prot · GI0981 · 1995-03-29 00:00:00 — i stället för att öka trovärdighetskapar vi misstänksamhet och tveksamhet om innehål-let i vår flyktingpolitik.Centerns uppfattning är att vi generellt sett måstevara öppnare och använda hemligstämpeln i mindreomfattning när det gäller det underlag på vilket vifattar beslut i flyktingpolitiken. Det gör det möjligt attföra en öppnare och sakligare debatt om vår asylpoli-tik.Herr talman! Enligt min uppfattning har Kroatienpåtagit sig ett stort ansvar för dessa människor genomatt sälja pass och medborgarskap. Det är möjligt då inte fullt ut förstod innebörden i det man gjor-de när man delade ut passen. Men av de uttalandensom kommer från ansvariga företrädare frånKroatien tror jag att man inser sitt ansvar och är be-redd att leva upp till det, enligt de uppgifter och för-säkringar man har lämnat till den svenska regeringen.Men man har också insett att man harförsatt sig själv i en omöjlig situation. Landets resur-ser räcker inte till för att leva upp till utställda åtagan-den. Det är därför man ger ifrån sig så motstridigasignaler, och det är därför man vädjar om stöd ochhjälp. Det reser naturligtvis ett antal frågor om hur viskall hantera den nuvarande situationen. På vilket sättkan vi hjälpa ? Under vilka former kan ettåtersändande ske till ? När kan ett återsän-dande ske?Herr talman! Vi har kun-nat se hur många människor i vårt land har engageratsig mycket starkt för denna grupp. Svenska kyrkanmed ärkebiskopen i spetsen och andra kyrkor ochsamfund har starkt engagerat sig och sagt att de ärberedda att ta ett ansvar för dessa människor.Detta är någonting vi skall ta fasta på i den här de-batten. Jag vill gärna sända över den signalen tillinvandrarministern. Låt oss utnyttja kyrkornas ochsamfundens engagemang i den fortsatta hanteringenav den här frågan. Vi har länge talat om att vi i densvenska flyktingpolitiken skulle utnyttja de frivilligaorganisationerna och låta dem ta ett större ansvar iflyktingpolitiken.Det finns nu en möjlighet att göra det. Jag tyckerdärför att ministern skall inleda diskussioner medSvenska kyrkan, kyrkorna i övrigt, samfunden ochfrivilligorganisationerna om hur de skulle kunna med-verka i ett värdigt återsändande. Det skulle vara attinte bara ta ett moraliskt ansvar utan också ett prak-tiskt och ekonomiskt ansvar för det som måste skeefter att regeringen har fattat sitt beslut.Anf. 6 ()Herr talman! Nyheterna berättade om all-män mobilisering i . Den omfattar alla mänöver , även flyktingar kan komma attomfattas. Vi vet att spänningen i området stiger dagför dag. löper Unprofors mandat ut utan attnågot slutligt beslut om förlängning har kunnat fattas.Spänningen mellan och ökar ocksådag för dag. I Bosnien är den vapenvila som förhand-lades fram i praktiken bruten.Jag vill vara väldigt precis i den fråga vi nu disku-terar. Vi vet att har ett svårt arbete. Vivet också att inte ensamt kan klara flykting-problemen i det . Vi kräver hellerinte från sida att de bosnier med kroatiskapass som lever i skall få permanent uppe-hållstillstånd. Vi har framfört ett enda krav: Avvisainga bosnier till så länge läget är så extremtsvårbedömt och instabilt som det är just nu.I avslutningen av invandrarministerns anförandetalas om att den utgår ifrån attinga avvisningar sker om risk föreligger att dessaflyktingar förs vidare från till Bosnien ellerinkallas till krigstjänst. En rad bedömare har kommittill en annan slutsats än och regeringennär man har diskuterat huruvida just den risken är storeller liten.Den kroatiska regeringens brev, som har spelat såstor roll i diskussionen, anses av den svenska rege-ringens representanter vara klart, men var och en somläser det inser att det kan tolkas på flera sätt. Beske-den från den kroatiska regeringen är ju inte heller pånågot sätt entydiga. Vi vet att det har träffatsett avtal mellan och Bosnien om repatrieringav flyktingar som lever i ; de skall överfö-ras till Bosnien.Leif uttalar i någon av dagens tidningaratt han anser