prot · GI0987 · 1995-04-06 00:00:00 — Bankerna har en central roll i ekonomin.Med fortsatt statligt ägande i Nordbanken skulle mankunna använda banken till att pressa räntorna.Det finns alltså ett ganska brett spektrum av ideo-logiska ingångsvinklar för åsikten att det finns förde-lar med en statlig bank, vilket jag tycker är intressant.Miljöpartiet är som sagt inte tillskyndare av stat-ligt ägande av något slags ideologisk princip. Detfinns kanske andra partier som är det. Det finns skälför statligt ägande om det gynnar miljön eller om dethandlar om naturliga monopol. I övrigt skall man varaväldigt försiktig. Just inom bankväsendet finns detnog anledning att värna mångfalden i ägandet.Som medlem i EU med dess fria inre marknadsom baseras på frihet för kapital och frihet för tjänsterriskerar vi att se hur några av de större bankernakommer att växa och dominera helamarknaden. Den risken är uppenbar. Det är en natur-lig strävan på en totalt oreglerad fri marknad. Det ären ganska naturlig process.I det läget tror jag att det finns synnerliga skäl attfaktiskt behålla en statligt ägd bank som ett rimligtalternativ. Det är dessutom inte unikt inom EU pånågot sätt.Mångfald är en nödvändighet för dynamik ochnytänkande, tror vi i . I ett sådant per-spektiv är det bra att behålla Nordbanken i statlig ägo.Det tycker vi inte därför att man på Nordbanken un-der var speciellt förnuftig eller age-rande klokt eller nytänkande, utan för vad Nordban-ken möjligtvis skulle kunna utvecklas till.Vi vill att staten förblirägare av Nordbanken och att ägaren dessutom beslu-tar ändra bankens målsättning så att t.ex. litet räntegapoch låg ränta blir ett mål för verksamheten, förutomdet självklara målet att verksamheten skall gå runt.På så sätt kan statliga Nordbanken driva ned rän-torna och räntegapen på den svenska marknaden ochvara en garanti för framtida mångfald även inombankväsendet.Jag delar således och CarlHamiltons uppfattning i denna fråga.Sammanfattningsvis vill jag säga att det är bramed många ägare på marknaden. En statlig bank kange den demokratiskt valda sektorn en möjlighet att,om man vill, sätta upp andra mål för sin verksamhet.Sådana mål kan mycket väl vara litet räntegap och lågränta.Jag yrkar bifall till reservation 6.Herr talman! kommer den fråga där jag harsamma uppfattning som Per . Det kännskul, sörmlänningar som vi är.I flera motioner framförs förslag om någon formav bankgarantiavgift eller bankskatt. Det låter förbas-kat bra. Särskilt när man har läst kvällstidningarna ärdet väldigt frestande att säga att det är klart att vi skallklämma åt bankerna. Tänk om vi kunde klämma åtbankerna med hjälp av just bankavgift! Det vore väl-digt fiffigt.Men systemet fungerar inte på det sättet. Därför ärhela idén i själva verket höjden av populism. Denuppkom väl i när just kvällspressen agerade ochsynade bankerna.Det låter bra. Jag tror ändå att det ligger mycketpopulism bakom detta förslag från ,, och kds.En bankavgift leder naturligtvis till högre räntor.Det är bara så. Det förstår ju alla. Man kan fråga sighur , som säger att man vill värna småfö-retagare och lantbrukare, kan komma på något såbefängt. Dessa grupper får ju högre räntor. Så blir detsärskilt om bankavgiften skall drabba alla banker -även de banker som faktiskt skötte sig något så när.Hur kan komma på något så befängtförvånar mig också eftersom det hämmar nya intres-senter att etablera sig på bankmarknaden. Det är välinte det vill?Hur kan komma på en sådan idéförvånar mig också eftersom den kanske framför alltdrabbar låginkomsttagare. De har ju också lån i ban-ker. Höjd ränta slår väldigt hårt.Hur kds kan komma på en sådan idé förstår jaginte heller. Ockerräntor stämmer väl inte med detkristna budskapet? Jag förstår inte tanken helt enkelt.Från sida yrkar vi således avslag påalla de berörda reservationerna men bifall till reser-vation 6.Anf. 8 PER () replikHerr talman! När det gäller karensdagar, sparandeoch avreglering på kreditmarknaden