prot · GI0999 · 1995-05-03 00:00:00 — FN:s medlemsländer har saknat vilja att brukatillräckliga resurser för att skapa fred i det f.d. Jugo-slavien.Samtidigt talar vi om samband mellan olika politi-kområden. Man gör det bl.a. i direktiven till dekommittéer som skall jobba. Det är naturligtvis rätttänkt att utrikespolitik, säkerhetspolitik, biståndspoli-tik, flyktingpolitik, m.m. hänger ihop, och t.o.m. mil-jöpolitik.Alla andra politikområden har fallerat. Vilket po-litikområde är det då som skall träda in? Det är själv-fallet flyktingpolitiken. Det blir den logiska konsek-vensen om vi talar om en helhet i politiken. Menmånga länder vill inte heller ta det ansvaret. Även pådet området sviktar , trots talet om samver-kande politikområden.Jag menar att konsekvensen borde ha varit att geflertalet som kommer från Restjugoslavien möjlighetatt stanna i , åtminstone så länge kriget varar.Avvisningen av många kosovoalbaner och bosni-enkroater är för mig svårbegriplig när man samtidigthävdar helhetsperspektivet, och så vill man inte ta det.Tidigare har många pekat på krigsrisken även iKroatien. Jag har själv hört till dem. tycks vi ty-värr vara där. Kan det vara rimligt att avvisa till ettland som befinner sig i krig, eller riskerar att komma ikrig? Den frågan skall enligt min mening besvarasmed ett klart nej.När beslut tidigare skulle fattades i dessa frågorsade regeringen ja. Man tog inte hänsyn till risken föratt krig skulle kunna utbryta. är det mer oklart varUtlänningsnämnden och regeringen står. Jag har svårtatt förstå att inte starka skyddsbehov föreligger redanom man tolkar situationen inom ramen för dagenslagstiftning.Jag har väldigt svårt att förstå att man inte skall tahänsyn till förväntade risker. På alla andra politikom-råden diskuterar vi dessa, gör prognoser för framtidenoch fattar beslut utifrån sådana ställningstaganden.Men det gäller tydligen inte här.Både invandrarministern och generaldirektören förUtlänningsnämnden talar om att man skalltolka läget som det ser ut just . Det är inte tal omnågra prognoser om hur det kan utveckla sig i framti-den. Det tycker jag är fel.Jag undrar om det finns brister i lagstiftningen idetta avseende som omöjliggör framtidsbedömningar.I så fall utgår jag ifrån att de kommittéer som arbetar,framför allt , tar upp denfrågan och får en ändring till stånd.Situationen är självfallet sådan att man börge bl.a. bosnienkroaterna möjlighet att stanna i Sveri-ge, under alla omständigheter så länge kriget pågår,eller den krigsliknande situationen pågår.Synen på de humanitära skälen har förskjutits. Detkan vi se i agerandet avseende Restjugoslavien ochagerandet gentemot peruaner och assyrier. Assyriersom kommer från sydöstra avvisas tillbaka tillTurkiet, visserligen till Istanbulområdet, men enligtmin mening tar man inte tillräcklig hänsyn till derisker som de avvisade kan löpa.Det är en liten minoritet som kommer ikläm i ett allt mer fundamentalistiskt muslimskt sam-hälle. Det borde vara rimligt att ta hänsyn till dessaomständigheter och till de överlevnadsmöjlighetersom dessa internflyktingar kommer att få i Turkiet.Jag menar att inte gör det.Det är tydligen så att det inte längre räckermed etnisk respektive religiös förföljelse. För mig ärdet väldigt svårt att förstå. Jag tycker att agerandetfrån mycket präglas av "låt-gå".Det får gå som det går, helt enkelt. Det är klart att detskapar en otrygghet också hos många svenskar somvill ställa upp solidariskt för utsatta flyktinggrupper.Med dagens tillämpning av humanitära skäl verkardet, så långt jag förstår, som att också lagstiftningenpå detta område bör ses över. Det finns alldelesför stort utrymme för att avvika från de intentionersom har lagt fast i sina beslut. Det är enligtmin mening vad som sker när Utlänningsnämn-den fattar sina beslut. Man avviker från riksdagensintentioner. Att det är så tycker jag är uppenbart. Detframgår också av den kritik som kommer frånUNHCR:s representanter. har blivit ett av dehårdaste