prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — Om man i den enavågskålen har en europeisk tragedi som hotar att spri-da sig till ett storkrig på och därtill hela FN-systemets framtida auktoritet, och i den andra vågskå-len har antingen någon besparing här hemma eller ettmarginellt ökat svenskt budgetunderskott, måste na-turligtvis den första vågskålen väga över.Min förhoppning är att skall ta täten i eninternationell opinionsbildning mot kriget i Bosnienoch för rätt att fortleva som enmultietnisk stat inom de folkrättsligt erkän-da gränserna.Jag saknar engagemang från regeringens sida iBosnienfrågan. I regeringsdeklarationen i höstasnämndes inte frågan med ett ord. I dagens deklarationär Bosnienavsnittet kortfattat och utan riktig moraliskkraft.Sverige skall föra en utrikespolitik med tydligprofil. Vårt inträde i den europeiska unionen minskarvarken behovet av eller möjligheterna för det -tvärtom.Vi borde ha protesterat tidigare och tydligare motdet ryska uppträdandet i Tjetjenien.Vi bör solidarisera oss med internationellakritik mot regimen i för dess övergrepp motmänskliga rättigheter, med dödsdomen mot SalmanRushdie som det mest välkända exemplet.Vi skall ställa tydliga krav på vad gällerbehandlingen av den kurdiska befolkningen som vill-kor för ett närmande till EU.Vi skall engagera oss för en utveckling av det eu-ropeiska samarbetet, där den absolut viktigaste frå-gan, enligt vår mening, är en utvidgning österut.Vi skall fortsätta att ge ett generöst och effektivtbistånd till utvecklingsländer med en tydlig inriktningmot demokrati och mänskliga rättigheter. Det är ettstort svek att Socialdemokraterna har föreslagit storanedskärningar i den svenska biståndsbudgeten.Andra talare från återkommer till dessafrågor.Fru talman! I avslutningen av utrikesdeklarationengörs, möjligen oavsiktligt, ett intressant erkännande.Där sägs att "varje tid har sina ödesfrågor". Därefterexemplifierar regeringen med några attityder frånskilda epoker. Ordet "vi" används. Andemeningen äratt låg fokus på rättvisefrågorna ochunder framför allt på fredsfrågan, me-dan "vi" fokuserat på demokrati ochmänskliga rättigheter.Låt mig säga att jag som liberal inte godtar denhistorieskrivningen. Om "vi" står för Socialdemokra-terna och socialdemokratiskt dominerad utrikespoli-tik, är denna skildring av efterkrigstiden med någrasnabba penseldrag möjligen mera korrekt.Vi liberaler har under hela engagerat ossemot diktaturer och kränkningar av medborgerligarättigheter. Vi har reagerat lika starkt, oavsett regi-mernas ideologiska hemvist. När jag var ung FPU:arearbetade vi emot apartheid i , den portugi-siska Salazarregimens medlemskap i ochkommunistiska diktaturer, t.ex. på eller i Balti-kum. Men vi gick också med rockslagsmärken somdet stod "" på i vår kamp för ett generöst svensktu-landsbistånd.Vi liberaler har som beskrivs meddessa penseldrag, och som en tidigare folkpartiledarekallat "det galna kvartsseklet", saknat just den allsi-dighet i socialdemokratisk utrikespolitik som i dagförordas i regeringsdeklarationen. Vi har aldrig, somPierre , sett som en "av de största i sam-tidshistorien - - - med en renässansfurstes drag". Vihar aldrig, som , påstått att Khomeiniregi-men "med pedantisk noggrannhet försöker bygga uppsina demokratiska institutioner". Vi har aldrig, somSten , svävat på målet om huruvida Balti-kum varit utsatt för sovjetisk ockupation eller ej.För vår del är engagemanget för demokrati inte enmodenyck, utan ett självklart och långvarigt utflödeav vår politiska ideologi. Vi har bekämpat diktaturervarhelst de har dykt upp, men vi har också varit starktengagerade för fred och utveckling. Det är en sådanprofilerad svensk utrikespolitik som behövs.