prot · GJ0929 · 1995-11-24 00:00:00 — Den slutsatsen drar inteNaturvårdsverket i sin skrift, och där har vi en kon-fliktsituation.En annan intressant slutsats som dras i skriften äratt markägaren inte automatiskt skall tas in i bildennär det gäller sådan verksamhet som enligt detta för-slag skall anmälas till . Huruvida mark-ägaren över huvud taget skall kopplas in blir en frågaför arrangör och länsstyrelse. Jag menar att det i förstahand är markägaren som skall kopplas in, med hänsyntill det absoluta ägarskydd som vi har i lagstiftningenoch med hänsyn till den begränsade sedvanerätt somvi har på den punkten i allemansrätten.Jag skulle vilja ställa en konkret fråga till miljö-ministern: miljöministern att vi behöver ettlagstiftningsmässigt klarläggande av gränsen för al-lemansrätten, eller skall vi tolka gränserna för alle-mansrätten utifrån olika domslut och rättspraxis?Personligen tycker jag att vi faktiskt måste ta detpolitiska ansvaret och lagstiftningsmässigt klarläggagränserna för näringsmässigt utnyttjande av allemans-rätten. Om vi inte är beredda att göra det riskerar viatt allemansrätten hotas, trots den traditionella, godaerfarenhet vi har av allemansrätten. Detta gäller såvälfrån ägarintressesynpunkt som från miljösynpunkt. Debåda intressena sammanfaller på denna punkt. Minfråga är: Anser inte statsrådet att vi måste ta ett poli-tiskt ansvar och klarlägga gränserna i den här viktigafrågan?Anf. 20 Miljöminister ()Fru talman! När man för en debatt om allemans-rätten tycker jag att det är viktigt att man utgår frånfrågan: Vad är allra viktigast? Till viss del samman-faller miljöintressen och ägandeintressen, men intehelt. Det är då viktigt att ställa sig frågan: Varför skallvi diskutera allemansrätten? Vi vet ju att allemansrät-ten är en grundläggande historisk tradition i Sverige.Jag tror att den är ett av de främsta skälen till detstarka miljömedvetandet och den oerhört starkakänslan för naturen i Sverige.Allemansrätten har gett svenskarna en tillgång tillnaturen som är unik om vi jämför med världen i öv-rigt. Det är väldigt viktigt att vi behåller den. Jag serinte den växande naturturismen som i första hand ettproblem för äganderätten. Men däremot kan jag seproblem med att den kan slita på känsliga naturområ-den.Det är viktigt att vi bevarar vildmarken för kom-mande generationer. tänker jag inte bara på detrent fysiska markägandet, utan att vi bevarar artrike-domen och känsliga miljöer för våra barn och barn-barn. Vildmarken kan hotas om vi får en alltför ex-ploaterande turism.Den rapport som har gjort tyderpå att problemen ännu inte är så stora som vi kanskeibland har trott. Man pekar också på att den nidbildsom ibland finns av massor av utländska turister somväller in och trampar ner våra känsliga marker interiktigt stämmer. Men det kan bli ett problem, och detkan också bli ett större problem.Vi har därför med glädje konstaterat att det finnsen del förslag i som skullekunna motverka dessa risker. Det innebär t.ex. an-mälningsplikt, som berörde. Det innebäratt man skall vidta förebyggande åtgärder för att inteställa till skador. Det innebär också att arrangörernaskall vara ersättningsskyldiga ifall de orsakar skador.Det finns också en hel del andra förslag i . Men jag vill inte föregripa re-missen. har remisstiden sin gång. Det är möjligtatt vi behöver lagstifta för att säkra miljöintresset ochmotverka kommande problem med en alltför kraftigexploatering av allemansrätten rent kommersiellt.Om vi kommer att behöva lagstifta menar vi attden rimligaste vägen är att en sådan lagstiftning ingåri den nya , och förslagen till den kommerom mindre än . kan nog med för-tröstan vänta på de lagstiftningsförslag till miljöbal-ken som kommer.Anf. 21 ()Fru talman! Tänk om det vore så väl att jag medförtröstan kunde vänta. Då skulle jag vänta. Statsrådetgör mig tvärtom mycket bekymrad när statsrådetsäger: Jag ser inget problem ur markägarintressesyn-punkt. Statsrådet säger att markägarintresset och mil-jö- och naturintresset inte sammanfaller. Det är precisvad det gör. Det är just ur markägarsynpunkt somproblemet ligger.När det gäller att skydda natur har vi naturvårds-lagstiftning. Om naturvårdsmyndigheterna är vak-samma kan de gå in och skydda känsliga