prot · GI0995 · 1995-04-26 00:00:00 — Innan klubban ens har fallit fördetta beslut i börjar man dessutom dra neranslagen även på denna punkt i kompletteringspro-positionen.Litet mer stabilitet, litet mer uthållighet tror viskapar en betydligt bättre penninganvändning ochdärmed också ett främjande av såväl investeringarsom export.Tendensen är tyvärr alltför tydlig. Densvenska kronan åker rutschkana, och det är bara attnotera att den svenska kronan gentemot den finskamarken sedan det gångna valet har förlorat ungefär enprocentenhet , . haralltså i förhållande tillFinland blivit fattigare. Vi börjar såledesi större och större utsträckning att konkurrera medlåga svenska löner i stället för med kompetens ochteknik, något som jag anser att den sittande regering-en bär ett utomordentligt tungt ansvar för.Den samling som finns i över partigrän-serna kring den strama finanspolitiken har gett resul-tat, och man är på rätt väg, om än från ett dåligt ut-gångsläge.I det här betänkandet behandlas även en privatise-ring som inte jag har ställt mig lika entusiastisk tillsom en del av mina socialdemokratiska vänner, näm-ligen försäljningen av aktierna i och . Kam-maren kommer säkert ihåg att dessa uppkom i sam-band med avvecklingen av de löntagarfonder somställde till så mycket förtret. Tanken var att det skullevara fråga om långsiktighet under och attpengarna skulle satsas i mindre och medelstora före-tag för att skapa riskkapital. Bolagsordningarna låstesav kammaren i enlighet med de direktivsom de kompromisser som föregick kammarbehand-lingen gav upphov till.Nu vill man redan efter ungefär halva periodensälja aktierna, de statliga innehaven i de här bolagen.Eftersom en stor del av substansen i bolagen består avbörsnoterade aktier är risken enligt min uppfattningatt man får alldeles för stora substansrabatter om mandärmed realiserar ut skattebetalarnas pengar, löntagar-fondernas pengar, på ett mindre ansvarsfullt sätt. Manborde i stället se till att pengarna placeras i andraföretag, i företag där de kan arbeta. Därmed skulleman få en bättre placering och ett bättre pris när manprivatiserar och , för det tycker jag natur-ligtvis är en helt korrekt åtgärd.Vi är i kammaren eniga om att vi behöver 500 000nya jobb i och att vi behöver dessa 500 000nya jobb i privat sektor. För mig går det därmed inteihop med skattehöjningarna på arbete, företagandeoch riskkapital i företagen, vilket gör att dessa skatterhamnar på en högre nivå än motsvarande skatter ivåra viktigaste konkurrentländer. Det går inte ihop attgenomföra besparingar på teknikutveckling, forskningoch utbildning när vi skall konkurrera med kompetensoch hög tekniknivå. Det går inte ihop med det härfladdrandet med budgetbesparingar, att avdrag av-skaffas och sedan återinförs . Detskapar instabilitet, svårigheter att uppnå långsiktighetoch trovärdighet. Därmed får vi en sämre utvecklingän vad som skulle vara nödvändigt.Herr talman! Det finns en känd före detta social-demokratisk riksdagsman och professor vid namn BoSödersten som har sagt att det var kapitalismen sombyggde . Jag tycker att han har utryckt detta påett utomordentligt bra sätt. Det är inte så att välfärds-samhället värnas genom höga skatter och genom enhård beskattning av företagandet, utan det är precissom den söderstenska boken ger vid handen, att för-mågan att värna om företagandet, företagandets ut-veckling och expansion med fler jobb som inte belas-tar statskassan skapar utrymmet för värnande av väl-färdsstaten.Det finns egentligen aldrig något alternativ tilldetta, och det är därför med beklagande jag ser denförda socialdemokratiska näringspolitiken.Anf. 162 ()Herr talman! ekonomi har varit i blick-punkten . Senast under gårdagendebatterades den frågan ganska mycket här i kamma-ren.Helt avgörande för lösningen av den ekonomiskakrisen är att vi får ett bra företagsklimat. Ett livskraf-tigt och produktivt näringsliv i hela landet är också enförutsättning för vår välfärd. En mångfald av olikaföretag i skiftande ägandeformer