prot · GJ0922 · 1995-11-14 00:00:00 — Därför har sådan betalning inte hind-rat att arbetslöshetsersättning lämnats om man upp-fyllt arbetsvillkoret på annat sätt.Detta innebär inte att jag försvarar dagens synsätt.Arbetslöshetsersättningen är ett lappverk med på vissapunkter motstridande principer och behöver moderni-seras.Regeringen tillsatte en utredningför översyn av arbetslöshetsersättningen. Efter det attutredningen lämnat sitt betänkandeavser regeringen att återkomma till medförslag om en ny arbetslöshetsersättning.Anf. 67 ()Herr talman! Jag tackar för svaret.Sjömän jobbar, enligt avtal, en månad och är friaen månad men har betalt för bägge månaderna. harman satt i system att efter den månad manjobbat hämta ut a-kassa. När den månad under vilkenman är fri har gått ut börjar man om med samma ar-betsgivare. Därmed har man fått en icke föraktliginkomstförstärkning. Jag förstår att statsrådet inserproblemen här.Jag hoppas att utredningen skall komma till rättamed detta. Det här är ju mycket stötande, framför alltsom det gäller en bransch som har fåttett stort stöd från skattebetalarna. Att sedan utökainkomsten och vissa månader få dubbel inkomstmåste vara ytterst stötande.Än en gång, herr statsråd: Jag hoppas att utred-ningen kommer fram till något som är vettigt. Det äromöjligt att försvara inför gemene man, som mötsmed hårda regler när det gäller a-kassan, att andra såfundamentalt kan missbruka systemet.Anf. 68 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Jag vill nog göra en liten modifieringbeträffande det som säger. Den prin-cip som gäller är att uppsägningstiden i det härfallet inte kvalificerar till en ny a-kasseperiod och inteheller leder till att man inte får ersättning sedan mankvalificerat sig.Skall man byta princip måste man göra det påbägge ställena. Det går alltså inte att bara byta på detena stället. Jag kan inte säga vilket av de tvåalternativen som är statsfinansiellt fördelaktigt. Jagtittar gärna på det och sedan får vi se omvi skall göra en förändring.Beskriv inte detta som bara svart eller bara vitt!Här tillämpas faktiskt samma princip både för attkomma in och för att hamna utanför försäkringen.Anf. 69 ()Herr talman! För klarhetens skull: Människor somenligt avtal jobbar en månad har alltså betalt ocksåunder en fri månad. Under delar av den fria månadenmed full betalning har de a-kassa. Jag hop-pas att statsrådet delar min uppfattning att det utebland allmänheten måste uppfattas som stötande har både lön och a-kassa för samma period.Anf. 70 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Som beskriver i sittexempel är man inte uppsagd. Om jag rätt förstått dethela gäller beskrivning den som harsin ordinarie ledighet under en månad och som sedanåtergår till jobbet. Under sådana förhållanden är detfråga om bedrägligt förfarande både från arbetsgiva-ren och från den enskilde om vederbörande fortfaran-de är kvar i anställning och uppbär a-kasseersättning.Anf. 71 ()Herr talman! Ett viktigt tillägg: Man säger upp signär man jobbat sin månad som . Man har kon-trakt som gäller bara en månad, men man har betaltför ! Det är däri problemet ligger. Såledesblir det en kortare anställningstid, och under den får lön kan man också få a-kassa. Det kan aldrigha varit meningen från början, och framför allt hardetta kostat mycket pengar för statskassan. Jag hoppasatt det här kan rättas till.Anf. 72 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Återigen: Vi vet inte vad detta harkostat. I andra ändan kvalificerar ju inte uppsägnings-tiden till en kassaperiod. Det är bara anställningsperi-oden som räknas.Om man byter system vinner man i den ena ändanoch förlorar i den andra. Nettot kan alltså bli noll,men det skall vi titta på.Anf. 73 ()Herr talman! Det gäller alltså personer som sätter isystem att bara ha en månads anställningstid. Sedanfår de betalt för en månad till, därför att det står så iavtalet. Detta system tillämpas av ett stort antal sjö-män . Enligt pressen kostar det - rätt eller fel -. I varje fall gäller det att försöka få ettsystem som kan försvaras utanför detta hus.Anf. 74 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! I den meningen har jag ingen annanuppfattning. Vi skall hitta stabila och sunda system.Men det hela måste vara konsekvent i bägga ändarna,och det skall vi se till att vi hittar fram till.