områdenmot förslitning. Men i den gråzon vi har när det gälleratt skydda markägarintressen finns inte denmöjligheten i lagstiftningen. Det är detta som är detallvarliga.Ministern får inte underskatta markägarintressetoch markägarnas ambition när det gäller att värna sinegen miljö. Det ligger i hela förvaltarskapstanken. Låtmig ta ett par exempel. Markägaransvaret är klartinskrivet i skogsvårdslagen. Statsrådet har t.o.m. sagtatt man skall skärpa skogsvårdslagen och ansvaret förmarkägarna. Således finns det ett ansvar.Skogvårdslagen ställer krav på markägaren attskydda ett viktigt område ur natur- och miljösynpunktsom gör att han inte får avverka sin skog på det områ-det. Sedan kommer en näringsverksamhet utifrån,turismverksamhet, och bedriver bergsklättring påsamma känsliga område. Då är det enligt skogsvårds-lagen markägaren som får stå ansvaret för skadorna.Men det är den som driver näringsverksamhet somdrar nytta av inkomsterna på den mark han inte äger.Detta är inte rättssäkerhet. Detta är rättsosäkerhet.Jag vill vädja till statsrådet att även värna rättssäker-het för markägaren i samband med att vi värnar mil-jön. Det är oerhört viktigt i detta sammanhang. Om visom politiker hanterar markägaransvaret och värnan-det av markägaransvaret på det sätt som statsrådet nugav uttryck för kan vi inte räkna med att markägarnaställer upp solidariskt.Jag kan ta ett annat exempel. En bonde värnar engammal slåtteräng intill en å eller en sjö. Han slår ochsköter för biologisk mångfalds skull. Helt plötsligtmärker någon som driver naturturism att detta ärväldigt fin mark för att använda i kanoteringsverk-samhet, och marken överutnyttjas. Vad har den mark-ägaren för intresse att sköta en kulturmark om haninte ens får ersättning för den nedskräpning som denandra verksamheten medför? Här finns klara gemen-samma intressen. Underskatta inte markägarnas an-svar och intresse för naturmiljön, . 22 Miljöminister ()Fru talman! är det jag som blir bekymrad. Jagsade att intressena till viss del sammanfaller, men attmiljöintresset skulle väga tyngre. sägeratt miljöintresset över huvud taget inte spelar någonroll, eftersom det i alla fall kommer in lagvägen, utanatt det bara är markägarintresset som vi skall ta hän-syn till. Då blir jag bekymrad. Vi är i så fall tillbaka ien gammal debatt om allemansrätten och ifrågasät-tande av allemansrättens grundvalar som jag troddeatt vi hade passerat.Jag vidhåller att det viktigaste är att vi skyddarmiljön och skyddar naturen för kommande generatio-ner. Till del gör vi det genom myndigheter, till del görvi det genom markägarna. Markägarna har ett stortansvar. Men när vi utformar bestämmelserna omallemansrätten och den kommersiella exploateringenav allemansrätten är det viktigt att det som i förstahand skall vara styrande är hänsynen till miljön.Vi kan annars hamna i en situation, ,att den markägare som vill exploatera väldigt känsliganaturområden har en så stark markägarrätt att haneller hon tillåts att förstöra sina egna marker för attgöra kortsiktiga turistvinster. Det vill inte jag se. Där-för går miljöintresset först. Men jag hoppas att detockså kan gå hand i hand med markägarnas intressen.När det gäller diskussionen om markägarna vardet ett viktigt mål i västra dären arrangör av forsränning blev förbjuden av hovrät-ten att arrangera forsränningen om man inte fick ettmedgivande från grannfastigheten att man där varmed på en sådan organiserad verksamhet.Det visar att även lagstiftningen tar hänsyn tillmarkägarintressena. Men det handlar i första hand omatt vi gemensamt skall se till att vi bevarar känsliganaturområden för kommandet generationer.Anf. 23 ()Fru talman! slingrar sig statsrådet på känt po-litiskt maner, och det har hon ju full rätt till. Jag sadegivetvis inte att jag inte har intresse av allemansrättenoch miljön. Den finns där. Vad jag sade var helt en-kelt att naturvårdsmyndigheterna inom ramen förgällande lagstiftning har större möjlighet att i gråzo-nen skydda miljön och naturen än vad markägaren harnär det gäller att skydda äganderätten.Jag skall ställa en fråga till : Anserverkligen att det är rimligt att det skallkomma människor och utnyttja annans mark och tjänapengar på den marken utan att markägaren själv