prot · GI09115 · 1995-06-07 00:00:00 — Det innebärdock att hon är tillräckligt kvalificerad vetenskapligt -hon är helt enkelt professorskompetent. Vad regering-en nu säger är att en professorskompetent kvinna somhamnat bland de tre bästa av de sökande skall - medjämställdhetsaspekten i åtanke - få tjänsten. Det ärdetta som har fått delar av befolkningen av båda kö-nen att reagera.De som har debatterat har fått förslaget att framståsom att vilken kvinna som helst kan söka och en pro-fessur och få tjänsten. Så är förstås icke fallet. Honmåste vara professorskompetent. Ett annat argumentsom anförts är att professorerna skulle delas in i ett A-och ett B-lag - antagligen är det meningen att det ärkvinnorna som skulle hamna i B-laget. De kvinnorsom är professorer är oroliga för att deskall bedömas tillhöra B-laget, trots att de tillsattesföre den för kvinnor positiva särbehandlingen.Resonemanget om A- och B-lag tillämpas enbartnär det handlar om kvinnor. skulle en profes-sorstjänst i psykiatri tillsättas. De flesta trodde att enväl känd och bland många uppskattad psykiatrikerskulle få tjänsten, och han placerades också i förstarummet. Men han ansågs för kontroversiell och enannan man fick professuren. Ingen argumenterade föratt denna man skulle tillhöra ett B-lag.Vid ytterligare ett annat tillfälle hamnade en man-lig sökande i första rummet. Tjänsteförslagsnämndengav dock tjänsten till den man som hade placerats påandra plats, antagligen beroende på att en prominentledamot i nämnden hade jobbat tillsammans medmannen i andra rummet. Mannen som placerats iandra rummet låg nära den s.k. forskningsfronten. Vidprofessorsutnämningar resoneras mycket kring om desökande ligger nära "forskningsfronten" eller ej.Forskningsfronten är emellertid ett mycket löst be-grepp som skiftar innehåll med relativt korta mellan-rum. I allmänhet är det också män som avgör vad somär "intressant" forskning . Vissaämnen är inne, andra ute. Det handlar inte om ifall detär bra forskning eller ej, dvs. rent metodiskt, utan dethandlar om ifall ämnet är gångbart eller inte. Det ärmän som avgör vad som är gångbart och vad somskall beforskas. Därför hamnar kvinnoforskarna oftasti väntrummet. Därför hamnar för kvinnor livsviktigforskning i skymundan. Därför vet vi inom t.ex.medicinen bara normalvärdet för män. Därför att storadelar av forskningen resonerar utifrån tesen att männi-ska är lika med man om inte något annat angives.Därför behöver vi en ny spetskompetens, som ConnySandholm kallade det för.Det handlar alltså om lobbyism och olika ute-stängningsmekanismer som benämns vetenskapligmeritering.Om de båda männen som lyftes upp av till första rummet i mina exempelhade varit kvinnor hade de betraktats som B-lagare.Men var de män, och därför blev det inte någondiskussion. Det verkar som om de manliga A- respek-tive B-lagarna har funnit sig i de föga vetenskapligaspelreglerna. Männen har funnit sig i detta länge, mendet gör nu inte kvinnorna. Rosseau menade visserli-gen att flickorna redan i tidig ålder måste tvingas tillfoglighet och saktmodighet för att utan att klagakomma att finna sig i sin makes behandling. MenRosseau har tappat greppet om svenska kvinnor.Resonemanget om att det alltid är den som är mestkvalificerad som skall erhålla en tjänst leder till att enundersköterska aldrig skulle kunna få en tjänst sålänge som det finns en enda arbetslös sjuksköterskaeller en arbetslös läkare, eftersom de är mer kvalifice-rade än undersköterskan, som dock är mest kvalifice-rad för tjänsten. Ingen har heller höjt sin röst ochhävdat att en manlig barnskötare skulle tillhöra ett B-lag när han får en tjänst därför att han tillhör ett - idessa sammanhang - underrepresenterat kön.Herr talman! När den första kvinnliga nyhetsupp-läsaren gjorde sin debut blev radioväxeln nerringd avkvinnor och män som hävdade att man inte kunde litapå de nyheter som lästes upp av en kvinna. Om detsom inte skulle kunna hända i ändå hadehänt och att det hände precis när den första kvinnliganyhetsuppläsaren i skulle läsa nyheterna ochfick ta telegrammet - ja, då skulle det som ändå händei för många i inte ha hänt. I dagskulle det inte råda något tvivel om att det som händei verkligen hände - oberoende av om detvar en kvinna eller man som förmedlade nyheten.