är mitt exempelmycket talande. Det visar att antalet anmälda sjukda-gar förändras och att sparande från att ha varit nega-tivt går upp till mycket hög nivå när beskattningenförändras. När kreditmarknadens regelsystem föränd-rades anpassade sig bankerna mycket snabbt. Detvisar en mycket hög grad av rationalitet. Det finnsdärmed ett betydande politiskt ansvar även i självabankkrisen med tanke på hur avregleringen genom-fördes. Det var det mitt exempel visade.När det gäller konkurrensen och behovet av enstatlig bank vill jag säga att jag inte delar BirgerSchlaugs uppfattning att det skulle vara ett brettspektrum som kräver en statlig bank med särskildainstruktioner. Det är ett mycket smalt spektrum ipraktiken. Inte ens argumenteraderiktigt i den uppfattningen från sida.Det är så att det är de nya bankerna somuppkommit, försäkringsbolagen och konkurrentermed andra kostnadsbilder som har pressat ränteni-vårerna. Det är t.ex. telefonbanker med ny teknik. Jagtycker att det är mycket märkligt att man kan tro attNordbanken, bara för att den råkar vara statlig, skullekunna få en övervinst att fördela genom att pressaräntorna mer än andra kan i den hårda konkurrensen.Om och har en formel förhur man driver banker extra lönsamt och därmed harråd att dra ned räntenivåerna kanske Miljöpartietborde ge sig in i den branschen.Anf. 9 () replikHerr talman! Vi kommer nog att säga ungefärsamma sak som vi sade förra gången Per Westerbergoch jag, så det blir inte så mycket nytt.När det gäller karensdagen tycker jag fortfarandeatt liknelsen var litet sjuk, speciellt när Per Wester-berg mer eller mindre spottade på de människor somfaktiskt är sjuka och inte har råd att vara hemma.Jag tror fortfarande att mångfald är ett självända-mål. Jag tycker att mångfald skall gälla själva ägan-det. Det kan vara kooperativt ägande, det kan varastatligt ägande, det kan vara privat ägande. Man kanha olika inriktning, som exempelvis . Det gåralldeles utmärkt. Man skall inte förakta begreppetmångfald. Det förvånar mig att en del liberaler förak-tar mångfald när det gäller ägandet. Jag tycker attmångfald är en fördel för en demokrati. Det kan ocksåvara en fördel för en demokrati att ha en statlig bank;en bland många många andra banker.Anf. 10 PER () replikHerr talman! Jag hyser självfallet inget förakt försjuka. Men det gäller att se till att vifår ett system för sjukersättningen som orkar betalarimliga ersättningar och tar bort missbruk i den månsådant förekommer. Systemet med olika typer avregler som gör att man får ett rationellt beslutsfattandeär naturligtvis positivt.När det gäller mångfalden på bankmarknaden villjag säga att jag är för mångfald. Jag gillar att försäk-ringsbolag nu får bedriva bankverksamhet. Jag gillaruppkomsten av telefonbanker som pressar upp inlå-ningsräntorna och pressar ner utlåningsräntorna. Jaggillar att internationella banker också är med ochkonkurrerar om att få ge så bra villkor som möjligt tillSverige. Men jag tror inte att det är en bra modell - isynnerhet inte om det finns politiska ambitioner - attha en statlig bank som skall försöka driva bankverk-samhet med politiska uppmaningar och politiska inci-tament i stället för att ha en kommersiell inriktning.Just det pekar på, nämligen att manskall försöka att få ned räntorna på politisk väg, integenom att konkurrera och vara duktig, var det somledde till en betydande del av problemen i bankkrisen.Det var detta som skapade extra stora problem i bl.a.Nordbanken.Anf. 11 () replikHerr talman! Jag tycker också att det är intressantmed telefonbanker och ICA och och JAK.Det är utmärkt att vi får en bred flora av olika banker.Men vad det handlar om är ju en ideologisk blocke-ring från Per sida. Per av-skyr statligt ägande oavsett vad det gäller. Det ärganska negativt.Per sade något mycket märkligt, näm-ligen att det är konstigt att försöka pressa ned räntornagenom politiska åtgärder. Har inte Per ien regering försökt pressa ned räntor med politiskamedel? Det