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1995/96:98 om utnyttjandetav arbetsmarknadspolitiska åtgärderAnf. 75 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! har frågat migom jag är beredd att lätta på volymkraven och gearbetsförmedlingen friare händer.Rose-Marie Frebran tar upp en fråga som jag hy-ser det största intresse för, nämligen den om hur manskall styra den offentliga verksamheten. Den som harföljt utvecklingen inom det arbetsmarknadspolitiskaområdet kan inte undgå attmärka den konsekventa och genomgående linje somjag har drivit: Det är den verkställande myndigheten, idetta fall , som bäst kan avgörahur anvisade medel kan utnyttjas effektivast. Stats-makterna skall inte gå in med detaljregleringar utankoncentrera sig på ett fåtal övergripande krav påmyndigheten.För har regeringen satt uppmål av två slag - dels kvalitativa, dels kvantitativa.Kvalitetsmålen avser förmedlingsinsatser för utsattagrupper som ungdomar, invandrare och arbetshandi-kappade. Kvantitetsmålen anger vilka volymer somregering och riksdag förväntar sig att verket skalluppnå för de anvisade medlen. Om man skall tillämpadenna typ av målstyrning, vilket jag anser, skall maninte ange fördelningar av tillgängliga resur-ser på de olika åtgärderna. Styrningen måste natur-ligtvis kombineras med en uppföljning av hur målenuppfylls.Hur medlen skall fördelas och vilka ramar somskall gälla för olika åtgärder skall därför Arbetsmark-nadsstyrelsen, AMS, besluta om utifrån den bedöm-ning som myndigheten gör.Detta ställer krav på att myndigheten har en godöverblick över de olika behoven i olika delar av lan-det. Det ställer också krav på en stor beredskap ochen stor flexibilitet hos myndigheten att omfördelaresurser och ompröva ramar så att medlen utnyttjas påeffektivaste sätt. har dennaberedskap och flexibilitet.Med detta vill jag säga att det inte är min eller re-geringens uppgift att bestämma hur de arbetsmark-nadspolitiska resurserna skall fördelas i ett enskilt län.Det skall AMS och respektive länsarbetsnämnd göra.De känner behoven och kan bäst göra de anpassningaroch omfördelningar som behövs.Anf. 76 ()Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret påmin fråga, vilken är ställd utifrån en mycket besvärligverklighet - en verklighet som visar på att den flexi-bilitet som det talas om i regeringens proposition frånförra inte kan förverkligas. Jag har i frågantill statsrådet citerat från propositionen.Det är inte brist på vackra ord och förhoppningar.Det är inte, synes det, någon brist vad gäller det somarbetsmarknadsministern sagt sig vilja åstadkomma.Men det är brist på möjligheter att uppfylla detta - attfå jobba på nämnda fria sätt.Visst är det väl så att ingen annan än regeringensatt volymkraven när det gäller totalen. Men det finnsinga möjligheter att uppnå det. Enligt uppgifter somjag fått är detta inte unikt för , utan situa-tionen är likadan över hela landet.Anser statsrådet kanske att samordningschefen påArbetsförmedlingen i har fel när han säger attriksdag och regering har satt volymkrav som AMSsedan naturligtvis har fördelat ut till länsarbetsnämn-derna i landet? De kan emellertid inte göra något. Detkänner sig bakbundna och har ingen möjlighet att nåupp till volymkraven. De kan inte fylla de "billiga"åtgärderna, och pengarna tar slut när det gäller merakvalitetsinriktade åtgärder med t.ex. köpt utbildning.Det finns därför väldigt små möjligheter att undvikaflaskhalsar på företagen.Anf. 77 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Jag är litet förvånad över resonemang. Det är ändå rätt mycketpengar som regering och riksdag skickar över tillArbetsmarknadsverket. Det rör sig dels om medelsom får användas av a-kasseanslaget, dels om