(Applåder)Anf. 6 ()Fru talman! Står inför krigshot? Finns deten befogad rädsla för att vår säkerhet står på spel?Vad handlar den utrikespolitiska och säkerhetspolitis-ka debatten om? Ja, för många svenskar är det obe-gripligt vad vi politiker, framför allt ledande företrä-dare i svenskt partiliv, håller på med.Man kan lätt få ett intryck av att skulle ut-sättas för allvarliga hot. Sanningen är den att Sverigeär ett av de länder i världen som är minst utsatta förhot. Det bekräftas från flera håll att vi är helt enigaom det över partigränserna.Sverige har ett mycket gott rykte internationellt,som delvis har blivit skamfilat just i den här situatio-nen. Men huvudsakligen är det välförtjänt, och detberor på att vi har stått utanför koloniala intressen.Vår viktigaste säkerhetsuppgift är kampen motförtryck och fattigdom, för utveckling och demokrati.Där kan aldrig engagemanget stanna vid Europasgränser, som tycks anse.Jag ämnar inte diskutera marinzoologiska företeel-ser - det hör inte hemma här. För övrigt saknar jagtotalt kompetens på området. Men jag måste säga attjag tycker synd om . Moderatledaren haruppenbarligen blivit vilseförd av uppgifter från för-svarsmakten. Jag förstår det; det är mycket lätt att blidet, och det har hänt . Vi har exemplet med flyg-plan och bedömningar av flygfärdighet i fråga omJAS, där uppenbarligen fler än har blivitvilseledda. Men det vore lätt att tillstå det här missta-get.Utrikesministern bekräftar i sitt anförande att dennya definitionen av neutralitetspolitiken ligger fast,nämligen neutralitet i händelse av krig i vårt närområ-de.Vänsterpartiet menar att det förändrade begreppetfrån 1992 rymmer en rad problem. Det är en insväv-ning, och frågan inställer sig genast om vi bara skallvara neutrala i närområdet. Var går gränsen för nä-rområdet? Är det och ? Men vadskall vi säga om konflikter i ? Skall vi lägga ossi dem?Svenska folkets inställning i den här frågan ärmycket tydlig. Enligt en genomförd under-sökning, som redovisades i , anser70 % av svenska folket att det gamla begreppet, dvs.att "bör i fredstid föra en alliansfri politik,syftande till neutralitet i krig", bör ligga fast. Dess-utom är det som vill att skall sökamedlemskap i delar uppfattning påden här punkten. Det gamla begreppet duger, och detär det som en överväldigande majoritet av svenskafolket vill se.Regeringen framhåller att inte eftersträvarmedlemskap i vare sig NATO eller VEU. Men vadinnebär "aktivt observatörskap" i VEU, ? Nog blir det motsägelsefullt när man sägeratt "står utanför alla militära allianser".Det är bra att utrikesministern klargör att neutrali-tet inte innebär likgiltighet. På den punkten finns deten klar missuppfattning från och CarlBildts sida, tycker jag. För står det fulltklart att svensk neutralitet inte innebär vare sig likgil-tighet eller passivitet.Regeringens vidgade säkerhetsbegrepp är bra. Vitror att det är klokt att konstatera att säkerhet är någotmer och kvalitativt annorlunda än militär säkerhet.Men även här finns en dubbelhet hos regeringen.Betydelsen av förebyggande insatser har betonats vidflera tillfällen tidigare, liksom här . Alla de insat-ser vi gör runt om i världen kan leda till utvecklingoch rättvisa, och de bör ses som en investe-ring i säkerhet. Men hur är det i verkligheten?Vi gör en viktig insats genom de fredsbevarandetrupperna i f.d. . Det finns i och för sigmycket kritik mot FN och en hel del av truppernasinsatser, men just de svenska och nordiska truppernasbeteende har enligt vad alla omvittnat varit gott. Imina ögon är detta den viktigaste insats som detsvenska försvaret gör över huvud taget för säkerheteni och i världen. Desto märkligare är det attden insatsen inte betalas av det militära anslaget utanbekostas av UD. Över 40 miljarder i anslag går tillförsvaret och mindre än en tredjedel till bistånd. Detär den omvända fördelningen som borde gälla, om vivill skapa säkerhet i världen.För är det självklart att vi måste ståfast vid enprocentsmålet. Vi har svårt att förstå attregeringen kan försvara att biståndsanslagen har ut-satts för en frysning. Det innebär ju besparingar ijämförelse med anslagen till just försvaret. Det finnsmånga exempel på hur den nedskärningen drabbar.Man kan också peka på det absurda i att frivilligaförsvarsorganisationer inte får vidkännas någon