att detta system skall utveck-las tycker jag att de kommuner som för skall kunna få stöd och hjälp genom enkommunakut.Anf. 49 PER ()replikHerr talman! Jag skall begränsa mig till en endafråga till . Den har att göra med hansgenomgång om att detta för vissa kommuner är ett braförslag och att det för vissa kommuner är ett dåligtförslag. Jag undrar då: Jämfört med vad?Anf. 50 () replikHerr talman! Det är ju fråga om en jämförelse medförhållandena . Som jag nysssade i min replik till har vi ju fått nyautjämningssystem vart annat eller . Detär alltså en successiv process som vi har genomlevt.Men det är väl alldeles uppenbart att det i jämförelsemed det system som just nu gäller blir mycket drastis-ka konsekvenser.Anf. 51 PER ()replikHerr talman! Jag vet inte om harupptäckt det, men faktum är att inget enda parti ochingen enda enskild riksdagsledamot har sagt att detsystem som vi har är bra. Då undrar jag: Varfördå fortsätta att göra en jämförelse med något somingen egentligen vill ha och som vi alla är överens omär kört?Anf. 52 ()Herr talman! Jag var med när vi i konstitutionsut-skottet arbetade fram den nya grundlagen. Bl.a. arbe-tade vi oss igenom de paragrafer som gäller förkommunerna. Därför läste jag med förvåning vadLagrådet skrev om grundlagen och den kommunalaskatteutjämningen.Men, herr talman, att jag har invändningar motjust detta lagrådsyttrande betyder inte att jag vill av-färda Lagrådet som institution. Tvärtom är Lagrådeten tillgång för oss lagstiftare.Vi skall inte klanka på Lagrådet för att det kan gö-ra olika bedömningar beroende på vilken samman-sättning det har. Vi skall komma ihåg att Lagrådetinte är en domstol. Lagrådet är ett expertorgan medtre experter, som skall ge synpunkter på nya lagför-slag.Vi skall inte heller underskatta Lagrådet för attdess yttranden kan vara av skiftande kvalitet. Lagrå-det yttrar sig över lagkomplex på vitt skilda områden.Det ligger i sakens natur att de tre domarna inte kanvara experter på allt.Vi kan inte heller kräva att Lagrådet alltid skalldra en knivskarp gräns mellan juridik och politik.Gränsen är ofta hårfin. Jag tror att Lagrådet mångagånger har anklagats för att politisera där det inte allshar varit avsikten.Men visst är detta en svår och känslig fråga. Enligtden studie som docent har gjortmed stöd av har Lagrådettill stor del gjort sig till tolk för den ekonomiska libe-ralismen - inte sällan i konfrontation med arbetarrö-relsens välfärdsideologi. I en del högerkretsar sågsockså länge Lagrådet som ett slags motvikt till vadman kallade "demokratins lagstiftningsraseri".Herr talman! Hade följt Lagrådet, såskulle bl.a.inte fått lagstadgad åttatimmarsdag 1919,inte avskaffat dödsstraffet ,inte gett kvinnan rätt att bli domare 1923,inte fått lagstadgad semester 1938,inte genomfört den moderna barnavårdslagen1960,inte gett de sämst ställda pensionärerna deförbättringar som 1987 följde i engångsskattens spår.Jag tror att alla partier kan ge egna exempel påsituationer då det varit olämpligt att följa Lagrådetsråd. påpekar att varken ellerFolkpartiet sparade på krutet när de angrepett par av Lagrådets yttranden för att de var undermå-liga och för att de grovt missade i själva grund-lagsanalysen.Ändå ser jag övervägande fördelar med vårt nuva-rande system. Tack vare Lagrådet har lagarna mångagånger blivit bättre formulerade och beslutfått bättre kvalitet.Men en positiv inställning betyder ju inte att viskall avstå från att öppet och kritiskt granska vadLagrådet säger. Att vi skall pröva och granska liggerju i själva det system vi har. Det är aldrig Lagrådensom har sista ordet, utan det sker alltid en juridisk ochsakpolitisk prövning efter det att de tre experterna iLagrådet har sagt sitt. Lagrådet är som sagt ingenförfattningsdomstol.Det lagråd som yttrande sig säger föl-jande:a) En kommun får bara ta ut skatt för att skötasina uppgifter.b) Dessa uppgifter måste vara knutna till kom-munens eget område eller till kommunens egna med-lemmar.c) Av denna s.k. lokaliseringsprincip