prot · GI0949 · 1995-01-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:49Onsdagen den 11 januariKl 9.00 11.00Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Svar på interpellation 1994/95:26 om små-viltsjakten ovan odlingsgränsenAnf. 1 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att vidta några åtgärder för att minska konfliktennär det gäller småviltsjakt ovan odlingsgränsen.Hösten 1993 infördes ett nytt system för upplåtelseav småviltsjakt på statens mark ovan odlingsgränsenoch på renbetesfjällen. I princip all mark där upplåtsnu för småviltsjakt, om det inte uppkommer olägenhetav betydelse för rennäringen eller för samebymed-lemmarnas rätt till jakt. I nationalparker, naturreservatoch fågelskyddsområden gäller dock samma in-skränkningar i jakten som . Jaktutövningen äralltså strikt reglerad av hänsyn till rennäringen ochnaturvården. Liksom tidigare måste jägarna betala enavgift. Avgiftsinkomsterna fördelas mellan samebynoch Samefonden. Det är således inte fråga om någon"fri" småviltsjakt, som betecknar den.Restriktionerna för jakten är flera, bl.a. följande.Av hänsyn till rennäringen, naturvården och de boen-de får jakt inte bedrivas närmare än 1 000 m från ettområde där renar samlas ihop, flyttas eller drivs.Samma avståndsregler gäller vid arbetshage för ren-skötseln eller slaktplats när anläggningarna används,liksom vid bebyggelse. Jakt får inte heller ske närma-re en renhjord än 500 m. kan begränsaantalet jägare inom ett område, om det behövs medhänsyn till jaktvården. Detta har gjorts vid två tillfäl-len . På Flatruet i ochinom ett område vid Torneträsk i länförbehölls jakten ortsborna. Det är också möjligt attkvotera eller stoppa försäljningen av jaktkort omantalet jägare tenderar att bli för stort inom ett områ-de. kan vidare avlysa ett område frånjakt för att förhindra störningar i renskötseln.När det nya upplåtelsesystemet infördes bestämderegeringen att en utvärdering skulle ske efter detförsta årets jakt. Uppgifter om förhållandena kringjakten samlades in genom enkäter till samebyar, jä-garorganisationer, länsstyrelser och vid sammankoms-ter i länen. Det framgår av den sammanställning somJordbruksverket och har gjort av enkätsva-ren att jakten var totalt sett oförändrad under 1993.Jägarna hade större arealer att bedriva jakt på. Ettoförändrat antal jägare på en större areal ledde alltsåtill ett lågt jakttryck. Därför behövdes inte någonreglering av jakten i förhållande till vilttillgången detåret. Störningarna på renskötseln bedömdes som småoch var i allmänhet begränsade till störningar av be-tesron. Eftersom utvärderingen avsåg en kort periodbeslutade regeringen om fortsatt utvärdering av detnya upplåtelsesystemet. Utvärderingen skall redovisasvåren 1996.Länsstyrelsernas erfarenheter har varit mycket go-da när det gäller höstens småviltsjakt. Den massinva-sion av jägare som vissa befarade uteblev. Antaletjägare har visserligen ökat, men de jagar på väsentligtstörre arealer än tidigare.Peter påstår att jakttrycket har ökat kraf-tigt inom stora delar av området. Med jakttryck menasantalet jaktdygn per kvadratkilometer och år. Ettkraftigt ökat jakttryck kan leda till att hotade arter fårsvårare att överleva. Det nya upplåtelsesystemet haremellertid inte lett till något ökat jakttryck. I Norgetillämpas i stort sett samma upplåtelsesys-tem som har införts i . I är jakt-trycket ungefär ett jaktdygn per kvadratkilometer ochår. Där förekommer inte några olägenheter av bety-delse vare sig för renskötseln eller naturvården. ISverige är jakttrycket på de aktuella statliga markernanu 0,56 jaktdygn per kvadratkilometer och år. Huvud-delen av jakten utövas liksom tidigare av den bofastabefolkningen i området. Dygnstillståndens andel avjakttrycket svarar för mindre än 0,2 jaktdygn perkvadratkilometer och år. Inom vissa vägnära områdeni utmed riksvägarna till harjakttrycket dock varit 1-2 jaktdygn per kvadratkilo-meter och år. I det tidigare upplåtelsesystemet fannsdet områden med ett jakttryck som översteg 