prot · GI09113 · 1995-06-01 00:00:00 — Där skall det inte varamångfald som skapar godtycke.Valfriheten och mångfalden skall i det fallet gällaföräldrarnas möjligheter att välja också friståendeskolor, men det skall ske på rättvisa villkor och detskall inte skapa segregation och det skall inte finnasskillnader i valfriheten som beror på ekonomi. Dettaär precis vad utskottet har sagt.Anf. 212 () replikHerr talman! Jag är väldigt förvånad över attAndreas så starkt intar en försvarsställningoch att han i sitt inlägg använder en så raljerande tonöver våra tidigare inlägg, där vi försökte lyfta framdet som faktiskt skiljer oss åt i den här frågan. Detfinns inget egenvärde i att säga att vi har varit, är ochalltid kommer att vara överens i den här frågan,eftersom vi ändå vet att det har funnits och på vissahåll fortfarande finns djupa ideologiska skillnader.Andreas talar väldigt starkt om sittengagemang, om hur han på nära håll har sett hurfriskolorna har det och hur hotade de har känt sig.Sedan säger han: har ingripit och mildrat dengrad av helvete som skulle ha blivit följden avsänkningen till . Det visar att gör en heltannan bedömning än Socialdemokraterna av vadsänkningen av bidragsnivån skulle innebära för defristående skolorna. Det har i debatten sagts att detinte skulle göra någon skillnad, eftersom kommunernaändå kan välja att ge mer. Men talar AndreasCarlgren plötsligt om att mildra den grad av helvetesom en sänkning skulle ha inneburit.Kommunerna kan mycket väl göra bedömningenatt den kostnad en skola har för t.ex. skolhälsovårdenryms inom dessa . vet mycketväl hur snårigt bidragssystemet är, hur svårt det är atträkna fram den här genomsnittskostnaden, att man görolika i olika kommuner, osv. Därför finns det allamöjligheter för kommunerna att hävda att allaextrakostnader ingår i dessa . Det handlar inteom lagöverträdelser, utan det handlar om att mananser sig komma fram till det när man görberäkningen.Därför är jag rätt övertygad om att det fr.o.m. den1 juli kommer att handla om , och då blir detalltså enligt fråga om en grad avhelvete.Anf. 213 ()replikHerr talman! Jag tycker alldeles för mycket omInger för att stå och raljera. Om det lät så,var det inte min mening.Jag har inte uttryckt mig så som . Vad jag sade var att vi har försökt skapaungefär samma jordiska villkor för de friståendeskolorna som för kommunala skolor. Det är ju, somtur är, skillnad på jord och på helvete - jag tror nogatt både och jag är medvetna om attdet är en skillnad.Godtycket har diskuterats mycket . Jag tyckerfaktiskt inte att det är bra att flera av riksdagensledamöter ger intryck av att kommuner bara skullekunna strunta i lagar stiftade av riksdag. Detär bra att bit för bit backade på denpunkten, men jag tycker att också kunna vara tydligare i det sammanhanget.Om igen, som en uppmuntran: Utredningenkommer att arbeta med mycket stort allvar. Det är jagövertygad om efter vad jag har hört säga. Visar det sig att vi kan göraförbättringar här, är det självklart att vi skall göra det.Vi har försökt vara konstruktiva, och det är vårmening att försöka vara konstruktiva också sedan.Anf. 214 () replikHerr talman! Snabbprotokollet får visa vem somhar rätt när det gäller hur uttrycktesig, men jag hörde att han sade att han, genomCenterns ingripande, hade mildrat den grad av helvetesom skulle ha blivit följden av sänkningen till 75 %.Jag tar inte tillbaka det jag sade om att jag vet attdet går till så här vid beräkningarna. Om AndreasCarlgren är så insatt och har levt så nära de friståendeskolorna som han i sitt första inlägg gav uttryck förborde han också veta hur förhandlingarna har gått tilloch hur olika beräkningarna har gjorts.Det handlar inte om några medvetnalagöverträdelser. Jag anklagar inte kommunerna fördet. Jag tror inte att det är det de gör.Men det är så snårigt och det finns så många olikafaktorer som man kan föra in i de här beräkningarnaatt det gör att man kan komma fram till att de härkostnaderna ingår. Det har man bevisligen mycketofta gjort , när den 85-procentiga nivån gällde.Nu när nivån är lägre är det möjligt att en delkommuner kommer att tycka att det är litet för lågt,om man har skolhälsovård eller vad man kan ha, ochkommer att ta hänsyn till det. Men många kommerockså att komma fram till och tycka sig ha rätt i, attnär regeringen nu har slagit fast en lägre nivå får deträcka med den och att man kan räkna in allaextrakostnaderna där. Framtiden får utvisa vem somhar rätt.Anf. 215 ()replikHerr talman! Det skulle naturligtvis vara mycketlockande att fortsätta att diskutera skillnaden mellanjordiska villkor och helvetets villkor. Men jag skallinte göra det. Jag påpekar bara att anledningen till attjag nämnde detta var just att jag inte tror att vi har löstalla problem. Det är inte att inta en försvarsattityd.Däremot är det att göra mycket klaratillrättalägganden av en del mycket ogenomtänktapåståenden som gjorts under debatten om vad enlagstiftning faktiskt innebär.Jag vill också säga att jag är mycket medveten omden snårskog som kan finnas. Jag är inte naiv. Jag vetvad en lagtext betyder, och jag vet också, eftersom jaghar erfarenhet som kommunpolitiker, hur ofta manfaktiskt diskuterar om man kan göra det ena eller detandra beroende på risken för överklagande. Skulleden inte finnas rycks verkligen grunden undan för detkommunala självstyret.Det här är en skyldighet för kommunerna, och dettror jag att kommunpolitikerna är mycket medvetnaom. I de fall man försöker åka vid sidan av lagen ärjag övertygad om att domstolarna kommer attbestraffa det. Blir detta inte tillräckligt bra är det bramed nya förslag från utredningen.Anf. 216 ()Herr talman! har en kraftig expansionav friskolor skett i . Genom mer likvärdigaersättningsregler med den kommunala skolan har deekonomiska förutsättningarna för friskolorna attbedriva verksamhet förbättrats. Detta har drivitsigenom i . Valfrihet och mångfald fickdärmed en reell innebörd inom skolans område.Konsekvenserna av reformen har inneburit attmånga skolor startats med olika pedagogiskainriktningar. Nya former av organisation ochpedagogik har därmed vunnit insteg i skolan. Förlärare och skolpersonal har förnyelsearbetet inneburitmånga fördelar. kan anställda inomutbildningsväsendet välja mellan olika arbetsgivareoch skolor med olika pedagogiska inriktningar.Det förslag som föreligger i denna propositionriskerar att rasera det arbete som har lagts ned inomramen för friskolearbetet. I praktiken innebär det attbidragsnivån sänks genom föreliggande förslag.Ersättningen kommer i stället för dagens av dekommunala kostnaderna för en motsvarande platsenbart att bli 75 %.Signalen till verksamheten är att friskolor skallsvältas ut. Enbart offentliga skolor är fria, heter det.Detta är ytterligare ett exempel på hur 70-taletsutbildningspolitiska synsätt åter vinner insteg. Det ärföga förvånande att denna traditionellt socialistiskapolitik numera benämns Thamism.Thamismen kännetecknas av en övertro på politiskstyrning, att politiker alltid vet bäst. Thamismen firarnu nya triumfer. Offren vid friskolorna blir derasengagerade personal. Offren blir eleverna vidskolorna. Offren blir föräldrar som har sina barn viddessa skolor. Men även samhället kommer att förlorapå att friskolereformen havererar.Samtidigt har regeringen tillsatt en utredning somskall se över bidragsreglerna. Varför denna brådska,varmed man i praktiken förbigår den utredning somman har tillsatt? Något entydigt svar har vi inte fått,trots att dessa frågor har ställts ofta i dagens debatt.Det är trots allt mycket förvånande att i det härläget vara tvungen att konstatera att nudeltar i en uppgörelse som innebär att friskolorna istörre utsträckning lämnas ut till det kommunalagodtycke som blir följden av förslaget till sänktersättningsnivå och ändrade regler. Visserligen hävdarCentern att man genom sin uppgörelse tryggatfriskolornas existens. Men ingenting är enligt minmening mer felaktigt.De förändringar som åstadkommerinnebär att kommunerna skall beakta friskolornasextra kostnader