fårdel av de inkomsterna, och utnyttja den s.k. allemans-rätten långt in i gråzonen utan att markägaren fårnågon ersättning, som det skapar olägenhetför markägaren? Det är en fullständigt orimlig situa-tion. Det är den situationen jag vill ha klarlagd.Jag tog ett par exempel ur skogsvårdslagen när detgäller att skydda kulturmiljön där markägarintressetoch miljö- och naturintresset mycket noga sammanfal-ler. Vi får inte se det på det sättet att markägarintres-set underordnas andra intressen. Markägarens rätt ärreglerad både i regeringsform och brottsbalk.Nu lever vi i gråzonen. Det är därför jag menar attvi måste få striktare gränsdragningar till skydd försåväl ägarintresset som miljöintresset och naturintres-set. Det är det som är viktigt. Jag hoppas att vi skallkunna enas om att finna den formen av gränsdragningoch att inte nonchalera vare sig markägarintresseteller naturintresset.Det är intressanta är att de organisationer somvärnar natur- och miljöintresset står på samma sidasom markägarna i den denna fråga.Och det visar ju att den klara kopplingen finns. Vimåste se till att vi kan skydda båda dessa intressen isamband med att vi utnyttjar den svenska naturenäven ur turistsynpunkt.Jag är inte negativ till det. Jag ser det givetvis somen stor fördel. Men det är hur lätt som helst för enarrangör som anordnar naturturism att ta kontakt medde markägare på vars marker han skall bedriva sinverksamhet och få ett avtal med vederbörande. Mankan komma överens om hur man skall klara miljöin-tressen och andra intressen. På så vis kan man lösadessa frågor.Om vi går till väga på det sättet och också ger lag-ligt stöd för den formen av tillvägagångssätt klarar vivåra intressen , vi klara allemansrätten,miljö- och naturintressena, ägarintresset och vi kanockså öka möjligheten för andra att vandra i svenskaskogar och marker.Anf. 24 Miljöminister ()Fru talman! Jag tycker också att det naturliga är i första hand försöker komma överens medmarkägaren om den verksamhet som pågår på mar-ken.Men jag blir bekymrad när säger attmarkägarens rätt inte får underordnas andra intressen.Jag tycker att markägarens rätt skall underordnasmiljöintresset om de är stridande mot varandra.Fru talman! Om jag inte hade tyckt att det var, el-ler åtminstone kunde bli, ett problem med kommer-siellt utnyttjande av allemansrätten hade vi inte haftutredningen från . Då hade vi intehaft den ute på remiss, och då hade vi inte heller för-berett en eventuell lagstiftning i den kommande mil-jöbalken om hur man skall undvika en kommersiellexploatering av allemansrätten som hotar miljöintres-sena och naturvården.Men vi skall kanske avvakta tills vi ser de förslagsom kommer för att se hur mycket ochjag eventuellt är oense och hur mycket de respektiveintressena strider mot varandra. Det kan vi se när vifår de konkreta förslagen efter remissomgången ochefter att förslagen i har lämnats.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner1995/96:Jo8 och Jo9 till jordbruksutskottet1995/96:K11 till konstitutionsutskottet7 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionermed anledning av prop. 1995/96:50 Clearingverksam-het m.m.1995/96:N20 av m.fl. (v)1995/96:N21 av m.fl. (m)8 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 23 november1995/96:33 av () till finansministernom mervärdesskatteregler1995/96:34 av () till statsrådetJörgen om permanentboende utan tillgångtill elInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 5 december.9 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 23 november1995/96:135 av () till justitieminis-tern om arrangörernas ansvar vid större idrottsevene-mang1995/96:136 av () till jordbruksminis-tern om ekologisk produktion1995/96:137 av () till försvars-ministern om antipersonella minor1995/96:138 av () till social-ministern om kartläggning av folkhälsan vid mönst-ringden 24 november1995/96:139 av () till utrikesminis-tern om flyktingpolitiskt samarbete med de baltiskastaterna1995/96:140 av () tillsocialministern om effekterna för vården medanledning av de stora nedskärningarna inomkommuner och landstingFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 5 december.10 § Kammaren åtskildes kl. 10.33.Förhandlingarna leddes avandre vice talmannen.