prot · GI09119 · 1995-06-13 00:00:00 — Vår syn på det kommunala självbe-stämmandet framgår bl.a. av betänkandet. Vi har juockså fått kritik för att vi har värnat om det kommuna-la självbestämmandet som innebär att man också skallfå lov att fatta beslut om skattesatsen. Vi har t.o.m.sagt att man som en sista åtgärd i ett givet läge skallkunna få lov att höja skatten. Vi har kritiserats fördetta av . Det är väl ett bra exempel på attvi värnar om den kommunala självstyrelsen.Anf. 25 () re-plikFru talman! Jag har egentligen en följdfråga tillRoy fråga. I den här debatten ingår ju ocksåregeringens skrivelse 1994/95:220 om utvecklingeninom den kommunala sektorn. Jag tycker inte att vinågonstans har fått svar på om regeringen tänker tafram den här utredningen och de direktiv som finnsklara för att utreda ett förstärkt grundlagsskydd förden kommunala självstyrelsen.Anf. 26 PER ()replikFru talman! Det måste väl vara ett missförståndom vad som är utveckling. Utvecklingen sker ju ute ikommunsektorn. Det kan väl inte vara Ulla-BrittHagströms mening att man genom centrala beslut ochdirektiv från riksdag och regering skall kommenderafram en utveckling som säkert inte kommer till stånddå?Det är väl bättre att vi var och en jobbar med ochskapar förutsättningar för utvecklingsfrågorna påolika håll och kanter och över hela fältet på olika sätt.Jag tror att ett bra sätt att få i gång och driva på ut-vecklingsverksamheten är att vi får ett nytt statsbi-dragssystem som är långsiktigt hållbart. Då vet kom-munerna vilken ekonomi de har att lita till. Tyvärr ärdet system som vi har inte alls av den arten.Anf. 27 () re-plikFru talman! Det är helt klart att utvecklingen skerinom den kommunala sektorn. Men utvecklingenmåste ha ett visst lagstöd för att kunna leva vidare.Det var ju faktiskt så att 401 ombud på kongressensom hölls i begärde att den härutredningen tas fram och genomförs. Därför är fråganverkligen öppen. Skall vi här i värna om attta vara på de förslag och krav som kommer och ta uppden här frågan?Anf. 28 PER ()replikFru talman! Det är självklart att vi skall värna omoch ta vara på de förslag som kommer. Men omväntfår vi inte måla vad som helst på väggen bara för har en idé som inte är den allmänt gångbara.Jag har en motfråga. Vilken lag förhindrar enkommunal utveckling?Anf. 29 ()Fru talman! Kommunerna har successivt ålagts ettallt större ansvar för välfärdspolitiken, för vård ochomsorg, för barn och gamla och för dem som behöversocial trygghet eller socialt stöd. De har tagit över enallt större del av ansvaret för utbildningen och för deviktiga och stora miljöfrågorna.Därför är det givetvis viktigt att kommunerna fårlikvärdiga förutsättningar att bedriva den här sam-hällsgemensamma verksamheten. Detta är syftet medden kommunala skatteutjämningen. Någon form avkommunal inkomstutjämning och kostnadsutjämningär nödvändig om man skall kunna få dessa likvärdigaförutsättningar.Kommunerna har olika förutsättningar. De ligger påolika platser i landet och påverkas av sitt geografiskaläge. De har olika befolkningssammansättning ochpåverkas av detta. De har olika typer av, vad man kankalla, opåverkbara kostnader som de inte kan förändranågot nämnvärt vad de än gör. Jag vill påstå att enutjämning mellan kommunerna egentligen inte skiljersig särskilt mycket principiellt från den utjämningsom vi har mellan individer via vårt skattesystem. Detär i grunden samma princip. Man utjämnar så att mantar från dem som är starka och ger till dem som ärsvaga. Sedan kan man naturligtvis diskutera hur ut-formningen av skatteutjämningen skall se ut.Det har sagts att hur man är gör såär det alltid någon som är missnöjd med den kommu-nala skatteutjämningen. Det beror på hur man ser det.Man skulle kunna se det från den positiva sidan ochsäga att hur man än gör är det alltid några som ärnöjda. En sak är dock ganska klar: alla är det inte.En viktig princip är att alla kommuner omfattas avett utjämningssystem. Den principen måste ligga fast,menar vi från , även efter