på grund av om skolan drivs avenskild eller juridisk person, om elever med behov avsärskilda stödinsatser finns och om skolan erbjuderskolhälsovård. Enligt min mening innebär den härskrivningen inte att kommunen är skyldig att täckadessa kostnader. Detta är ytterligare ett exempel påhur man genom politiskt manipulerande försökerdölja effekten av det beslut man deltar i.De som står bakom propositionsförslaget försökerförleda bl.a. friskoleföreträdare att tro att friskolornainte kommer att förlora på förslaget. Det är märkligtmed tanke på hur många kommunala företrädare somsagt sig vilja klämma åt friskolorna, detta oavsett omde enligt det socialdemokratiska språkbruket äröverkompenserade eller inte.Friskolearbetet behöver långsiktiga och stabilaregler. Det har yttrats ofta i den här talarstolen desenaste timmarna. De behöver regler som garanterararbetsro och likvärdiga villkor. Ävensocialdemokraterna instämmer nu i att friskolorna ärtill gagn för utvecklingen inom utbildningsområdet.Men då det förslag som föreligger innebär heltmotsatta förhållanden jämfört med vad friskolornabehöver är det väl knappast arbetsro att man går in och gör de här förändringarna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )20 § Ett högskoleverkFöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1994/95:UbU17Ett högskoleverk (prop. 1994/95:165)Anf. 217 HANS ()Herr talman! Betänkandet om ett högskoleverkgrundar sig på en proposition med förslag till ensammanslagning av bl.a. , Rådet förgrundläggande högskoleutbildning, Verket förhögskoleservice och delar av arbete.Vi tycker att detta är en onödig centralisering,varför vi har yrkat avslag på propositionen. Det är ettonödigt ingrepp i ett fungerande system, och det stårinte i samklang med den fortsatta frigörelsen avuniversitet och högskolor.Vi anser att regeringen i stället borde återkommamed ett nytt förslag, där med sinfokusering på kvalitetsfrågor borde svara förmyndighetsutövningen. Vi anser också att det ärviktigt att behålla Rådet för grundläggandehögskolearbete, då detta bidragit till en stor förnyelseav högskolan. Det bör fortsätta att vara självständigt.Till sist önskar vi att lantbruksuniversitetöverförs till , liksomtillhörande forskningsråd. Motivet till detta är att fåen likartad behandling när det gäller anslag till allahögskolor och universitet.Vi stödjer självfallet alla våra fyra reservationer,men yrkar bifall endast till reservation nr 1.Anf. 218 ()Herr talman! Det var med viss tvekan som viaccepterade inrättandet av ett högskoleverk. Det kannämligen vara fel signal ut i högskolevärlden om detegna ansvaret för den egna verksamheten. Det hadekanske varit bättre att vänta på att de själva kom tillrätta med de barnsjukdomar som bevisligen finns ochde felsteg som man också har gjort. Det kan habehövts mer analys innan man fattar detta beslut.Samtidigt har vi respekt för departementetsarbetsbörda och ser att detta kanske i denna balans ären väg som man måste gå.Jag skulle också vilja säga några ord omGrundutbildningsrådet, som avskaffas i och medatt det skall ingå i inrättades 1992 på förslag avden s.k. grundbulten - en grundläggande utredningom utbildningarna inom högskolan som leddes avHåkan från Lund.Grundbultens stora förslag var att man som aldrigtidigare skulle markera grundutbildningen ochutbildningarnas betydelse inom högskolan. Därmedinrättades ett forskningsråd för utveckling avpedagogik och metodik inom grundutbildningarna.Detta har utvärderats, och inrättades rådet efter en utvärderinginternationellt.Det är viktigt att den självständiga verksamhetsom rådet bedrivit kan behållas, mera som en symboloch som ett erkännande av att utbildningarna ärviktiga och att pedagogisk utveckling inom högskolanär lika viktig som ämnesutveckling.Ingen här kommer väl ens på tanken att styraforskningsråden, som har ansvaret förämnesutvecklingen, in i . UHÄ hade på sintid uppgiften att verka och ansvara för pedagogisktutvecklingsarbete. Men det hände inte särskilt mycketunder . Däremot