länderna i flyktingpolitiken.Det är mycket som är märkligt i dagens flykting-politik. Orden tolkas annorlunda . Det ärdärför angeläget att regeringen själv får möjlighet attta till sig ärenden och bilda praxis, inte bara vänta påatt skall överlämna ärenden tillregeringen.Jag förstår inte varför det skall ta så att fåfram ett sådant förslag. Situationen var ju tidigaresådan att regeringen på eget initiativ kunde bildapraxis. Sedan ändrades det av en borgerlig regering.Därefter ändrades det tillbaka igen, kan man säga,genom ett utredningsuppdrag från sida, ettutredningsuppdrag som begravs i den Flyktingpo-litiska kommittén.Jag kan inte förstå varför det skall vara så svårt attfå fram ett ställningstagande till hur regeringen påeget initiativ skall få kunna bilda praxis utan att väntapå beslut om att överlämnaärenden. Det ser ut som en långhalning, helt enkelt.Sedan har vi frågan om hur man behandlar ären-den när det gäller hänvisning till trovärdighet. Det harblivit allt mer vanligt att man ifrågasätter flyktingar-nas trovärdighet. Syftet tycks vara att hellre fälla änfria. Det har blivit en smygvis ändrad praxis somgränsar till missbruk.Man avvisar också på grund av snatteri eller mind-re förseelser. Jag har fått många exempel hemifrån pådet. Det kan inte heller vara rimligt att det skall varapå det sättet. Det borde åtminstone vara fråga omgrövre eller upprepad brottslighet för att människorskall kunna avvisas. Men så tycks det inte vara i dag.Ett mindre snatteri eller, som i ett exempel, olov-lig körning av bil 500 m resulterar i att människor bliravvisade. Man tar inte heller särskilt stor hänsyn tillom människor har varit länge i . Det är nå-gonting som vi har debatterat . Dettycker jag också bör ses över i kommittéarbetet.Jag förstår att dagens flyktingpolitik leder till attmånga gömmer flyktingar. Man tar helt enkelt lagen iegna händer, och det är naturligtvis allvarligt. Jagkänner stor oro inför den utvecklingen. Det skadarockså flyktingarna själva.Det är uppenbart att lagstiftningen intestämmer med det rättsmedvetande som stora grupper idet svenska samhället, speciellt inom kyrkorna, kän-ner. Man känner inte igen politik sedan tidi-gare, och man är inte beredd att vika från en generösoch human flyktingpolitik.Vi kommer aldrig till rätta med situationen medgömda flyktingar om vi inte är beredda att anpassaflyktingpolitiken till det som är mer förenligt medallmänt rättsmedvetande. Annars kommer människoratt fortsätta att ta lagen i egna händer, och det är högstolyckligt.Fru talman! Jag är slutligen orolig för att kommit-tédirektiven inom det flyktingpolitiska området kom-mer att tolkas som att man skall skärpa flyktingpoliti-ken. Man kan i varje fall läsa dem på det sättet. Jagtycker inte att det stämmer med vad invandrarminis-tern har utlovat och vad han också sade före sin tidsom minister.Invandrarministern har sagt att det inte skall bli enhårdare politik. Det är bara fråga om att omdefinieraasylbegreppen "flyktingar", "krigsvägrare" och "de-facto-flyktingar" till förmån för begreppet "starkaskyddsbehov". Det skall bli tydligare och enklare.Men utvecklingen hitintills talar ett annat språk.Jag beklagar om kommittéarbetet kommer attpräglas av att man skall skärpa lagstiftningen och göradet svårare att ta hand om flyktingar i . Detborde i stället vara så att vi anpassar lagstiftningen tillde rekommendationer som FN:s flyktingkommissarieger.Anf. 56 ()Fru talman! Detta är inte så mycket en replik. Jagville begära ordet efter det att hadetalat klartext här i kammaren. Det var befriande attlyssna till . Jag instämmer i det mesta,om inte till så till , av det som BerndtEkholm sade, framför allt budskapet som gällde bos-nienkroaterna.Tyvärr har invandrarminister varittvungen att lämna kammaren. Men det finns ju ettsnabbprotokoll. Om inte sätter snabb-protokollet under invandrarministerns ögon kan jaggöra det. Det var ett bra budskap som jag tror attinvandrarministern bör ta till sig.