Är det då trovärdigheten det hela handlar om? Ärdet så att motståndarna till positiv särbehandling avkvinnliga professorskompetenta anser att vetenska-pens trovärdighet kommer att urholkas om kvinnligaprofessorskompetenta särbehandlas? Ja, så skulle mankunna resonera om man tror att det finns en absolutkompetens, en absolut vetenskap - en gång för allagiven. Så skulle man kunna resonera om man var heltsäker på att de vetenskapliga metoder man utvecklatomfattar båda könen. Och forskningen visar också attdet handlar om trovärdighet.När man ger lärare identiska uppsatser men medolika namn, ett kvinnligt och ett manligt, så bedömsde olika. Pojkarna får högre omdömen än flickorna -och då skall vi inte glömma att det var identiskt likauppsatser.Herr talman! Jag vill ta tillfället i akt och nämnaett område där fler kvinnliga förebilder kommer attspela en stor roll.Jag sade tidigare att den medicinska forskningenbedrivs utifrån tesen att människa är lika med man ominte något annat angives. Rektor vid en av våra medi-cinska högskolor sade när jämställdhetsplanen förela-des honom att det finns bara en enda orättvisa mellankvinnor och män, och det är att kvinnor lever längreän män. Och med det synsättet är det kanske inte såunderligt att alla fysiologiska normalvärden är beräk-nade efter en 70-kilosman, vilket automatiskt gör allaflickor till avvikare. Eftersom män inte har menstrua-tion, föder barn eller lika påtagligt kommer in i kli-makteriet har dessa för kvinnan normala funktionerkommit att betraktas som sjukdomar. Ett nytt fält haröppnat sig för medicinsk teknik på manliga villkor, enteknik som används utan att den paras med kvinnorsspecifika erfarenheter och kunskaper på området. Detär fortfarande lättare att skära bort livmödrar, ägg-stockar och bröst än att utveckla alternativa icke-kirurgiska behandlingar.När normalvärdet för blodtryck skulle fastställasmättes blodtrycket på ett antal medicine kandidater -alla män, eftersom läkarstuderande var män . Utifrån det manliga normalvärde som kom framansågs kvinnor ha för högt blodtryck och tvingadesäta blodtryckssänkande medicin för att komma ner i"normalt", dvs. Om normalvärdetskulle vara satt utifrån kvinnor skulle det kunna inne-bära att hela den manliga delen av befolkningenskulle tvingas äta blodtryckshöjande medicin.De undersökningar som ligger till grund för be-dömningen av blodfetter är gjorda på män. Det ledertill att läkarna vet väldigt litet om vilka blod-fettvärden som gäller för kvinnor. Det som för män ärdet goda kolesterolet kan för kvinnor vara det farliga.Läkarna kan bara konstatera att antalet kvinnor somdör i hjärtinfarkt har ökat. När kvinnor kommer tillsjukhusen för akuta hjärtproblem får de sämre be-handling. Livsuppehållande behandling sätts inte ineller sätts in , eftersom kvinnor inte uppleverhjärtsmärtor på samma sätt som män och därför be-skriver sina smärtor på ett för läkaren okänt sätt.Jag kan bara konstatera att vi dag saknar grund-läggande kunskaper om normalvärden för kvinnor,och vi behöver med det snaraste en utveckling inomden medicinska metodiken. På just det medicinskaområdet är grundforskning på kvinnors normvärdenextra viktig, eftersom det handlar om liv och död. Förkvinnor är det med andra ord livsviktigt att den man-liga forskningsfronten bryts. Ett sätt att göra det är attvi får fler kvinnliga professorer.Herr talman! Psykologin som vetenskap har stän-digt och systematiskt ansett kvinnan som en avvikare.De teorier som finns om psykologisk utveckling ärbyggda på observationer av mäns liv. Psykoanalysenfader, , konstruerade sina teorier utfråndet manliga barnets upplevelser, och när kvinnornainte passa in i