har det hänt mycket underden tid vi haft Grundutbildningsrådet.Det är just detta med fristående som är så viktigtför att markera statusen för dem som fungerar igrundutbildningarna och för att göra det här likaviktigt som ämnesutvecklingen.Jag måste fråga varför mangör som man gör. Det finns inga sakliga skäl. Har deskött sig dåligt? Har de kostat för mycket?Knappast. Har de haft dålig ledning? Nej, det kanman inte säga. Har de haft dåliga projekt? Nej, detkan man inte säga.Varför skall då tvingas in iHögskoleverket och därmed mista sin friståendeställning?Herr talman! Med anledning av den knappa tidennöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 2.Blir den bifallen, så gäller mitt yrkande ocksåreservation 7. Men naturligtvis står vi bakom allareservationer som vi undertecknat. I övrigt yrkar jagbifall till hemställan i betänkandet.Anf. 219 ()Herr talman! harorganisationen av det svenska universitets- ochhögskoleväsendet genomgått stora förändringar.Utvecklingen har gått mot ökad decentralisering medstörre handlingsfrihet och beslutsrätt ute på deenskilda universiteten och högskolorna.Mellaninstanserna har reducerats t.ex. när det gällerbudgetarbetet och anslagsförfarandet.Under den förra mandatperioden accentueradesdenna utveckling. Man fick ökad fri konkurrensmellan universiteten som genom marknadskrafternaskulle leda till rationaliseringar och kvalitetshöjning ifråga om forskning och utbildning. 1993 årsuniversitets- och högskolereform innebar ytterligareett steg från centralstyrning till decentralisering ochmer företagslika arbetsvillkor för universitet ochhögskolor.För närvarande ligger flera små enheter avmyndighetskaraktär mellan regeringen ochhögskolorna: Verket för högskoleservice,, Rådet för grundläggandehögskoleutbildning, förhögskolan och Högskolans avskiljande nämnd. brister i en mängd avseenden.Splittringen på små enheter ger förluster i kraft ochinnebär slöseri med resurser för intern administrationgenom onödiga dubbleringar. Ansvarsfördelningen påde olika enheterna är ibland otydlig, ochmyndighetsansvar blandas med serviceuppdrag på etti vissa fall olyckligt sätt. Regeringen föreslår nu engenomgripande förändring för att åtgärda problemen.Regeringen föreslår inrättandet av ett större verk,, som har att skötamyndighetsutövandet inklusive tillsynsansvaret. Detskall följa utvecklingen inom universitet ochhögskolor och sammanställa material som kan varatill vägledning för riksdag och regering men också föruniversitet och högskolor i deras utvecklingsarbete.Högskolornas behov av gemensam service ochsamordning skall skötas av ett statligt servicebolagsom leds av universitet och högskolor gemensamt.Regeringens förslag innebär i allt väsentligt enklar förbättring. stöder förslagetshuvudinnehåll.När det gäller decentraliseringen konstaterar vi inte har vågat ta steget fullt ut, utan man låtervissa delar ligga kvar på , trots att detydligt bör hänföras till högskolornas egnaangelägenheter. Det gäller t.ex. datororganisationen,SUNET, men kanske ännu mer sådana angelägenhetersom pedagogisk utveckling och fortbildning av lärare.De bör flyttas över från tillhögskolornas eget gemensamma servicebolag.Miljöpartiet har i många sammanhang påpekat attdecentraliseringen inte förberetts tillräckligt.Universiteten är alltför stela och osmidigaorganisationer för att rätt kunna utnyttja fördelarnamed den vunna friheten. Därför föreslår vi att enutredning tillsätts för att finna bättre former förkanalisering av forskningsmedel, rationalisering avuniversitetets tjänstestruktur, modernisering avfakultetsorganisationen och mer ändamålsenligaplaceringar av yrkesutbildningar.Jag yrkar därför bifall till reservation 5, mom. 12.Anf. 220 ()Herr talman! Det finns anledning att något belysabakgrunden till dagens förslag om att inrätta ett nyttsammanhållet verk på högskoleområdet.En omfattande reformering av den svenskahögskolan inleddes . Större ansvarlades på högskolorna genom ökad målstyrning ochmed resurstilldelning i treårsperioder. Det