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 1 och 2 (internationell samverkan m.m.)1. utskottet2. 1 i motsvarande del (fp)3. res. 2 i motsvarande del (mp)Förberedande votering:20 för res. 116 för res. 2272 avstod41 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:274 för utskottet36 för res. 11 avstod38 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 147 s, 71 m, 23 c, 20 v, 13 kdsFör res. 1: 20 fp, 16 mpAvstod: 1 cFrånvarande: 14 s, 9 m, 3 c, 6 fp, 2 v, 2 mp, 2 kdsMom. 4 (förstärkning av asylbyråer)1. utskottet2. 5 i motsvarande del (c)Votering:286 för utskottet25 för res. 538 frånvarandePartivis fördelning av rösterna:För utskottet: 147 s, 71 m, 19 fp, 20 v, 16 mp, 13kdsFör res. 5: 24 c, 1 fpFrånvarande: 14 s, 9 m, 3 c, 6 fp, 2 v, 2 mp, 2 kdsMom. 6 (inriktningen av besparingsåtgärder för bud-getåren 1997 och 1998)1. utskottet2. 7 (v)Votering:289 för utskottet20 för res. 71 avstod39 frånvarandePartivis fördelning av rösterna:För utskottet: 147 s, 71 m, 24 c, 20 fp, 14 mp, 13kdsFör res. 7: 19 v, 1 mpAvstod: 1 mpFrånvarande: 14 s, 9 m, 3 c, 6 fp, 3 v, 2 mp, 2 kdsMom. 7 (uppgifter)1. utskottet2. 8 (v)Votering:277 för utskottet21 för res. 812 avstod39 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 147 s, 70 m, 24 c, 17 fp, 16 mp, 3kdsFör res. 8: 2 fp, 19 vAvstod: 1 m, 1 fp, 10 kdsFrånvarande: 14 s, 9 m, 3 c, 6 fp, 3 v, 2 mp, 2 kdsMom. 13 (kommunmottagande och integration)1. utskottet5. 16 (kds)Votering:259 för utskottet14 för res. 1636 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 147 s, 64 m, 7 c, 10 fp, 19 v, 12 mpFör res. 16: 1 mp, 13 kdsAvstod: 6 m, 17 c, 10 fp, 3 mpFrånvarande: 14 s, 10 m, 3 c, 6 fp, 3 v, 2 mp, 2kdsPeter () anmälde att han avsettatt rösta ja men markerats ha avstått från att rösta.Barbro () anmälde att hon avsett attavstå från att rösta men markerats ha röstat ja.Mom. 8, 9, 12, 14 och 15 (medelsanvisning till , m.m.)1. utskottet2. 10 i motsvarande del (m)Votering:233 för utskottet71 för res. 106 avstod39 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 147 s, 19 c, 20 fp, 19 v, 16 mp, 12kdsFör res. 10: 71 mAvstod: 5 c, 1 kdsFrånvarande: 14 s, 9 m, 3 c, 6 fp, 3 v, 2 mp, 2 kdsÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om samlad voteringPå förslag av talmannen medgav kammaren attbostadsutskottets betänkanden BoU13, BoU14 ochBoU17 fick avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt.5 § betänkande 1994/95:BoU13Bostadsförsörjningen (prop. 1994/95:100 delvis)Anf. 57 ()Fru talman! Vi skall nu behandla bostadsutskottetsbetänkande nr 13. Till detta har fogats 24 reservatio-ner, varav vi moderater står för 15 stycken. I dessa förvi fram vår politik inom denna viktiga sektor.Inget område har väl reglerats så starkt och styrtsså ensidigt mot ett offentligt ägande som bostadspoli-tiken och, fru talman, inget politiskt område har välvarit föremål för så stora besvikelser - inte minst efterdet glada 80-talet - som detta område.Subsidier i alla tänkbara former förstärkte den lag-reglering som gynnade offentligt drivna företag. Av-sikten var att bygga - som det hette -billigare och bättre bostäder i regi.Bidragsfloran utformades så att den inte i förstahand hjälpte människor ur en förödande trångboddhet,utan i stället så att den medverkade till en överkon-sumtion.Miljonprogrammets kvantitativa mål blev merdominerande än rimliga kvalitativa mål. De blev merdominerande än bostadskonsumenternas egna önske-mål och prioriteringar och mer dominerande än boen-demiljön och det fria valet av bostadsplats och boen-deform.Efterkrigstidens socialdemokratiska bostadspolitikhar lämnat spår som förskräcker.De många allmännyttiga bostadsföretagen somstår - eller av och till har stått - inför ekonomisk ruinvittnar om detta.Alla räddningsaktioner med olika former av kom-munala subsidier - utöver de statliga - vittnar omdetta.Finansiella konstruktioner, såsom ökning av aktie-kapitalet och tillförande av apportegendom eller ak-tieägartillskott, vittnar om detta.Idén med