somhelst frysning av sina anslag som fredsor-ganisationer däremot får det.Just biståndsfrågorna uppfattar jag som de centralai vår utrikespolitik. Det anslag med kvinnoperspektivsom har förts in i biståndet som ett sjätte biståndsmålvälkomnar . Men problemet med deminskade anslagen kvarstår - jag måste understrykadet. Jag tycker också att barnperspektivet fattas ibiståndspolitiken. Hur ungdomar kan spela en viktiga-re roll har lyft fram i flera motioner.Där menar jag att det brister hos regeringen. Detsam-ma gäller en satsning på funktionshindrade. Som sade behöver vi bygga upp länder somAngola och efter kriget, men inte hellerdär har regeringen kunnat satsa ordentligt med pengarpå grund av nedskärningen.För är det helt klart att biståndetkan effektiviseras. Vi har inga invändningar mot attmyndigheterna slås ihop till en, och vi tycker att det ärmycket lämpligt att SIDA flyttar till Rinkeby.Vi är många som minns löftena om svenskt age-rande i EU inför folkomröstningskampanjen. tog nu upp frågan om regeringskonfe-rensen 1996 och sade att det svenska ställningstagan-det måste grundas på en bred offentlig debatt. Det ärbra, men är väldigt sent ute. Det var försthäromveckan som regeringens ansvarige utsågs, ocharbetet har alltså inte alls kommit i gång.Det finns naturligtvis positiva exempel på hurSverige agerar i EU. Jag tänker t.ex. på jordbruksmi-nisterns envisa kamp för bättre och humanare frakt-villkor för slaktdjur. Jag hoppas att hon kommer attvinna den kampen i EU.Ett annat exempel är att har väg-rat att komma med i en tullunion med hän-visning till problemen där med mänskliga rättigheter.Varför intog inte samma stånd-punkt? Hur kan undgå att stå påEU:s sida på det området?På många andra områden finns det anledning attkonstatera att farhågorna har förverkligats i mycketstörre utsträckning än vad vi på nej-sidan kunde förut-se. Det gäller t.ex. biståndet inom EU, som är långtmer byråkratiskt och svårt att påverka än vad våraegna biståndsbyråkrater kunde föreställa sig. Vi harlivsmedelsbiståndet som är och som snarastgynnar jordbruksnäringen i EU-länderna. Vi harLoméavtalet, som bygger på koloniala relationer. Vi iVänsterpartiet menar att det finns oerhört mycket sommåste ändras inom EU.Ett förslag gäller enorma kostna-der för byråkratin på grund av att den är uppdelad påtvå platser i . Varför inte ha det antingen iBryssel eller i ?Ett annat EU-problem som vi först nu har riktigtförstått gäller den nya klassen - nomenklaturan, skulleman väl kunna kalla den - som har enorma löner ochförmåner; det gäller både tjänstemän och politiker.Inte var det väl det som ja-sidan eftersträvade, ochhur tänker regeringen agera för att ändra på det förhål-landet?Jag vill också gärna veta hur det blir med dedubbla i försvarsfrågorna. Anslutningen somobservatör till VEU ger fel signal. Och så har vi ut-spelet från och ,som vill avskaffa vetorätten när det gäller utrikespoli-tiken. Är regeringen med på de noterna?EU finns, och är med där. Som medlemmåste agera mycket aktivt mot centralism ochöverstatlighet. Drottning jämförde i en pos-tum intervju i EU:s maktmed påvedömets under hennes sekel. Inte heller därvar öppenhet eller demokrati några framträdandeinslag. Däremot kanske beslutsprocessen var litetkortare. Inför regeringskonferensen måste Sve-rige driva på i EU för ökad demokrati och öppenhet.Reformeringen av FN är nödvändig. och har kommit med en mycketintressant rapport. Där finns ett flertal förslag, exem-pelvis om minskade militärutgifter, om en permanentdomstol för att döma krigsförbrytare och inte minstom att inordna och övriga BrettonWoods-institutioner i FN-systemet. Jag hoppas att allade här förslagen blir föremål för en ordentlig diskus-sion på ett brett plan i och att många av demkan genomföras.När det gäller FN och agerande vill jagkonstatera att vi nu inför konferenserna i Köpenhamnoch i kan se problem med att upp-fattning skall inordnas under EU:s. Våra möjligheteratt driva en självständig politik är mycket begränsade.Lena tog