leder också till bådeutveckling och nytänkande.Svenskt näringsliv har haft några synnerligen be-kymmersamma år efter 80-talets spekulationsekono-mi. Tyvärr var det då mer lönsamt att spekulera ochtjäna pengar på pengar än att göra långsiktiga sats-ningar i företag. Svensk industri satsade stora resurseroch investeringar , och detta gav unge-fär 300 000 nya jobb. Men investeringarna gjordesutomlands och icke i . Här i gjordesinte nödvändiga investeringar och förändringar, ochsamtidigt steg kostnaderna i rask takt. Det här gjordeatt många svenska företag straffades ut från markna-den. Vi förlorade också hundratusentals jobb i densvenska industrin.Vid regeringstillträdet fick fyrklöverrege-ringen ta itu med den besvärliga situation som dårådde för svensk ekonomi och svenskt näringsliv.Därför var de åtgärder som utfördes under perioden1991-1994 helt nödvändiga för att vända den nedåt-gående trenden.De här åtgärderna bestod bl.a. i en sänkning avtillväxthämmande skatter och avgifter och en förbätt-ring av riskkapitalförsörjningen. Även situationen föruppfinnare och innovatörer förbättrades . Dessutom reformerades arbetsrätten, regional-politiken förstärktes, stora satsningar skedde på enutbyggnad av infrastrukturen, dvs. på vägar och järn-vägar, liksom på forskning och utbildning.Alla de åtgärder som genomfördes återupprättadeSverige som en industri- och företagarnation.Tyvärr återställdes en del av de här åtgärdernastrax efter regeringsskiftet . Jag vill därför nubetona vikten av att näringslivet får långsiktiga spel-regler. Ökad sysselsättning kan inte kommenderasfram genom slagord, utan det är genom politiskabeslut om bra villkor för våra företag som man kanskapa nya arbetstillfällen. Det gäller framför alltsatsningar som gynnar småföretagen, eftersom det ärinom de små och medelstora företagen som de nyajobben kommer att skapas.Vad som är avgörande för den ekonomiska si-tuationen är kombinationen av hur räntan utvecklas,hur lönerörelsen utfaller och hur vi klarar av att sane-ra statsfinanserna. En ekonomisk politik som gerutrymme för en lägre ränta är alltså nödvändig. Före-tagarna i måste ges en tydlig signal om attnäringsklimatet skall förbättras och att spelreglernablir hållbara över tiden.Jag hälsar med tillfredsställelse förslagen i komp-letteringspropositionen, bl.a. återinförandet av kvitt-ningsrätten, införandet av ett riskkapitalavdrag ochviljan att diskutera en arbetsrätt som är småföre-tagsanpassad.Herr talman! Det finns många delar i det här be-tänkandet, men jag tänker bara beröra några av dem.Jag har redan i inledningen berört inriktningen. Ipropositionen föreslår regeringen bl.a. att nyföretagar-lånen överförs från Industri- och nyföretagarfondentill regionala bolag. Jag tyck-er att det är en riktig åtgärd att decentralisera beslu-tanderätten vad gäller nyföretagarlånen ut till regio-nerna, men jag vill här betona att det ur både konkur-renssynpunkt och effektivitetssynpunkt är viktigt medmångfald. Därför är det viktigt att ALMI:s regionalabolag anlitar fristående organ, som t.ex. nyföretagar-centrum, handelskamrar och även andra friståendekonsulter, vid beredning av de här låneärendena.När det gäller riskkapitalbolagen regeringen att statens aktier skall försäljas.Jag tycker att det är ett riktigt förslag. och Burebildades av löntagarfondsmedel under förra valperio-den, men de fungerar nu som vanliga investmentbo-lag, och därför finns det inga skäl till att staten skallha kvar några resurser i de här bolagen. Försäljningenav aktierna skall ske på ett sätt som gör att aktiernasäljs till ett riktigt värde, och det är också viktigt attfrigjorda medel går till riskkapitalverksamhet.