åt-gärdsanslag på årsbasis med rätt ordentliga belopp -uppemot 30 miljarder kronor.Skulle inte vi ställa krav på hur de medlen skallanvändas och ange att ca 240 000 människor skallhållas i åtgärder och att vissa kvalitetsmått skall nåsför dem som är långtidsarbetslösa, för ungdomar, förhandikappade och för jämställdheten?Vad är det för flathet ni representerar? Jag haraldrig varit van vid att få handskas så oförsiktigt medsamhällets medel. Skickar vi pengar till en statligmyndighet där tjänstemän har i uppgift att utföra enpolitik som fastlagt, är det klart att vi skallsätta upp mål för den politiken även om det kan varabesvärliga och svåra mål. Men så skall det vara - vihar ju ont om pengar och dessutom är det stora kravpå oss.Jag måste därför få fråga: Anser inte vi skall ha några krav på AMS?Anf. 78 ()Herr talman! Även om det är inlindade ord, förstårjag att statsrådet nu erkänner att det finns ett striktvolymkrav och att AMS och länsarbetsförmedlingarnaskall leva upp till detta. Och de är dåliga, och de ärflata när de inte lyckas få in människor i de billigaåtgärderna i en sådan omfattning att man uppnår detantal som statsrådet nu nämner.Det finns ju en rad olika anledningar till att maninte har uppnått detta, bl.a. den kommunala strejken,trögheten i att få i gång t.ex. datorteken, och trögheteni arbetsplatsintroduktion, där det är nästan omöjligt attgöra något för ungdomar i åldern . Det ärgratis för den som tar emot en 18-19-åring, och det ärgratis om ungdomarna är , men det kräverlöften om anställning för mellangruppen. Hur skallman klara detta?Anf. 79 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Jag tycker att nu är pågång att glida i väg litet grand. Sakfrågan handlar juom huruvida skall ställa krav på en myn-dighet. Man kan alltid diskutera om vi ställer för tuffakrav och om vi är vana att ställa hårdare krav än kds.Detta kan man alltid föra ett resonemang om, och detär jag beredd att göra. Men uppfattar jag er rätt om nitycker att det är fel att vi ställer volymkrav på AMS?Ni menar alltså att man skall överlämna pengarna ochsedan efter 18 månader fråga vad som blev av. Är detdetta ni menar?Anf. 80 ()Herr talman! Statsrådet säger i svaret: "Styrningenmåste naturligtvis kombineras med en uppföljning avhur målen uppfylls. "Detta måste väl göras innan alla dessa månaderhar gått till ända? Därför tycker jag att den viktigastefrågan, när statsrådet ställs inför omöjligheten att nåupp till vissa volymer när det gäller en del åtgärder, ärom det är rimligt att pengar ligger kvar från den pot-ten och inte kan användas för andra åtgärder, vilket idetta aktuella fall skulle minska den öppna arbetslös-heten med 350 personer . Men dessa peng-ar skall ligga kvar, eftersom man inte uppnådde destrikta volymkrav som måste ställas i fråga om vissaåtgärder för att nå totalen.Anf. 81 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till fruFrebran: Hur många färre skall få del av den aktivaarbetsmarknadspolitiken? Det är väl detta det handlarom? Ni anser att det är för mycket att 240 000 perso-ner skall få del av dessa miljarder. Hur många färreskall få del av detta? Hur många skall gå öppet arbets-lösa på grund av att de inte skall få del av detta?Anf. 82 ()Herr talman! I är det tvärtom. Just i daggår fler människor öppet arbetslösa än vad som skulleha varit fallet om man mer fritt hade kunnat användadessa medel. Det är möjligt att problemen är litetolika på olika håll. Men jag har fått signaler om attsituationen är ungefär densamma över hela landet.Man skall uppnå olika mål. En sak som statsmaktenmycket riktigt har lagt på AMS och länsarbetsnämn-derna är att de skall se till att det inte uppstår flaskhal-sar hos företagen. I detta sammanhang finns inte möj-ligheten att uppfylla det målet, eftersom man inte kangå in med utbildning. I vissa fall uppstår det alltsåmålkonflikter när det gäller det som vi från centralthåll har lagt på dem. Det är besvärligt att det just närarbetslösheten är så hög som kommer att uppståflaskhalsar som man inte kan