prot · GI0986 · 1995-04-05 00:00:00 — får man i debatten enkänsla av att det aldrig skall produceras någon energi.Det sker en förfärlig utplundring av sko-gar till följd av att man jagar brännved, för att kunnakoka sin mat. Det finns exempel på att människor,ofta kvinnor, får gå med en börda perdag för att få brännved och kunna koka sin mat. Härmåste en elektrifiering till.Västs ansvar är att se till att vi öppnar våra grän-ser, att det blir frihandel. Vi måste arbetainom EU för att se till det. Vi skall komma ihåg attSverige har en mycket liten import från . Vi harnästan ingen import alls från , så vi har inte såmycket att förhäva oss över. EU-länderna som kol-lektiv har betydligt större import än i procenträknat.Vi måste också se till att det blir investeringar.Ibland är det ett missförstånd att tro att privata inves-teringar bara går till relativt rika . Faktum äratt huvuddelen av de privata investeringarna går tillfattiga , som sköter sig och har en god pro-gnos. Man behöver inte ha hållit på länge för att dratill sig investeringar. Däremot måste man ha ett sys-tem som ger en trygghet för investeringarna. De priva-ta investeringarna tillsammans med de privata banklå-nen är i dagens läge ungefär tre fyra gånger större ändet offentliga biståndsflödetFru talman! Det är väldigt viktigt att man får endebatt om kvaliteten. Vi börjar nu få en debatt omkvaliteten på biståndet. Jag tror att vi kommer att fådet alltmer. kommer vi att diskutera bi-ståndskvalitet och inte särskilt mycket volymer.Valutafonden konstaterade i sin studie om skillna-den mellan snabbväxande och långsamväxande länderdet faktum att långsamväxande länder får något merbistånd än snabbväxande länder. säger isin stora Afrikastudie att dagens stora biståndsvoly-mer till söder om skapar risker.Varför är det då en risk med ett stort biståndsbe-roende? Det beror på flera saker. Ett stort biståndsbe-roende skiljer en regering från sitt folk. Regeringenblir inte beroende av sitt eget folk utan blir beroendeav främmande makters välvilja. Det sades alltid omNyerere att han reste runt i världen för att det varviktigare att vara kompis med givarländerna än brysig om sitt eget folk, och så var det ju. Den tanzaniskastatsmakten var mer beroende av bistånd än den varatt få resurser från sitt eget folk.Det är mycket allvarligt om en regering tapparkontakten med sitt eget folk. Det sker om man fårmycket stora mängder bistånd. Då blir man okänsligför den interna utvecklingen. Det andra är att stats-makten växer och tar till sig uppgifter som den abso-lut inte skall syssla med och vansköter uppgifter,vilket gör att landet blir fattigare.Sedan kan man i vissa fall behöva stora bistånds-mängder. Det är vid katastrofer, krig och liknande.Det gäller också vid systemskiften när man tar överoch ändrar system så att man inte lever kvar med storatyngande bördor från tidigare år.Fru talman! Det är viktigt att ha ett optimistisktsynsätt när det gäller . Ser man vari felen bestårkan man vara optimist. Tar man bort felen kan detockså bli en bra utveckling. Får man bort vanstyre ochsystemfelen kan få en stark utveckling. Detfinns ingenting som säger att söder om ha en långsammare utveckling än . Detfinns ingen naturnödvändighet i det.Det gäller att analysera vad som är fel,när det ärfel och se till att man för en politik som rättar till felenoch att också biståndet kommer in i detta. Det gälleratt höja kvaliteten i biståndet.Fru talman! Låt mig avslutningsvis säga att vadgäller debatten om den nya biståndsmyndighetensinriktning och var den skall ligga menar vi från Mode-raterna att en viss del skall finnas i . Analysenskall naturligtvis ske på plats, inte i och ejheller här i . Att göra en rättanalys kräver ofta att man är i rätt omgivning.Det är alltid svårt att ha ett koncernkontor och sty-ra långt borta. Det gäller både kolonialmakter ochstorföretag, men det gäller också bistånd. Det voredärför klokt att lägga någon form av analysenhet just iAfrika, och kanske