att det är självklart att kroatierna avseratt ta hand om de flyktingar som är aktuella iKroatien; kan inte ta hand om dem någonannanstans än i , säger han. Det är en miss-uppfattning av läget i området. och Bosnienhar en federation. De samarbetar relativt nära, och dehar som sagt just ett avtal om att överföra flyktingarfrån kroatiskt område till bosniskt.Alla som hört mig tala om Bosnien i denna kam-mare vet att jag anser att de strider som Bosnien för ärmer rättfärdiga än de som deras fiender för. FrånFolkpartiets sida stöder vi Bosniens rätt att leva ochhar respekt för de åtgärder man vidtar för att uppnådet syftet, särskilt i ljuset av omvärldens svek motlandet. Då kan man kanske tycka att det är egendom-ligt att jag tycker att de som har flytt från medverkan idessa krigshandlingar skall ha en humanitär behand-ling i . Jag tycker ändå att det borde vara ensjälvklar följd av den humanitära flyktingpolitik somjag anser att skall föra att människor somåberopar krigsvägran som skäl skall kunna få stanna iSverige, om man bedömer risken som stor att dekommer att inkallas eller utsättas för repressalier. Närjag går igenom det material vi har för att bedöma justden frågan tycker jag att det är uppenbart att de ris-kerna är betydande.Över huvud taget måste man ställa frågan, hurmycket besked från regeringar är värda vid en sådanhär bedömning. Av tidningarna framgår detockså att ambassadör i bekräftar attdet självfallet finns ett strategiskt motiv både för kroa-terna och bosnierna att flyktingar återvänder och pådet sättet motverkar den etniska rensning som framförallt serberna har bedrivit. Många av de här männi-skorna har ju flytt från regeringar. Frågan är då omförsäkringar från just regeringar skall väga så tungt ivår bedömning.Låt mig säga att omvärlden har svikitExjugoslavien på många sätt. Jag håller helt med demsom säger att detta problem först och främst måstelösas i området. Jag menar att omvärlden har gjortalldeles för litet för att hjälpa till med det. Till dessasvek riskerar nu ytterligare ett att fogas, nämligen attSverige kommer att behandla dessa flyktingar på ettmycket inhumant sätt.Anf. 7 ()Herr talman! Varför har vi en flyktinglag? Varför finns det inomEU en Schengenöverenskommelse, en TREVI-överenskommelse? Är det för att skydda oss motflyktinginvasioner? Är det för att de som har destörsta flyktingsskälen skall få stanna? Det är uppen-bart att båda ingredienserna finns i mixen av vår flyk-ting- och asylpolitik.Bosnienkroaternas behandling sätter fasadbelys-ning på hela asylfrågan. Håller asylrätten på att byrå-kratiseras bort?Artikel 14:1 i FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna lyder som följer: harrätt att söka och åtnjuta från förföljelse i ettannat land.Asylrätten förstärktes genom ,och 1990 fick en ny utlänningslag. Den germed en generös praxis ett gott skydd åt flyktingar ibehov av det. Men vi håller på att krympa ramarna - iSverige, i EU och i i-länderna över huvud taget. Ar-betslösheten, de ökande spänningarna mellan invand-rare, flyktingar, asylsökande och svenskar betonas föratt inskränka asylrätten.En distansmodell för flyktingpolitiken vinner meroch mer terräng. EU-länderna kommer att avvisa fleraspontana asylsökande och lämna ökat stöd till flyk-tingläger i grannländer och i konflikters närområden,medan spontanflyktingar får allt större svårigheter attkomma hit - genom allt ifrån visumtvång till hjälp åtBaltikum i form av skänkta spaningsfartyg som kanavpatrullera kusten så att inga båtar med flyktingarkan komma till eller svenska kusten i övrigt.När det gäller bosnienkroaterna visar provpå dubbelmoral. Vi fördömer krigen i f.d. Jugoslavienmen fattar beslut om att avvisa bosnienkroater tillKroatien, som rustar upp, som beordratmobilisering av 17-åringar - barn till flyktingar mo-biliseras också.De flesta männen är krigsvägrare eller desertörer,och de har med sig kvinnor och ca 2 000 barn, somgenom Sverigeflykten räddat sig från krypskyttar ochvåldtäktsmän. Av 