prot · GI0958 · 1995-02-09 00:00:00 — Många människorför fram det, men vem är det som behöver dessa blo-diga excesser så till den milda grad att vi lagstiftarepassivt skall behöva tassa runt omkring alla dåligaframställningar av ett hänsynslöst våldsutövande?Någon har räknat ut att en 14-årig pojke kan ha settca 20 000 mord under sitt liv.Anf. 61 ()Fru talman! Jag måste ansluta mig till synpunkter på videovåldet och underhållnings-våldet över huvud taget. Vi kristdemokrater har reage-rat kraftigt mot det här och menar att något måstegöras lagstiftningsvägen. Vi skall inte falla undan för"tryckfrihetsnissarna". Det gäller att våga stå för endel värden här i livet. Detta är uttryck för något somvi inte kan acceptera, och det måste vi ta tag i.Den ekonomiska kriminaliteten fortsätter att öka.Väldiga ekonomiska krafter rör sig utanför det demo-kratiska samhällets kontroll. Förmögenhetsöverfö-ringar äger rum på ett irreguljärt sätt, konkurrensensätts ur spel och våld och hot om våld ökar.Som praktiker och tillhörande den rättssökandeallmänheten har jag känt en nästan förlamande van-makt inför rättssamhällets tillkortakommanden underde . Mot denna bakgrund grips mannärmast av svårmod vid läsningen av årets budgetpro-position. Sparmålet för rättsväsendet t.o.m. 1998uppgår till 1 miljard. /96skall det sparas 400 miljoner, varav 235 inom polisen,89 inom domstolsväsendet och 50 inom kriminalvår-den.Rättsväsendet har länge varit föremål för bespa-ringsåtgärder. Ytterligare besparingar kan knappastvara möjliga. Nedskärningar inom rättsväsendet inne-bär en nedmontering av vitala delar av rättsväsendet.Vi som väntat vid våra domstolar för att fåmålen avgjorda har svårt att se på när hela avdelning-ar vid domstolarna läggs ned. Vi som har stora rätts-saker för utredning hos polisen blir närmast bestörtanär vi finner att en hårt ansträngd poliskår skall skärasned.Vem har inte efter ett villainbrott fått höra av poli-sen att man inte har några utredningsresurser men kan registrera anmälan som underlag till en an-sökan om försäkringsersättning?Fängelserna är överfulla, och på vissa måstede intagna dela cell. Man undrar hur man på kort siktskall kunna spara utan att efterge rimliga krav påhuman och meningsfull kriminalvård.Statsskulden kräver i budgeten en ränta på 126miljarder. Hela rättsväsendet kostar 26 miljarder, ochrättsväsendet är kanske statens allra viktigaste funk-tion sedan försvaret säkerställts. har nationa-lekonomerna visat på institutionernas betydelse för ettlands välstånd. Rättsordningens bestånd är ett mini-mikrav för att det ekonomiska livet skall utvecklas.Att montera ner rättsväsendet är liktydigt med eko-nomisk tillbakagång och med att påskynda en eko-nomisk och social kollaps.Kristdemokraterna är det enda partiet här i riksda-gen såvitt jag vet som inte accepterar besparingarinom rättsväsendet. Domare, poliser, kronofogdar ochkriminalvårdare måste kunna utföra sitt värv oberoen-de av konjunktursvängningar och statsfinansiell kris.Den civiliserade rättsstatens fortbestånd kräver det.De marginella effektivitetsvinster och rationalise-ringar som kan ske skall bevaras inom rättsväsendet,så att detsamma bättre kan tjäna sitt syfte än som skeri dag.Rent allmänt bör kriminalpolitikens inriktning va-ra inriktad på förebyggande åtgärder, och vid sam-hällsingripanden bör frihetsberövande påföljd inteväljas.Fängelse är av ondo, men ett nödvändigt inslag ipåföljdssystemet. Det exakta antalet är svårt att be-stämma. Men vi kan inte bortse från att brottsutveck-lingen varit i avtagande, settöver hela populationen.Den bästa kriminalpolitiken är en vettig familje-och socialpolitik. Mycken möda bör läggas ned påhur normbildning går till och hur den civila kulturenförs över från en generation till en annan.Avslutningsvis en konkret synpunkt beträffandedomstolarna.Kanske borde man överväga att låta skuldfrågan ibrottmål slutgiltigt avgöras av tingsrätt. Sannolikt skerden bästa bevisupptagningen i första instans. Omskuldfrågan avgörs i tingsrätten kommer processen attkoncentreras dit. Vid överklagande får bara prövningav rättsfrågor ske - att bevisupptagning gått riktigt tillsamt påföljdsval.Som det nu är används tingsrätterna enbart somprocessuella transportsträckor, och väldiga resurserslösas bort till ingen nytta utan att rättssäkerhetengagnas. Systemet förutsätter en upprustning och kon-centration av tingsrätterna. Det förekommer i olikaländer i västerlandet, t.ex. i , och borde varavärt att titta