i södra , för att där få denomgivning och den dagliga erfarenhet som vore braför att kunna få en högre kvalitet i biståndet. Detabsolut viktigaste är att få en hög kvalitet i biståndet.Anf. 76 Statsrådet ()Fru talman! Jag tycker att det är litet trist att närModeraterna äntligen engagerar sig i använderman det för att göra inrikespolitik och tala om privati-seringar, staten och systemskifte.Göran Lennmarker talade också om iTanzania. hade kunnat börja i sin egenhistoria i politiken gentemot . Man var likgiltigför kolonialism och emot denna riksdags stöd tillbefrielserörelserna mot den potugisiska kolonialis-men. Man ville inte införa sanktionerna mot apart-heid. Jag vill inte fortsätta på det spåret. Jag vändermig emot att man skall blanda in inrikespolitiken pådetta sätt.Det är ganska poänglöst att jämföra medAsien. Jag skulle också kunna säga att , somhar mindre än 3 miljoner invånare, exporterarmer än hela med över 615 miljoner människor.Det säger ingenting om utvecklingen. Det är somAnders sade: "Hur dör informeras viingående om, men hur lever vet vi inte längre".Demokratiseringen symboliseras av en ringlandekö av sydafrikaner som tålmodigt väntar på att få avgesin röst i det första fria valet och den sjudande privataföretagsamheten som finns i , i Dar es Sala-am och . har det hållits demokra-tiska val i mer än 35 länder i Afrika.Det är detta nya demokratiska och utvecklings-hungrande som vi vill bygga broar till.Anf. 77 ()replikFru talman! Statsrådet togsjälv i sitt anförande upp att det skulle var något slagspoäng i att lära sig från att rättsstaten ochstatsmakten hade en roll i utvecklingen och att viskulle lära oss att det även hade en roll i Afrika.Lärdomen är just den att se till att denna rättsstatoch statsmakt är av en begränsad omfattning och görvad den skall, inte att den är mycket stor och gör vadden inte skall. Det har vi också vissa lärdomar av, intebara i Afrika.När det gäller synen på är det en underligreaktion som man ibland kan möta om man kritiserarde länder i som för en felaktig politik, dvs. inteAfrika som helhet. Det gäller inte alla länder i Afrika.När jag gjorde genomgången avsåg jag inte hela Afri-ka söder om . Det gällde de flesta länder, meninte alla. Att framföra exakt kritik och göra en nog-grann genomgång är grunden för en mer optimistisksyn. Kommer man undan systemfelen finns möjlighe-ten att utvecklas.Ibland möter man en underlig föreställning om attAfrika skulle vara förlorat. Det hänger inte så mycketpå systemfelen. Det skulle var något annat som gjordeatt har så dålig utveckling. Den synen vill jagmycket bestämt varna för. Om det inte är systemfelsom gör att utvecklas dåligt, vad är det då? Omvi inte skall ändra utvecklingen i , skall det dåfortsätta som tidigare?Det är två frågor som är mycket centrala att ställajust när det gäller synen på utveckling. Detfinns anledning att vara optimistisk om . Detfinns anledning att se mycket positivt på de föränd-ringar som börjar komma, t.ex. i , som ärett land som drabbats hårt av en utvecklingsfientligregim.Anf. 78 ()Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 48 mom. 65. Precis som biståndsministernsade hör jag till kritiker. Till skillnadfrån biståndsministern ser jag att det fortfarande finnsåtaganden som ger sig in i som inte harde positiva biståndseffekter som är önskvärda. Vi villdärför få ett moratorium för fortsatta storskaligadammbyggen till dess att utvärdering av effekternaskett. Det är anledningen till reservationen.Världsbanksforum har, som biståndsministern varinne på, gjort och gör en stor insats för få igång debat-ten kring effekterna av verksamhet. Depåverkar naturligtvis och är även påverkningsbara,som allt annat i samhället. Varför skulle vi annarsjobba med detta? Men mer behövs. Vi hoppas på attdet skall bli en ordentlig utvärdering av dessa damm-byggen innan man ger sig in i nya storskaliga projekt.Fru talman! Biståndsministern inledde sitt anfö-rande med att säga att allt hör ihop och