räntelån som ytterligare en väg att över-brygga finansiella problem vittnar också om detta.Fru talman! I våra 15 reservationer anvisar vi and-ra vägar att utforma svensk bostadsförsörjning på.Om man kan karakterisera den gamla socialdemo-kratiska inriktningen som ett försök med politiskplanekonomisk tyngdpunkt, skall våra förslag karak-teriseras av att ha tyngdpunkten på den enskilde bo-stadskonsumenten och dennes vilja och förmåga attfritt välja och utforma sin boendeform efter de skif-tande behov, familjeförhållanden, arbete, fritid, m.m. iolika skeden framkallar.I reservation nr 1 tar vi moderater upp grundläg-gande frågor för denna bostadspolitiska inriktning. Visäger att den enskildes rätt att i så stor utsträckningsom möjligt bestämma över sitt eget boende måstegaranteras. Det förutsätter att förutsättningar skallskapas för ett rikt utbud av småhus, bostadsrätter,hyreslägenheter och ägarlägenheter med olika plan-lösningar, olika rumsalternativ och olika standard.Våra utgångspunkter är att bostadsmarknadenskall formas efter människornas behov. Politisk styr-ning - det visar historien alldeles entydigt - är intemöjlig när den enskilde bäst vet vad som i varje skedei livet passar denne.Innebörden av denna insikt är att vi förordar attfyrpartiregeringens bostadspolitik skall fullföljasgenom att subventionsavvecklingen fortsättes, genomatt alla upplåtelseformer likabehandlas, genom attoffentligt ägda s.k. allmännyttiga bostadsföretag av-yttras, genom att äganderätten förstärks och genom attavregleringen fortgår.Fru talman! Jag yrkar bifall till denna reservation.I reservation nr 2 tar vi avstånd från utskottetsskrivning angående regeringens sätt att inom sittkansli handlägga de bostadspolitiska frågorna. Det ärinte en fråga för utskottet.I reservation nr 3, som rör bostadsbyggnadsbeho-vet, vänder vi oss mot majoritetens skrivning som vimenar är en direkt fortsättning på den gamla politi-kerstyrda eran som visat sig så omöjlig i praktiken.Utgångspunkten skall vara att hushållens önskemål imöjligaste mån skall styra. Vidare skall det finnasalternativ.Sköter inte en fastighetsägare sin fastighet genomatt efter hand reparera, bygga om eller tillföra erfor-derliga tillbyggnader så får denne finna sig i att deboende flyttar. Förbättrar han inte inomhusklimatet dåså erfordras får han stå sitt eget kast när de boendeväljer en bättre bostad. Enligt vår mening är det intestaten som genom subventioner skall styra sådanaförbättringar utan det är konkurrens och valfrihet somskall vara styrande.I reservation nr 4 tar vi upp kommunernas ansvarför bostadsförsörjningen. Jag har i detta anföranderedan berört synpunkter på denna fråga.Utöver de synpunkter som jag har lämnat vill jag isamband med denna reservation ta upp frågan om denkommunala borgen till egna bostadsbolag.Genom en borgen tillerkändes de kommunala bo-stadsbolagen en lägre kreditkostnad och kunde såle-des konkurrera ut privata alternativ. Detta var osuntoch motverkade den mångfald som de boende enligtalla undersökningar efterfrågar. Detta var också osuntdärför att borgensansvaret ersatte det riskkapitalenga-gemang som kreditgivarna i annat fall skulle ha krävtav bolagen. gav ju borgen guld-kant åt institutets engagemang i kommunala bolag.Engagemangen blev helt riskfria för kreditgivarna ochprövningen således mindre god. Haningeexempletvisar bl.a. på detta.I reservation nr 5 berörs boendesegregationen. Jagvet att det ligger ett stort antal krafter bakom segrega-tionen, och det går inte att finna en bostadspolitisklösning för alla dessa. Men att den ideologiskt beting-ade satsningen på kommunägda hyresfastigheter bi-dragit till segregationen kan det knappast råda tvivelom. Inte minst den ensidighet i utbudet som vi mode-rater så ofta har varit kritiska emot, liksom den fysis-ka utformningen av boendemiljön, har bidragit till attöka segregationen.Bostadsområden med en blandning av boendefor-mer och hustyper, med större eller mindre inslag avt.ex. egnahem