den tekniskaförändring som regeringen har fått i uppdrag attföreslå. Det är viktigt att systemet står i överensstäm-melse med grundlagen, men principen att alla skallomfattas av systemet är vi från vår sida inte bereddaatt göra avkall på.I skatteutjämningsdiskussionen har kostnadsut-jämningen varit den stora diskussionspunkten. Ändågäller den den mindre delen av pengarna. Den storadelen av pengarna gäller inkomstutjämningen. Härstår vi från sida bakom kravet på att det skallvara utjämning. Vi har i utredningenoch tidigare hävdat att man skall ligga så högt sommöjligt när det gäller inkomstutjämningen.Det är bra att det ges ett besked om att kostnadsut-jämningens olika faktorer och parametrar skall sesöver . Det finns brister i försla-get till kostnadsutjämning som bör rättas till. Detfinns en del saker som är svårbegripliga, har det sagts.Jag tror för min del att det inte går att skapa ett systemsom inte är svårbegripligt för gemene man. Det här ären så komplicerad massa att man inte kan kräva attalla som jobbar kommunalt skall förstå detta. Jagskulle vilja säga att det här är ungefär som att skaffasig en bil. Jag köper en bil men jag vet inte alls hurden fungerar och jag vet inte vad det finns undermotorhuven, men det är viktigt för mig att den gårsom den skall och att jag kommer till det mål jagtänker mig.Det särskilda stöd som har getts till ochGöteborgs kommuner är ett avsteg från vad som hörtill den kommunala kompetensen. Det skiljer sig t.ex.i fråga om skatteutjämningen, om den ligger inomramen för grundlagen, på det sättet att skatteutjäm-ningen har en generell utformning, medan det här ärett selektivt stöd. har det varit nödvändigt, fördessa kommuner har drabbats väldigt svårt och behö-ver det stödet. Men det får inte bli en felaktig signaltill andra kommuner att staten är beredd att avlastakommunerna ansvaret. Det får inte uppfattas somnågot slags generell borgen till kommuner med storaproblem som kan tecknas in så att man kan låna tilldriften. Jag tycker att det var fel när man ändradekommunallagen på så sätt att det blev möjligt förkommunerna att ta lån för driften. Jag tycker att det ärbra att det nu signaleras att det inte får bli fallet. Detskulle bara drabba kommunerna själva på såsätt att den kommunala självbestämmanderättenskulle urholkas. Man kan inte låta överföra ansvarettill andra om man skall kunna behålla sin självbe-stämmanderätt. Det tror jag inte heller kommunernavill.Därför är det bra att man nu ger den här signalen.Att man från och regeringenssida framför ett hot om tvångsförvaltning av de kom-muner som inte klarar kraven ser jag mera som enmarkering och en signal som i praktiken aldrig kom-mer att behöva tillämpas därför att kommunerna na-turligtvis inte kommer att agera så att de riskerar det.Fru talman! deltog jag i i . Budskapetdärifrån var tydligt. Vi är beredda, säger kommuner-na, att ta vårt ansvar för välfärden. Vi är beredda attfortsätta ställa upp och vara den spjutspets i samhälletsom svarar för den grundläggande tryggheten förmänniskorna. Vi är också beredda att ta vår del avsaneringen av svensk ekonomi.Vi vet nämligen att om vi inte gör det drabbas viav högre räntor och av alla de negativa konsekvensersom följer av en samhällsekonomi i obalans. Vi vet attvi drabbas nästan mest av detta, och därför är vi be-redda att ta vår del av ansvaret.Men - och det är ett viktigt "men" - vi vill bara tadet ansvaret under förutsättning att staten också sertill att vi får ta hela ansvaret. Vi ställer inte upp på attstaten beslutar om kostnader som vi från kommunsek-torn sedan får betala. Vi ställer inte upp på t.ex. rät-tighetslagar i form av statlig socialbidragsnorm, somskall betalas med kommunala pengar. Vi ställer knap-past upp på barnomsorgslagen; i vart fall hade vi intetänkt göra det med mindre än att vi får kompensation.Det här tycker jag är en viktig signal från kommu-nerna som vi här i måste ta till oss på allvar.Annars kanske det blir så som , för att hämta litet inspiration från det, att