prot · GI0957 · 1995-02-08 00:00:00 — Som närings-minister sade kan ett användningsom-råde vara nya typer av förädlande industrier.Skogsbränsle är en viktig del av vår bioenergibas.Förädling till flytande drivmedel kommer att behövas.På sikt måste alltmer av olja och kol ersättas avbiomassa som bas för kemisk industri, framställningav plaster m.m.Den moderna biotekniken, som kan väntas ge heltnya metoder för att förädla biomassa, är inte alltföravlägsen.Skogen och skogsindustrin har också stor regionalbetydelse. En vidare utveckling av den träförädlandeindustrin ger på kort sikt både stabilare avsättning avskogsråvaran och ökad sysselsättning i skogsbygder-na.I skogslänen ger den långsammare tillväxttaktenden sorts kvalitetsvirke som en framgångsrik träföräd-lande industri behöver.Det skogsindustriella systemet med förnybara rå-varor och produkter som kan återanvändas är i balansmed det stora naturliga kretslopp som styr vårt klimatoch vår miljö.Skogsbruk och skogsindustriell verk-samhet kommer att få en ökad betydelse för världensväxande behov av såväl råvaror som energi. Därförmåste vi i fortsätta att följa de mål som vi harsatt upp tillsammans med andra länder för att driva enskogspolitik som innehåller lika stora delar produk-tionsmål som miljömål. Utöver det kan vi se framemot ett skogsbruk och en skogsindustri som kommeratt utvecklas och leva vidare en lång tid framöver.Anf. 157 PER () replikFru talman! Jag delar uppfattningen att skogsin-dustrin i vid bemärkelse har en utomordentligt storbetydelse för ekonomiska utveckling. Detvar av det skälet bildades. Det var för attbättre kunna ta tillvara inlands skogar menäven för att kunna exportera skogskunnande, vilketfaktiskt är ett betydande svenskt kompetensområde attta till vara på exportmarknaden.Men det gäller också att jobba interna-tionellt, för annars kommer den svenska skogen att ståkvar medan skog som inte omfattas av bra miljövårdimporteras till lägre priser. Därför är det viktigt att viär inne på det internationella området.Jag beklagar därför två saker med regeringens nuförda politik, dels att man ånyo börjat att diskrimineraden svenska skogen genom en ny fastighetsskatt påskogsinnehav som försämrar konkurrenskraften förgod, bra miljöskött skog i jämfört med im-portskogen. Jag beklagar också neddragningen påsatsningarna på forskningen och teknikutvecklingen,där vi de facto ligger efter i förhållande till enrad andra länder när det gäller just träegenskaper ochmassaegenskaper.Anf. 158 () replikFru talman! Jag vill också instämma i skogens sto-ra betydelse för detta land. Skogen har en mycket storbetydelse för skogsbruk, massa, papper, sågverksnä-ring och energiförsörjning. Av alla näringar ger denoss också de största exportinkomsterna i landet.Här har tagits upp uthålligt skogsbruk. Miljömålenoch produktionsmålen är jämställda. Det är precis vadsom sägs i den nya lagen, att de olika målen är jäm-ställda. Jag vill hävda att det privata skogsbruket harlevt upp till detta . Däremot var det säm-re förr med de stora skogsbolagen och statens skogar,där man hade mycket stora kalhyggen osv. Men i detprivata skogsbruket har man tänkt påmiljön samt också jämställt målen.Det är illavarslande att man säger att man nu skallinföra en ny avgift på skogen. Skatter och avgifterskall höjas bara för att finansiera EU-medlemskapet.Men det har också aviserats en ny naturvårdsavgift föratt betala intrång på det enskilda ägandet. Detta ärmycket illavarslande, och jag hoppas att den intekommer att införas.Skogen är en mycket viktig resurs som förvaltasväl av de privata skogsägarna. Det skall man ta tillvara och också låta dem göra det i fortsättningen istället för att införa straffavgifter för dem.Som jag tidigare sade till näringsministern hoppasjag att vi kan få en större satsning på förädling av densvenska skogsråvaran. Här finns det många nya jobbatt hämta. Här finns det också möjligheter att ta framnya produkter, om man satsar riktiga resurser på den-na forskning