följer attskatt som tas ut för att tillföras andra kommuner stri-der mot grundlagen.Detta är i koncentrat Lagrådets yttrande, och dåfrågar man sig: Var i grundlagen står det att kommu-nerna är förhindrade att ta ut skatt som skall omförde-las till andra kommuner, om detta sker genom kom-munal skatteutjämning som beslutar om?Var står detta?Och varför måste man tolka regeringsformens ordom att "kommunerna får taga ut skatt för skötseln avsina uppgifter" som att det gäller varje kommun försig och inte kommunkollektivet? Det står dock"kommunerna" i pluralis och inte "kommunen" isingularis.Vidare måste man ställa frågan: Varför är Lagrå-dets skrivning så ofullständig när man åberopar loka-liseringsprincipen? Hur kommer det sig att Lagrådetinte alls berör att både de befogenheter och de skyl-digheter som kan lagstifta om mycket välkan gå utöver vad som följer av en strikt lokalisering-sprincip? För övrigt är det just i vanlig lag och inte igrundlag som har lagt fast lokalisering-sprincipen. Och grundlagen hindrar inte riksdagenfrån att med vanlig lag modifiera denna lokalisering-sprincip.När vi arbetade i konstitutionsutskottetmed det nya grundlagsförslaget jämförde vi hela tidenmed den då gällande författningen. I 57 § i den dåva-rande regeringsformen fanns det bestämmelser omden kommunala beskattningen som löd så här:"Huruledes särskilda menigheter må för egna be-hov sig beskatta bestämmes i kommunallagarna" - jagkunde det utantill . Ett av de hjälpmedelsom vi hade i vårt arbete var grundlagar. Där sägs i kommentaren till ut-trycket "egna behov" att detta inte bara avser de upp-gifter som uppstår som en naturlig följd av samboen-det i kommunen utan också avser sådana uppgiftersom kommunen ålagts av staten, och som på detta sätt"blivit kommunala, ehuru de icke tillgodose derasegna behov utan allmännare intressen. "Om jag upprepar samma sak med litet modernareord betyder det alltså att en kommun kan av riksdagenåläggas att ta ut skatt, inte bara för uppgifter somtillgodoser kommunens egna behov i snäv meningutan också för uppgifter som tillgodoser mer allmännaintressen.Vad vi kunde se i KU var att systemet med kom-munal skatteutjämning byggde på en väl etableradkonstitutionell praxis. När vi så föreslog den nyaregeringsformen utgick vi ifrån att de nya formule-ringarna inte innebar någon förändring av förutsätt-ningarna för skatteutjämning. Detta harbetydelse när man skall tolka den grundlagsbestäm-melse om den kommunala beskattningsrätten somLagrådet åberopar. Observera att vid tiden för infö-randet av den nya bestämmelsen fanns det sedan längevanliga lagregler om skatteutjämning,inklusive det mycket långtgående utjämningssystemetmellan kyrkliga kommuner.Det är för mig en gåta varför Lagrådet inte alls be-rör denna sak.Genom åren har olika konstruktioner använts föratt åstadkomma en skatteutjämning. Oav-sett hur konstruktionerna har sett ut har de dock allagått ut på att kommuner med låg skattekraft skallkompenseras jämfört med ekonomiskt starkare kom-muner.1973 överlämnades till KU grundlagsförslagetmed bl.a. den här bestämmelsen om att kommunernakan ta ut skatt för skötseln av sina uppgifter. I pro-positionen sades att bestämmelsen inte kan "läsas såatt den kommunala beskattningsrätten måste vara friens i den meningen att varje kommun helt obundenkan bestämma skatteuttagets storlek". I utskottetkommenterade vi detta uttalande med att förslaget väluppfyllde de krav som kunde ställas på ett grundlags-skydd för den kommunala självstyrelsen, och riksda-gen godkände också detta uttalande.Värt att notera är också vad Holmberg-Stjernquistsäger i sin grundlagskommentar. Deras slutsats är att"föreskrifterna i 1:a kapitlet inte i samma utsträckningsom föreskrifterna i de andra kapitlen kunna betraktassom bindande rättsregler".Varför går Lagrådet inte in på dessa uttalanden?Ingenstans sägs det i grundlagen att kommunernaär förhindrade att ta ut skatt som omfördelas till andrakommuner efter riksdagsbeslut om