5 jakt-dygn per kvadratkilometer och år. Det nuvarandejakttrycket ger därför ingen anledning till oro förhotade djurarter. Trots detta överväger iNorrbottens län att införa en begränsning av det antaldygnstillstånd som skall säljas i dessa vägnära områ-den nästa jaktsäsong.Peter tar också upp frågan om okunnigajägare. Om det vill jag säga att kraven på jägarna ärdesamma i hela landet. För dem som jagar ovanförodlingsgränsen och på renbetesfjällen gäller sammakrav på jägarutbildning och artkunskap som vid vilkenannan jakt som helst i . En enda olycka avlindrigare art har inträffat där en person blev träffadav hagel. Sådana olyckor är dess bättre mycket ovan-liga, och den hade inget som helst samband med detnya upplåtelsesystemet. Olyckan inträffade i ett jakt-sällskap som tillsammans med medlemmar i en same-by var på ripjakt. Den olyckan hade kunnat inträffaoavsett upplåtelseform och oavsett vem som är mark-ägare. Inga incidenter har inträffat på grund av attflera jaktsällskap jagat på samma område.Någon ändring av jakttiderna för olika slag av vilthar inte skett genom det nya upplåtelsesystemet. startar ripjakten sedan lång tidtillbaka, oavsett vem som äger marken och var den ärbelägen. Den kritik mot jakten på ripkycklingar somframförs från tid till annan har således inget medupplåtelsesystemet att göra. Det har i massmediernaockså förekommit uppgifter om att skjutna ripor hargrävts ned eller slängts bort. Sådana uppgifter uppfat-tar jag som inslag i en oseriös debatt om småviltsjak-ten. Det har nämligen då varit fråga om ripor varsätbara delar redan har tagits om hand.Ett första sätt att minska konflikter när det gällersmåviltsjakten är att vara saklig och framföra sakligaargument för en förändring. Sådana argument kan bliett utflöde av den pågående utvärderingen. För attundvika konflikter med rennäringen är det viktigt attstörningarna för renskötseln minimeras. Det sker bästgenom att informationen mellan jägarna och sameby-arna förbättras. I regeringens beslut om fortsatt utvär-dering poängterades vikten av att ,och länsstyrelserna verkade för att infor-mationen förbättras. Man kan få den uppfattningen attdet är av samepolitiska skäl som samebyarna hittillsinte har velat delta i det informationsutbytet. Det ärmin förhoppning att myndigheterna inklusive Same-tinget skall kunna samverka bättre i denna fråga ochatt den pågående utvärderingen skall ge underlag förett ställningstagande som i rimlig utsträckning tillgo-doser alla berördas intressen.Anf. 2 ():Herr talman! Jag måste säga att jag tycker att detvar ett dåligt svar, om jakten ovan odlingsgränsen har varit fråga i . Det harframförts en omfattande kritik mot detta från mångaorganisationer. Men är inte be-redd att ta till sig ett dugg av den kritiken. Jag tyckeratt det är svagt.Jag tycker också att sifferexercisen om jakttrycketär väldigt osaklig. Det är helt klart att jakten har ökatkraftigt - jag tror att alla är överens om det. Manpratar bl.a. om en tredubbling av antalet jaktdagarovanför odlingsgränsen. Men att få det till att jakttrycket skulle ha minskat.Det beror på att hon plockar in alla arealer som överhuvud taget finns ovanför odlingsgränsen. Sanningenär att det inte bedrivs någon ripjakt på Kebnekajsestopp och inte heller på en hel del av den mark somfinns ovan odlingsgränsen. Det verkliga jakttrycket ärbetydligt högre än vad jordbruksministern säger här.Jakten bedrivs i älvdalarna, i dalgångarna i fjällen ochi björkskogen. Det gäller oftast en mindre del av dentotala arealen.I områden nära vägar där det är känt att jakten se-dan har varit bra, har jakttrycket ökat mycketkraftigt. i har t.ex. börjatdiskutera att det inte håller med en helt fri jakt.Jag tycker att man kan utgå från några grundläg-gande principer när man diskuterar jakt och som jagtror att de flesta jägarna i ställer upp på. Jaktbör t.ex. bedrivas på ett långsiktigt uthålligt sätt. Jäga-re bör ha grundläggande kunskaper om fauna ochviltvård. Jakt bör inte bidra till att arter riskerar