Även om det har gjorts mycket för att få framriskkapital finns det fortfarande betydande brister. Föratt ytterligare komplettera möjligheterna att startaföretag har vi i föreslagit en företagsgaranti.Avsikten med den garantin är att man ute i regioner-na, gärna ihop med , bildar holdingbolag somkan garantera ett nystartat företag under uppbygg-nadsperioden.Det fungerar ungefär som när ICA-kedjan tar in enny företagare. I inledningsskedet skall företagaren fåhjälp av erfarna styrelseledamöter i holdingbolaget.De fungerar då som mentorer. Efter hand som företa-garen får vinster kan han köpa loss företaget frånholdingbolaget. För de garanterade lån som utnyttjatsunder uppbyggnadsskedet skall företagaren ocksåbetala royalty. Detta handlar alltså bara om garantieroch inte om några subventioner.Under den förra valperioden fattades flera viktigabeslut för att stärka uppfinnare och innovatörer. Eftersomuppfinnarna och innovatörerna är en mycket viktig delför en positiv utveckling i vårt näringsliv behöver dethär området förstärkas ytterligare. Jag vill först uttalaen förhoppning om att Svenska uppfinnareföreningenfår minst samma anslag under innevarande budgetårsom man har haft tidigare. Uppfinnareföreningensverksamhet, bl.a. med regionala rådgivare, har en storbetydelse för uppfinnarna. I övrigt bör de innova-tionsfrämjande åtgärderna inriktas på en ökad råd-givning och utbildning samt till en ökad samverkanmellan nationella och internationella organisationer.I utbildas vi ofta till att bli löntagare trotsatt landet behöver många nya företagare och ent-reprenörer. Därför menar vi i att det börgöras ökade satsningar på entreprenörskap. Förståelseför företagarnas vikt och villkor bör grundläggasredan i ett tidigt skede. Utbildning i entreprenörskapbör därför också ske redan i och gymna-sieskolan. Även på högskole- och universitetsnivå börmöjligheterna till utbildning i entreprenörskap utökas.En viktig del av det här betänkandet handlar omkvinnors företagande. kommersenare att utveckla vår syn i den frågan.Tekniköverföring är också ett viktigt inslag för attöka kompetensen i små och medelstora företag. Fyr-partiregeringen satsade stora resurser på utbildningoch forskning. Bl.a. tillfördes stora resurser till stra-tegiska forskningsstiftelser. Även den industrirelate-rade forskningen fick förstärkta resurser. Men trotsdetta finns det behov av ytterligare åtgärder.Små och medelstora företag behöver använda sigav utomstående kompetens för att lösa tekniska ellerandra problem som berör produkter, marknader ellerorganisationen. I finns den här kompetenseninom konsultföretag, industriforskningsinstitut, tek-nikcentrum, högskolor osv. Men det behövs kanske enstimulans för att sammanlänka de små- och medelsto-ra företagen med dessa resurserna.Jag tror också att det är nödvändigt med ett intimtsamarbete mellan gymnasieskolan och företagen. Jaghar ett gott exempel på ett fint samarbete mellan Ta-serudskolan i och företagen i västra håller man nu också på att undersöka möjlighe-terna att starta upp ett gemensamt industri- och ut-vecklingscentrum. Till ett sådant projekt kan det härnya anslaget vara bra att ha.Över huvud taget är det viktigt att man kan satsaytterligare på förädling och teknisk utveckling av vårasvenska råvaror, inte minst när det gäller skogsråva-ran. Där finns det många nya möjligheter om man gertillräckliga resurser till det.Miljöfrågorna har en stor betydelse även i nä-ringspolitiken. Även här gjorde den förra regeringenstora insatser. Bl.a. genom beslut i kretsloppsfrågornatog man ett stort steg framåt. Man inrättade även olikastiftelser, t.ex. teknikbrostiftelserna och Stiftelsen förmiljöstrategisk forskning. Den här utvecklingen börfortsätta. anser att man bör inrätta regionalamiljöteknikcentrum.Miljöteknik och arbetstillfällen inom den grönasektorn kan leda till många nya företag och månganya jobb.Herr talman! Vi står självfallet bakom alla de re-servationer som avlämnat till det här betän-kandet, men av tidsskäl yrkar jag bara bifall till reser-vationerna nr 12 och 14.Anf. 163 ()Herr talman! Jag skall inleda med att ställa migbakom alla de reservationer som har idetta betänkande, men för tids vinnande skall jagenbart yrka bifall till två av reservationerna. Dessa ärreservation nr 1 om näringspolitikens inriktning ochreservation nr 20 om