teorierna - varken anatomiskt eller ibeteendet - gjorde han inte om teorierna utan hävdadei stället att flickorna var avundsjuka över det hanhävdade att de saknade och att de upplevde sig somstympade män. Med mannens liv som den underför-stådda har vetenskapen försökt forma kvinnorefter en manlig mall. I livscykeln liksom i Edens lust-gård har kvinnorna varit betraktade som avvikande.Att 30 professorskompetenta kvinnor kommer attutses till professorer kommer inte att ändra den aka-demiska världen och forskningsfronten över en natt.Men det är en bra början, och det rabalder förslagethar ställt till med både inom och utanför den akade-miska världen visar att det nu är den sista bastionensom håller på att falla. För mig med min över 20-årigaerfarenhet som sekreterare till professorer, som samt-liga tjänstgjort som sakkunniga vid professorstillsätt-ningar, är förslaget om positiv särbehandling - avkvinnor - en befrielse. För manliga sökande har alltidbehandlats positivt - den manliga vetenskapliga meri-teringen har alltid ansetts högre stående. Med nuva-rande takt på utnämningarna av kvinnliga professorerskulle det ta innan vi har lika mångakvinnliga som manliga professorer. Vänsterpartietanser att vi inte har tid att vänta så . Det förefal-ler som om de flesta partier i är eniga omatt kvinnor är underrepresenterade bland professoreroch att det behövs fler kvinnliga professorer. Försla-gen till åtgärder varierar. har man försökt lösajämställdhetsproblemet med att antingen utöka t.ex.antalet platser eller genom att inrätta särskilda forumför kvinnor att diskutera jämställdhet. Väldigt sällanhar jämställdheten lösts med att männen tvingatslämna ifrån sig makt. Förslaget om positiv särbe-handling vid tillsättning av professurer handlar om attmännen måste lämna ifrån sig makt - därmed föränd-ras maktrelationerna mellan kvinnor och mänHerr talman! Eftersom jag bekänner mig till detsom kallar den fundamen-tala feminismens konspirationsteori yrkar Vänster-partiet bifall till utskottets hemställan i de delar avbetänkandet som jag berört, nämligen under punkter-na 17-40.Anf. 132 HANS () replikHerr talman! Det är väldigt mycket i anförande som jag skulle vilja diskutera, menjag skall slumpvis välja bara ett par aspekter.Det som sade om normalvärdenför män och kvinnor har jag hört rätt mycket av idebatten , och det har förundrat mig enhel del. Även om normalvärden i sig är någonting såviktigt, undrar jag om detta verkligen är sant. Detkanske var sant att man saknadenormalvärden för både män och kvinnor, men alltef-tersom nya befolkningsstudier gjorts har detta faktisktändrats. Jag känner till detta ganska väl, eftersom jagdeltagit i befolkningsundersökningar på män. Mensamtidigt som jag och några till gjort dessa under-sökningar, har andra gjort precis motsvarande under-sökningar på kvinnor. Detta är någonting som pågårhela tiden. Vad vi saknar är generella erfarenheter aven lång rad medicinska tillstånd som gäller både mänoch kvinnor. Det är bara undantagsvis som vi vetmindre när det gäller kvinnor. Det kan gälla en delsjukdomar som ändrar karaktär , t.ex. hjär-tinfarkt, där det förekommit en utveckling som maninte riktigt har förstått.Den andra saken som jag vill komma in på är dettamed A- och B-lag. Vi har inte haft något B-lag i Sve-rige. Vad jag talat om är att man inte skall skapa ettsådant B-lag. Precis som jag sade tidigare krävs enviss minimikompetens av en professor. Jag vill intepåstå att alla kvinnor är mindre kompetenta än män,utan många kvinnor har ju bedömts vara de mestkompetenta, och andelen sådana kvinnor skall väl bliallt större. Men om vi skulle ge kvinnliga sökande enpositiv särbehandling och kanske systematiskt börjavälja de mindre kompetenta och koppla bort de mestkompetenta skulle det vara utomordentligt olyckligt.Kvinnorna kommer på bred front överallt. Påskolans område dominerar de redan helt och hålletända fram till studentexamen, varefter de blir färre.Men här kommer en