90 kända serbiska fångläger är 20s.k. våldtäktsläger, där man söker föda nya små serbertill världen enligt en kvinnlig forskare, ,som talar om folkmord genom våldtäkt; hon var nyli-gen här i och talade på högskolan.Får de avvisade stanna i står de med sinakroatiska pass inför en mobilisering. Återsänds de tillde säkra zonerna i står de medsin bosniska nationalitet inför allmän mobilisering.Där beordrades allmän mobilisering den 26 mars.Representanter för talar så vackert om attdela bördorna när det gäller flyktingar. När det gällerdessa bosnienkroater har vi en möjlighet att visa att vimenar allvar. har närmare 400 000 flykting-ar, den allt överskuggande delen från . I det krigshärjade och därför fattigaKroatien har man svårt att klara att ge dem skydd.Kanske det bara behövs ett tillfälligt skydd i ?I har de visserligen pass men inte hem-vistort där - det heter prebivaliste. Alltså kan de intefå , som ensamt öppnar möjligheter att överle-va i landet, även om också det är förenat med svårig-heter. Alltså återstår endast att återvända till Bosnien,dit vi inte skickar tillbaka flyktingar.Nu lovar dock , invandrarmi-nister, att de med hemvistort i serbkontrollerade om-råden kan erhålla flyktingstatus. Men behö-ver i så fall hjälp till sina stora flyktingläger redan idag.Riskerna är uppenbara att en stor grupp av bosni-enkroaterna sänds till Bosnien och mobiliseras däroch att en grupp, beroende på varifrån i Bosnien deursprungligen kommer, får stanna och männen mobi-liseras i . I båda fallen är familjerna hänvisa-de till yttersta fattigdom och får dåligt skydd för sinsäkerhet.Alltså, invandrarministern, låt oss i varamed och dela bördorna när det gäller bosnienkroater-na! Tolka utlänningslagen och breven mindre doktri-närt och breven med den misstänksamhet nöden krä-ver, så att följer lagar och överenskommelsermed hedern i behåll! Baltutlämningen och tillbaka-sändandet av judar är inget vi skall upprepa.Krigsfaran i är överhängande och i Bos-nien pågår kriget och så gott som överallt. kan vi inte skylla på att vi ingenting visste. Vivet - alltför väl. Lyssnar ni i regeringen och särskiltdå invandrarmnistern enbart till det ni vill höra?I dag börjar striderna i , och i Bosnien höjsberedskapen. Det är hög tid att vi tar ansvar för dendel av befolkningen från som vi kan ta ansvarför. Det gäller de 5 000 bosnienkroaterna och dekrigsvägrare och desertörer från Exjugoslavien sombefinner sig i . Det som var fred i går är krig idag.Anf. 8 ()Herr talman! är det enda land i Europasom avvisar bosnier med kroatiska pass. Det bekräftarchefen för , , iSverige, till den inställning äruppenbarligen att hela frågekomplexet fått bli en striktjuridisk angelägenhet. Det är bosnier vi talar om, ochbosnier kan inte sända tillbaka. Men de härbosnierna fick helt enkelt kroatiska pass av den kroa-tiska regeringen. På så sätt kunde man undgå de vi-sumkrav som införts i olika länder, av skäl som jaginte här skall gå in på. Så visst har skuld idet som hänt, och visst har ansvar!Mot den bakgrunden kan man förstå att Sverigesregering ställer krav på den kroatiska regeringen. Menfrågetecknen i det här ärendet är legio.Invandrarverkets, och rege-ringens hårda avvisningslinje motiveras av en skriftliggaranti från den kroatiska regeringen som det rått endel oklarheter omkring. Det har funnits mycket kritik.Till slut blev kritiken så stor att myndigheterna fannför gott att överlämna några ärenden till regeringenför vägledande praxisbeslut.Herr talman! Att ett av regeringens s.k. praxisä-renden gällde en barnfamilj från en serbockuperad ortdär fadern deserterat från den militära organisationenHVO är uppseendeväckande. Det är litet märkligt attbeslutet i detta enskilda ärende inte kritiserats hårdare.Det verkar om som fokus mera riktats mot regering-ens inställning i stort till hela kollektivet på 5 000personer. En del har ändå satt fingret på en öm punktnär man konstaterat att invandrarministern efter rege-ringsbesluten förnekat att några desertörer fanns med ide familjer som berördes av praxisärendena. Härbehövs ett klarläggande från invandrarministern idagens debatt.