attutrotas. Jägare bör göra vad som går för att förhindraatt bytesdjuren lider i onödan.Generellt kan man säga att dessa principer ellergrundläggande krav på jakt tillgodoses väl i Sverige.Däremot tillgodoses de inte när det gäller småviltsjak-ten ovan odlingsgränsen. Den är inte uthållig. Mankan jämföra med om vi skulle ha fri jakt på rådjur iMellansverige eller i . Jag tror att det ärmycket få jägare i som skulle vilja vara medom det. Det skulle innebära att rådjursjakten skulleminska ganska snabbt, eftersom jakttrycket blir allde-les för hårt.En fri jakt gynnar inte jägarna och jägarnas intres-sen. Jakten måste regleras på något sätt. Vi har i Sve-rige varit med om att arter längre tillbaka i tiden fak-tiskt har utrotats på grund av jakt. Det är inte så värstlänge sedan älgen var ett mycket sällsynt djur i svens-ka skogar.Detta gäller också två av de andra principerna somjag tog upp. Jägare bör ha grundläggande kunskaperom fauna och viltvård. Så är inte fallet. Allt fler av dejägare som jagar ovan odlingsgränsen har inte ge-nomgått jägarexamen och har inte grundläggandekunskaper om vilka arter som är jaktbara eller fridlys-ta.Det vore ganska enkelt för ministern att ta upp ensådan diskussion och se till att det blir en förändringså att det åtminstone finns krav på att de jägare somkommer hit från andra länder måste ha med sig enguide ut eller att de måste genomgå något smärre provför att visa att de klarar att hantera vapen och hargrundläggande kunskaper om faunan.Jakt bör inte bidra till att arter riskerar att utrotas.Här har vi också problem. I fjällvärlden finns det artersom är helt beroende av riporna, t.ex. jaktfalken. Ettjaktfalkspar kräver ungefär en ripa . Jaktfal-ken lever i stort sett på ripan - året runt.Om jakttrycket ökar kraftigt och tillgången på ripaminskar kommer det att slå mot en utsatt art somjaktfalken. Det finns även andra predatorer, rovdjur,som påverkas kraftigt om tillgången på ripor ochannat småvilt skulle minska i fjällvärlden.Jakten spelar alltså roll. Man kan inte bara noncha-lera det här och säga att jakten inte spelar någon rollför bytestillgången. Det gör den särskilt i ett områdesom är så magert och utsatt som fjällområdet.Konflikten med samerna har ett berättigat intressehär. Det är framför allt samerna som har drivit denhär frågan mycket . har man faktiskt gått tillEuropadomstolen i . Det är ett enormtunderbetyg för den och riksda-gens sätt att hantera ursprungsbefolkningen i landet.Det är inte konstigt att samerna reagerar. Frågan ärilla skött. Man har en hävdvunnen rätt. Renskötselnutsätts totalt sett för kraftiga störningar.Anf. 3 ():Herr talman! upp en fråga som har diskuterats mycket i medier-na och i denna kammare när kammaren fattade ettenigt beslut om att släppa småviltsjakten fri ovanförodlingsgränsen. Jag tycker att det är ett bra förslag.Jordbruksministern har här redovisat de konsek-venser som detta kommer att få. Det har gjorts en delanalyser av vad som har hänt under den här jaktsä-songen. Efter jaktsäsongen 1995 kommer det också attgöras en analys och en redovisning. Därefter kan vifatta ett beslut för framtiden på det här området.Debatten har varit omfattande och pågått länge.Det har också förekommit avarter i den. Jag tycker attPeter här tog upp en del av avarterna - efterdet att en del av försöksperioden är genomgången.Det här tycker jag är trist. Vi har gett landets jägare,och även jägare från andra länder, möjlighet att upp-leva jakt i dessa fina naturområden i vårt land. Vi kanvara stolta över det.Jag tycker inte att man skall gå så djupt efter ensådan här diskussion. Jag tycker inte att referenser räcker till.Därför har vi i jordbruksutskottets socialdemokra-tiska grupp tagit initiativ till en träff tillsammans medsamebyar, och jaktklubb för attpå plats diskutera effekterna. Vi åker upp på söndagoch kommer att vara där i . Vi får träffa demsom är intresserade i det här området. Efter det kom-mer vi att kunna delta i den framtida debatten. Vikommer att ha en uppfattning