tidsfaktor in i bilden, och helatiden ökar andelen kvinnor på olika områden. Jag trorinte alls att det kommer att ta , utan vi kommersäkerligen att uppnå detta , även utanpositiv särbehandling av kvinnor. Det är alltså myckettvivelaktigt om denna matematik är riktig.Anf. 133 () replikHerr talman! Det är alldeles riktigt som säger att kvinnorna kommer påbred front. Om inte annat kan vi konstatera det i dettaparlament - världens mest jämställda.Hans Hjortzberg-Nordlund säger att det inte finnsett A-lag och ett B-lag men att vi nu håller på att ska-pa ett B-lag. Med den argumentering och den logiksom används i debatten om A-lag och B-lag när detgäller positiv särbehandling vill jag påstå att vi i dagfått ett B-lag med manliga professorer, nämligen närman flyttat ner dem som stått i första förslagsrummetoch lyft upp dem som stått i det andra. Det är precissamma resonemang, och det är precis lika logiskt.Sedan vill jag säga till Hans Hjortzberg-Nordlundatt jag inte tycker att man inte skall uttala sig omsaker som man inte vet någonting om. Jag tycker attHans Hjortzberg-Nordlund skall ta reda på hur detförhåller sig med normvärden för blodtryck, koleste-rol osv. och vilken medicinsk forskning som pågår.Jag tror mig veta en del om detta.Sedan vill jag också tala om att den undersökningsom visar att det kommer att ta innan får likamånga kvinnliga som manliga professorer förstås ärgjord av en kvinna.Anf. 134 HANS () replikHerr talman! Eftersom jag har ägnat praktiskt ta-get hela mitt liv åt normalvärden, hälsokontroller ochliknande tror jag att jag vet vad jag talar om.Vad gäller professorstillsättningarna talade UllaHoffmann om en manlig professor i psykiatri, somhamnade på andra plats vid en tjänstetillsättning. Dåhade man faktiskt för en gång skull tagit hänsyn tillandra saker än forskning.Jag delar synpunkter på att man lägger tyngdpunkten enbart vid forskning. Vitycker inte helt olika. Men det finns exempel på faktiskt har börjat ta ställning också till lä-rarskicklighet och liknande. Jag tror att om vi fårfortsätta ett tag till på den vägen kan man kommafram till ett sätt att bedöma professorskompetens ochprofessorsskicklighet utan att det skall behöva innebä-ra att man kvoterar in kvinnor.Det som gör att jag reagerar är att kvotering alltidinnebär en diskriminering. I vissa ämnen finns detkanske bara en eller två professorstjänster i landet.Det kan ta att meriteras till en sådan tjänst.Jag vill inte vara med om diskriminering av män - detfinns en sådan också.Jag föreställer mig en gubbe som kanske har hållitpå att meritera sig . När han är nästan fram-me vid målet och tjänsten utlyses kommer det enkvinna, som i och för sig har professorskompetens,men som kanske bara har hållit på i fem inomämnet. Hon är långt ifrån den spetsforskare som han,och även andra, upplever att han är. Hon kommer attgå förbi honom enligt det här förslaget.Positiv särbehandling innebär automatiskt attorättvisor skall åstadkommas!Anf. 135 () replikHerr talman! Den man som har forskat väldigtlänge och som håller på med spetsforskning, somHans Hjortzberg-Nordlund talade om, kommer att bli"sidsteppad" av en kvinna som bara har forskat i femår.Det är just spetsforskningen, alltså det som kallasför forskningsfronten, som vi vill förändra. Det ärlivsviktigt för kvinnor att vi får en annan forksnings-front.Det är också livsviktigt för hela samhället att vi fårta till vara den erfarenhet och kunskap som kvinnorhar.Hans Hjortzberg-Nordlund säger att kvotering all-tid innebär en diskriminering. Jag tror att moderaternaegentligen tycker att kvotering är gannska bra sålänge det inte handlar om könskvotering. Jag brukarskämta med och säga att hon faktisktär kvoterad in i . Hon är sjuksköterska ochkommer från . har vad jagförstår två mandat från . Alltså är hon kvo-terad eftersom inte hela består av värmlän-ningar.