prot · GI0969 · 1995-03-08 00:00:00 — Redan om några veckorskall konvergensprogrammet tas fram, och där måstedet visas hur man faktiskt hejdar statsskuldökningenoch snabbt bringar ned den, med de nya förutsättning-ar som föreligger.Jag har, fru talman, haft samtal medföreträdare för ratinginstitut. Finansministern kommernu att säga: Aha! Han har väl suttit och talat illa omSverige, och det är därför som det går så illa som detgör! Nej, det har jag inte behövt göra, därför att manhar redan vetat precis vad som gäller. Vad de harfrågat mig är detta: Hur kan Socialdemokraterna troatt man kan råda bot på problemen genom att höjaskatter och återreglera? Det är inte min sak, men jaghar försökt förklara det med att det finns en nostalgiskförkärlek för den svenska modellen, att kanslihushö-gern har försvunnit osv. De har bara skakat misstrogetpå huvudet och sagt: "Det kan inte vara sant; de kanju inte tro att de kan upphäva lagarna." Det är dettasom ligger bakom den misstro som råder.Jag vet att IMF:s chef är här och skall träffastatsministern . Det är ett sällsynt besök. Jagkänner till den kritik som har riktats från IMF motsvensk politik. Jag hoppas att kan varamed och hjälpa - jag tror att detkommer att behövas - att förstå vilken situation Sve-rige befinner sig i och vilka insatser som kommer attbehöva göras.Såvitt jag förstod, kunde inte hittanågon enda väg ut ur eländet. Det finns en väg ut ureländet, och den finns i den politik som återges i denmoderata reservationen.Anf. 58 Finansminister ()Fru talman! Den moderata reservationen är prö-vad, vägd och befunnen för lätt. Det var ju moraset avnyliberala tankar som ledde oss in i krisen. Det ärockså politik, man hör berätta om sina kontaktermed utländska ratinginstitut blir man allt annat änlugn. En tradition som tycks ha utvecklatär ju att i utlandet sprida en beskrivning av Sverigesom inte ger rättvisa åt vårt fina land. Jag hörde To-bisson i någon av replikerna tidigare åberopa en arti-kel i . Han läste, uppenbarligenmed välbehag, in till kammarens protokoll att enanalytiker hade påstått att situationen i kundejämföras med situation. När man har dentypen av referensramar och den typen av beteende, ärdet inte ett uttryck för ett nationellt ansvar.När jag såg mottagande av depeschernaom ränteuppgången här tyckte jag attdet fanns något slags triumf i beteendet. Förstår inteModeraterna och att just den typen avbeteende i ett nationellt krisläge underblåser intrycketav splittring och spänning? Är det inte dags också förModeraterna att samverka och ge en rättvis bild avSverige?Anf. 59 () replikFru talman! Ni socialdemokrater brukar ju visaintresse för den affärsrörelse som min familj driver.Var och en som vet vad den går ut på måste inse attjag inte med glädje kan se att räntorna i landet stiger,inte från någon synpunkt. Den saken är helt klar.Det här handlar väldigt mycket om trovärdighet.Jag tycker inte att med sitt anförande,som ansvarig finansminister, har ingjutit tro-värdighet beträffande regeringens ekonomiska politik.Han har blåst upp sig, talat långsamt och värdigt, tagitav sig glasögonen. Men han har inte gett besked omhur det här skall göras.När man talar med utländska bedömare står detklart att det inte är med höjda skatter som vi reder utvåra problem och inte med återregleringar. Det är intemed samarbete med Vänstern, med före detta kom-munister, som man skapar tilltro till våra möjligheteratt sanera statsfinanserna och hålla nere inflationen.Det rör sig om verklighetsflykt, när vi får höra att dett.o.m. kan tänkas att man lägger en omsättningsskattpå valutatransaktioner. Om man kan vara med i såda-na sammanhang och diskutera, förstår jag att man intekommer någon vart.Jag ställde tidigare en fråga till , hurhan skall få fram jobben. Vi har sagt att det inte finnsutrymme i den offentliga sektorn, av finansie-ringsskäl. Industrin skall naturligtvis växa, men detblir inte flera jobb, utan de försvinner ofta. Byggsek-torn kommer inte att vara expansiv. Då är det denprivata