att vi inte kandiskutera biståndet isolerat. Jag håller helt med omdet. Det var också viktigt att biståndsministern togupp den positiva del som finns med vårt bistånd.Sverige gör mycket för det internationella samarbetetjust via biståndet. Kvinnorna är otroligt viktiga i alltbistånd, och även fattigdomsbekämpningen. Allt dettahåller jag helt med om. Det är saker som vi gör somär positiva, bra och som vi skall fortsätta att satsa på.Biståndsministern tog också upp den säkerhets-politiska effekten av det internationella samarbetet.Det finns ett samband mellan vår säkerhetspolitik,biståndspolitik, osv. Visst är det så. Men ser mansedan till hur budgeten ser ut och vilka satsningar somregeringen gör blir jag litet förvånad.Vad har hänt med solidariteten och viljan att satsa påde sämst ställda? Hur kan det komma sig att det skallsparas på biståndet och på ideella organi-sationer som det görs väldigt litet bespa-ringar på vårt försvar? Ser man till hur världen ser ut och hur läget är är det inte de militära hoten somär de stora hot vi har inpå knutarna. Däremot finns detstora hot när det gäller hållbar utveckling och det somvi gör för att förebygga, så att vi inte får stridigheterpå grundval av att människor helt enkelt inte kanöverleva i sin egen närmiljö.Jag har tittat på biståndsbudgeten. Det är med för-våning jag ser att vi dels skär ner, dels plockar inkostnader för asylsökande i biståndsbudgeten. Dess-utom fick vi höra av att den delenkommer att minska, så vi kan använda pengarna igen ibiståndet.Men varför minskar den? Återigen detta med soli-dariteten. Vi vill inte ha hit de asylsökande. Vi stäng-er dörren. Det är inte så, biståndsministern, att flyk-tingströmmarna i världen har minskat. Det är en otro-lig mängd flyktingar, och vem får ta hand om dem?Jo, framför allt de allra fattigaste i världen. De ländersom redan har det otroligt krisartat.Vi ser situationen i och , där viockså kan notera med all tydlighet hur viktig missio-nen är för vår egen information. Där finns det missio-närer tillhörande pingstmissionen som har kunnatförmedla till oss här hemma hur situationen ser ut ochdet är om något otroligt värdefullt. Därför måste vifortsätta att satsa på våra ideella organisationer.Förutom att man har plockat in asylsökande i bi-ståndsbudgeten tog man medlemsavgiften till EU, 700miljoner, från biståndet, med motiveringen att dettakunde användas i EU:s biståndspolitik. Jag ringde neroch frågade hur det har gått med biståndspolitikenoch de över 700 miljoner som skall gå via EU. Harman ökat biståndet i EU? Nej, man är inte klar medbudgeten. Men vad diskuterar man? Jo, att sänkabiståndet. Alltså stjäl vi ytterligare över 700 miljonerfrån de allra fattigaste, pengar som inte kommer ditutan som kanske kommer de svenska bönderna tillgodo eller de EU-bönder som får bra med bidrag.Det här tycker jag är mycket oroväckande. Jag ärförvånad över att inte de socialdemokrater som jagkänner som drivande när det gäller solidaritet - ochdär jag trodde att biståndsministern ingick - hårdarepoängterar att man tycker att det här är fel, att det härhelt enkelt är en felsatsning.Är det någonting man skulle satsa på nu så är detbistånd. En hållbar utveckling i de här länderna är enförutsättning för fred, nedrustning och för att vi självaskall kunna ha det någorlunda drägligt här hemma.Jag hoppas verkligen att det här inte blir en frysningav biståndet, utan någonting som man river upp, ochdet snabbt, för det är så viktigt för oss.Sedan talades det om det östasiatiska undret. Dåmåste jag ställa en frågan. Visserligen kan man gläd-jas över den ekonomiska utvecklingen, men tittar manpå den och funderar över den måste man fråga: Är deten hållbar utveckling, hur ser miljösituationen ut?Många, många forskare varnar för situatio-nen i just på grund av att de håller på att förgörasig själva, på grund av en snabb ekonomisk utveck-ling, där man inte tar hänsyn till den egna miljön ochdär man inte får hållbar utveckling. Det här är