eller bostadsrättslägenheter, har enligtvår mening visat betydligt lägre tendens till boende-segregation.Ungdomars boende behandlas i reservation nr 6,där vi också talar för ett fritt utbud och ökade möjlig-heter för fritt val av bostad för unga människor.I reservationerna nr 8 och 9 pekar vi på två bo-stadsfinansiella frågor. Bosparandet gör den enskildestark vid val av bostad. Men bosparandet skulle ocksåbetydligt ha minskat de senaste årens kris, om dethade funnits i större omfattning än det gjort. Vimoderater kräver därför att de erforderliga politiskabesluten för ett bosparsystem fattas.Bostadssubventionssystemen har under lång tidbidragit till fördyringar och till snedvridning av kon-kurrensen. Fyrpartiregeringen bytte ut det äldre rän-tebidragssystemet mot ett nytt som helt skulle slopabostadssubventionerna för tillkommande hus fram tillår 2000. I vår motion Bo231 föreslår vi förändringar iräntevillkoren även för de äldre subventionssystemensom innebär att avvecklingen också av dessa påskyn-das.Fru talman! Jag har berört huvuddragen i vår poli-tik vad gäller bostadsförsörjningen. Vi moderater serdet som mycket angeläget att man nu överger denpolitikerstyrda och planekonomiskt styrda politikentill förmån för en politik som ger den enskilde med-borgaren större frihet att välja.Som en tilläggseffekt uppnår vi det mest effektivasättet att utnyttja det kapital som det civila samhälletsatsar på boendet. Med andra ord sparar vi i statsbud-geten genom att låta den enskilde välja bostad.Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 58 ()Fru talman! Boendet spelar en viktig roll i allmänsklig tillvaro, liksom bebyggelsen gör i land-skapsbilden. Byggandet och boendet svarar för enbetydande del av samhällsekonomin. Boendet harhärigenom stor betydelse för människors välfärd ochtrygghet. Barns uppväxtmiljö avgörs till stor del avboendemiljön. Boendets utformning och bebyggelse-strukturen har också stor betydelse för möjligheternatill bättre och effektivare resursanvändning i krets-loppssamhället.Alla människor behöver bra bostäder till rimligapriser. ser bostaden som en del av välfärden.Välfärden skall fördelas rättvist och den skall omfattaalla. Det förutsätter en sammanhållen bostadspolitiksom utgår från en helhetssyn på människan och miljönoch där de mänskliga välfärdsfaktorerna finns med.Byggande och val av bostad skall utgå från de en-skilda människornas behov av bostäder. Byggandeoch boende i en öppen marknad skall förenas med attsamhället anger spelregler och har inflytande överbostadsociala frågor såsom tillgänglighet, hälsa, sä-kerhet och god miljö samt hushållning med naturre-surserna. De regler som bestämmer förutsättningarnamåste utformas så att verkan blir långsiktig och stabil.Utgångspunkten skall vara att det är de boendesjälva som skall ges möjlighet att påverka sin boen-demiljö. Det behövs en mångfald av olika bostäderoch boendeformer. Människorna skall fritt kunnavälja bostad och bostadsort, i fråga om såväl val avboendeform som var i landet man vill bo. Att äga sinbostad är också ett värde i sig.För att nya bostäder skall vara tillgängliga ocksåför hushåll med låga inkomster krävs ett statligt grun-dansvar för bostadsfinansieringen. Det behovsprövadestödet, bostadsbidraget, är ett bostadspolitiskt kom-plement för att garantera grundtrygghet i boendet.Statens stöd skall utgå endast för normalbostad omhögst . Kostnader därutöver får denenskilde själv helt svara för. Ur fördelningssynpunktbör beskattning av boendet ske med försiktighet.Det viktigaste för boendet är att det förs en eko-nomisk politik som håller räntorna på en stabilt lågnivå. En avveckling av räntebidragen är inte möjlig inuvarande ekonomiska läge, om inte skatter kan sän-kas på ett sätt som kommer de boende till del. Enytterligare förutsättning är att räntebidragen kan ersät-tas av ett långsiktigt, målinriktat bosparande samtnågon form av investeringsstöd vid byggtillfället.Investerare kan då kalkylera långsiktigt. En gånggivna subventionsförutsättningar kan inte i efterhandändras. De långsiktiga bidragsåtagandena för statenförsvinner. elimineras den kraftiga efter-släpning i kostnader för staten som räntebidragenmedför.Ett målinriktat bosparande bidrar också till attstärka samhällets stöd till bostadsfinansieringen. Stö-det kan successivt göras förebyggande och minskardärmed behovet av subventioner i efterhand, t.ex.räntebidrag.Centern anser att det är bråttom att ändra nu gäl-lande system och hoppas att den bostadspolitiskautredning som just börjat arbeta kommer medförslag.