kvinnors företagande.Herr talman! Två problem präglar ochdärmed den politiska debatten, nämligen arbetslöshe-ten och underskotten. Det presenteras ständigt nyaoch gamla sparförslag för att få bukt med statsskul-den. Det pytsas ut en strid ström av nya bidrag ocharbetsmarknadsåtgärder för att få bukt med arbetslös-heten. Det senaste mer generella förslaget är att viskall sänka matmomsen med ochäta oss ur krisen.Om vi skall få fler jobb i det här landet är det fak-tiskt nödvändigt att börja i en helt annan ände, hosden enskilda människan, entreprenören, småföretaga-ren. Bara om han eller hon får verka på rimliga, inspi-rerande och uppmuntrande villkor kommer vi att fåalla de nya växande företag vi behöver för att lösaproblemen i samhällsekonomin.Problemet med regeringen är att den hävdar att viinte kan diskutera detta med tillväxt innan det är ord-ning på statsfinanserna. Det är ju tillväxten i närings-livet som skall åstadkomma just en förbättring i stats-finanserna. Att nu göra en engångsindragning genomen tidigarelagd momsinbetalning på 8 miljarder ärdärför helt fel. Det är som om man skulle svälta kontill döds för att få råd med fodret som skall föda kon.Kampen mot arbetslösheten måste därför vara enkamp för de människor som skapar de nya jobben iSverige. Det kan låta självklart, men alltför oftahandlar den svenska debatten om att rädda jobb istället för att skapa jobb. Alltför ofta framställs ar-betsmarknadsministern och AMS-chefen som huvud-personerna i kampen mot arbetslösheten. Det är deinte, och det har de egentligen aldrig varit.Vad är det då som skall till för att individen skallvilja och kunna satsa. Det som definitivt saknas iregeringens alla s.k. paket är de långsiktiga tillväxt-främjande villkor som krävs för att kreativiteten ochviljan skall blomstra till fullo. Det är inte nya bidragsom får en människa att starta ett företag. Det är intekrångligare arbetsrätt som får en att anställa fler. Detär inte heller höjda skatter som inspirerar till investe-ringar.Det är den egna drivkraften och viljan att skapanågot eget, att pröva sina egna idéer, att få råda översin egen tid och sin egen livssituation eller kanske attslippa flytta från hembygden när många andra jobbförsvinner. Orsakerna är antagligen lika många somföretagarna själva.Det därutöver behöver är en ny ekono-misk kultur. Hundratusentals enskilda människor ivårt land skall känna att det är mödan värt att starta ettnytt eget företag eller expandera ett småföretag somredan finns. Det vi politiker kan göra är främst tvåsaker, nämligen att undanröja hinder och ge signaler istort som i smått om ett nytt företagsklimat i vårt land.Hela det svenska utbildningssystemet är dessutominriktat på att lära upp kompetenta löntagare. Viskulle behöva en helt ändrad inställning till kreativi-tet, entreprenörskap och eget företagande. Det kanvara alltifrån uppfinningstävlingar för lågstadiet somSnilleblixten t.ex. till företagsspel på gymnasiet. Detmåste vara något fel med inställningen i ett land somgratulerar den som vunnit 9,5 miljoner på Bingolotto- det kan i och för sig vara ett trevligt program - ochsamtidigt misstänkliggör dem som har satsat egnasparpengar och arbetsveckor på i enegen firma. För att inte tala om i fall detta lilla företagskulle råka gå med vinst - hemska tanke.De välståndsbildande krafterna har försummats iSverige under en lång rad av år. Under efterkrigstidenhar inte haft något nettotillskott av jobb i denprivata sektorn. Detta måste nu ändras.Det måste ändras om vi skall ha en chans att kon-kurrera med svenska produkter på den hårda världs-marknaden. Det måste ändras om vi vill kunna behållavälfärdsstaten i Sverige.När jag konfronteras med små barnoch skall tala om sambandet mellan välfärden ochnäringslivet brukar jag förenkla det genom att säga attvinsterna från bilarna skall gå till dagisen. De endapengar som vi kan använda oss av är ju de som män-niskor är villiga att betala för de varor och tjänstersom vi producerar. Därför är det så viktigt att