delarsom är viktiga för oss alla.Förmiddagens diskussion om hur eländig ekono-min är här hemma var ju intressant, men sätter manden i ett internationellt perspektiv skäms man fortfa-rande. Bara under julmånaden handlade vi svenskarför över 35 miljarder, på en enda månad.Vi vet när vi tittar på hur fördelningen ser ut ivärlden att vi som lever i i-världen fortfarandeförbrukar av jordens resurser. Detta är intehållbar utveckling. Det är inte de fattiga som tar denstora delen. Det är vi som gör det. Därför tycker jagatt signalerna om sänkt bistånd är mycket oroväckan-de. Jag hoppas att vi, helst redan till kompletterings-propositionen, kan få se en ändring där vi faktisktvågar dra ner på vårt svenska försvar och satsa på detbistånd som vi behöver för att klara de stora övergri-pande frågorna i en värld som ser ut som den gör idag.Anf. 79 ()Fru talman! Det svenska biståndet har som vi allavet till huvudsyfte att höja de fattiga folkens levnads-nivå. Det är en uppgift som är minst sagt förpliktande.En mängd olika aspekter på biståndet skall vägasin för att göra det så träffsäkert som möjligt. Resur-stillväxt, ekonomisk och social utjämning, miljömåloch demokrati är de delar som vi vill se i våra resul-tat.I en strävan efter en jämlikare värld finns detdessutom en fundamental ingrediens som inte kan, böreller skall förbises. Det är kvinnornas roll och det ärden betydelse som de har för den framtida utveckling-en.Tyvärr kan vi se en feminisering av fattig-domen. De allra fattigaste i världen är de kvinnor somtrots sin resurssvaghet förväntas bära de tyngsta bör-dorna, både vad gäller försörjning och familjens väl-befinnande. Det är mot den bakgrunden och i ljuset avvår egen jämställdhetsprocess som det har blivit nöd-vändigt att ytterligare öka uppmärksamheten på demsom är grundbulten i utvecklingsarbetet.Min övertygelse är att jämställdhet mellan mänoch kvinnor är en förutsättning för demokrati, mänsk-liga rättigheter och långsiktig utveckling.Inom det svenska biståndet har vi under drygt 30år arbetat med att förbättra kvinnors situation i . Vår långa erfarenhet har lärt oss att ett jäm-ställdhetsperspektiv är nödvändigt att ta med både föratt förstå och för att finna lösningar på globala pro-blem som fattigdom, miljöhot och befolkningsfrågor.I stort sett i varje samhällsproblem kan vi som en delse dagens ojämställda förhållande mellan män ochkvinnor.Även om en del kanske ryggar tillbaka för språk-bruket handlar det om en maktförskjutning. Jäm-ställdhet bör löpa som en röd tråd genom alla nivåer ialla samhällsstrukturer, också i vårt förhållande tillomvärlden.Det är viktigt att påpeka att jämställdhet inte en-bart skall betraktas som någon slags terapi förbehållenden rika, utvecklade världen. Även om levnadsbe-tingelserna skiljer sig markant åt mellan kvinnor inord och syd har flertalet kvinnor mycket gemensamt.I år uppmärksammas kvinnofrågorna speciellt, bå-de på det sociala toppmöte som har hållits i Köpen-hamn och i den kvinnokonferens som FN anordnar iPeking . Här hemma drar vi vårt strå till stackengenom den utredning som startar och som har tilluppgift att utarbeta förslag till hur jämställdhet mellankvinnor och män bör uttryckas i de biståndspolitiskamålen och eventuellt genom att ett särskilt bistånds-mål upprättas. Detta är ett initiativ som vi hälsar medtillfredsställelse. Det visar inte minst att vi själva hartagit ett stort och ordentligt kliv framåt i vår egenjämställdhetsdebatt.Jag tycker att det är viktigt att poängtera de erfa-renheter som vi har av bistånd, av kvinnor i biståndoch de erfarenheter vi får i denna utredning och att vitar med dem till och visar på att man kan göramycket oavsett från vilken del av världen man kom-mer.Det handlar inte om att pracka på någon svenskasätt och svenska ideal. Det handlar om att ge denhalva av mänskligheten som vi kvinnor utgör en möj-lighet att få kontroll över våra egna liv, våra egnapengar och våra egna kroppar, detta oavsett om vilever i , i