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga något ombehovet av rättvisa boräntor, vilket också tas upp i enCentermotion. Hos flera bolåneinstitut föreliggerlångt framskridna planer på att införa differentieraderäntesystem som skall gälla hela landet. I korthetinnebär förändringen att det skall vara högre ränta omvillan ligger i ett svårsålt område och lägre ränta i merattraktiva lägen.Om ett sådant system genomförs kommer det attytterligare förstärka centraliseringstendenserna somfinns i samhället. Det kommer att bli avsevärt dyrareatt bo på landsbygden och på mindre orter ute i landetän i koncentrationsområdena.Detta är en oacceptabel utveckling. Om hela Sve-rige skall leva måste bl.a. förutsättningarna för att haen egen bostad vara någorlunda likvärdiga oavsett varman bor i landet.Jag förutsätter att även detta kommer att belysas iden bostadspolitiska utredningen.Fru talman! Jag har inget yrkande i detta betän-kande.Anf. 59 ()Fru talman! De flesta större och avgörande bo-stadspolitiska frågor avhandlas nu i den parlamenta-riska utredning som regeringen tillsatt. I betänkandethänvisar utskottsmajoriteten därför med viss logik tilldetta vid behandlingen av ett flertal motionsförslagmed motiveringen att dessa frågor skall ses över avden bostadspolitiska utredningen.Jag skall här senare i mitt anförande kommenteranågra av dessa förslag. Allra först vill jag dock göranågra allmänna kommentarer till bostadspolitiken.Inom bostadspolitiken finns det några viktigaprinciper som jag tycker det är angeläget att arbetaför.1. Alla skall ha tillgång till en bra bostad.2. De boende skall ges möjlighet till ökat inflytan-de och större valfrihet.3. Pressa kostnaderna för byggandet.4. Tillämpa bruksvärdesprincipen vid hyressätt-ning.Den viktigaste åtgärden för att sänka bostadskost-naderna är att driva en politik som möjliggör att vi fårså lågt ränteläge som möjligt. Då blir det också möj-ligt att bygga till lägre kostnad och att bo billigare.Det blir också billigare för industrin att investeraoch därigenom få fart på hjulen och att på detta sättbidra till att stärka sysselsättningen.Under den förra regeringen kunde vi också konsta-tera att räntorna gick att pressa neråt.Så sent som för litet , i februari1994, hade vi de lägsta räntorna i landet.Sedan fick vi en tilltagande valdebatt medsvårigheter till breda ekonomiska uppgörelser, ochränteläget började tyvärr att förvärras. Men det är heltklart nödvändigt att få till stånd en ekonomisk politiki vårt land som leder till fallande räntor igen.En viktig del i en ekonomisk politik som leder tillfallande räntor är att staten måste minska sina utgifterför att få balans i landets budget. Där finns bostads-subventionerna som en viktig del. En minskning avstatsutgifterna kan bidra till lägre räntor, vilket i sintur leder till lägre hyror.Fru talman! Olika regeringar har föreslagit besparingar på bostadssubventio-nerna. Vi har fått ett nytt bostadsfinansieringssystem.I årets bostadsmotion från föreslår viatt regeringen ges i uppdrag att återkomma med ettnytt förslag som kan bidra till sanering i stats-finanserna. Vårt förslag tar sikte på åren 1996-1998.Det bör enligt vårt förslag ankomma på regeringen attutforma ett sådant förslag och återkomma till riksda-gen. Som en konsekvens att detta föreslår Folkpartieti sin motion en höjning av bostadsbidragen.Detta återkommer jag till senare.Fru talman!