vi fårförmaksflimmer med därmed påföljande risk för eninfarkt. Den risken tycker jag inte att vi skall ta i vårtgemensamma blodomlopp och med vårt gemensammahjärta.Jag yrkar bifall till hemställan i finansutskottetsbetänkande.Anf. 30 () replikFru talman! inledde med att pekapå hur kommunerna successivt har fått ta över finan-sieringsansvaret för allt fler aktiviteter. I det avseen-det har han rätt.Det är dessutom så att ju mer omfattande det fi-nansieringsansvaret blir, desto svårare är det attåstadkomma en bra finansieringslösning mellan statoch kommun. De enskilda kommunerna är ju i förstahand hänvisade till sina egna skatteintäkter och sinegen skattebas, och skattekraften varierar i hög gradmellan kommunerna. Det är därför staten går in ochger bidrag till de kommuner som har otillräckligskattekraft, för att de skall klara sig.En lösning på det här problemet, eller i vart fallnågot som skulle göra det lätthanterligare, är att seöver vilka uppgifter skall ha en nationell finansieringoch vilka skall ha en lokal finansiering. Det är det vimoderater har pekat på.Roland säger också att det nya systemman beställer från regeringen skall omfatta alla kom-muner. Men det system vi har omfattar ocksåalla kommuner. Det är bara det att det finns ett antalkommuner som har tillräcklig skattekraft för sinauppgifter, och de skall naturligtvis inte ha några bi-drag.Men verkar förespråka ett systemdär man skall kunna gå in och ta ifrån kommunernadet de har tagit upp i lokal skatt och skicka det tillandra kommuner. Jag kan inte förmena att hävda att man skall göra så, men då får man gåden väg som faktiskt är föreskriven, nämligen att härändra grundlagen. Jag tycker att det är bättre att se tillatt vi kan få ett system, där det man tar upp iskatt lokalt också får stanna i den egna kommunen.Anf. 31 () replikDet utjämningssystem som vi nu har och som Mo-derata samlingspartiet och en gånghar accepterat innebär reellt sett samma sak, nämligenatt man tar från vissa kommuner och ger till andra.Huruvida alla kommuner omfattas eller inte kan inteha en avgörande betydelse sett till grundlagen. I stäl-let handlar det mera om vilken teknik man använder.Här har staten valt att ta in pengar till staten för attsedan betala ut dem till kommunerna. Det har ansettsacceptabelt. vill vi välja att låta pengarna gå direkttill kommunerna. Men det anses inte acceptabelt. Hurdetta skall lösas tycker jag framstår ganska tydligt ochuppenbart. Det behöver kanske inte diskuteras särskiltmycket.Fru talman! En översyn av vad som är kommunalautgifter och vad som är statligt kostnadsansvar kannaturligtvis göras från tid till annan. För oss i Center-partiet är det dock viktigt att det som kommunernabetalar skall kommunerna också besluta om. Om detär den ena eller den andra uppgiften kan diskuterasfrån andra utgångspunkter. Den rätta principen måstevara att den som står för kostnaderna också fattarbesluten. Det är alltså vår grundläggande uppfattning.Anf. 32 () replikFru talman! Grundbulten i det system som vi har är att det som en kommun tar upp i kommunal-skatt får kommunen behålla. I samband med införan-det och i och med att finansieringsprincipen i frågainfördes har man genom en neutraliseringsavgift reg-lerat mellan stat och kommun när nya uppgiftsfördel-ningar gjorts eller när själva skattebasen ändrats. Dengamla kapitalbeskattningen t.ex. har ju funnits i bottenpå det systemet.Jag har redan sagt att neutraliseringsavgiften hel-ler inte är idealisk. Men jag tror att varje kommun,om nuvarande formulering i grundlagen skall varakvar, får ta upp skatt för skötseln av sina uppgifter.Då måste vi se till att vi har ett system där kommu-nerna får behålla sina skatteintäkter. Omfördelningen,dvs. att kommuner med för sina uppgifter otillräckligskattekraft ges statsbidrag, måste i det här systemetåvila staten.Anf. 33 () replikFru talman! måste väl ändå till-stå att Moderata samlingspartiet har accepterat ettsystem som i praktiken ger samma effekt som detsystem ger som har