tjänstesektorn. Den vänder sig till en del tillföretagen, men det är avknoppningar från industrin.Där finns det inte heller så stort expansionsutrymme.Det är naturligtvis fråga om tjänster riktade mot hus-hållen. Men har sagt att han av ideo-logiska skäl utesluter att man skall göra någonting föratt se till att de många jobb som finns i hemmen - påbilar och andra saker som människor kan behöva fåomsedda - skall ske på den vita marknaden. De fårgöras svart, i egen regi eller inte göras alls, vilket ärden vanliga bilden.Kan förklara hur ni under sådanaförutsättningar skall få fram de jobb som behövs föratt svensk ekonomi skall komma i gång och arbetslös-heten minska?Anf. 60 Finansminister ()Fru talman! försökte göra en kari-katyr av min person. Trots detta tar jag av mig glas-ögonen.Det är möjligt att har argumentnöd. Menvarför reagerar han inte mot mitt våldsamma angrepppå er moderater för er utlandsbild av ? Varförtiger ni när det angreppet kommer här i kammaren?Varför går ni undan?Tror att ens er egen valmanskårtycker att det är ett nationellt ansvarstagande i ettkrisläge att stå här i kammaren och jämföra Sverigespolitiska system med ?Lars och har försatt sigsjälva i ett läge där de faktiskt står utanför möjlighe-ten att påverka den praktiska politiken.När dollarkursen förändrades gentemot ye-nen, är lösningen på den världsbranden plötsligt att viskall ta fram det som svenska folket avvisade i valet.Lars får finna sig i att , efter ettsällsynt misslyckat regeringsinnehav, fick respass avsvenska folket. Den politik de använder kommer inteatt duga för att sanera statsfinanserna. Det måste byg-ga på rättvis fördelning.Det finns inte heller något parlamentariskt stöd förModeraternas luftpastejer i den ekonomiska politiken.Det som de levererar är av sådant slag att man möjli-gen har uppslutning kring det i den egna riksdags-gruppen. Längre än så kommer de inte.Vi kommer aldrig att kunna sanera statsfinansernai om vi bryter mot den tradition i somkanske inte och Standard & Poor´s riktigthar förstått men som vi självklart skall diskutera meddem. Det är den tradition som finns djupt inne i Cen-terpartiet, i vissa delar av socialliberalt engagemang, ivissa delar av den kulturkonservatism som kds av ochtill utstrålar, i och i . Det ärden stämning och den kraft som socialdemokratinsfördelningspolitiska ideal representerar. Det går långtin i andra partier.Detta är den svenska traditionen, och det är den vimåste bygga på om vi framgångsrikt skall klara attsanera statsfinanserna. Det skall göras - det kan jagförsäkra . 61 () replikFru talman! För en gångs skull var tomhänt. Han hade ingenting att säga. Det varförvånande.När det internationella omdömet om eko-nomi och egen politik har fått såoerhört tydliga bevis , desenaste , men också har synts mycket tyd-ligt vid tidigare tillfällen ,är det anmärkningsvärt att inte harnågonting att säga, annat än att han har hög bered-skap. Frågan är egentligen: Hur långt måste kronanfalla, hur långt måste räntorna stiga innan har någonting att säga, utom att han skall säljaNordbanken? Det visste vi förut.Det som sades i övrigt var egentligen bara att detfinns en hög beredskap. Det var ungefär detsammasom sade, nämligen att regeringen ochfinansutskottets ordförande följer utvecklingen noga.Det skulle bara fattas annat! Det är ju för sjutton ertjobb att göra det!Men det som är ännu mer oroande än att social-demokraterna inte har någonting konkret att säga är att den beredskap som man tydligen har förframtiden - när det har hänt ännu läskigare saker medräntor och växelkurs, när ännu mer i den svenskaekonomin har hunnit bli förstört - går ut på att göraungefär samma sak som det man har gjort; detskall passa in i den strategi som man har valt.Man skall fortsätta att höja skatter tillsammans medVänsterpartiet, man skall fortsätta att förstöra struktu-rella reformer tillsammans med . Jagmåste faktiskt be att ta litet mera all-varligt på dagens situation. Jag tror att det enda sättetatt komma över de här