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.17 § (forts.) Jämställdhet (forts. UbU18)Anf. 136 ()Fru talman! Regeringens proposition om jäm-ställdhet berör hela utbildningsområdet - dels detoffentliga skolväsendet, dels högre utbildning ochforskning. Jag vill börja med förslagen som handlarom det offentliga skolväsendet.Förslagen är enligt vår bedömning i stort settmycket bra, dvs. de sammanfaller till stora delar medMiljöpartiets förslag. Jämställdheten skrivs explicit ini skollagen. Det betonas att jämställdhet är en angelä-genhet för alla verksamma i skolan. Bakgrundstexter-na och angivna skäl för regeringens bedömningarlyfter fram viktiga områden inom vilka jämställdhet-sarbetet skall intensifieras.Man poängterar att jämställdhet är ett pedagogisktproblem och att det är viktigt att jämställdhetsfråganfår en framskjuten plats även i lärarutbildningen. Ipropositionen konkretiseras förslagen om jämställd-hetsarbetet på ett föredömligt sätt. De handlar omvardagsarbetet i skolan, och det förefaller åtminstonesom om man sökt och funnit några av de knutar sommåste lösas upp för att jämställdheten skall kunnafrigöras i våra skolor.En svag punkt i regeringens förslag är emellertidfrågan om tillsynen av hur den nya skollagen efter-levs. Den har man i stort sett glömt bort. Inte hellerställer man krav på en samlad utvärdering av före-slagna åtgärder utan nöjer sig med vaga antydningarom kommande uppdrag till att "i sittforskningspolitiska program initiera och stödjaforskningsinsatser, som har sin utgångspunkt i denpedagogiska processen i klassrummet, som ett stödför skolans pedagogiska jämställdhetsarbete". Det härbådar inte gott.Miljöpartiet föreslår att och kommu-nerna i sitt tillsynsarbete särskilt skall uppmärksammahur skolorna uppfyller de nya kraven på jämställdhet-sarbetet och se till att vi får en uppföljning av hurjämställdhetsarbetet framskrider.Men, som jag redan har sagt, regeringens förslagvad gäller jämställdhetsarbetet i skolväsendet förefal-ler vara väl genomtänkta och och borde kunnainnebära ett steg framåt i det långsiktiga arbetet förökad jämställdhet mellan flickor och pojkar i våraskolor, så att grunden läggs för jämställdhet mellankvinnor och män i hela det svenska samhället.Så över till den del av propositionen som handlarom högre utbildning och forskning. Utbildningen vidvåra universitet och högskolor har successivt öppnats,från att vara en huvudsakligen manlig sysselsättningtill att gälla såväl kvinnor som män. Detta har tagitlång tid, men är vi i alla fall där. Vi har i stort settlika många kvinnliga som manliga studerande vidvåra universitet.Däremot har vi inte anpassat studieförhållandenoch karriärvägar så att samma villkor gäller för mänoch kvinnor. Precis som för det offentliga skolväsen-det så ligger en stor del av problemen i den s.k. peda-gogiska situationen. De kvinnliga studenterna möteren organisation och ett ämnesinnehåll som återspeglardecenniers utveckling under en helt mansdomineradstyrning. De kvinnor som önskar gå vidare efter grun-dexamen till forskarutbildning och ett fortsatt arbetesom forskare/lärare möts av många hinder som inte demanliga studerande möter.Det börjar redan tidigt i utbildningen och om inteförr så när C-studierna påbörjas. Valet av uppsatsäm-ne är en sådan punkt. Handledarna är som regel män,och uppsatsämnena ligger inom deras forskningspro-jekt. Det finns en tydlig tendens att kvinnliga stude-rande väljer egna ämnen i stället för att, som manligastuderande normalt gör, ansluta sig till redan existe-rande projekt.Antagningen till forskarutbildning sker med bl.a.examensuppsatsen som merit. De studenter som arbe-tar inom projekt på institutionen har bättre prognosför forskarutbildningen och har därför lättare att bliantagna i forskarutbildningen. Väl inne skall avhand-lingsämne väljas, med en handledare vid institutionen.Och samma problem möter kvinnorna som tidigarevid C-uppsatsen, men av mer genomgripande be-tydelse. handlar det om större forskningsuppgiftersom dessutom kräver ordentlig finansiering. Den sominte ansluter sig till existerande