föreslagits, så när som på ettpar undantag när det gäller vilka kommuner som varitmed eller inte. Annars har man ju accepterat dengrundläggande principen. Det har man gjort utannågon tvekan om huruvida det strider mot grundlageneller inte. Således borde det vara rimligt att kunnahitta en teknik som löser detta problem.Låt oss dock inte hänga upp oss på det! Jag är inteen lagkunnig person och kan inte bestämma detta.Regeringen får återkomma med det förslag som riks-dagen nu ger regeringen i uppdrag att återkommamed. Det tycker jag är det viktiga här. Jag tyckeralltså att vi kan avvakta med den diskussionen tilldess.Anf. 34 () replikFru talman! Eftersom och Center-partiet tillhör majoriteten måste jag fråga hur manfrån sida ser på kraven om ett utökatkommunalt självbestämmande med utökad beskatt-ningsrätt när det gäller fastighetsskatten och mil-jöskatter.Jag måste också fråga hur ser pådet faktum att man faktiskt drar in pengar från kom-munerna. Kommunerna själva räknar med att de un-der till följd av en rad statliga beslutkommer att tappa i storleksordningen 9 miljarderkronor. Jag har tidigare i debatten påpekat att vi åt-minstone när det gäller egenavgifterna borde kompen-sera kommunerna, för annars slår det mot välfärdenskärnområden som ju uttalar sig såvarmt för. Hur ser ni i egentligen pådetta? Är ni beredda att verka för att kommunerna fårkompensation för höjningen av egenavgifterna ellerinte?Anf. 35 () replikFru talman! vet att vi har ställt upppå ett förslag som ligger på bord och sominnebär att kompensation för egenavgifterna inte finnsmed. Vi har uppfattat att kommunsektorn accepteraratt man får vara med och ta en del av det ansvar försaneringen av statens ekonomi som är rimligt medtanke på sektorns storlek. Men man vill ha fasta spel-regler, och det här med fasta spelregler är det huvud-krav man har. Jag tror inte att kommunerna någonsinundandragit sig det ansvaret.Den kommunala fastighetsskatten har vi ju engång i tiden varit med om att avveckla. Det är inte såenkelt att genomföra den, för det får effekter som är"orättvisa" i så måtto att många kommuner får betyd-ligt större skatteintäkter än som egentligen är rimligtpå grund av fastighetsvärden osv. som sammanhängermed koncentration och vad det nu kan vara.När det däremot gäller kommunala miljöavgifter,jag vill inte kalla dem för miljöskatter - alltså kom-pensation för kostnader som kommunerna har för attkunna hålla en god miljö - tycker jag att en diskus-sion kan föras. Det är inte på något sätt orimligt. Därär vi dock inte ännu, utan den diskussionen tror jag attvi får ta vid ett senare tillfälle.Anf. 36 ()Fru talman! Dagens betänkande och dess förhis-toria är ett utmärkt exempel på varför medborgarna idetta land har anledning att känna oro inför den makt-fullkomlighet och förkärlek för politisk kohandel sommånga av våra ledande politiker visat upp. Inbäddat idetta 126-sidiga dokument som ligger på våra bänkarfinns alla element av väljarförakt som en ny genera-tion politiker och en ny majoritet i denna kammarehar anledning att ändra på.Här finns först och främst kohandeln. Dagens för-slag är en slutprodukt efter åratal av förhandlingarfram och tillbaka. Olika systemlösningar har avlöstvarandra och har varje gång lett till nya utfall förlandets kommuner. Alla har sedan jämfört sig med detförslag som varit mest gynnsamt för den enskildakommunen. På detta sätt har alla varit förlorare ellervinnare, åtminstone någon gång.Socialdemokraterna och vill med dagensbetänkande lugna starka väljarregioner utanför stor-städerna. Detta leder fram till kohandelns slutresultat:den obegripliga kompromissen. Det är en kompro-miss, som också med ord, framställssom politiskt acceptabel för majoriteten men somingen egentligen är riktigt glad över. Det är en kom-promiss av och för politiker som är snart sagt heltomöjlig för vanliga medborgare att se igenom eller attförstå någonting av.Det andra elementet är nysvenskan. Här talas detom att ta från de rika kommunerna och ge till de