problemen är en kombinationav en politisk och en ekonomisk förtroendechock. Ensådan åstadkommer man inte på det sättet som GöranPersson har givit på hand.Anf. 62 Finansminister () replikFru talman! Jag tycker att agerarmycket märkligt. I mitt anförande riktade jag hårdkritik mot sätt att bete sig i den härdebatten. Det hade väl varit klädsamt om den förstarepliken hade använts för att bemöta den kritiken.Eller har inte någonting att säga till sittförsvar?Det är märkligt att ni kan stå här i kammaren ochtala om den förtroendechock som har drabbat svenskekonomi och göra det till något slags debattmässigpoäng till fördel för och ,den finansminister och därmed sorgligt nog också detparti som mer än något annat är förknippat medstatsskuldens förbannelse. Om det existerar en förtro-endechock är den helt och hållet kopplad till denfundamentala situationen i de svenska statsfinanserna,och någon person som bär större personligt ansvar fördetta än är det svårt att finna.Anne beteende som ekonomisk politikerblir inte särskilt mycket mer imponerande när honkräver att landets finansminister i kammaren skall talaom, vid vilken räntenivå och vid vilken valutakursregeringen tänker lägga fram nya förslag. FörstårAnne vad hon då säger? Varför skall jag här ikammaren berätta hur jag ser på valutakursens ut-veckling vid ett visst krontal i förhållande till ecunoch därmed annonsera ytterligare åtgärder? Förstårinte att ett sådant agerande av en fi-nansminister skulle medföra risk för spe-kulation och utsatthet?Den typen av bristande omdöme var i själva ver-ket en av förklaringarna till att vi hamnade där vihamnade.Anf. 63 () replikFru talman! Det är genom att göra som GöranPersson nu gör som han skapar precis de problem somhan själv varnar för. Han vill inte ge något som helstlugnande budskap om politikens inriktning och intesäga någonting om behovet av att ompröva en delfelaktiga saker eller insikten om att man måste göradet men att man kanske kan återkomma senare, ikompletteringspropositionen eller liknande. Det ärjust genom att bete sig så som självökar misstron och riskerar att åstadkomma en fortsattförsvagning av både växelkurs och ränteutveckling.Det är djupt beklämmande, tycker jag.Jag visste naturligtvis att skulleförsöka skylla ifrån sig alla problem på den förraregeringen och mig i synnerhet. Jag vill då bara i allblygsamhet påminna om att JanBergqvist för sedan - satthär i kammaren då - sade att den socialdemokratiskapolitiken, om den skulle ha genomförts, hade inne-burit lägre moms och mera lån. Det hade betytt att viskulle ha haft ett större underskott och en ännu störrestatsskuld. Det förflutna tror jag alltså att med fördel kan lämna därhän i debatterna fram-över.Det som har drabbat är en förtroende-kris. Jag tror att det är bra om finansministern skiljermellan förtroendekris och förtroendechock. En förtro-endekris är ingenting bra - den skadar ochförstör de positiva inslag som finns. Vad vi behöverär en förtroendechock med insikt hos socialdemokra-tin om att både den politiska och den ekonomiska vägsom man har slagit in på är felaktig och leder till färrejobb, sämre välfärd, försvagad levnadsstandard ochen allmänt svårare situation för medborgarna i Sveri-ge. I slutändan befarar jag att detta kommer att göramänniskor mycket missnöjda, fru talman, eftersomsocialdemokraterna har lovat någonting helt annat.Blir det ingenting av det får man ett demokratiskttrovärdighetsproblem.Anf. 64 Finansminister () replikFru talman! tycker att vi skall lämnadet förflutna därhän. Ja, det var inte jag som börjadeden diskussionen. Det var faktiskt somfrån talarstolen i magistrala ordalag berättade hursaker och ting skulle skötas och borde ha skötts. Dåhade jag fräckheten att erinra om att hon så sent somför sedan hade möjlighet att göra exaktvad hon tyckte att man borde göra. Jag förstår attAnne tycker att vi skall lämna det förflutnadärhän. Jag vill inte gräva i det - låt oss barakonstatera att på den punkten naturligtvishar en kvarnsten att släpa