som är industrirelaterad. Detta är mycketväsentligt. Men jag tycker att det är illavarslande skall lägga straffavgifter på den svenska skogen.Anf. 159 () replikFru talman! , jag har inte någongång sagt att jag förordar kalhyggen, utan jag förordaren balans i skogsnäringen. Det framgår som sagt varav lagen som började gälla den 1 januari 1994.Anf. 160 () replikFru talman! Jag poängterar att den nyaskogsvårdslagen innehåller jämställda mål mellanmiljö och produktion. Det tycker jag är riktigt. Desvenska skogsägarna lever också upp till detta. Vadjag tycker är illavarslande är att man då skall lägga enstraffskatt på skogsägarna. Jag hoppas att man tänkerom i det avseendet.Anf. 161 DAG ()Fru talman! Jag tänker i mitt anförande tala en heldel om småföretag och riskkapital. Frågorna har tidi-gare varit uppe i den näringspolitiska debatten, så detkanske blir en del upprepningar.Under de senaste åren har fått en helt oac-ceptabel arbetslöshet. Skälen till detta är flera, eninternationell lågkonjunktur men även en regeringsom inte har kunnat hantera ekonomi. Dettahar drabbat den offentliga sektorn men även små ochmedelstora företag.Vi vet också att det under den senaste treårsperio-den har blivit 50 000 konkurser. För de små och me-delstora företagen har marknader försvunnit, vilketgett sämre möjligheter att få order och därigenomsälja varor och tjänster. Problemen med att få krediterför investeringar och expansion har också varitmycket stora.Under valrörelsen var alla partier rörandeöverens om att möjligheterna till nya jobb skulleskapas i de små och medelstora företagen. Men vi harockså märkt en skillnad mellan Socialdemokraternasoch de borgerligas syn på hur man skall lösa proble-men. De borgerliga partierna trodde och tror fortfa-rande att man bara genom att gynna företagarna ge-nom låga eller obefintliga skatter skulle få bra ochlivskraftiga små och medelstora företag. Om sedanockså de s.k. marknadskrafterna fick spela fritt, såskulle lyckan bli fullständig. Resultatet är den störstanedgången som vi någonsin har sett på i stort sett allaområden.Vi socialdemokrater anser att både företagen ochföretagarna måste fungera och ges bra möjligheter.Det kräver vissa grundläggande förutsättningar.För det första måste det finnas möjlighet att köpavaror. Företagen måste kunna sälja sina produkter ochtjänster.För det andra måste det finnas en väl fungerandekapitalmarknad med räntor som är acceptabla.För det tredje måste det finnas regler för arbets-marknadens parter som jämställer bägge parter.För det fjärde måste det finnas väl utbildade före-tagare och anställda.För att redovisa de små och medelstora företagensbetydelse för kan nämnas att är syssel-satta inom den privata sektorn i företag med mindreän 200 anställda. Av dessa arbetar i före-tag med mindre än 19 anställda. Den övervägandedelen av personalen inom den privata industrin arbe-tar alltså i de mindre företagen.Små och medelstora företag är således ett måsteför . Vad vill vi göra för denna grupp? Somjag sagt måste det finnas köpare av varornaoch tjänsterna. Vi tror att om vi får ner arbetslösheten,så att folk vågar handla och göra saker och ting, såkan det ge resultat. Bl.a. blir det naturligtvis merapengar att handla för när fler människor går ut i ar-betslivet. Kommuner och landsting får möjlighet attsatsa på reparation, ombyggnad och tillbyggnad avskolor och daghem i stället för att satsa en massapengar på bidrag etc. Genom att det kommer in merpengar till företagen finns det naturligtvis möjlighetatt investera och expandera.När det gäller kapitalförsörjningen vill jag för detförsta säga att den inte fungerar . För det andravill jag dela upp den i tre delar. Det blir lätt en dis-kussion om att all kapitalförsörjning är riskkapital,men så är det naturligtvis inte. Riskkapitalet är dendel som används till aktier eller om man exempelvisvill köpa in sitt företag i samband med utveckling.Riskkapitalet är alltså riskpengar som man kan bli avmed helt eller