Även när det gäller bosnien-kroater som inte ärdesertörer finns det anledning att inte nu avvisa dem.Om inte enbart juridiska utan även humanitära aspek-ter vägs in, menar jag att de borde få tillfälligt uppe-hållstillstånd i . Alternativet är att verkställig-heten av avvisningsbesluten skjuts upp. De mångaosäkra faktorerna i talar för att man inteskall hasta fram med det här ärendet.Dessa människor som har sökt en i Sverigekräver inte att få stanna här för alltid. De ber oss,bildligt talat på sina bara knän, att få stanna här ilandet tills läget i deras område stabiliserats - ettområde i vilket alla internationella fredsstiftandeorganisationer har misslyckats totalt. Att välja avvis-ning nu är ett synnerligen illa valt tillfälle.Det rapporteras om mobilisering i . Lan-det är krigshärjat, och en fjärdedel av landet är ocku-perat av serbiska styrkor.FN-truppernas fortsatta närvaro är osäker. Baradetta gör att det är för mig obegripligt att regeringenstår fast vid sina avvisningsbeslut i dagsläget.Herr talman! som regeringen i Kroatiengaranterar mottagandet av bosnien-kroaterna frånSverige ingår samma regering avtal med Bosniensregering om att sända tillbaka så många som möjligt.Motstridigheten i budskapen oroar många, men up-penbarligen inte invandrarminister.Kroatiens utrikesminister upprepar garantiernafrån höstbrevet. Ambassadören i försäkraratt detta gäller. Men flyktingministern och tjänstemänpå invandrarverket i ger andra signaler. Dedubbla signalerna oroar många, men uppenbarligeninte invandrarministern.Invandrarministern har sagt att bosnien-kroaternainte får avvisas av . Jag vill fråga invand-rarministern om det räcker med löftet att de inte skalltvingas med maktmedel att återvända. Invandrarmi-nistern har också sagt att de måste få ett värdigt mot-tagande. Vad innebär kravet på värdigt mottagande?Kroatien har ca 385 000 flyktingar och ett dagligtinflöde av nya flyktingar. Man kämpar också medförsörjnings- och bostadsproblem. De som inte fårflyktingstatus kommer inte att få ekonomisk ellermedicinsk hjälp. De kommer inte heller att få hjälpmed bostad. Är det ett värdigt mottagande? Kommerde i praktiken att ha något annat val än att antingen bopå gatan eller återvända till ?Herr talman! Jag vill avslutningsvis citera vad enkatolsk kardinal sade vid ett Sverigebesök:"Alla har rätt att bo i sitt eget hem och skall kunnaåtervända dit. Men så länge det inte är möjligt skall deinte skickas ut i den stora osäkerheten.Herr talman! Att vi inte kan hjälpa alla behövandei hela världen är inget skäl för att inte ge tillfälligtskydd till de 5 000 bosnienkroater som finns i vårtland.Anf. 9 Statsrådet ()Herr talman! talar om att vi intehar några hundraprocentiga garantier. Det är klart attdet alltid är svårt, för att inte säga omöjligt, att i nå-gon situation i livet få en hundraprocentig garanti.Sådana garantier finns normalt inte. Vi kan inte hellergarantera till hundra procent.Vi kan bara notera att grunderna för besluten - jagkommer att upprepa det - är attpersoner som avvisas till men som har sittursprung i Bosnien inte avvisas vidare av kroatiskamyndigheter till . Det är grun-den för våra beslut. Vi har inte fattat något beslut isyfte att kringgå vår egen praxis, som innebär att viinte själva återsänder någon person till Bosnien.Vi vill inte heller att människor mot sin vilja skalltas ut i krigstjänst. Det ingår också i vårt beslutsunder-lag. Det är en förutsättning.Tidigare har vi fått sådana indikationer och för-säkringar från den kroatiska regeringen, som ocksåhar undertecknat utan några somhelst undantag. Det är mycket viktigt att komma ihågdet.På samma grund som och den svenska re-geringen nu tog ställning har också UNHCR i Sverigesagt okej till regeringens beslut. Det är viktigt att maninte har någon annan uppfattning. Förutsättningarna ärdesamma - inget återsändande till