åtgärda eftersom ut-bildningarna redan är fulltecknade.Anf. 83 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Jag konstaterar att min fråga nogblev litet obekväm. Läget är ju följande:Regeringen har, efter förslag från , sattupp ett antal mål för AMS, kvalitativa mål och kvanti-tativa mål. När det gäller det kvantitativa målet har visagt att för dessa miljarder skall ca 240 000 personervara föremål för åtgärder. Sedan har regeringen intesagt att den skall lägga sig i hur man använder dessaolika åtgärder. Man för göra hur man vill och väljavilka län man vill. När regeringen har formuleratdenna målsättning har det skett i samråd med AMSledning. AMS ledning har också bedömt att dessa målkan uppnås.Jag är litet förvånad över att så ovarsamt med pengarna att det första mansom riksdagsledamot gör är att gå upp i talarstolenoch säga att hon vill släppa på kraven och därmed låtafler få gå arbetslösa. Det tycker jag är konstigt.Anf. 84 TREDJE VICE TALMANNENJag medger ytterligare ett inlägg från vardera tala-ren.Anf. 85 ()Herr talman! Jag är mycket förvånad över attstatsrådet anser att jag som riksdagsledamot för Öre-bro län skall känna mig nöjd och glad över att detkanske kommer att finnas kvar islutet av det budgetår somman har fått pengar för från AMS i län, dvs.att dessa pengar skall ligga oanvända medan denöppna arbetslösheten är högre än vad den skulle be-höva vara.Anf. 86 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Det är i så fall besvärande för demsom jobbar med dessa frågor i län. Det alter-nativ som anvisar är ju att viskall sänka kraven, att färre skall få del av de arbets-marknadspolitiska åtgärderna och att fler skall gåöppet arbetslösa. Det kan knappast vara specielltvettigt. Och jag är framför allt mycket förvånad överatt inte är beredd att ställa kvali-tativa och kvantitativa mål på dem som får ansvaretatt hantera så mycket pengar. För mig framstår detsom slapphet.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1995/96:87 om stöd till or-ganisationer som verkar för mänskliga rättigheteri ChileAnf. 87 Statsrådet ()Herr talman! har frågat migom jag avser att verka för att ger ett ekono-miskt stöd till organisationer som arbetar för mänskli-ga rättigheter i Chile.Chile har en demokratiskt vald regering, som sattrespekten för de mänskliga rättigheterna högt på sindagordning. Ett aktuellt uttryck för detta är att Chileär en av medstiftarna till det internationella institutetför demokrati och fria val, , som invigs dennavecka här i Stockholm.Som ett resultat av civilt demokratiskt sty-re har arbetsformerna förändrats för de chilenskaorganisationer som verkar för mänskliga rättigheter. Itakt med att respekten för de mänskliga fri- och rät-tigheterna återupprättats och de politiska fångarnasläppts fria har nya frågor kommit i fokus: diskrimi-nering, våld, droger samt fortsatt reformering av detchilenska rättsväsendet. Det kan i sammanhangetnämnas att den katolska kyrkan beslutade attstänga sitt kontor för mänskliga rättigheter, Vicarian,med hänvisning till att rättsstaten återupprättats iChile.Sverige stödde som bekant under åren 1973-1990mycket aktivt militärdiktaturens offer och de kraftersom verkade för en återgång till demokratiska sam-hällsformer. Med fick vi äntligen på nytt seen demokratiskt vald regering i . I ljuset av dennya situationen har SIDA gjort en ingående bedöm-ning av olika biståndsbehov. Just insatser genomSIDA inriktade på mänskliga rättigheter har succes-sivt trappats ned till följd av den nya situationen.Fortfarande finns dock en hel del biståndsfinansie-rat stöd via svenska enskilda organisationer till MR-organisationer i . Jag har förstått att även deenskilda organisationerna i har gjort sammabedömning som SIDA och minskat sitt stöd under desenaste åren.I biståndsverksamhet måste prioriteringar göras.Svenska resurser bör användas där de gör störst nyttaoch där behoven är störst. Detta gäller också stöd tillorganisationer som verkar för mänskliga rättigheter.Det finns länder, även i , där situationenför de