på under mycket, mycketlång tid framöver.Socialdemokratin har alltid vinnlagt sig om starkastatsfinanser. Jag vill inte vara en finansminister i enannan socialdemokratisk tradition än den som PerEdvin , , ochAllan har arbetat i och som innebär ett an-svarstagande för statsfinanserna. Det finns ingenting ivår historia eller i vårt agerande som skulle ge under-lag för den typ av svepande påståenden som AnneWibble gör om vår oförmåga att hantera statsfinan-serna. Tittar man bakåt skall man finna att vi aldrighar administrerat en situation där underskotten harvuxit ifrån politisk kontroll. Men det har skett vid tvåtillfällen i , med undantag för perioden undervärldskriget; det skedde ,och det har skett . Sedanfår vem som helst dra vilka slutsatser han eller honvill.Jag tycker också att är litet oförsik-tig när hon säger att jag inte har haft några besked attlämna. Jag har haft ett mycket viktigt besked att läm-na, och det är att regeringen inte tänker åse att dagensturbulenta situation blir ett bestående handikapp förden svenska ekonomin. Är det så att vi måste agera såkommer vi att agera. Efter de besked som har lämnatshär i kammaren kan jag bara konstatera att det i så fallfinns ett brett parlamentariskt stöd för det, och det ärbra.Anf. 65 () replikFru talman! Jag vill först tacka föratt han nu äntligen har låtit täckelset falla när detgäller hur skall finansieras. Det äralltså statlig egendom, nämligen en bank, som skallsäljas ut.Jag har här i min hand protokoll frånden , när höll vad jag kallarett briljant anförande. Då sade han: "Den som tvingaslåna för sin löpande konsumtion - - - är icke fri iförhållande till banken." Detta får vi nu alltså omtol-ka. Vi skall nu skaffa pengar till vår löpande konsum-tion genom att sälja banken. Det är en annan innebördav detta uttalande, och jag tror att alla inser att dettainte är någon solid och hållbar lösning för att finansie-ra ens den typ av utgifter som det här är fråga om.Det är också bra att har en kon-struktiv hållning till breda lösningar på de problemsom landet står inför. Men jag tycker att han i sinanalys glider litet väl summariskt över det som . Jag pekade imitt anförande på att svensk ekonomi under hargått oerhört kraftfullt bakåt. Jag pekade på bristerna iden långsiktiga utvecklingskraften för svensk eko-nomi och att nu faktiskt bara ett fåtal länder, bl.a.Turkiet, , , , , Finlandoch , har en sämre ekonomi än Sverigehar, från att ha varit det tredje rikaste landet. Jagmåste fråga om han inte ser ett be-kymmer i långsiktigt sviktande utvecklings-kraft. De återställare han genomför tillsammans medGudrun och är ju totalamisslyckanden. håller på att bli avbåde med ekonomins utvecklingskraft, vilket vi sertydligt , och med sina egna väljare, somflyr över till hans samarbetspartner, som har getthonom en Judaskyss. Passa också på att förklara dethär med återställare för ! Han hade enganska idyllisk uppfattning om dem - han ville tolkadet positivt. Han håller inte reda på klasserna här!Passa alltså på att förklara vad en återställare är - detär något mycket negativt, och det har det också varitför svensk ekonomi.Anf. 66 Finansminister ()Fru talman! Jag tror nog att redanhar svarat på resonemanget om tillväxt och tillväxt-kraft, . Jag kan väl bara konstatera att vihar haft varierande tillväxtsiffror under åren.Av statistiken framgår att de år med verkligt useltillväxt har varit de perioder då närståendedirekt har kunnat påverka regeringspolitiken. Deperioder då vi har legat överOECD:s snitt har inträffat när socialdemokratin harregerat. Det partipolitiska inslaget i diskussionen kanvi faktiskt lägga åt sidan.Däremot kan man fundera över vad det beror påatt har haft en tillväxt som inte är så kraftigsom vi har önskat att den skulle vara. Jag tror att det iLångtidsutredningen finns en hel del resonemang attfundera över. Inte minst tror jag att demografiskafaktorer är en orsak till att vi har haft en broms påtillväxten. Vi har tagit på oss kostnaden för en åldran-de befolkning tidigare