förståföretagens och företagarnas situation.Herr talman! Till för något halvår sedan hade jagmin dagliga gärning i ett företag. Det var inte precisnågot småföretag, men jag vågar ändå påstå att jagdärför har ganska bra inblick i hur man tänker ochagerar inom näringslivet och hur konjuktursvängning-ar och skatteregler, valutakriser och räntehöjningarpåverkar affärer och satsningar.Trots rådande högkonjunktur väljer alldeles förmånga av de svenska företagen att hålla inne medsatsningar och investeringar på grund av den osäker-het, villrådighet och brist på visioner som regeringentyvärr uppvisar. Förtroendeklyftan mellan svensktnäringsliv och regeringen är djup och kostar bådejobb och investeringar.Lars är VD för och har redantidigare dömt ut regeringens politik från näringslivetsperspektiv. Han kallar den t.o.m. för kontraproduktivoch menar att samtliga åtgärder är fel i sak och fel itid. I en artikel i av den 10 aprilfortsätter den tuffa kritiken mot regeringens politik,och man talar om en djup förtroendeklyfta inomsvenskt näringsliv - något som vi egentligen inte harupplevt tidigare. För även om socialdemokrater aldrigriktigt har förstått sig på småföretagen, har de åtmins-tone haft goda relationer med de stora företagen. Meninte heller där lyckas man längre.De tillväxtbefrämjande åtgärderna i regeringensförslag lyser tyvärr med sin frånvaro. Men det mestallvarliga är den totala brist på visioner som social-demokratin uppvisar. Var är de bärkraftiga visionernaom som ett land med en framtid? Var finnssatsningarna på den nya tekniken? Var finns dessutominsikten om att kvinnors företagande är en av nycklar-na till de nya jobben? Socialdemokraterna säger att detycker att detta är mycket viktigt - och drar sedan nerpå anslaget Kvinnliga företagslån med 50 miljonerkronor.Hur kan s avfärda den explosiva dynamik som lig-ger i kvinnors företagande vad gäller en sådan härviktig symbolfråga? Om t.ex. lika många kvin-nor som män startade och drev företag, skulle detfaktiskt innebära ca 400 000 nya jobb. Jag påstår inteatt det här sker över , men det är kortsiktighe-ten i s-förslagen som gör att framtidstron och trovär-digheten blir noll. Man säger en sak i brödtexter och ipolitiska debatter och gör sedan något helt annat iverkligheten.Herr talman! Allt tyder på att det är i de små före-tagen som den stora potentialen för nya jobb långsik-tigt står att finna. Jag har en kamrat som driver just ettav dessa små företag. Hon är som många andra intespeciellt intresserad av politik men har ändå mycketåsikter om det mesta. Hon ringde ochfrågade varför vi i detta hus fattar en mängd irrelevan-ta beslut om RAS eller NYS, rekryteringsstöd ochbidrag, bidrag, bidrag...Hennes budskap till mig och till alla ledamöter häri kammaren var att det är roligt att få vara företagare,att få rå sig själv och att ta risker och chanser, men attdet är en konstig syn som politikerna har när de för-söker förvandla henne och alla andra företagare tilladministratörer, när de borde få vara entreprenörer.Som liberal tycker jag att respekten för bångsty-righeten och egensinnigheten hos många småföretaga-re är en förutsättning, en tillgång och en självklarhet.Det finns andra som är bättre pappersvändare ochbidragssökare. Låt därför företagarna göra det som deär bäst på, nämligen driva företag. Dessutom finns deten uppenbar risk för att alla dessa bidrag innebär attstaten snedvrider konkurrensen, om inte alla företagsöker samma bidrag.Det är detta som är problemet med socialdemo-kratisk näringspolitik. Socialdemokraterna saknar engrundläggande förståelse för företagarna, vad somdriver dem och vad som hindrar dem. De saknarlångsiktiga visioner om vart de vill komma. De reage-rar på långivarnas krav med desperata piruetter medhjälp av än den ena, än den andra samarbetspartnern.Detta kortsiktiga beteende befrämjar verkligen intenya företag, växande företag och nya jobb. Det ärdags att sluta reagera och att i stället börja regera.Till sist skulle jag vilja fråga: Var är