centralalinjesystemet har avvecklats. Grundutbildningen harförstärkts både kvalitativt och kvantitativt.Den borgerliga regering som tillträdde 1991fortsatte förvisso expansionen av den högreutbildningen men inledde en process somledde till en stark centralisering och onödigpolitisering av många högskolefrågor. Genom attavveckla Universitets- och högskoleämbetet, UHÄ,fick vi ett system där beslut som tidigare fattats av enopartisk myndighet nu pressades uppåt till regeringoch utbildningsminister. FrånUtbildningsdepartementet dirigerades beslut ochutredningar som tidigare ombesörjts av neutralaberedningsorgan.Som skäl för en avveckling av UHÄ och UUH,och högskolor,anförde den borgerliga regeringen i prop. 1991/92:76bl.a. att "en förenkling av den centralamyndighetsstrukturen kan bidra till ett effektivareutnyttjande av resurserna".Den förändrade myndighetsstrukturen förutsågskunna leda till en besparing på berörda anslag på 10miljoner kronor. I själva verket ökades anslagen tillberörda nya myndigheter - Verket förhögskoleservice, VHS, - med i1992 års budget. tilläggspropositionöverskreds ramanslagunder punkten A.1 med , dvs. med43 %.Som skäl för det kraftiga anslagsöverskridandetanförde den moderate utbildningsministern att den förändrade myndighetsstrukturen, dvs.nedläggningen av UHÄ och SÖ, fått störrekonsekvenser för departementets arbete än vad somförutsetts.Förväntade besparingar blev alltså i stället kraftigafördyringar. Lägg därtill att rättssäkerhet ochinflytande, inte minst för studenterna, kraftigturholkats genom den starka centraliseringen ochpolitiseringen av beredningsprocessen förhögskolefrågor.Mot denna bakgrund framstår beslutet att samlauppgifter som naturligen hör hemma på nationellförvaltningsnivå i en enda myndighet som välgrundat.Det nya får det samlade ansvaret föratt genom utvärdering, uppföljning och analys ta framunderlag för statsmakternas överväganden och beslut.Andra viktiga uppgifter blir kvalitetsbedömningar avutbildning, beslut om offentliga högskolors rätt attutfärda examina samt att främja pedagogisk förnyelseoch utvecklingsarbete inom högskolan.Som bl.a. revisorer i ett förslag tillriksdagen påpekat fordrar avreglering,decentralisering och delegering en ökad kontroll frånstatsmakternas sida. Ett huvudsyfte medreformeringen av den centrala myndighetsstrukturenmåste därför vara att skapa en ändamålsenligtillsynsfunktion.Det bör också understrykas att det nya statligaservicebolag som senare skall bildas för att ta handom serviceuppgifter för högskolorna tillkommit påinitiativ av högskolorna själva.Så några korta kommentarer till några avreservationerna.Att i reservation nr 1 yrkar avslag påhela propositionen är knappast ägnat att förvåna. Attmotivera avslagsyrkandet med att ett högskoleverkinte står i överensstämmelse med en fortsatt frigörelseav den svenska högskolan framstår dock som minstsagt magstarkt med tanke på den ineffektivitet,fördyring och splittring av resurserna som den oklaraansvarsfördelningen mellan departements- ochmyndighetsnivå gett upphov till.I reservation 2 yrkar , och kds att Rådet för grundläggandehögskoleutbildning skall kvarstå som självständigmyndighet. Vi delar förvisso uppfattningen att rådetföredömligt utvecklat och förnyat det pedagogiskaarbetet inom högskolan. Detta arbete kommeremellertid att ges en fortsatt hög prioritet i etthögskoleverk som förfogar över en samlad kompetensoch där det finns en naturlig anknytning till arbetetmed utvärdering och uppföljning.Centern, kds och motsätter sig ireservation 4 att kvalitetsbedömningen av utländskautbildningar i samband med beviljande avstudiemedel överförs från till det nya . en statlig utredning framhållit motiverar denkraftiga ökningen av internationella studiertillsammans med de höga kraven påkvalitetsgranskning i en reformering avnuvarande system för kvalitetsbedömning avutländska utbildningar på eftergymnasial nivå. Starkaskäl talar för att kvalitetsbedömningen av dessautbildningar sker sammanhållet och