än vad exempelvis omvärldenhar gjort.Man skall nog inte vara så tvärsäker och bara pågrund av siffrorna säga att om en annan politik hadebedrivits hade allt sett annorlunda ut. kaninte göra någon partipolitisk poäng genom att åberopatillväxtsiffror. Katastrofen har inträffat och islutet av 70-talet och början av 80-talet.Mats kan inte heller ta någon poäng genomatt kritisera finansieringen av RAS. lever-erar själv ett budgetalternativ som bygger på räntein-komster från privatiseringar i storleksordningen tiomiljarder kronor . I den meningen har kdsfaktiskt använt samma typ av finansiering. Men det ärväl kanske inte lika partipolitiskt elegant att åberopadet i debatten. Så är faktiskt sakförhållandet.Anf. 67 () replikFru talman! Jag försökte faktiskt inte göra en par-tipolitisk poäng med anledning av tillväxtsiffrorna.Jag frågade finansministern om han inte tyckte attdetta var någonting som det var värt att ta tag i bort-om budgetsaneringen. Jag menar nämligen att deåtgärder som fyrpartiregeringen genomförde byggdepå den här långsiktigt svaga tillväxtkraften i svenskekonomi.Vi genomförde ett antal strukturreformer som för-bättrade svensk ekonomis förutsättningar för att skapaen uthållig tillväxt och för att hävda sysselsättning ochvälfärd. Men - och i det avseendet håller jag medGöran - den politiken kopplas på ett olyckligtsätt samman med effekterna av den mycket djupalågkonjunktur som och en stor del av industri-länderna hamnade i . Då tyckerjag att det är litet förmätet att säga att den politiken ärprövad och att den misslyckades. Låt oss sortera utvad som var konjunkturnedgång, vad som var åtgär-der som berodde på andra faktorer i omvärlden. Kastainte ut det barn med badvattnet som finns i ett kon-struktivt samtal om de åtgärder som skulle kunnaförbättra svensk ekonomis långsiktiga utvecklings-kraft.Anf. 68 Finansminister ()Fru talman! Den typen av diskussion för jag gärnamed . Den är viktig, och vi har alla anled-ning att försöka söka en sanning i den diskussionen.Jag menar att den strukturella frågan i svensk eko-nomi är ganska enkel att beskriva. Det är denenorma obalansen mellan privat och offentlig kon-sumtion. De enorma underskotten i den offentligaekonomin är det viktigaste problemet. Kan man intehantera det, lösa det problemet och visa att man hardet greppet blir genast väldigt mycket av diskussionenom andra strukturella frågeställningar i ekonomin ettsätt egentligen att fly bort ifrån den verkligt svårafrågan, nämligen hur man skall hantera statsfinanser-na.Jag tycker att vi i den här kammaren gemensamtbör kvalificera oss för den typ av diskussion somMats vill ha genom att visa att man kan ta ettansvar för det som faktiskt är de sunda statsfinanser-na. Jag är optimistisk. Det kommer vi att kunna göra.Låt oss därefter föra det resonemang som tagit upp. Jag ser fram emot en sådan diskussion.Anf. 69 () replikFru talman! När jag hörde replikväxlingen mellanAnne och undrade jag om detvar ett finansministerbråk eller om flera får delta.Det skulle i och för sig vara intressant att gå till-baka i tiden eller åtminstonetill . säger nu att lägetär allvarligt och farligt. Jag erinrar om att i juli 1994hade vi också en viss försvagning av kronkursen. Dåsade jag att det gäller att ha is i magen. Jag fick kritikav för det uttrycket.Nu verkar det som om an-vänder samma metod - att vänta och se. Vi sitter nuinte på någon bio där man kan se händelseutveckling-en på skärmar. Den är negativ och allvarlig. Jag troratt det är viktigt att vi så fort som möjligt - senast isamband med finansutskottets behandling av rege-ringens konvergensprogram - kan ge signaler om vadsom behöver göras.Det som var fel 1994 tycks vara rätt . Jag kanbara konstatera att hade vi inte till-närmelsevis samma försvagning av kronkursen somnu.Jag vill också ta upp frågan om RAS. Vi har nufått besked - jag vet inte om det var ett nytt beskedeller om det är samma som vi har fått tidigare - attfinansieringen skall ske genom att man säljer Nord-banken. Det är