fatti-ga. Men vem är det vi egentligen tar från, och vad ären rik respektive en fattig kommun? En rik kommunär en kommun som äger restauranger, som driveräventyrsbad eller som anser sig ha råd med en aktivturistpolitik. En fattig kommun är en kommun somkoncentrerar sina resurser genom att införa måltids-avgifter i gymnasieskolan och minska personaltäthe-ten i barnomsorgen. Det borde vara exempel på en rikrespektive en fattig kommun. Men med nysvenskan idenna kammare är det precis tvärtom.Här tas inte hänsyn till vad kommunerna anser sigha råd med, hur mycket pengar de faktiskt har somkommuner. Om det är en rik eller fattig kommunbestäms utifrån hur mycket de medborgare i genom-snitt tjänar som bor i respektive kommun. Det ärfaktiskt två skilda saker. Det är inget självändamål attha rika kommuner som äger nästan all mark, somanställer snart sagt alla kommuninvånare och somdriver snart sagt all affärsverksamhet inom kommu-nens område. Uppmuntras den typen av beteende, dåuppmuntras faktiskt en form av svensk Sovjetekono-mi, fastän på det lokala planet.De s.k. rika kommunerna, som egentligen är fatti-gare än många av de kommuner som framställts somsvältfödda, skall straffas för att de med sinapolitiskt valda lokala församlingar har haft oför-skämdheten att nedprioritera de kommunala ansprå-ken och i stället via en lägre utdebitering överlåtit påmedborgarna att ha mer att säga till om. Det är detsom majoriteten här är ute efter. Nysvenskan skalldölja den ideologiska upprördheten över att det inte ialla delar av landet har förts en socialdemokratiskhögskattepolitik på det kommunala planet. Det skallnu rättas till.Förmodligen skall det ske med en s.k. RobinHood-skatt, en skatt som vi känner igen från 80-taletsom inte har någonting med att göra ochsom mest följer den syn på förhållandet medborgare-stat som företräds av sheriffen av Nottingham i sam-ma film. Här finns den största paradoxen.Täby kommun som jag kommer från blir bestulenpå . Depengarna kommer inte någon kamrer på kom-mun att gå ner och hämta i skattkammaren. De peng-arna måste i stället tas in antingen via höjd skatt iTäby eller andra kommuner som drabbas på detta sätteller via försämrad service. Då är frågan:Vilka drabbas av en försämrad service ochhöjda kommunala skatter? Det är här som jag menaratt paradoxen kommer in. Det blir ju de som mestanvänder service eller de som till störstadelen av sin inkomst betalar inkomstskatt,dvs. de som har det sämst ställt och de som har svå-rast att få månaderna att gå ihop. Det gäller alltsålåginkomsttagare, oftast inom LO-grupperna.De som har kunnat bryta den bostadssegregationsom ofta diskuteras i denna kammare och som faktisktskaffat sig råd att bo i de här kommunerna - ofta norrom , där markpriser och marknadspriser förbostadsrätter är mycket höga - och som tack vare denlåga utdebiteringen på marginalen har klarat att bokvar kläms nu åt. På detta sätt skapas faktiskt inomnågra få år rena rikemansreservat i dessa kommuner.Ovanpå de höga boendekostnaderna skall ju också härtvingas fram högre skatter för dessa låginkomstgrup-per. Det är det som jag tycker blir effekterna av enretorik där det talas om att ta från rika. Men på dettasätt får det egentligen en helt annan effekt.Till sist finns här också maktfullkomligheten,känslan av att de som bidragit till detta beslut ansersig kapabla och lämpade att ställa sig över principeroch lagar. Lagrådet, vars uppgift i svenskt samhällslivbl.a. är att värna den svenska grundlagen, har gjortjust det. Lagrådet har sagt att hela operationen att tafrån en kommun enbart för att ge till skötseln av enannan kommun är grundlagsvidrig. Ändå säger manhär att det skall ändras, dvs. med några paragrafan-passningar. Vad gör är att ett utfallbeställs. Det skall alltså bli precis samma utfall. För-visso har den första principen som målats ut varitgrundlagsvidrig. beställer vi ett annat utfall. Detmenar jag är en ny form av Lidbomeri som kommeratt drabba väldigt många invånare. Det kommerdessutom inte att