delvis. Alternativt kan det gå väldigtbra så att man får tillbaka pengarna om.Det finns något annat som är svårt i dagens lägeoch som inte fungerar med bankerna, nämligen risk-fyllda lån. Det är alltså pengar som skall användas förinköp av maskiner, för relativt viktiga marknader ochför anställning av personal. Det system som man därskulle kunna bygga upp är att man tillsammans hittarolika möjligheter för säkerheter.Vi socialdemokrater har i vårt budgetförslag pekatpå att vi skall använda och för att hjälpa tillmed riskkapital. Vi är även beredda att skjuta tilllånemedel för kvinnligt företagande. Vi har också sagtatt vi är beredda att införa ett s.k. riskkapitalavdrag.Arbetsrättslagarna har diskuterats mycket. Efter atti ha jobbat, och jag jobbar fortfarande, somegen företagare vill jag påstå att det är överdrivet attarbetsrättslagarna är så besvärliga. Jag har faktisktinte träffat en enda person som själv har blivit inblan-dad i detta. Däremot har jag träffat en massa männi-skor som säger att de känner någon som känner någonsom känner någon som blivit inblandad, men jag harsjälv aldrig träffat den personen. Det är väldigt kons-tigt att man förstorar upp problemen så oerhört. Finnsdet problem, så låt oss titta på dessa. Då kan vi reda utproblemen. Men låt inte företagen bli rädda för attanställa personal på grund av arbetsrättslagarna, förmed dem är det i praktiken inga problem.Fru talman! Som ni förstår ligger detta ämne migvarmt om hjärtat. Jag anser att små och medelstoraföretag är det viktigaste vi har för att få ner arbetslös-heten och få ordning på ekonomi.Anf. 162 PER () replikFru talman! har aldrig träffat på nå-gon företagare som har haft problem med arbets-rättslagarna. Han skall få träffa en,mig själv om inte annat.Jag noterar också att det finns ett oerhört stort an-tal företagare som har problem. Det är framför allt ide minsta företagen som problemen förekommer. Jagdelar gärna uppfattning att arbetsrätteninte är ett stort problem för de stora företagen. Därfungerar den i många fall ganska bra.När det sedan gäller kapitalförsörjningen i företa-gen avviker faktiskt radikalt när det gällerandelen små företag men också när det gäller helakapitaliseringen av dessa.Vi har ju mycket litet ägarkapital i företagen ochvi har hälften så många företag jämfört med omvärl-den och med hänsyn till vår befolkning. Det innebärmed andra ord att ett större risktagande i de svenskaföretagen leder lättare till konkurser och till att detblir mycket svårare att låna pengar. Det är ju det somgör att vi inte får den utveckling som sågärna skulle vilja ha.Företagen måste få samma skattevillkor som mot-svarande kontinentala företag har. De måste få sammaarbetsregler och samma möjligheter när det gällerteknikspridning och olika typer av forskning. Det harvi kämpat för under de senaste åren.Fru talman! vill jag bara säga att jag ärtacksam över att är för riskkapitalavdra-get. Vi från den borgerliga oppositionen - åtminstonedelar av den - har slagits för rikskapitalavdraget un-der 80-talet och 90-talet. Men inte ens under denborgerliga fyrpartiregeringen lyckades vi få majoritetför detta i denna kammare. Låt oss hoppas att vi kanfå det innevarande år.Anf. 163 DAG () replikFru talman! Per talade om kapitalför-sörjning. Vi är alla medvetna om att det är ett väldigtlågt eget kapital i företagen, speciellt i de minstaföretagen. Men detta kapital kan byggas upp genomatt företagen går bra, inte genom att det finns enmängd personer som får en massa skattelättnaderutifrån. Det finns ingen koppling när det gäller skatte-lättnader i samband med att man tar ut pengar från ettföretag. Pengarna skall ju stanna kvar, och på detviset bygger man upp kapital i ett företag.Per sade att han själv hade drabbats avdetta med arbetsrätten. Det vore intressant att få redapå exakt var problemet ligger. När det gäller deminsta företagen skall vi naturligtvis se över det helaoch genomföra förändringar. Om det finns praktiskaproblem skall vi undanröja