är väl därför han är politiker?Anf. 12 () replikHerr talman! är skeptisk till ban-kavgifter över huvud taget och menar att alla sådanaavgifter läggs på höjda räntor. Det måste väl varasamma risk med den insättargarantiavgift som vi ändåtänker införa ? Här är det fråga om att underde första åren ta ut en bankavgift som kommer stats-kassan till godo. Är klar över att dettahot ändå finns?Anf. 13 () replikHerr talman! Det är intressant, om man nu tyckeratt det är ett hot, och det kommer från EU. Så vi kanväl vara överens om att vi får en tvångskommenderingfrån storebror i Bryssel.Miljöpartiet är inte alls emot att man tar pengardär de finns. Det är därför vi tycker att man skall höjabolagsskatten till EU-nivå. Men jag förstår inte hurman kan tro att man löser problemen genom att låtalåginkomsttagare som lånar i banker för att bygga ochbo få betala högre ränta.Anf. 14 () replikHerr talman! Om vi nu får en insättargarantiavgiftsom kommer att tillföra en fond en dryg miljard perår, är det då inte idé att låta denna miljard under deförsta fem åren gå till statskassan?Anf. 15 () replikHerr talman! Jag skall överraska kammaren ge-nom att säga att jag har samma uppfatt-ning som Per i just denna fråga. Dethandlar ju helt enkelt om en försäkring som man fårnågonting för. Det är faktiskt en mycket stor skillnad.Anf. 16 () replikHerr talman! tog upp frågan ombankavgifter. Staten har ju gjort en del för bankernaunder den svåra tiden. talar man om att ta ut enavgift av alla. Det är en avgift som alla banker har fåttnytta av. Deras insättare har kunnat känna sig tryggagenom att de haft den statliga garantin. Det är enganska blygsam avgift vi talar om, en miljard. Hur dethela skall konstrueras ber vi regeringen återkommatill.En av de stora bristerna när det gäller de högaräntemarginalerna är bristen på konkurrens. Det ärviktigt att konkurrensen ökar i bankvärlden. Dethandlar då om mångfalden. Att man vill sälja ut aktierefter det att Nordbanken rekonstruerade, tycker vi ärriktigt, så att man får mångfalden i ägandet även här.Det gäller framför allt att ha samma spelregler föralla oavsett vem som äger bankerna.Att alla är med och betalar det som man haft nyttaav under de svåra åren tycker vi inte är fel.Anf. 17 () replikHerr talman! Visst skall vi ha ökad konkurrrens.Det är alldeles utmärkt. Det är ju därför vi tycker attdet är bra med en statlig bank som kan medverka tillytterligare konkurrens. Mångfald i ägande är alldelesutmärkt. Det är en gammal liberal idé som vi skallvärna om även om vi är gröna.Så till frågan om bankavgifterna. Det hela låter juså bra. Det är så populistiskt att man baxnar. Visst ärdet bra att och säger att manskall klämma åt bankerna. Men man klämmer ju åtdem som lånar pengar. Det är den vanliga familjensom skall köpa något och därför behöver låna. Det ärde som får betala. På det viset löser vi ingaprobl00em. Vårt problem är ju nu för höga räntor. Attinföra en avgift som innebär ännu högre räntor löserväl inga problem?Anf. 18 () replikHerr talman! Vi talar om bankens vinster och attde som inte ger någon vinst inte skall ha någon avgift.Först när banken haft vinst i sina bokslut skallman kunna ta ut avgiften. Som jag sade harman gjort insatser för bankerna under den svåra peri-oden. Jag tycker därför att det är riktigt att man skallkunna ta ut en ganska blygsam avgift. Det är mångasom måste betala , det är ju åtstramningar påmånga håll. Att man då tar in en avgift från bankernakan inte vara fel. Att i sinom tid övergå till en bankga-ranti, tycker jag heller inte är fel. Det kan bli följdenav detta.Anf. 19 () replikHerr talman! Visst kan man höja bolagsskatten. Vikan mycket väl höja vinstskatten. Men det gillar juinte ni.De0t finns andra problem. talar mycketom att det skall komma in nya aktörer på den härmarknaden. Minskar inte intresset för detta om mangör det ni vill göra? Då motsätter man ju sig sina egnamål. Till syvende och sist är det alltid den vanliga lillamänniskan