Bosnien och ingetuttagande till krigstjänst.Det von sade tänker jag inte kom-mentera särskilt. I huvudsak höll han med om denbedömning vi har gjort. Jag finner ingen anledning attsärskilt kommentera det.När det gäller anförande vill jagunderstryka den individuella förändringen att rege-ringen har gjort ett politiskt ställningsstagande ochlagt fast en praxis som redan tidigare gällde, där enfolkpartistisk invandrarminister och en borgerlig re-gering ansåg att man skulle kunna göra så här. Såväl i det sammanhanget somnu sker en individuell prövning. Det gör det alltid - ialla sådana här fall. Som människa har man den rät-ten. Det finns också inskrivet i konventioner ochlagstiftning, vilket vi följer till hundra procent.Det finns uppgifter i medier om att vi inte skullegöra det utan att myndigheterna har beslut i klump.Det är en helt felaktig utgångspunkt när man diskute-rar dessa frågor. Det finns en individuell prövning ochden tillämpas också.Rune är litet kritisk till hanteringen avden här frågan. Vi skulle önska en något öppnareattityd. Jag har ingen annan uppfattning. Jag har för-sökt att vara så öppen jag kan vara i olika samman-hang, utan att trampa på de nödvändiga sekretessreg-lerna. I går offentliggjorde den kroatiske ambassadö-ren ett brev. Jag och den välkom-nade ett offentliggörande. Det var precis vad vi ville.När det gäller kyrkor, samfund och engagemangtycker vi precis som . Tanken är ocksåatt vi på olika sätt skall försöka fortsätta att utvecklasamarbetet med kyrkor, samfund och frivilligorgani-sationer, som är ganska omfattande. Det gäller ocksåhjälpinsatser i , och enlång rad andra länder. Det är någonting som vi själv-fallet har all anledning att fördjupa och utveckla.Lars är opportunismens mästare. Hantillhör ett parti som i regeringsställning har haft an-svar för den här politiken. När vi fattar samma beslutoch fullföljer den folkpartistiska politiken i det häravseendet anses det i stället vara inhuman flykting-politik. Det gällde dock icke när samma beslut fatta-des av den förra regeringen på förslag av den folkpar-tistiska invandrarministern . Jag tyckeratt det är ett egendomligt sätt att agera. Det är intesärskilt trovärdigt att en partiföreträdare lägger uppsin debatt på det här sättet. Det är faktiskt litet tråkigtatt man inte vågar stå för den politik som man självhar sagt sig vilja föra när partiet var i regeringsställ-ning.När det gäller att dela bördorna, , är det land som mest av alla har tagit ettstort ansvar och kommer att ta ett stort ansvar. Vi hari runda tal tagit emot 100 000 personer i fråndet . Det är mer än något annat landi ett europeiskt perspektiv kan visa upp. Sedan 1991har vi satsat på insatser i detforna via UNHCR, FN-styrkor och påannat sätt. Vi delar bördorna. Vi har tagit ett stortansvar, och det skall vi fortsätta med.Rose-Marie Frebran säger att regeringen förnekaratt desertörer fanns med bland de personer som rege-ringsbeslutet gällde. Det har regeringen inte gjort. Detfanns inga personer som har deserterat från den kroa-tiska armén, om de sedan har deserterat från en armé iBosnien är det en annan sak.Vi bygger hela vårt beslut på att personer inteskall sändas till . Då måste and-ra beslut fattas av våra myndigheter. Om myndighe-terna själva så önskar skall nya ärenden för praxissty-rande beslut översändas till den svenska regeringen.Våra villkor är slutligen - återigen - att människorinte återsänds till Bosnien och att man inte mot sinvilja tas ut i krigstjänst. Då måste också andra beslutfattas.Anf. 10 ()Herr talman! Statsrådet anser att det är svårt förregeringen som måste ta hänsyn till olika grupper, ochså räknar han upp flera grupper såsom peruaner, ryskajudar och somalier. Han får det att låta som om rege-ringen för en generös flyktingpolitik. Hade det varitså, statsrådet , skulle vi två inte ständigtbehöva ha dessa debatter om mänskliga rättigheteroch uppfyllande av internationella åtagan-den.Att miljoner människor inte kan ta sig till våra gränserskall