stanna vid de tre kommuner som vi inleder med, utan det kommer att växa ut. Det kanvi vara övertygade om.Anf. 37 () replikHerr talman! gör sig väldigt lus-tig över den demokratiska process som har föregåttdet förslag som här har kommit. Jag vill fråga vilkaalternativ han har till den demokratiska process somhan kallar för kohandel.När det gäller demokratisynen och det som hansäger om Lagrådet vill jag framhålla att konstitu-tionsutskottet har sagt att det sammantaget finns fleraomständigheter som ger utrymme för en annan tolk-ning än den som Lagrådet har gjort. Det handlar ock-så om en demokratisyn när det gäller det som konsti-tutionsutskottet har sagt.Den beskrivning som gör sigskyldig till beträffande skattekraften är felaktig. Ifråga om vilka kommuner som är rika eller fattigahandlar det ju om skattekraften hos individerna ikommunen. Där har en jämförelse gjorts.Hur går det ihop att hävda att staten skall gå inoch stödja kommuner med låg skattekraft och samti-digt säga att kommunsektorn i sin helhet skall drabbasav indragningar som är ännu större än de som finns idet nu liggande förslaget?Anf. 38 () replikHerr talman! har tidigare i dennadebatt bl.a. redogjort för syn. Sedanmånga år för vi en diskussion om just detta, eftersomvi också hade en liknande Robin-Hood-skattediskussion som jag mer liknade vid sheriffen avNottingham. Vi moderater har alltså slagit fast att vivill ha ett lokalt självbestämmande. De pengar somtas ut i skatt lokalt skall också gå till finansieringen avden lokala verksamheten.Vi har också biträtt att man kan gå in och stödjavissa kommuner, i det här fallet de flesta, för kostna-der utöver vad den lokala skatten faktiskt räcker till.Vi är dock ensamma om att slå fast dettasom en grundprincip. Alla andra anser ju att man avolika skäl kan gå in och brandskatta vissa kommuner,vilket också 80-talets diskussion gällde.De flesta har sagt att Lagrådet sällan är så tydligtsom det har varit när det gäller detgrundlagsstridiga i det som detta förslag innebär. Manfår peka på andra glidningar som redan har skett föratt gömma sig bakom den kritik som Lagrådet fram-för.Det är faktiskt att gripa efter ett halmstrå att letaupp lagrådets lilla formulering om att man kanskeskulle kunna hitta en annan teknik. Med annan teknikavser ju Lagrådet just att man skall frångå idén att tapengar från vissa kommuner för att ge till verksamheti andra kommuner. Här i kammaren vill man ju hakvar det som är själva utfallet, det grundlagsstridiga.Sedan skall man hitta en annan teknik.När det gäller den tredje frågan får jag återkom-ma.Anf. 39 () replikHerr talman! Jag tycker att det är viktigt att beträf-fande den kommunala självstyrelsen och beskatt-ningsrätten komma ihåg att det är en principstadgasom har möjlighet att fylla med ett innehållsom är förenligt med de intentioner som man hade närman införde den här möjligheten.Det här med Lagrådets enighet är också en viktigkonstitutionell fråga. Det handlar om en avvägningmellan juridiken och politiken för att se vad som äravgörande. Vad jag har förstått är det politiken som idet här sammanhanget avgör vad grundprinci-pen/principstadgan skall innehålla.Anf. 40 () replikHerr talman! Detta var en utmärkt sammanfattningav vad som ibland kallas för rättsstatens förfall i Sve-rige. Politiker säger att när grundlagar och andra lagarställs i vägen för vad som anses ligga i tiden just ,eller stå i vägen för den kompromiss som kohandelnjust har gett upphov till, så kan lagenmaka åt sig. Politikerna får bestämma vad som helst.Problemet är att det inte blir någon överblickbar-het i ett sådant system. Medborgarna har ingen faktiskmöjlighet att följa vad som gäller, eftersom dettanästa vecka kan gås runt. Det är ju själva idén medgrundlagen, att den inte skall kunna ruckas på medveckobeslut, som det nu tummas på.Jag vill återkomma till en sak som sadei sitt huvudanförande och som är en i grunden heltfelaktig syn. sade att en rik kommun är enkommun som har hög skattekraft. Men det är intesäkert.