om utvärderingen.Därigenom kan vi fatta beslut inför framtiden.Anf. 4 Jordbruksminister ():Herr talman! tyckte att svaret vardåligt. Jag har redovisat de siffror och de slutsatsersom man har kommit fram till efter den första utvär-deringen och även de signaler som vi naturligtvis helatiden får, framför allt från länsstyrelserna. Det är dålitet märkligt att tro att en regering skulle kunna gåefter andra typer av uppgifter. Vi kan inte gå eftertidningsskriverier eller allmänna påståenden. Vi måsteha vårt underlag väl grundat. Jag uppfattar det nog såatt det jag har redovisat är sakligt och väl grundat.I mitt första inlägg redovisade jag vad man kangöra. Fram till dess att utvärderingen skall göras harlänsstyrelserna möjlighet att begränsa ochreglera jakten.Peter säger också att jakten inte är uthål-lig. Jag vill nämna att 1994 sköts 30 000 ripor i Sveri-ge. Vi kan jämföra med där det sköts 160 000ripor. Jag vet inte om siffran är relevant. Den behöverinte vara det, men det är ändå en jämförelse.I utvärderingen kommer vi naturligtvis också attse över jägarna och deras utbildning. Det är inte god-tagbart att man kommer från utlandet eller från Sveri-ge och inte har någon som helst kunskap om förhål-landena här eller om jaktvapen, vilket om. Det är självfallet inte bra, och vi skall seöver det i samband med utvärderingen.Peter talade också om jaktfalkarna. Jagär väl medveten om vad jaktfalken behöver för attkunna överleva. De analyser som har gjorts på det härområdet visar inte att jaktfalken är hotad i och meddet här beslutet om nya upplåtelseformer.Peter tog liksom uppkonflikterna med samerna. Jag är mycket väl medve-ten om detta. Jag har själv arbetat i medprecis den här frågan. Jag vet att man genom samrådoch diskussioner faktiskt kan komma överens. Jag ärkritisk mot den tidigare regeringen i fråga om det sättpå vilket det här beslutet tillkom. Jag delar samernasuppfattning, dvs. att det inte fanns det samråd som jaganser skall finnas innan ett sådant här beslut eventuelltfattas.Anf. 5 ():Herr talman! Jag vill först kommentera MichaelHagberg. Som jag ser det är detta en konflikt mellanden svenska staten - regeringen och - ochden samiska ursprungsbefolkningen och de samiskaorganisationerna. Även lokalbefolkningen i har rättmätiga krav. Andra somtycker att det är vackert i våra fjälldalar och som harintresse av att jaga där tycker jag faktiskt är mindreviktiga i sammanhanget.Lokalbefolkningen har rättmätiga krav på att fåvistas och jaga i marker i sina egna kommuner. Sa-merna pekar på den hävdvunna rätt som de har haftöver markerna. De pekar på rennäringens intressenoch har krav på att renarna skall ha någorlunda betes-ro och på att sarvslakten skall kunna genomföras påett vettigt sätt osv. Turister och andra, t.ex. Riksda-gens jaktklubb, har faktiskt ett sekundärt intresse.Det är bra att till en viss delerkänner att frågan har skötts illa av den svenskaregeringen. Jag önskar att man tog till sig det ochvisade på ett annat sätt att hantera frågan framöver,om man verkligen menar allvar med det här.Det är också bra att nu visarpå någon form av öppning när det gäller frågan om attjägarna kanske måste genomgå något prov. Det skullekunna tyda på att vi kan klara av det här i framtidenpå ett bättre sätt. Kanske skall de ha en jaktguide medsig som dokumentation eller på något annat sätt visaatt de kan se skillnad på jaktbart vilt och inte jaktbartvilt och att de kan hantera vapen osv.Margareta verkar inte riktigt förstå frå-gan om jaktfalkar och andra rovdjur. Ni har tänktkomma i efterhand. En analys kan senare visa attbeståndet av jaktfalkar har halverats, trots att detredan är försvinnande litet i . Då är man sentute. Det är effekten av sådana här utvärderingar. Manfrågar hur det gick och svarar att patienten dog mensäger att man skall bättra sig nästa gång. Det är ingenlyckad lösning. Därför måste man göra analyser ochta fasta på de ekologiska konsekvenserna tidigt, innandet är för sent.Anf. 6 ():Herr talman! Jag stårinte här