dem, så att inte folk låterbli att anställa eller att man skjuter anställandet fram itiden. Saker som folk är rädda för visar sig ofta ipraktiken inte vara någonting att vara rädd för.Sedan vill jag ta upp en annan sak som jag intehann med i mitt anförande. Per sade attSocialdemokraterna är det mest småföretagsfientligapartiet här i kammaren. Går man ut i kommuner ellertill representanter för småföretag och frågar vem devänder sig till, får man svaret att det inte är till bor-gerliga företrädare utan till socialdemokratiska före-trädare. Där får man hjälp, där finns handlingskraftoch där sker det saker och ting. Jag har mycket storerfarenhet i det sammanhanget. Jag vet att företagaregår till socialdemokratiska företrädare för att få hjälpoch för att diskutera hur man skall lösa sina problem.Anf. 164 PER () replikFru talman! Jag är glad över att ärmed på att vi behöver en högre lönsamhet, i synnerheti de mindre och medelstora företagen. Men det måsteockså bygga på att vi har en anständig beskattning avdessa bolag. Det har vi i praktiken aldrig haft i Sveri-ge. Vi har haft det under något enstaka år under densenaste regeringen. Vi hann dock inte slutföra vårtarbete i alla delar. är det tvärtom. Det är ökadbeskattning av småföretagen som gäller.Det är just genom en bra lönsamhet där ägarkapi-tal kan ackumuleras i de mindre företagen. Jag delaruppfattningen att detta är det bästa sättet att byggaupp riskkapitalförsörjningen.Sedan gäller det även för snabbväxande företag attfå tillgång till externt kapital i , precis somöverallt annars i hela - detta för att få de nyajobben, de nya produkterna och därmed en välfärds-utbyggnad.När det gäller arbetsrätten är det alldeles uppen-bart så, att det är i samband med turordningsregler ide allra minsta företagen utan fackklubbar som destora problemen uppkommer. Det talades tidigare idebatten om . Det är just där som vi harblockeringarna och som man slaviskt tvingas att följalagstiftningen i och med att ingen fackklubb kan ta tagi den delen av problematiken.Jag är ledsen, , i fråga om företagarfi-entligheten. När den borgerliga regeringen genomför-de i praktiken hela småföretagarnas handlingsprogramfrån röstade socialdemokraterna nej på nästanvarenda punkt. Det gjorde inte Vänsterpartiet.Anf. 165 DAG () replikFru talman! Jag vill ta upp det här med beskatt-ningen av företag. Det viktiga för företagen i dagensläge är inte en låg beskattning, och det har det inteheller varit tidigare. Det viktiga är att företagen gårbra, att det finns arbete, att de kan jobba i lugn och rooch att det sker en utveckling. Om man ser på företa-gen är det en låg beskattning. De flesta småföretag tarut de vinster som finns i löner, inte till aktieutdelning.Om det finns någonting kvar tas pengarna ut i löner.Och om det inte finns det låter man låter pengarnavara kvar i företagen. Det är en myt att det finns enmassa pengar i företagen som kan beskattas. Det finnsdet inte. Man låter pengarna kvar, och om den möj-ligheten finns tar man ut dem i löner. Så möjligheter-na i det här sammanhanget är inte så stora.Per talade om småföretagens hand-lingsprogram. Det är bra att man diskuterar den biten.Men alla gånger stämmer inte handlingsprogrammenbra överens med verkligheten. Det är en viss skillnadnär det gäller ganska många frågor, och det beror påhur dessa handlingsprogram skrivs.Anf. 166 () replikFru talman! , liksom många andra so-cialdemokrater, försöker att skriva om historien. Hantalar om att det har skett 50 000 konkurser under desenaste åren. Det är riktigt. Men vad beror egentligendet på? Jo, det beror ju spekulationseko-nomi. Det lönade sig då bättre för företagsamheten attsatsa i spekulativa objekt än i långsiktiga projekt. Detär det som den borgerliga regeringen åtgärdade ge-nom att den satsade på bättre riskkapitalförsörjning.Man ökade riskkapitalet från 4 till 13 miljarder på deområden där det fanns statligt engagemang under denborgerliga tiden. Man sänkte skatter och avgifter försmåföretagen