eller i Sydafrika.I övrigt yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 80 ()Fru talman! Arbetet för demokrati och mänskligarättigheter skall utgöra en viktig del i dialogen medvåra biståndsländer. Som ett av huvudmålen för detsvenska utvecklingssamarbetet skall det ligga tillgrund för bedömningen av ländernas utvecklingspoli-tik. Vid fördelningen av biståndsmedlen skall motta-garländernas vilja och förmåga när det gäller ageran-det för demokrati och respekt för de mänskliga rättig-heterna vara av avgörande betydelse.I förhandlingarna med samarbetsländerna skallockså undertecknandet av överenskommelser omefterlevnaden av internationella konventioner omskydd för mänskliga rättigheterna vägas in.Vi moderater har hävdat, att absolutgrundläggande för det svenska biståndssamarbetetskall vara att mottagarlandets politiska system karak-täriseras av respekt för de mänskliga rättigheterna ochde fundamentala friheterna. Detta innebär respekt förmedborgerliga fri- och rättigheter, demokratiska fler-partisystem, fri yttranderätt, fri åsiktsbildning och friaval liksom ekonomiska rättigheter. Även rätten attstarta och driva företag skall vara lagligt skyddad.För att ett land skall kunna bli mottagare avsvenskt bistånd, måste det antingen vara en demokratieller ha en fast och tydlig rörelse i den riktningen.Det borde vara självklart att inte skall bi-stå länder där det förekommer fysisk eller psykisktortyr, misshandel eller förödmjukelser av medbor-garna för deras politiska eller religiösa övertygelsesskull eller för att de tillhör en kulturell eller etniskminoritet.Sverige har ett direkt ansvar för att systematisktbidra till främjandet av demokrati och mänskligarättigheter i våra biståndsländer.Av de 21 programländer som har bi-ståndssamarbete med är fortfarande ochLaos enpartidiktaturer. I , och för-hoppningsvis även finns det nu efter mångaårs förödande krig förutsättningar för en demokratiskutveckling. I , och saknasfortfarande demokrati. De övriga länderna styrs fort-farande av folkvalda regeringar.För att fortlöpande kunna följa tillståndet när detgäller respekten för mänskliga rättigheter i de länderdär på olika sätt bidrar med biståndsmedelhar vi därför föreslagit att en naturlig del av ambassa-dernas rapportering hem till skall vara attlöpande redovisa det aktuella läget för de mänskligarättigheterna.Signaler om allvarliga kränkningar i något landskall alltid leda till en snabb reaktion från den svenskaregeringens sida. I första hand skall detta ske i formav en dialog mellan biståndsgivarna och regeringen imottagarlandet. Sker trots detta ingen förbättring skalldet aktuella biståndsprojektet avbrytas. Riksdagenskall i så fall informeras.Vi har också föreslagit att regeringen isamband med budgetförslaget skall ge enutförlig rapport om hur samarbetsländerna uppfyllerkraven på demokrati och respekt för mänskliga rättig-heter. Av debatten här förstår jag att bi-ståndsministern ser positivt på detta förslag.För varje samarbetsland bör dessutom en hand-lingsplan utarbetas för hur demokratisk samhällsut-veckling bäst kan stödjas.Herr talman! En fungerande rättsordning är enförutsättning för att medborgarna skall kunna kännasig trygga och för att en fungerande marknadseko-nomi skall kunna skapas.Vid uppbyggandet av ett nytt rättsväsende innefat-tande domstolar och civil polis måste invånarna kunnalita på att detta är ett instrument för att stärka ochskydda den enskilde mot övergrepp från staten ochfrån andra medborgare. I de tidigare totalitära regi-merna var ju dessa institutioner medel för att för-trycka folket och hålla det under kontroll. Omfattandeutbildningsinsatser behövs för att skapa detta förtro-ende. Här skall genom sitt bistånd för demo-krati, mänskliga rättigheter och konfliktlösning spelaen viktig roll.Att ge fortsatt stöd till internationella, regionalaoch nationella organisationers verksamheter för attsprida kännedom om mänskliga rättigheter är en ange-lägen uppgift. En annan mycket