och resonerar om vilka möjligheter Riksda-gens jaktklubb har. Det är faktiskt många ur lokalbe-folkningarna i dessa län som också har fått nya jakt-möjligheter. De ser det som en frihet. Jag tycker nogatt vi skall låta hela gå innan vi kan sägahur det kommer att gå. Det är bra med en försöks-verksamhet . Vi får se vad den får föreffekter.Jag har tagit del av material. Därser jag att man på ett seriöst sätt, tillsammans med sittstudieförbund, har tagit fram studiecirkelmaterial. Detfinns en ren folkrörelsetanke i fråga om hur man, i dethär fallet, skall kunna utbilda de svenska jägarna ochderas hundar och hur hundarna skall bli ren-rena.Jägarkåren skall också se till att man naturligtviskänner till de arter som finns. Det finns ju en obliga-torisk jaktutbildning för dem som skall ha nya jaktli-censer.Jag är också glad över att jordbruksministern bely-ser vikten av att vi har en ordentlig uppföljning och ettsamråd med samebyarna. Det är viktigt. Det gälleräven den övriga lokalbefolkning som finns där uppe.Vi måste också se till att de gäster som kommer dit,kanske från jaktklubb eller t.o.m. PeterEriksson, får lära sig ett och annat. Det gäller ävenutländska gäster. Jag tycker dock att utvärderingenskall avvaktas. Jag har förtroende för jordbruksminis-tern. Jag tror att hon kommer att lyfta fram den härfrågan. Det kommer vi från jordbruksutskottet ocksåatt göra.Tack!Anf. 7 ():Herr talman! Jag hade inte tänkt gå upp i den härdebatten, men efter att ha hört talaför särintressena kunde jag inte låta bli.Det är ganska intressant att se vilket genomslagJägareförbundet har fått på den jaktpolitik som vibedriver i . Att se att ett sådant särintres-se och ett sådant förbund har fått genomslagskrafttycker jag är stötande. Det finns många sätt att upple-va fjällen. Frågan är om det med gevär i handen är detbästa för miljön där uppe.Det kanske inte vore så illa om man även pratademed andra naturorganisationer, t.ex. som kraftigt har fördömt den härtypen av jakt. Detta är inte den enda fågeljakt i Sveri-ge där man har börjat lätta på restriktionerna. Man harinfört en skyddsjakt på skarv; det har diskuteratsmycket i de kretsar som jag brukar befinna mig i,nämligen ornitologiska kretsar. Man funderar på attinföra en vårjakt på ejder.Riksdagens jaktklubb behöver nog en motvikt: enbiologisk klubb för riksdagsmännen. Jag kommer attta initiativ till att bilda en sådan, med en fågelsektion.Då får även de intressena en chans att göra sig hörda iden här kammaren. har tydligen fåttsin röst mer än väl hörd.Det är ingen slump att man i kan skjuta160 000 ripor och i 30 000. Det visar att detekologiska system som finns i fjällen är stört. Anled-ningen till detta kanske vi inte skall diskutera här,men det visar att ripan finns i ett ekologisktsystem som faktiskt behöver värnas. Det behöver bl.a.värnas mot ett ökande jakttryck. Det finns inte likamånga ripor som det har funnits tidigare. Detberor bl.a. på överbetningen av ren i fjällvärlden.Med tanke på dagens läge i fjällvärlden är det heltfel att släppa jakten fri. Jakttrycket brukar i biologiskakretsar bedömas på hur stor del av populationen somdet byte som skjuts utgör.Frågan är om det är jägarnas - de som vill upplevanaturen med ett gevär i handen - intressen som helatiden skall gå före. Vi andra vill faktiskt uppleva fjäl-len som ett ekologiskt fungerande system med dearter som skall finnas där i riklig mängd. Kanske skallvåra intressen gå före.Jag är ytterst förvånad över att Jägareförbundethar lyckats få så stort gehör hos många riksdagsmän.Jag skulle önska att det fanns litet vidare vyer och inte bara såg till geväret.Anf. 8 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag vill först korrigera mig på enpunkt i ett tidigare inlägg. Jag sade att det handladeom 30 000 ripor i och 160 000 i . Detgäller de norra delarna av respektive land. Det är30 000 i och 160 000 i och Finn-marks fylken. Rätt skall vara rätt.Peter ! Min kritik mot handläggningenkvarstår. Men det är historia. Det är ett passerat