som får betala när räntorna höjs. Meddetta förslag höjs räntorna. Det är den vanliga lillamänniskan får betala. De som har det sämst får detalltid svårast.Anf. 20 ()Herr talman! Den här debatten, som ju delvis harkommit att likna en debatt inom socialförsäkringsut-skottets område, handlar om ett betänkande som berörbankgarantiavgifter, återvinning av det statliga bank-stödet, utförsäljningen av Nordbanken och en delmotioner om hur staten vid ett eventuellt bibehållandeav Nordbanken bör hantera banken.Vi har i näringsutskottet , liksom iriksdagen, ägnat mycket tid och kraft åt just bankfrå-gorna. Det har huvudsakligen varit vid behandlingenav ärenden som har gällt bankkrisen och bankstödet.Detta är också något vi mött mycket diskussion om-kring när vi varit på möten. Detta är något som harupprört och intresserat många enskilda medborgare.Många har tyckt att det har varit fullständigt orim-liga summor som vi tillsammans har lagt ut för atträdda bankerna, som en del har uttryckt det, eller föratt betala för det som man har uppfattat som ägarnasmisstag.Vi har självklart fått ta på oss rollen att försökaförklara varför vi har tvingats göra betydande insatserför att säkerställa betalningssystemets funktion ochför att säkerställa ett finansiellt system i landet och attvarje annat alternativ till detta hade varit sämre ochmer kostsamt.Detta har gjorts under stor enighet mellan partier-na. Det har skötts skickligt av den dåvarande rege-ringen tillsammans med den dåvarande oppositionensstora parti. Det har gjort att vi trots allt kommit gans-ka väl ur det hela. Det innebär ändå mycket storakostnader.Detta borde självklart aldrig ha fått inträffa. Andratalare har tidigare berört orsakerna till att det harinträffat. Mycket handlar ju om politiska beslut somligger till grund för krisen. Mängder av delbeslut ienskilda ärenden har också bidragit till det här för-ödande resultatet.I dag går det bättre. Räntegapet är betydande.Bankerna tjänar ganska stora pengar, men många harockså stora hål att fylla sedan de tidigare åren.Till betänkandet har fogats en reservation nummer1, som och gemensamtstår bakom. Vi är från båda partierna väl medvetnaom att bankstödet i allt väsentligt bäst återvinns ge-nom en försäljning av de banker som staten äger ochtillgångarna i de institut som staten förfogaröver. Vi anser att försäljningen bör göras vid en tid-punkt som är lämplig ur marknadssynpunkt, men sominte får förskjutas för långt i tiden med hänsyn tillmarknaden. Nordbanken och tillgångarna i institutenbör säljas möjligt.Vår uppfattning är, som framgår av reservationen,utöver detta att alla banker och kreditinstitut skallbetala en bankgarantiavgift som belastar alla bankeroch institut som kommit i åtnjutande av den statligagarantin.Alla har naturligtvis inte fått reda pengar till sinverksamhet. Men alla banker har utan tvekan haft enbetydande nytta av den garanti som staten har utfär-dat. Utan denna garanti hade betydligt fler banker -kanske samtliga - haft uppenbara problem. Statenhade kanske ändå fått gå in och ta ansvaret.Vi vill med detta yrka bifall till reservation nr 1och tillägga att detta skall gälla tills insättarskyddet ärinfört. Det hoppas vi skall komma inom några fåmånader.Vissa av de motioner som vi nu behandlar föror-dar att Nordbanken för överskådlig tid skall vara istatlig ägo och att ägandet skall utnyttjas för vissaändamål, t.ex. sänkt ränta, frikostig kreditgivning ochstimulans av investeringar. Det var ju just sådant sombidrog till att försätta banksystemet i den kris som vi diskuterar effekterna av. Så lättsinnigt bör visjälvfallet inte hantera medborgarnas gemensammaresurser, utan vi bör se till att Nordbanken kommer utpå marknaden och får ett mer direkt ägande så attmedborgarnas resurser används till någonting annatän att riskera dem på det här sättet.I detta avseende, herr talman, hoppas jag att vi , sörmlänningar eller inte, är smålänningar innerstinne och tar till vara våra medborgares resurser.