upp kränkningar av demänskliga rättigheterna på flera ställen på jorden. Detär välkommet med tanke på regeringsförklaringenfrån , där frågan om mänskliga rättighe-ter över huvud taget inte behandlas. Andra har varitinne på frågan om Bosnien. På den punkten efterlyserjag för räkning ett mycket klarareställningstagande. Vi måste klargöra att skall överleva som nation och att vi inteaccepterar en uppdelning i etniska nationer.Men det finns många flera platser på jorden därSverige måste agera tydligare. Det gäller , somjag tidigare var inne på. Det gäller , därSveriges intresse huvudsakligen har begränsat sig tillde svenska medborgare som är fängslade av gerillan.Det är alldeles riktigt - det är uppgift attagera för att de skall bli frigivna, men vi borde imycket större utsträckning rikta intresset mot de co-lombianer som lever i ett samhälle präglat avvåld och politiskt våld.Jag undrar vad gör i fallet . Jag harinte hört något fördömande från sida av attregeringen i flera omgångar har tillgripit vapen för attkväsa indianerna i . Det är bara för-handlingar som kan lösa problemen, och på denpunkten måste vår regering vara mycket tydlig.Jag efterlyser svenska initiativ på en rad områden.Det finns här ett tydligt sambandet med svensk vape-nexport, som inte borde förekomma till länder somkränker mänskliga rättigheter men som fortsätter medhänvisning till gamla avtal.I fråga om har vi väl alla känt glädjeöver att muren har fallit och att gamla, antidemokra-tiska strukturer har upphört. Men vår glädje har ocksåersatts av en oro över att ett dåligt system är på vägatt ersättas av ett annat, med en extrem rovdrift påmänniskor och miljö. Här kan göra mycketviktiga insatser, och utrikesministern tog upp en delav dem; de återfinns också i den propositionen somkom . Men jag tycker att det fattas en delsaker. Man talar om insatser för handikappade ochinsatser inom folkhälsoarbetet, men det skall intekosta så mycket pengar. Det skall inte heller insatser-na mot barnprostitution och barnpornografi, där fak-tiskt och svenska medborgare är inblandade.Jag har också undringar över de stora problemsom gäller forskningen och dräneringen från de föredetta östeuropeiska staterna av betydelsefulla forskaretill västvärlden. Vad gör i det avseendet? Vibör också mer i detalj diskutera hur det partistöd somregeringen har aviserat från svensk sida skall fungera.Världsbilden är dubbel, vilket flera talare har varitinne. Det finns många positiva tecken på förändringari världen. Händelseutvecklingen i har kan-ske uppmärksammats mest. Men jag tror att det ärviktigt att framhålla fredsprocessen i Centralamerikaoch . Vi bör liksom regeringen ta uppkampen mot fördomar mot islam. Jag välkomnar dettainitiativ. Man visar att hotet från islam kommer frånde extrema fundamentalisterna och inte från islam isig.Fru talman! Vi har ett nytt säkerhetsbegrepp. Låtoss visa vad det innebär i praktiken. Vänsterpartiethävdar att det finns solidaritet i och att denbehövs. Vi har faktiskt råd, så länge vi kan satsa över40 miljarder på ett militärt försvar. Från harman framhållit att krig utkämpadesmellan arméer, men att i krigen under de senaste de-cennierna har betydligt fler barn än soldater dött ellerblivit handikappade.Klyftorna i världen har ökat. Vi har dock möjlig-heter. har i en vision visat att det är möjligtatt barnadödligheten har upphört och att vihar en värld i fred. Jag vill framhålla att intestår inför några säkerhetspolitiska hot. Men världensfattiga står inför hotet att inte överleva. Det är på detområdet våra krafter skall sättas in.Anf. 7 ()Fru talman! Re-geringens utrikesdeklaration innehåller mycket litet avframtidens stora, omvälvande frågor. Det gäller såvälde viktiga frågor som togs upp på Riokonferensensom de alltmer intensivt nära och viktiga frågorna omEU:s säkerhetspolitik.Statsminister har försökt samlapartierna till en gemensam hållning i säkerhetspoliti-ken. Men hur skall få till stånd ensamsyn om alliansfrihet och neutralitet när svenskaEU-parlamentariker går ut och deklarerar att de vill tabort vetorätten för medlemsländerna när det gällerutrikes- och säkerhetspolitiken? Hur skall IngvarCarlsson uppnå en samsyn när svenska EU-parlamentariker vill ha en gemensam säkerhetspolitikinom EU?Konflikten om den svenska säkerhetspolitiken harblivit tydlig . Den kommer inte attminska. I och med EU-medlemskap kommerkonflikten tvärtom att skärpas. Förutsättningarna fören samsyn i säkerhetspolitiken har till synes minskatdrastiskt. Eller är det en synvilla?