stadi-um. har vi att arbeta med den situation som är.Därför har jag redovisat hur vi tänker handlägga dettaärende. Vi kommer att göra den här utvärderingen.Innan dess vill jag inte ta ställning för det ena ellerandra. Jag vill se den här utvecklingen.Peter talar om lokalbefolkningens ochsamernas rätt. Jag vill påpeka att samerna alltid harförstahandsrätt till dessa marker, både för jakt ochfiske. När den rätten är tillgodosedd skall man se tillandra gruppers rätt. Lokalbefolkningen är en grupp,men det finns också turister och andra grupper. rätt skall dock alltid tillgodoses först. Så stårdet i rennäringslagen från 1971.Peter säger att han gärna hade sett ett an-nat sätt att hantera frågan. Jag vill gärna vidga fråganlitet grad genom att tala om samerna och rennäringen.Jag vill påpeka att i den budget som regeringen ladefram i går - jag är sameminister och har an-svar för och rennäringen - går det att utlä-sa av siffrorna att samerna inte har drabbats av ned-skärningar i årets budget. Det är ett sätt för mig attvisa att jag tycker att detta är en viktig folkgrupp. Detär också ett sätt för oss att visa att vi, trots den eko-nomiska kärvhet vi lever i, vill prioritera och profileragruppen - med tanke på att FN har inlett ursprungsbe-folkningarnas decennium.Peter tar också upp de övriga jaktfrågor-na. Jag har tillsatt en jaktutredning. Häromdagentillsattes en sekreterare i utredningen. JaktutredarenUlla kommer att titta på olika delar avdessa frågor, dock inte på frågan om småviltsjakten pårenbetesfjället. Men däremot kommer hon att titta påt.ex. Men just småviltsjakten på renbetes-land har vi ej tagit med i utredningen därför att denutvärdering vi har pratat om skall göras.Gudrun tycker att man skall prata medandra organisationer. Det håller jag med om. Det ärklart att man inte bara skall lyssna på en eller tvåorganisationer, utan alla som är berörda av frågornaskall få säga sitt. Jag tycker att hennes initiativ till enbiologisk förening med en fågelsektion är ett alldelesutmärkt förslag. Jag håller med om att vissa intresseni denna kammare behöver motvikter. Det är alltid braatt få en dialog mellan olika grupper också blandriksdagens ledamöter.Låt mig slutligen säga något om särintressen. Visstkan man tycka att jaktklubb är ettsärintresse. Men detta är också en fråga för lokalbe-folkningen. I , men också i stora delar avmitt hemlän , är jakt och fiske en stor del avkulturen och traditionen.Anf. 9 ():Herr talman! Jag vill gärna instämma i det sistaMargareta sade, nämligen att jakt är en vik-tig del av kultur och tradition speciellt i glesbygden iNorrland. Det är också ett vettigt sätt att bedriva fri-luftsliv, om det sker på ett långsiktigt och uthålligt sättså att inte arter stör och hotas och att bytesdjur inteutsätts för onödigt lidande. Men återigen tycker jag attsmåviltsjakten ovan odlingsgränsen inte är bra. Dethandlar inte om en långsiktigt uthållig jakt.Jag kommer in på samefrågorna. Jag tycker attdet är positivt att det inte sker några stora nedskär-ningar på det lilla stödet till samerna. Men sametingetfår inte dela ut partistöd, vilket blir ett enormt pro-blem för de partier som skall verka i ochpå olika sätt framföra olika samegruppers intressenoch åsikter. Jag tycker att det är en märklig lösning.Skall de överleva genom att klara sig på studiecir-kelsverksamhet ?Margareta tycker att samerna har blivitilla behandlade i denna fråga. Men då tycker jag attdet krävs ett ändrat sinnelag . harinte så mycket av det visats upp. Men MargaretaWinberg och den övriga regeringen har inte haft såmycket tid på sig. Ni får väl komma upp till bevismed att ni menar allvar med att de samiska frågornaär viktiga. Vi måste i , som i andra länder, tahänsyn till de ursprungsbefolkningar som finns. Men iden här frågan måste man även ta hänsyn till lokalbe-folkningens intressen. Jag tycker att det är viktigt. Dehar bott där i många generationer - både som sameroch som svenskar.Jag skulle vilja ställa en sista fråga om småvilt-sjakten .