angelägen uppgift äratt ge stöd till fristående, enskilda organisationer sombevakar regeringarnas uppträdande och praktisktbistår politiskt förföljda med bl.a. rättshjälp.En viktig uppgift för svenskt bistånd skall vara atthjälpa de framväxande demokratierna i utvecklings-länderna att bygga upp sina rättsväsenden, innehål-lande bl.a. lagar som reglerar äganderätten och lagarsom inom olika områden stärker den enskildes ställ-ning i samhället.Stöd för demokrati, mänskliga rättigheter ochkonfliktlösningar är för oss moderater starkt priorite-rade områden, både därför att demokrati och respektför mänskliga rättigheter i sig är viktiga och därför attdet också är ett viktigt bidrag till ekonomisk utveck-ling och fattigdomsavveckling. Framsteg på dessaområden är enligt vår mening själva förutsättningenför en hållbar social utveckling.Vi har därför, herr talman, föreslagit att detta an-slag bör höjas i förhållande till vad som föreslås ibudgetpropositionen och av majoriteten i utskottet.Detta redovisas också i reservation nr 109.Anf. 81 ()Herr talman! Jag har inget särskilt yrkande knutettill mitt anförande, utan detta är ett tillägg till mittanförande.Som medlem i svenska delegationen deltog jag envecka i världstoppmötet för social utveckling i Kö-penhamn. Det var första gången som fattigdomen stodöverst på världens dagordning, där just utrotandet avvärldsfattigdomen var en världsfråga. Bl.a. förekomen hungermanifestation inne i själva konferenscentret,där människor ville påminna oss om anledningen tillatt vi var där.Mötet hölls naturligtvis på en hög nivå och ävenmateriellt. Men det var inte anledningen till att vi vardär, utan det var de fattiga och hungrande människor-na.Jämsides, tre , med som ägde rum i ett stort konferen-scenter som heter center låg alternativkonferen-sen. Olika miljö- och människorättsorganisationersamt andra organisationer förde där debatter, höllföredrag och anordnade samlingar av olika slag. Un-der veckan pågick ca tusen olika aktiviteter. Det fannsutställningar, musikteater, försäljning och utdelningav litteratur. Men föredragen och debatterna var heltdominerande. De skrev sig också samman om en egendeklaration, i vilken de till stor del ägnade sig åt fat-tigdomens orsaker. Behovet av skuldavskrivningarvar en viktig fråga.Men som en röd tråd gick kritiken mot Världsban-ken och IMF från sida. Där pågick före-drag, utvärderingar och demonstrationer med dekla-rationen: är nog av bidrag tilljordens fattigdom.Jag har själv alltid varit kritisk till Bretton Woods-institutionernas sätt att som en förutsättning för lånkräva anpassning till vad vi anser vara braför varje lands utveckling. Vi är nämligen bidragsgi-vare till dessa institutioner och därmed medansvariga.Det har talats mycket om ett antal damm-byggen, men det finns andra projekt som man ocksåkunde ha tagit upp. I det stora iIndien, ett gigantiskt dammbygge med 3 stora, 30medelstora och 300 mindre dammar, kan det ske enomflyttning om bygget till fullo fullföljs av urbefolk-ningar på uppemot en miljon människor. Det blirförsumpning av omgivningen, försaltning av storaområden och dessutom läggs områden under vatten.Vart skall människorna ta vägen? Det finns inga andraområden i där de kan klara sin försörjning. Detblir som i alla andra sådana här fall i bästa fall sä-songsarbetare inom jordbruk som klarar sig. Annarsär alternativet storstädernas slumområden.Vidare är det bygget av dammar i som viden olycka kan dränka stora delar av låglands-områden, bygget av dammen i där 1,2 miljonerav urbefolkningen får flytta på sig.Det visades en snutt i TV om detta. Man visade enliten by, men detta är ju av en helt annan omfattning.Vid bygget i , där svenska ingenjörer harkidnappats, måste 0,8 miljoner av urbefolkningenflytta på sig.Gamle , f.d. chef i , sade,sedan han avgått förstås, att vi inte kan fortsätta attbehandla som vi gjort , om inteannat så för vår egen skull. Om de kan, kommer de attkräva att ta sin rätt på område efter område.