näringsminis-tern under denna den största näringsdebatt som riks-dagen genomför? En ministers uppträdande sändersignaler om vad man tycker är viktigt och inte. Nä-ringsdebatten i riksdag är tydligen inte såviktig för ett socialdemokratiskt statsråd. Att priorite-ra rätt saker är inte en av bästa gre-nar.Anf. 164 ()Herr talman! Vad gäller näringspolitikens mål-sättning kan man konstatera att det finns en betydandesamsyn. Vi är bl.a. överens om behovet och nödvän-digheten av långsiktigt fasta och sunda spelregler inäringslivet, och vi är åtminstone i ord överens om desmå och medelstora företagens betydelse i kampenmot arbetslösheten.Men det föreligger naturligtvis också stora skill-nader.Vänsterpartiet och majoriteten i utskottet anser atthögt ställda miljökrav på näringslivet kan vara ochframför allt kan bli en avgörande konkurrensfördel.Höga miljökrav är lättare och lämpligare att ställa ihögkonjunktur. Exportindustrins rekordvinster, som ihög grad beror på lågt värderad krona, skapar ettmycket lågt omvandlingstryck. Det finns en uppenbarrisk att exportindustrin nu vilar på sina lagrar ochdärför förlorar tempo i moderniseringsprocessen.Därför är det nu rätt tid att höja ribban - att ge-nom miljö- och energiskatter skapa motivation förytterligare modernisering och miljöanpassning avindustrin.Moderaterna, med sina bundsförvanter, anser attperioden - 1994 var en mycket lycklig periodför företagandet i . Inriktningen av närings-politiken gav, som man säger, ett bra resultat. Jagtycker att detta i sanning är ett förbluffande påståen-de. För folk i allmänhet var 1991 ett eländesår försvensk arbetsmarknad. - 1994skapades rekordarbetslösheten.När de borgerliga partierna nu föreslår att dennasorts politik skall fortsätta, tycker jag att det baravisar på dålig fantasi och ett fasthållande vid principersom tillhör en gången tid.Herr talman! De borgerliga partierna klamrar vid i huvudsak tre frågor. De anser att näringsli-vet och främst småföretagandet mår bäst1. om löntagarnas rättigheter och frihet begränsas,2. skatterna sänks i företagen och3. statliga företag och kommunala verksamheterprivatiseras.Denna dogmatism är naturligtvis beklaglig.För att hemmamarknadsindustrin skall få fart ochför att skapa många nya enmans- och fåmansföretagär det andra åtgärder som är viktiga. Det måste bli enbetydligt högre nivå på nybyggnads- och ombygg-nadsverksamheten, räntorna måste pressas ner genomkonkurrens i banksystemet och efterfrågan måste öka.Då kan vi inte som i kompletteringspropositionenminska efterfrågan hos dem som handlar och öka denför dem som har utrymme att spara.Små företag med under 50 anställda bör få hjälptill investeringar till rimlig ränta, och enmansföretagbör slippa egenavgifter på sina först intjänade 40 000kr, vilket vi har föreslagit vid tidigare tillfällen. Vikti-gast är nog ändå långsiktigt att öka friheten för arbeta-re och tjänstemän att ges möjlig-het att prova på eget företagande. Jag skulle direktvilja fråga Per och om deär beredda att vara med på dessa förändringar i ar-betsrätten.Herr talman! I kds-motionen kan man läsa att par-tiet förordar en marknadsekonomi baserad på etiskaprinciper och styrd av sociala och ekologiska hänsyn.Jag tycker att det är en tjusig mening. Med anledningav denna skrivning vore det ytterst intressant att fåhöra om syn på den svenska bo-lagens utdelning av bonusar och konsultarvoden tillVD:ar och styrelseordförande.För att gå in på detaljerna i betänkandet är det nå-got oroande att utskottets majoritet nu vill sälja utAtle AB och . Dessa bolag star-tades med medel från löntagarfonderna i samverkanmellan den borgerliga regeringen och Ny demokrati.Det viktiga var sannolikt att riva upp de fonder somskapats av de svenska löntagarna - inte så mycket attskapa riskkapitalbolag. Som riskkapitalbolag har Atleoch knappast varit särskilt lyckade.Vänsterpartiet motsätter sig en försäljning, dådetta sannolikt kommer att innebära en kraftig rabat-tering. handlas dessa aktier till en rabatt om ca30 %.