med 13-14 miljarder. Man förenkladeregelverket och underlättade nyetablering. Man för-bättrade också forskning och utbildning, och manförbättrade infrastrukturen. Alla dessa insatser varåtgärder som hjälpte företagen och som var nödvän-diga.Vi vet också att det är många småföretag som har ett lågt eget kapital. De har helt enkelt intehaft möjlighet att skaffa ett tillräckligt högt eget kapi-tal, vilket också har lett till konkurser. Genom attsänka skatterna kan man nu få fram ett större egetkapital. Dessutom inrättades under den borgerligaregeringsperioden Investerings- och nyföretagarfon-den. Det gav pengar till bl.a. eget kapital.Det gjordes alltså en mängd insatser under dennaperiod som vi nu kan skörda resultatet av. Det harstartats många nya företag. Det tillkommer många nyajobb . Allt detta är ett resultat av den bor-gerliga fyrklöverregeringens politik.Dag Ericson sade att man skall vända sig till soci-aldemokrater om man vill ha något resultat. Det villjag bestämt bestrida. Man kan vända sig till alla parti-ers representanter. Jag har själv varitkommunalråd, och jag hade enormt många kontaktermed företagare. har jag många kontakter varje dagmed företagare. Jag vet hur de lever, hur de mår ochjag vet också vad de vill. Jag tror att vi är väl uppda-terade när det gäller småföretagsamheten.Anf. 167 DAG ()Fru talman! tog upp frågan omkonkurser. Att det har inträffat 50 000 konkurserunder den senaste perioden kan vi alla beklaga. Det ärväldigt tråkigt. Sedan kan man diskutera vem som ärskyldig eller icke skyldig till dessa konkurser. Men ensak är ju fullständigt klar: har det intefunnits några jobb för dessa företag. De har kunnatproducera, men de har inte kunnat sälja någonting.Precis som säger har det berott på attdet har funnits så pass dåligt med kapital i botten inte har kunnat överleva under dåliga perioder.Och det har funnits en konkurslagstiftning som intefungerat bra, det kan vi också vara överens om. Denskulle behöva göras om på många sätt. Vem som skorsig på den kan vi spekulera mycket om. Men att deninte fungerar bra är helt klart.Jag skulle vilja ta upp en annan fråga som manalltid glömmer bort i den här debatten. Vi talar helatiden om att det skall startas nya företag och att deskall expandera. Vi måste ju också vara beredda på attdet kommer att försvinna en hel del företag. Det lig-ger i sakens natur att så kommer att ske. Där måste viockså hitta regler om hur man upplöser företag på ettbra sätt utan att det skall kosta en massa pengar ochutan att man skall gå via konkursinstrumentet. Detfinns mycket att göra, , och det vet han.Men konkurslagstiftningen är inte bra, och denmåste vi göra någonting åt.Anf. 168 ()Fru talman! Jag skall inte tala mera om vem sombär skulden. Jag tycker att det är helt klart hur det hargått till.Företagen hade inga jobb, sade . Nej,det blev så. Man straffade ut sig från både inhemskaoch internationella marknader i kombination med enmycket djup lågkonjunktur. Den spelade också enroll.Sedan är konkurslagstiftningen mycket dålig. Som Per tidigare sadefinns det ett förslag som kan läggas fram. Det är nöd-vändigt att ändra konkurslagstiftningen för att vi skallfå långsiktiga spelregler som är lika för alla företag.Så många konkurser kan ingen ställa upp på. Vi måstekomma till rätta med detta så fort som möjligt.Att företag försvinner är ingår ju i en marknadse-konomi. Man skall då ha bra regler som gör det möj-ligt att avveckla företag, det tycker jag också är rik-tigt. andra inlägg var mycket mer nyan-serat än det första.Jordbrukspolitik och miljöfrågorAnf. 