inte hindra oss från att hjälpa dem eller ge skyddtill dem som lyckas ta sig hit.Statsrådet tolkade brevet som att allabosnier skall tas emot i , men det står ingen-ting om i brevet. Det står så här: All Croati-an citizen will be accepted and taken care of.Sedan lägger statsrådet själv till . Det stårinte Kroatien.I flyktingskommissariatets handbok står att inne-hav av ett nationellt pass skapar en presumtion för attinnehavaren är medborgare i den utställande staten,men om passinnehavaren kan göra trovärdigt att pas-set utställts av praktiska skäl för att möjliggöra en resaär det möjligt att kullkasta presumtionen. Det ärsamma typ av pass som de svenska skyddspass RaoulWallenberg använde i slutskedet av andra världskrigetför att rädda judar undan nazismen.Bosnierna har tvingats att skaffa kroatiska pass föratt kunna fly till eftersom den borgerligaregeringen införde visumtvång för bosnier från den 21juni 1993. Att få svenskt visum är så gott som omöj-ligt för en bosnier. Eftersom det kroatiska passet integer några normala medborgerliga rättigheter till debosniska innehavarna och bara anskaffas för att möj-liggöra flykten till borde de bedömas sompassport of convenience, bekvämlighetspass. Då skallflyktskälen bedömas enbart gentemot Bosnien.I konklusion nr 58 från flyktingkommissariatetsexekutivkommitté ställs två villkor för att en asylsö-kande skall kunna skickas tillbaka till ett land där haneller hon redan fått skydd.För det första måste han eller hon vara skyddadmot att sändas vidare till hemlandet. För det andramåste han eller hon få en behandling som överens-stämmer med basic human standards, dvs. grundläg-gande mänskliga behov måste tillgodoses.En kroatisk passhandling bevisar kroatiskt med-borgarskap enligt lagen om medborgarskap. Det inne-bär dock inte att passinnehavet ensamt och automa-tiskt ger innehavaren rätt till hälso- och sjukvård, rätttill arbete, rätt att teckna hyreskontrakt för boendem.m. De medborgerliga rättigheterna regleras i ställetgenom olika lagar, bl.a. lagen om identitetskort.ID-kort är absolut nödvändigt för att en personöver huvud taget skall kunna söka arbete, få hälso-och sjukvård, hyra en bostad osv. Ett sådant ID-kortkan bara sådana personer få som har sin hemvistort iKroatien inskriven i passet. Den hemvistort som ärinskriven i bosnienkroaternas pass ligger i den av detinternationella samfundet erkända självständiga statenBosnien-Hercegovina, dvs. utanför den likaledessjälvständiga suveräna staten territorium.Utan flyktingstatus i och utan möjlighe-ter till försörjning på grund av denna lagstiftningåterstår endast att, för att kanske överleva ytterligareen tid, ta emot bussbiljetten till Ljubuski, Livno, To-mislavgrad, eller andra orter där kriget mellande olika parterna rasar och risken för att bli inkalladtill krigstjänst är synnerligen överhängande. Är detdetta som är regeringens tolkning av basic humanstandards?Vinko Pavlovic avvisades från underhösten 1994. Här är hans beskrivning: "När vi landadei visste inte polisen där vad de skulle göramed oss. De kunde varken bereda oss sovplatser ellertala om var vi kunde få mat eller transport. De gav ossvåra dokument och sade att vi får klara oss på egenhand bäst vi kan. Det svåraste var att se mina barnuppleva eländet på nytt. Eftersom vi var på gatan blevjag tvungen att kontakta min pappas gamla kusin somär pensionär för att be om hjälp. Vi fick övernatta hoshenne.Dagen efter besökte vi alla instanser vi tordes föratt kunna få hjälp. Samtliga svarade att de har nogmed flyktingar att vi inte kan få någon flyktingstatus.Enda sättet att få flyktingstatus var att någon somkunde ge oss bostad och sörja för oss kunde intygadetta. På kontoret för flyktingar sade de att vi måstevänta för att få plats på flykting-förläggningen i Gasinac.Eftersom vi inte hade någon som kunde hjälpa ossatt överleva i dessa månader och risken varöverhängande att man skulle skicka mig till krigsskå-deplatsen i BiH, tvingades jag att åka till .