likvärdigt.Den av reservanterna befarade begränsningen avsvenska studenters möjligheter att få studiemedel somen följd av denna reform är obefogad. Dels kommerövergångsregler att garantera studerandes rätt attfullfölja redan påbörjade utlandsstudier enligt devillkor som redan gäller, dels kommer en särskildutredare att närmare överväga hur överföringen avuppgifter från CSN till i praktikenskall genomföras.Herr talman! Jag yrkar avslag på samtligareservationer och bifall till utskottets hemställan påsamtliga punkter.Anf. 221 ()Herr talman! Det är helt rätt som BengtSilfverstrand sade, att ansvaret successivt har ökatsedan 1980-talet och att man därmed har fått en visscentralisering till departementet. Men man kundeockså ha gjort på ett annat sätt: Departementet kundeha analyserat det egna området; kanske fanns detarbetsuppgifter som kunde utföras av högskolan själv,och då kunde man ha petat ut ansvar ocharbetsuppgifter tillbaka till högskolorna.Sedan kommer återigendragandes med det här överdraget, trots att BengtSilfverstrand är mycket väl medveten om att en stordel av det var ett flytande underskott på grund avdåliga budgetrutiner som ärvts från densocialdemokratiska regeringen. När vi ville täcka detsade socialdemokraterna nej, men närsocialdemokraterna efterregeringsskiftet täckte det var det okej! Jag vill intesäga vad jag tycker att det vittnar om.Jag är glad över att mycketstarkt betonade att har utfört ettföredömligt arbete. Det är bra. Men det finns jufaktiskt ingen naturlig koppling mellan Rådet förgrundutbildning och , som BengtSilfverstrand påstår att det måste finnas, medutvärdering och uppföljning inom . Såvar det ju faktiskt på UHÄ:s tid. UHÄ hade ansvaretockså för det pedagogiska utvecklingsarbetet, och därhände det ju ingenting.Nu fick vi ett fristående råd, och BengtSilfverstrand säger själv att det har fungeratföredömligt. Varför skall man då slå sönder det? Dåbortser helt den betydelse rådetsfristående ställning haft för utvecklingen av ochstatusen på den grundläggande utbildningen iförhållande till forskningen.Anf. 222 ()Herr talman! Det är bara att konstatera att dendecentralisering som påbörjades kommer att fortsätta.Flera av de uppgifter som tidigare låg på myndigheterligger nu på högskolorna själva. På den punktenkommer det inte att bli någon förändring. Det är baraatt konstatera att högskolorna uppenbarligen ärtillfreds med den situationen, och det är högskolornasegna organ som har föreslagit att exempelvisservicebolaget skall vara en statlig uppgift.Den andra punkt där vi är kritiska gäller att manhar lyft uppgifter från myndigheter som har gjort ettneutralt beredningsarbete och där vi har haft endemokratisk process där alla har fått komma till tals.Det som inträffade under regimen var att mani departementet själv gjorde beredningarna. Sedansammankallade man intressenterna - i ett bestämt fall,nämligen när det gällde resurstilldelningssystemet, konferens ute på . Den konferensen inklusive lunch, och sedan fattade manbeslut. Det är den odemokratiska och ineffektivaprocessen som vi vill ta bort.När det sedan gäller Rådet för grundutbildning ärdet på det sättet, , att om man har enkompetens och en erfarenhet, som man onekligen har- och det har vi uttalat oss positivt om - och mansamtidigt bestämmer sig för att kraftsamla ochförlägga alla resurserna på ett ställe inhämtar mannaturligtvis de erfarenheter och den kompetens somfinns. Men det blir ju ingen skillnad i sak om manbestämmer sig för att man nu skall utföra de häruppgifterna inom , där man har desamlade resurserna. Man flyttar alltså kompetensenfrån ett ställe till ett annat, men man behåller den ochutvecklar den. Detta förnyelsearbete skall ha stortyngd i det fortsatta arbetet också inomHögskoleverket.Anf. 223 ()Herr talman! Vad som inträffade var ju enkulturkollision eller en kulturchock i helaHögskoleverket. Man fick ansvar och man tog ansvar.Det sjuder av vitalitet, energi och vilja, och det ärdetta som jag - och säkert också -vill skall fortsätta.