skat-teutjämning. Vilka uppgifter som kommunerna kan taut skatt för har inte definierats i regeringsformen. Istället sägs det i 8:e kapitlet att grunderna för denkommunala beskattningen skall meddelas av riksda-gen genom vanlig lag. Detta är den springande punk-ten i hela frågan. Det är som genom lag-stiftning både sätter gränser för kommunernas befo-genheter och ålägger dem deras skyldigheter. Hur denkommunala beskattningsrätten närmare skall förverk-ligas bestämmer genom sin lagstiftning.Det som jag tycker är mest beklagligt med Lagrå-dets yttrande är inte att det hoppar i galen tunna. Dethar många lagråd gjort . Men det verkligt beklag-liga är att Lagrådet inte ens försöker sig på en rejälanalys. Lagrådet startar inte med en omsorgsfull de-finition av de centrala begreppen. Man fortsätter intemed en noggrann genomgång av de författningsmäs-siga förutsättningarna. Man går inte vidare genom attsystematiskt analysera de avgörande frågeställningar-na med sikte på att steg för steg nå fram till en logiskoch väl underbyggd slutsats.Konstitutionsutskottet har däremot i sitt yttrandegenomfört den analys som saknades hos Lagrådet.Milt men bestämt konstaterar konstitutionsutskottetatt det sammantaget finns flera omständigheter somger utrymme för en annan tolkning än den som Lagrå-det har gjort.Mot bakgrund av den analys av grundlagsfrågansom KU har presenterat anser finansutskottet att det ioch för sig är möjligt för att godkänna re-geringens förslag om skatteutjämning. Detär grundlagarna och inte Lagrådet som sätter gränserför beslutanderätt. Men vill viinte i oträngt mål pressa den ståndpunkten. Vi har juen samarbetstradition i som innebär att visträvar efter bred enighet om hur lagförslag skallförhålla sig till grundlagarna.I det här fallet finns både tid och möjlighet attvälja en annan utformning som ger samma utjämning,och då skall vi göra det. Det är en god svensk tradi-tion att arbeta på det sättet.Herr talman! : Utjämningen mellan kom-munerna har medverkat till att öka välfärden för med-borgarna i . Ett väl fungerande system förskatteutjämning är inte ett hot mot kommunernassjälvstyrelse, utan det är tvärtom någonting som stär-ker och vitaliserar den kommunala självstyrelsen. Ochden kommunala demokratin kan aldrig ta skada avsolidaritet.Anf. 53 ()Herr talman! anförande var en godillustration till det som vi redan visste, nämligen attdet nog satt väldigt långt inne innan socialdemokra-terna accepterade att man fick bekväma sig till att tahänsyn till Lagrådets enhälliga uttalande beträffandekompletteringspropositionens avsnitt om den kommu-nala ekonomin och det inomkommunala utjämnings-systemet.Nu höll ett ingående anförande somtorde lämpa sig för en diskussion på ett statsveten-skapligt seminarium, där jag tror att hans åsikter inteskulle vara oemotsagda.Jag tycker, , att den formulering somfinns i vår svenska grundlag beträffande kommuner-nas beskattningsrätt egentligen är ganska enkel för enläsare att tolka; kommunerna har beskattningsrätt förskötseln av sina uppgifter.Om det nu är så att och socialdemo-kraterna är så angelägna att ändra på den ordningenoch t.ex. genomföra ett omfattande inomkommunaltutjämningsystem finns det ju en ordning för hur mangår till väga i så fall. Då ändrar man först grundlagenpå ett sådant sätt att den inte kan vara föremål förolika tolkningar. När den därefter är ändrad enligtsocialdemokratiska önskemål - och jag kan inte för-mena socialdemokraterna rätten att i två läsningargöra detta - skulle , som ju är den lagstif-tande församlingen, ha rätt att införa de speciallagarsom nu gör sig till talesman för.Jag tycker att det är oärligt att driva linjen att manmed den lydelse vi har i grundlagen och medden princip som har varit väldigt...Anf. 54 ()Herr talman! Var i grundlagen står det att enkommun är förhindrad att ta ut skatt till följd av ettriksdagsbeslut om skatteutjämning?Lennart har fört debatten somom lokaliseringsprincipen fanns fastlagd i självagrundlagen. Det är ju inte så.