Är det så att även socialdemokraterna vill ha engemensam försvars- och säkerhetspolitik i EU, menatt de just nu diskuterar något annat - dvs. ubåtar ochbrev - för att slippa redovisa sin åsikt? Misstankeninfinner sig lätt när utrikesministern i sitt tal inte re-dovisar något konkret om regeringens linje inför . Den konferensen skall läggafast den framtida politiken på just de här områdena.Och varför redogör inte regeringen för den debatt sompågår i EU om 1996? Den debatten måste också Sve-rige delta i.I sitt tal pekar utrikesministern ut en vision - attinom EU åstadkomma en "alleuropeisk fredsordning".Men vad, , innebär detta i konkretpolitik?I går sammanträdde utrikes- ochförsvarsutskott. Där beslutade en majoritet att inrättaen EU-krigsmakt, att avskaffa vetorätten i utrikes- ochsäkerhetspolitiken och att säga nej till neutralitetspo-litik inom EU.Den franska ordföranden betecknade under mötetett yrkande av om respekt för neu-trala länder som "bisarrt" och ville först inte ens taupp det till omröstning. En tysk socialdemokrat ansågatt yrkanden som innehåller begreppet "neutral stat"strider mot EU:s stadga och inte alls borde få lov attställas.Dessutom tog utskottsmajoriteten ställning för attEU skall ha en gemensam försvarspolitik, genom attmilitärpakten inkorporeras i EU och att en Eu-ropeisk interventionsstyrka och en Europeisk vapen-byrå upprättas.Utrikesmajoriteten sade också nej till undantag in-om utrikes- och försvarspolitiken.Det blev också nej till att behålla vetorätten förenskilda stater på det här området.Det är alltså uppenbart att en kraftig majoritet iEU-parlamentets utrikes- och försvarsutskott står fören linje som på flera grundläggande punkter stridermot den deklarationer om vårutrikes- och säkerhetspolitik.EU-parlamentet har visserligen inte det avgörandeinflytandet över EU:s framtida politik, men kommer att ha företrädare med i dengrupp som skall förbereda regeringskonferensen1996. Det kan också vara så att parlamentets uppfatt-ning delas av regeringen i många EU-länder. För-modligen är många av ledamöterna företrädare förregeringspartierna.Den måste därför vara bereddpå att liknande förslag som det man i går fattade be-slut om läggs fram på konferensen. Är regeringenberedd att använda vetot för att stoppa ett sådantbeslut ? Hur ställer sig regeringen till denhär utvecklingen?I redovisades en opinionsunder-sökning om hur svenska folket ser på säkerhetspoliti-ken. ansåg att det var viktigt att ifredstid för en alliansfri politik syftande till neutraliteti krig. Här fanns inte "skall kunna vara", utan beske-det var rakt. Svenska folket vill ha en tydlig neutrali-tetspolitik.Det saknas mandat i folkopinionen för ett svensktdeltagande i en försvarsallians eller i ett bindandeförsvarssamarbete. Det borde ha varit en självklarhetatt den borgerliga regeringen redan vid EU-förhandlingarna hade deklarerat att man inte tänktedelta i den s.k. tredje pelaren med det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbetet. Så gjorde man fråndansk sida.Den del som berör det kommande utrikes- och sä-kerhetspolitiska samarbetet måste komma upp tilldebatt . I stället tycks förespråkarna för ettmedlemskap i unionen undvika att debattera de säker-hetspolitiska frågorna. Jag anser att vi har en demo-kratisk skyldighet att ta upp den här debatten och setill att den kommer i gång. Det är dags att regeringenredogör för sitt agerande. Under de senaste dagarnahar vi fått höra att , socialdemokrat, ochMargaretha , moderat, uttryckt