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall till re-servationerna nr 1 och nr 5. I övrigt yrkar jag bifalltill majoritetens hemställan.Anf. 21 ()Herr talman! Få frågor i samhällsdebatten riverupp så mycket känslor som just bankfrågorna. Förtro-endet för bankerna naggades rejält i kanten i sambandmed bankkrisen som kulminerade i början av 90-talet.Det är lätt och förståeligt att känslor tar över i debat-ten. Det är dock viktigt att påpeka att bankpolitikensutformning måste vara realistisk och präglad av lång-siktighet och stabilitet.Det går inte att mäta de skador som åsamkadessamhällsekonomin då karusellen påfastighets- och finansmarknaden snurrade som fortast.Jag avser då priset för kapitalförstöringen och densnedvridna resursanvändningen. Inte heller går det attvärdera vad krisen betytt i form av minskat förtroendefrån omvärlden, högre räntor och försämrade låne-möjligheter. Vi har alla fått vara med och betala iolika omgångar och i olika roller, dels som skattebeta-lare, dels som kunder, låntagare och aktieägare i ban-kerna. Den räddningsaktion som genomfördes för attgarantera stabiliteten i det finansiella systemet kosta-de skattebetalarna stora pengar. Men den räddadeockså enorma tillgångar för människorna.Anledningen till att vi socialdemokrater drev påräddningen av bankerna var främst den enskildabankkundens situation och inte att rädda varje enskildbank. En finansiell bankrutt hade slagit blint och utanurskiljning mot alla dem som hade pengar på banken.Följden av ett sådant fallissemang står inte att finna inågon ekonomisk teori eller i någon beskrivning, menden hade varit förödande för många människors priva-tekonomi, för samhällets trovärdighet, för trygghetenoch konsumtionen. Kostnaderna för att låta banksek-torn gå i kras hade med största sannolikhet varit högreän de stöd vi tvingades betala ut. Den nämnda aktio-nen och införandet av var ocksånödvändiga åtgärder för att rädda betalningssystemet.När läget var som värst var det väl heller ingenöverdrift att förmoda att staten skulle tvingas ta över istort sett varenda bank i landet. Så blev tack och lovinte fallet. Men ändå är jag övertygad om att statensborgensåtagande, den garanti som staten gav, fick tillföljd att flera privata banker undvek att gå i konkurs -för övrigt största borgensåtagande genomtiderna.Det är heller ingen överdrift att påstå att hela detfinansiella systemet var hotat av sammanbrott i detmest kritiska skedet. Den thrillern glömmer vi lätt idag.Det bankstöd som staten betalat ut iform av räntesubventioner fördelar sig enligt följande:Nordbanken: 16 miljarder, : 20 miljarder,: 24 miljarder, Retriva: 4 miljarder och Spar-banken: 1 miljard. Summan blev alltså 65 miljarder.När fattade beslut om åtgärder för attstärka det finansiella systemet uttalades mycket klartatt det statliga stödet i så stor utsträckning som möj-ligt skulle återvinnas.Att bankerna nu börjat tillfriskna kan vi se i ban-kernas resultatredovisningar. Merparten av bankernakommer att visa positiva resultat för 1994.Då höjs, vilket kan te sig ganska naturligt, rösterför extra skatt på bankerna. De första fyra reservatio-nerna, som är fogade till det betänkande som vi nubehandlar, handlar också om bankgarantiavgift.Jag har förståelse för ett sådant tankesätt, men jagmåste ändå ställa mig frågan: Vem är det som egentli-gen får betala denna avgift eller skatt? Jo, alla teckentyder på att det är de vanliga bankkunderna.I reservation nr 1 från och kds sägerman: "Det är rimligt att de berörda instituten erläggeren avgift för garantin till dess att en obligatorisk in-sättningsgaranti införs." Det tycker jag är att litetgrand blanda ihop äpplen och päron. Det rimmarockså illa med tidigare uttalanden om vikten av ochsträvandena att ge banker och andra kreditinstitutlångsiktiga och stabila villkor.Spararnas insättning skall försäkras mot bankkon-kurser. Förslaget till insättningsgaranti är på gång,vilket innebär att bankerna