169 ()Fru talman! I det just nu avslutade debattavsnittet iden allmänpolitiska debatten kring näringspolitik harmånga ord sagts om det nödvändiga av starka konkur-renskraftiga företag och om nya företag för att säkrade arbeten som redan finns men också för att skapanya arbeten. Alla är ganska så överens om att detkrävs många nya arbetsplatser om vi i skall fåner arbetslösheten och bli lyckosamma i arbetet medatt komma till rätta med landets svåra ekonomiskaproblem. Men uppenbarligen skiljer sig åsikternamycket åt när det gäller åtgärder och vilka politiskabeslut som krävs för att åstadkomma detta.Fru talman! Anslutningen till EU öppnar nya möj-ligheter på flera områden förutsatt att man tar vara pådessa möjligheter. Tyvärr verkar det som att dennuvarande socialdemokratiska regeringen, inklusivestödgrupper från , ännu inte är bereddatt ta till vara de nya möjligheter som skapats genomEU-avtalet på jordbrukets och livsmedelsindustrinsområden.Effektiviteten har ökat såväl inom jordbruks- sominom livsmedelsindustrin. Sektorn kan sägas vara välförberedd inför EU-medlemskapet. Trots detta inne-bär givetvis medlemskapet stora utmaningar för nä-ringen, ökad konkurrens på hemmaplan men ocksåchansen att få mäta sina krafter på en öppen stormarknad med uppemot 370 miljoner konsumenter.God svensk djurhållning och produktion med storhänsyn till miljön ger kvalitetsprodukter som alltmerefterfrågas på marknaderna ute i Europa.Svenskt lantbruk men även livsmedelsindustrin ärnu alltså inne i en helt ny situation då EU-medlemskapet är ett faktum. Chanserna är nu förförsta gången i modern tid stora att svensk kvalitets-produktion från lantbruk och livsmedelsindustri skalllyckas etablera sig på exportmarknaderna på ett meraomfattande sätt. Detta beror på att det nu för förstagången blir någorlunda bra förutsättningar för konkur-rens på lika villkor. Vidare kommer den dumpning avlivsmedel vilken förekom tidigare på den svenskamarknaden, finansierad av EU:s skattebetalare, attförsvinna. Ökad svensk export skulle innebära attkapacitetsutnyttjandet, såväl inom jordbruket sominom livsmedelsindustrin, sänker produktionskostna-derna per producerad enhet. Det leder till lägre kon-sumentpriser och ökad konkurrenskraft. Det är alltsåbra även för svenska konsumenter. Lönsamhetenskulle på länge kunna öka inom helalivsmedelsbranschen. Enligt vårt sätt att se skulle detvara till gagn för hela det svenska samhället.Sveriges jordbrukare liksom livsmedelsindustrinsfolk började se ljusare avstor osäkerhet och talrika förändringar, ibland tvärakast i jordbrukspolitiken. Men sviker den social-demokratiska regeringen genom att urholka möjligheter, genom att snedvrida arealersätt-ningarna som utgår för lägre satta spannmålspriser,genom nya tunga pålagor, högre arbetsgivaravgifter,gödselskatter, dieselskatter samt aviserade tungafastighetsskatter på jordbruk och skogsbruk. Mansäger helt i onödan nej till den förra regeringens för-slag om 30-talet prisorter för inlösen av spannmål.Detta kostar svenskt jordbruk 100 miljoner mindre.Utan att statskassan skulle drabbas skulle det ha varitmöjligt att ställa upp på den förra regeringens krav.Det urholkade liksom skattechocken,som det är fråga om, snedvrider konkurrenskraftengentemot den danske, tyske och holländske bonden.Skillnaden i ekonomisk avkastning kan bli inte mind-re än per hektar till densydsvenska bondens nackdel. Detta är givetvis heltoacceptabelt. Dessutom innebär det ett hot mot in-dustrins råvaruförsörjning. De ökade investeringarsom planerats inom jordbruk och industri i inte minstsödra , vilka är nödvändiga för att rätt utnyttjaframtidens möjligheter, framstår plötsligt som osäkraoch äventyrliga.Regeringen måste alltså på punkt efter punkt om-pröva sina negativa ställningstaganden om framtids-tron inom denna viktiga bransch skall kunna återvän-da. Sker inte detta kan man med stort beklagandehävda att socialdemokraterna sviker såväl livsme-delsproducenterna, jordbruket och livsmedelsindust-rin som också det svenska folket. En majoritet röstadeför , och rätt utnyttjat skulle avtalet inteminst inom livsmedelssektorn ha tryggat nuvarandearbeten men också skapat åtskilliga nya sådana. Var-för, , är ni beredda att äventyra demånga jobben inom livsmedelssektorn? Det gör nisocialdemokrater genom att inte utnyttja EU-avtaletsoch EU-medlemskapets möjligheter.Vi behöver också en konsekvensanalys.