projekt har nästaninga möjligheter att få sitt avhandlingsarbete finansie-rat.Kvinnan närmar sig nu också den ålder då honnormalt bildar familj och föder barn. Den socialatryggheten är av större betydelse för kvinnan än förmannen i denna situation. Kvinnan är något mer bero-ende av tillgången på doktorandtjänster än männen.Antalet doktorandtjänster är helt otillräckligt. Dess-utom behöver vi i öka antalet forskarstude-rande.Nåväl, allt fler kvinnor tar sig igenom även dennanågot ojämlika konkurrenssituation - och doktorerar.Då har kvinnan nått den ålder att det nu om inte förrär dags att ägna sig åt familjeliv, föda barn och återin-träda i den normala livscykeln. Det handlar om attäven kvinnor i forskarkarriär skall kunna ha ett fullö-digt liv med full livskvalitet. Även om kvinnan endasttotalt är hemma i samband med barnafödsel såkommer hon som regel efter i meritering jämfört medsina manliga kamrater.Den enda postdoktorala tjänst som finns att kon-kurrera om är forskarassistenttjänsten. Här räknasfortfarande på många ställen endast meriter under denärmaste fem åren efter doktorsexamen. Därmed är ipraktiken många kvinnor helt chanslösa, med manligakolleger som har ett handikapp . Övri-ga universitetstjänster är som regel också låsta. Ad-junkter, lektorer och professorer sitter ofta på livstid.Några rörliga mellantjänster finns inte vid våra uni-versitet.Hur skall kvinnan då kunna ta sig in i och upp idetta system? Det är inte ett dugg förvånande att yt-terst få kvinnor har lyckats meritera sig med sådankvalitet och omfattning att de kan konkurrera omprofessurer. Det är inte alls förvånande att av landets professorer är kvinnor.Mot denna bakgrund har i sitt utbild-ningsprogram föreslagit en rad åtgärder. Ändra påstudieförhållandena redan på C-nivå, garantera hand-ledning även av självständiga studenter och skapamöjligheter för forskarstuderande att få egna medelför avhandlingsprojekt. Detta löser upp en del hinderför kvinnor vid antagningen till forskarutbildningen.Universiteten måste vidare vidga handledarnas ar-betsuppgifter till att även omfatta ämnen i utkanten avsina egna forskningsområden. Öka antalet doktorand-tjänster. Ändra meriteringsgrunden för antagning tillforskarassistenttjänster. Inför fler forskarassistent-tjänster. Bryt upp tjänstestrukturen vid universitet ochhögskolor och inför en rad olika mellantjänster medvisstidsförordnande. Uppmärksamma frågan om meri-teringsgrunden för professurer så att inte mängdenartiklar totalt är utslagsgivande utan så att tyngdpunk-ten läggs på den vetenskapliga kvaliteten. Det finnsundersökningar som tyder på att kvinnor har en annanfördelningsprofil i sin meritering med en ökad aktivi-tet i slutet av 30-årsåldern, medan männen har sinatoppar tidigare.Jämställdhetslagen ger tydliga möjligheter att ar-beta för en jämnare fördelning av män och kvinnor påolika tjänster. har föreslagit att efterlev-naden av jämställdhetslagen bör skärpas genom vid varje tjänstetillsättning i tjänsteförslags-nämnden skall ha en särskild ledamot som har tilluppgift att bevaka att jämställdhetslagen uppmärk-sammas och verkligen används vid alla tjänstetillsätt-ningar. Dessa åtgärder plus några till har vi föreslagiti våra motioner.Vad har då regeringen gjort?Ja, man skär ner på forskningsmedel totalt, mins-kar fakultetsanslagen och minskar antalet doktorand-tjänster. Bl.a. avbryter man helt utbyggnaden av ut-bildningsbidrag till doktorandtjänster. Allt detta drab-bar kvinnorna särskilt hårt. Man finner i propositio-nen ingen analys av vari bristerna i jämställdhetenbestår. Det är väl sannolikt en av orsakerna till att defå förslag man har för ökad jämställdhet förefalletomotiverade.Man föreslår öronmärkta tjänster för kvinnor -några doktorandtjänster, några forskarassistenttjänsteroch några professurer, 30 stycken, speciellt för kvin-nor. Det handlar om några få tjänster och i jämförelsemed nedskärningarna mycket blygsamma insatser avnärmast symbolisk karaktär.