föreslås bli skyldiga attbetala avgifter på ca under denärmaste tio åren för att bygga upp en fond som skallskydda insättningarna i viss omfattning. De bankersom erhållit en uttrycklig statlig garanti betalar redanen avgift för denna till staten på s.k. affärsmässigagrunder.Centern säger i sin reservation beträffande bank-garantiavgift: "Den sammanlagda årliga avgiften börinte understiga , och utformningenbör anpassas till strävan att åstadkomma ett sänktallmänt ränteläge och krympande räntemarginaler. "Detta är mycket dubbeltydigt. Det är en önskanom att få allt, men det är knappast realistiskt och välgenomtänkt. Dessutom förordar att samtligabanker generellt skall omfattas av en bankgarantiav-gift, vilket knappast kan betraktas som vare sig rimligteller rättvist.Så till statens ägande av Nordbanken. Regeringenhar mycket klart uttalat att man har för avsikt att säljaut hela Nordbanken då bästa möjligapris för aktierna kan erhållas. har ocksåtidigare bemyndigat regeringen att sälja Nordbanken.Något nytt initiativ eller uttalande av i frå-gan är därför inte aktuellt.I reservation nr 5 delar , kds den uppfattningen men har en annan motive-ring. Det finns en annan ideologisk tolkning om privatoch statligt ägande mellan framför allt moderater ochsocialdemokrater. Man säger t.ex. i reservationen:"Banken kan då få mer professionella ägare, somanger tydliga mål för verksamheten och som agerar påett affärsmässigt sätt i relation till banken. "Herr talman! Det finns mycket litet som talar föratt ägandeformen i sig är av avgörande betydelse förkompetensen i ledningen. Turerna kring Nordbankenhar varit många och kan faktiskt tjäna som exempelpå detta. Nordbanken hade ett stort privatägande närstaten tvingades ta över dess verksamhet. Det talarknappast för att privat ägande alltid är bäst. Däremotär det olyckligt om staten äger en bank somföreträdare för staten kräver att banken skall användasför att styra marknaden. Detta skapar en osäkerhetoch oro som höjer räntorna och minskar konkurren-sen, vilket i slutändan får betalas av bankkunderna.Centerpartiet vill däremot ha en stegvis försäljningoch att man under det kommande budgetåret skallsälja högst av bankaktierna. Sådana låsningar ärinte till gagn för Nordbanken som en stark bank somskall konkurrera på marknadsmässiga villkor. Sådanakrav sänker priset på banken, speciellt mot bakgrundav kraven på att använda statens ägarinflytande till attsänka dess räntor och minska dess vinst. Detta förslagskulle tvinga oss att realisera statens egendom.Vänsterpartiet och vill beträffandeNordbanken att staten skall bestämma om dess in-riktning. Det vore att hänga ryggsäck på banken, omstaten gick in och detaljstyrde vissa räntor för en vissbank. Det skulle skapa en otydlighet om styrelsensoch företagsledningens ansvar, eftersom det inte finnsnågon garanti för att man skulle uppnå någon effektav detsamma.Så till som har reserverat sig beträf-fande bankernas kreditgivning. Det är oerhört viktigtatt samtliga banker tar sitt ansvar för att kapitalför-sörjningen skall fungera. Det är också av stor vikt attfå till stånd en ökad konkurrens och därmed också enbättre fungerande kreditmarknad. Det är dock viktigtatt framhålla att det är de enskilda instituten sombeslutar om villkoren för sin kreditgivning och attgöra kreditprövningar inom de ramar som anges ibanklagstiftningen.Förlustavdragen har också aktualiserats av Väns-terpartiet i en reservation. Jag vill i detta sammanhangbara säga att majoriteten i näringsutskottet har sammauppfattning som skatteutskottets majoritet, dvs. attsamma principer för förlustavdrag för banker som förandra företag skall gälla. Självfallet skall bankernafölja föreskrifter. Vi förutsätterockså att Inspektionen noggrant granskar dess efter-levnad. Värderingarna har varierat kraftigt, inte minstunder den senaste tioårsperioden.Herr talman! Det viktigaste just nu är att den ne-gativa ränteutvecklingen vänder och att kronan stabi-liseras.