att de anseratt vetorätten skall bort. Är det både ochIngvar uppfattning i dessa frågor?Fru talman! Gäller borttagandet av vetorätten ock-så de områden som berör det kommande beslutetinom utrikes- och säkerhetspolitiken?Frågan inställer sig också när såväl afUgglas från som från Folk-partiet i utrikes- och försvarsutskottet i går fann sigföranlåtna att markera att de inte anslöt sig till MajBritt röstförklaring i enlighet med densvenska regeringens officiella neutralitetspolitiskalinje. Står och bakom sinapartikamraters ställningstagande? Om Moderaternasoch linje är att vi skall lämna neutrali-tetspolitiken bakom oss är det lätt att förstå svårighe-terna med att få en samsyn. Då kan vi kanske likagärna lägga ner de pågående partiledaröverläggning-arna.Precis som påpekade ger 1992års skrivning öppningar för stora förändringar.Miljöpartiet de gröna anser att även i fort-sättningen skall vara neutralt i händelse av krig. For-muleringen "skall kunna vara" ger upphov till tolk-ningsproblem när vi redan i och med EU-medlemskapet kan se att partierna agerar olika.Svenska folket har med en knapp majoritet röstat förett EU-medlemskap. är vi medlemmar. måsteregeringen tydliggöra vad medlemskapet får för kon-sekvenser.Tydlighet och öppenhet måste vara grundläggandei utrikespolitiken. Inte minst krävs det av oss politikeratt vi för medborgarna redovisar var vi står och påvilket underlag vi fattar beslut. På så sätt kan vi fåbåde förtroende för och uppslutning kring utrikes- ochförsvarspolitiken.Miljöpartiet menar att inte än en gång fårföra medborgarna bakom ljuset. Misstagen skall inte upprepas. Vi skall inte ha en officielllinje och en realpolitisk. Trätan mellan och är ett bra exempel på hur det intefår gå till. Säkerhetspolitiken framställs som personli-ga angelägenheter för och är inte deras ensak. Det är inte ens vi politikersom ensamma skall ta ställning och debattera dessafrågor. Den svenska allmänheten måste få tillgång tillså mycket information som möjligt om det som grab-barna diskuterar. Det kräver demokratin. Det krävsför vår fortsatta säkerhet.Därför, fru talman, bör hemligstämpeln på EmilSvenssons rapport om ubåtssamtalen med Rysslandhävas. Det vore en bra början på ett nytt klimat i utri-kespolitiken i Sverige.Fru talman! Regeringen konstaterar att den rikafemtedelen av världens befolkning är 60 gångerså rik som den fattigaste. Detta är visserligen ett in-siktsfullt konstaterande, men det borde också ha fåttkonsekvenser i årets budget - konsekvenser som hadesett annorlunda ut än de neddragningar som har blivitfallet i årets biståndsbudget.Utrikesministern konstaterade också att det före-byggande arbetet inte var särskilt glamouröst men attdet ändå var det viktigaste. Vi i anser inteatt det är rimligt att låta de fattiga i tredje världenbetala för vårt budgetunderskott, vår utlandsskuld. Dehar faktiskt nog med sina egna skulder. Det är omora-liskt att lägga dubbla bördor på dem. Det är fel attjämföra våra lån med deras misär.Bland svenskarna finns det en stark bi-ståndsvilja. Enprocentsmålet har en stark folklig för-ankring. Trots detta föreslår regeringen en frysning avbiståndet. Det innebär ytterligare en procentuell för-sämring av biståndet om det låses vid nominellt värdeoch BNI ökar. En stor mängd människorsom hade kunnat få del av vårt stöd drabbas.Fru talman! Sakta kommer att driva alltlängre bort från enprocentsmålet. är på väg attförlora sitt anseende som föregångare. , hänvisar till när de nu ocksåskär i biståndet. Klyftorna i världen kommer att ökaytterligare. Den så viktiga förebyggande verksamhe-ten minskar som regeringen väljer att inteens nedrusta i samma utsträckning.Från biståndsbudgeten har den del av EU-avgiftentagits som skall gå till EU:s biståndsbudget. I prakti-ken försämrar detta biståndet till de fattiga ytterligare.I budgeten låter det som om vi bara kanaliserar en delav vårt bistånd via EU:s biståndsverksamhet. När mantittar litet närmare på detta upptäcker man att EU:sbiståndsbudget inte utökas.