mänskliga rättigheterna är betydligt allvarligareän i Chile.Det är dock inte så att allt bilateralt bistånd tillChile har upphört. Inriktningen har dock ändrats ochomfattar nu i huvudsak tekniskt samarbete, närings-livssamarbete, forskningssamarbete samt stöd tillvissa kvinnoinsatser. Jag anser att det är glädjande attden demokratiska och ekonomiska utvecklingen iChile har gjort det möjligt att såväl minska biståndetsomfattning som att ändra dess inriktning.Anf. 88 ()Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag måste börjamed att konstatera att jag inte delar synpå vad som är effektivt bistånd. Jag instämmer tillfullo i att det finns länder i där situatio-nen beträffande de mänskliga rättigheterna är betyd-ligt värre än i , men jag har tillsammans medPierre partikollega valtatt göra en vidare analys av situationen i . Jagtror att en liten mängd pengar skulle ge stora effekter.Den process som pågår i får inte ses som ettspel mellan rättvisa och hämnd å ena sidan som harman har försökt påskina, dvs. en känslomässig debatt,och militärens rätt att ta makten å andra sidan.Detta är en känslomässig debatt som har domineratmedierna i . Den verkliga diskussionen ligger jui huruvida den militära makten är beredd att understäl-la sig den civila. I det här sammanhanget har de rätte-gångar som pågår just nu mot fångar med politiskanknytning en stor betydelse.Det handlar alltså om hur stor legitimitet de juri-diska instrumenten skall kunna ge till en demokratiskprocess.Jag skulle vilja citera första stycket i en artikelsom publicerat i . Det låter så här: "befinner sig i en mycketkritisk övergångsperiod från diktatur till demokrati.De demokratiska krafterna behöver större internatio-nellt stöd för att säkra en övergång till en fullständigdemokrati. Det gäller inte minst de humanitära orga-nisationerna för mänskliga rättigheter som numerasaknar resurser för att ge rättshjälp åt de tusentalsoffer som ännu inte fått fram ´sanning och rättvisa´om politiska mord, tvångsvisa försvinnanden ochtortyr under Pinochet-diktaturen. "Detta skulle alltså kunna betyda att som ti-digare, , har varit ett föregångsland vadgäller konstitutionellt politiskt arbete skulle kunnaåteruppta den rollen i framtiden.Anf. 89 Statsrådet ()Herr talman! Jag tror att vi nog är överens. Jag varsjälv med om att inleda stödet till de organisationersom vill fortsätta ge stöd åt.Det är SIDA som har i uppdrag att förvalta depengar och resurser som riksdag och regering avsättertill kampen för mänskliga rättigheter i t.ex. Latiname-rika. De har gjort den här bedömningen att man kanfasa ut i , med tanke på den nya situationen, ochi stället sätta in resurserna på andra områden där vihar diktaturliknande förhållanden.Men jag känner stor sympati för detta. Jag vet attde organisationer som är aktuella för oss två i den härdiskussionen inte längre får pengar från den chilenskastaten och det chilenska samhället. De är hänvisadetill yttre stöd för sin överlevnad. Deras verksamhet ärmycket viktig. Den har bl.a. att göra med tortyrskada-de som behöver hjälp.Men möjligheterna är inte helt stängda att genomen enskild svensk organisation till SIDA föratt verka för olika projekt som de här organisationer-na har. Men SIDA självt kan inte göra något i det härläget.Jag vill rekommendera att gårvia en enskild organisation. Då uppnår vi sammasyfte.Anf. 90 ()Herr talman! Det rör sig om ett akut stöd tillrättshjälp. Det finns uppenbara brister i rättssystemet,särskilt när det gäller de politiska rättegångar sompågår . Detta är ett spel mellan militär makt ochcivil makt. Det såg vi också genom det domslut somförhalades i in i det längsta vad gäller fallet Contrerasi nu i somras.Jag vill understryka att jag tror att det kommer attha en oerhört stor betydelse för de andra länderna iSydamerika hur mycket demokratin kan stadfästas iChile, inte minst genom att verkar aktivt påflera latinamerikanska konferensen. Det rör sig alltsåom ett temporärt stöd mot uppenbara rättsövergrepp.Jag får väl vända mig till någon annan svensk organi-sation.