inte så länge sedan vi hörde finansmi-nistern säga att bankaktierna var kalla. Det var dåolämpligt att sälja Nordbanken. Aktierna har uppen-barligen under trycket av den internationella oron påvaluta- och räntemarknaden blivit något varmare. Nuskall de säljas. Sanningen är väl att bankaktierna intehar blivit varmare utan att regeringen börjar få kallafötter när den ser konsekvenserna av RAS-beslutet.Jag tycker att det är fel att sälja Nordbanken föratt använda de pengarna till att subventionera an-ställningar i företag för tjänster som ändå kommer tillutförande.Anf. 70 Finansminister ()Fru talman! Om det var ett finansministerbråk el-ler inte vet jag inte. Men får gärnalägga sig i. Han kanske också kan bli finansministeren dag. Det kanske möjligen skulle ha en lugnandeinverkan på marknaderna.Den fråga han tar upp om finansieringen av RASär naturligtvis redan avklarad. Jag har sagt att vi intetänker öka upplåningsbehovet. Det gör vi inte hellerenligt det besked som har lämnats . Det vore heltemot mina principer att lämna ett så tydligt besked ibörjan av januari och sedan inte fullfölja det. Vi tän-ker se till att det blir som vi har sagt. Det blir ingenökad upplåning på grund av RAS.Det här avser något som ligger under ett budgetårsom sträcker sig ända fram till den sista december1996. Jag tror inte att bankaktier kommer att varakalla så . Jag tror att vi kommeratt hitta ett lämpligt tillfälle att sälja hela eller delar avNordbanken. Upplåningsbehovet som vi styr emotkommer inte att påverkas av RAS.Jag förstår inte indignationen från de borgerliga,som i alla sina budgetalternativ har varierande grad avstatlig utförsäljning som ett inslag i sin statsfinansiellabalans. Då passar det, men inte när man skall genom-föra en reform som syftar till att ge arbetslösa enchans i en uppåtgående konjunktur. RAS-frågan harblivit ett slags räddningsplanka för de borgerliga idebatten. Omkring det har man byggt upp och byggtpå en argumentation. Men den håller inte när mangranskar den.Jag tycker att det är bra att orkade ståupp i den populistiska snålblåsten. Den uppgörelseAnders träffade med var bra.Vi fick också till stånd en sanering av exempelvisskolor och dagis där det finns mögelproblem. Det äringen dålig uppgörelse i det här konjunkturläget.Anf. 71 () replikFru talman! Låt mig direkt säga till jag inte är ute efter bråk om RAS för bråkets egenskull. Det är inte därför vi har yrkat avslag på försla-get.Vi tycker att åtgärden är felaktig. Den är inte fi-nansierad. Genom den åtgärden skickar man också utfel signaler. Kritiken kommer inte bara från opposi-tionen. Kritik kommer från AMS-chefen, företagarna,och . Man kan inte heller påståatt LO har applåderat åtgärden. Flera fackliga organi-sationer har velat se andra lösningar i stället.Jag tycker att vi som denna inte i förstahand skall ägna oss åt politisk pajkastning. Läget äralldeles för allvarligt för att vi skall göra så. Jag harförsökt avstå från det i den här debatten och mera settframåt.I mitt inledningsanförande lyfte jag fram ett antalfrågor. Det gällde behovet av strukturreformer som ärlångsiktigt hållbara och som kan bidra till att få nedbudgetunderskottet och dämpa utgiftsökningarna.Långsiktigt skall vi här i få förankring avåtgärder som kan ta ur de ekonomiska pro-blemen.I dag är det många villaägare och småföretagaresom oroar sig över ränteuppgången. Vi ser nu attkonjunkturuppgången får sig en allvarlig knäck. Jagtycker då att vi skall använda det politiska anslagetför att se om vi senast i samband med konvergenspro-grammet kan hitta lösningar. Jag har presenteratstrukturfrågorna och tagit upp kostnadstak för deoffentliga utgifterna. Jag skulle gärna vilja höra fi-nansministerns synpunkter på detta område.Anf. 72 Finansminister ()Fru talman! Redan i mitt anförande noterade jag ton, och jag satte värde på den. Den ärett uttryck för att man inom känner ansvar förSverige. Vårt fina land kräver en uppslutning överblockgränserna, om vi skall klara av de problem vihar framför oss.