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1995/96:81 om judar frånf.d. 91 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mighur jag tänker använda de erfarenheter jag fått av denresa till och som några tjänstemänfrån gjorde tillsammansmed två riksdagsmän, däribland ,samt företrädare för Judiska i Sverige.I fråga uttrycker hon ocksåförvåning över att , som hon ut-trycker det, "uppenbarligen inte tagit något som helstintryck" av de erfarenheter som gjorts under resan.Låt mig först bara ge en kort bakgrund till resanoch litet information om hur resultatet från resan haranvänts, innan jag kommenterar påståendet rörandeUtlänningsnämnden.Jag tog initiativ till studieresan efter det att jagblivit uppvaktad av Judiska rörandefrågan om skyddsbehov i för judar från fornaSovjetunionen. Syftet med resan var dels att samla ininformation om hur förhållandena är för den judiskabefolkningsgruppen i de här länderna, dels att här hososs i skapa en öppen och förtrolig dialogmellan regering, myndigheter och de som företräderde asylsökande judarna i vårt land.Och jag menar att vi har lyckats med det. I resandeltog såväl tjänstemän från , repre-sentanter från som representanter från Ju-diska . Vid ett halvdagsseminarium med deltagande av ett trettiotal personer, bl.a. frånStatens invandrarverk och , disku-terades intrycken och rapporten från den här resan.I oktober bjöd jag in Judiska , och till ett mötedär vi öppet diskuterade olika aspekter på skyddsbe-hovet hos de asylsökande judar från f.d. Sovjetunion-en som finns i Sverige.Beträffande beslutsfattandevill jag bara säga att de, såvitt jag kan bedöma ochenligt nämndens egen utsago, följer den praxis somden tidigare regeringen lade fast genom några s.k.praxisbeslut . Detta innebär att en delfår stanna i efter sedvanlig individuell pröv-ning, medan andra får avslag på sin ansökan. I sittbeslutsfattande väger in all deninformation som man har, vilket även inkluderar deerfarenheter man fått från den tidigare omtalade resanoch det efterföljande seminariet.Låt mig avslutningsvis bara säga att regeringeninte har ändrat rådande praxis och inte heller önskarändra den praxis som den föregående regeringen ladefast 1993.Då , som framställt frågan,anmält att hon var förhindrad att närvara vid samman-trädet, medgav tredje vice talmannen att RigmorAhlstedt i stället fick delta i överläggningen.Anf. 92 ()Herr talman! Egentligen skulle naturligtvis ha stått här och tagit emot svaret påfrågan eftersom hon har ett stort engagemang och kunskap i frågan, men av naturliga skäl kan honinte det. Jag ber att få hälsa från henne och framförahennes varma tack för att frågan kom upp i dag.Den här frågan har ju hög aktualitet. Vi läser ochtar emot rapporter om vad som händer i vår omvärldoch i vårt eget land när det gäller kulturchocker ochnär det gäller t.o.m. ren rasism, förföljelser och tra-kasserier av människor. Det har ju även handlat omdessa frågor förut i frågedebatten i dag.Det är allvarliga signaler som vi får. Det kändesbra när jag läste svaret, och fick jag också höra detuppläst, att man har en förtrolig dialog. Jag tror att detär mycket viktigt eftersom det är så pass känsligafrågor. Jag tycker att det är bra att man handskasvarsamt med dem. Men man kan inte bara handskasvarsamt, ibland måste man också ta itu med frågorna.Det tror jag också att statsrådet gör. Det ber vi att fåtacka för.Detta var ju en resa som skulle klarlägga hur för-hållandena var i f.d. . Man hade ocksåsenare ett seminarium. Jag har förstått att man disku-terade i där.Det har efteråt kommit två rapporter som jag ock-så har tagit del av och som visar att det finns all an-ledning till oro. Det har gått sedan re-san, och det har gått sedan seminariet.Jag ser nu att man fortsatte en dialog, ochdet är bra.Det är förvånad över är attUtlänningsnämnden fortsätter att utvisa ryska ochukrainska judar trots att man vet att det förekommertrakasserier och förföljelser. Det undrar jag hur stats-rådet ser på.Anf. 93 Statsrådet ()Herr talman!