närmare på.Anf. 62 Justitieminister ()Herr talman! Jag vill ta tillfället i akt att under da-gens debatt, med Välfärdspolitiken som huvudrubrik,redovisa huvuddragen i den politik som regeringenkommer att föra på det kriminalpolitiska området. Jagskall i någon mån försöka omhänderta några av defrågor som tagits upp i debatten.Regeringen kommer att arbeta för en bred upp-slutning kring en modern kriminalpolitik. En sådankriminalpolitik utgår från den allmänna välfärdspoli-tiken, eftersom det viktigaste för att förebygga brott äratt bekämpa social ofärd. Ingenting är nämligen meraförödande för samhället och därmed för kriminalpoli-tiken än att arbetslöshet, klassklyftor och social ofärdtillåts öka mer och mer.En modern kriminalpolitik utgår från en humanis-tisk människosyn, från det demokratiska rättssamhäl-lets principer och respekt för lag och ordning samtfrån att åtgärder som vidtas bygger på kunskap ochrealism.Med sådana utgångspunkter går det såväl att hävdakravet på adekvata reaktioner på brott som att förahumanitetens och brottsoffrens talan. Med det menarjag att i ett demokratiskt samhälle måste lag och ord-ning råda. Den som begått ett brott skall mötas avsamhällets tydliga besked att det brottsliga beteendetinte accepteras. Att kräva en rättssäker hantering avbrottslingar hos polis, åklagare och domstolar eller enhuman behandling av de intagna inom kriminalvårdenstår inte i motsats till uppgiften att stärka brottsoffrensställning i form av stöd, hjälp och ekonomisk kom-pensation.Under de senaste åren har den kriminalpolitiskadebatten inriktats på straffskärpningar och mer fäng-elsestraff. En sådan debatt tenderar att styra blickenoch åtgärderna i fel riktning.Forskningen visar att kriminellt beteende oftagrundläggs tidigt i livet. Det leder till slutsatsen att detmest angelägna, humana och ekonomiska är att före-bygga att unga människor hamnar i en brottslig bana.Det innebär bl.a. att samhället måste reagera när barnfar illa och riskerar att dras in i missbruk och brotts-lighet. Det innebär också att ungdomars brottslighetmåste mötas med tydliga reaktioner och adekvataåtgärder.Om kriminalpolitiken får slagsida mot sena åtgär-der och fängelsestraff, sätter vi in åtgärderna ochresurserna i fel ände. En modern kriminalpolitik, somutgår från kunskap och realism, leder till att resurser-na används på det mest effektiva och ändamålsenligasättet.I det läge som vi nu befinner oss i, med enstatsskuld som hotar hela vår välfärd, är ingentingannat möjligt än att alla samhällssektorer är med ochbidrar till saneringen av statens finanser. Om rättsvä-sendet exkluderades skulle det innebära att t.ex. densociala sektorn eller utbildningsväsendet fick dra ettstörre lass, vilket i sin tur också skulle få negativaföljder för kriminalpolitiken. Men ibland kan bespa-ringar och förbättringar t.o.m. gå hand i hand. Nödenär, som det brukar heta, uppfinningarnas moder.Positiva effekter som besparingar kan föra med sigär att man tvingas till omprövningar och effektivise-ringar. Man tvingas att kritiskt granska vad man upp-når med sina resurser. Vi måste satsa mer än hittillspå riktade förebyggande insatser. Sådana insatserbestår såväl av åtgärder för att förbättra ungdomarssociala förhållanden som av åtgärder för att minskaantalet tillfällen att begå brott. Riktade åtgärder be-hövs också för att öka upptäcktsrisken och därigenomöka andelen uppklarade brott. Denna är skräm-mande liten. Trots att vi har fått allt fler poliser ochtrots att vi har en minskad brottslighet klarar vi inteupp flera brott. Det finns uppenbarligen brister i sys-temet, och dem kan vi komma till rätta med när vikritiskt granskar hur systemet fungerar.Utvecklingen inom polisen sker nu t.ex. enligt tvåhuvudlinjer, som båda syftar till att effektivisera poli-sens arbete.Den första huvudlinjen är närpolisverksamhetensom bygger på ett problemorienterat arbetssätt och påsamarbete med andra myndigheter och organisationer.Den andra huvudlinjen innebär en specialiseringav kriminalutredningsverksamheten.Till vill jag säga att vi inte harnågon anledning att oroas över ut-vecklingen när det gäller närpolisverksamheten. I daghar vi i landet 1 000 fler poliser än vad den borgerligaregeringen satte upp som mål sedan.Antalet poliser kommer att öka framöver - det gällerunder . I är nettoökningeni år 315, och ökningen fortsätter.Det är också viktigt att vidta regeländringar, så attpolisen har större möjligheter att arbeta effektivt.Regeringen kommer i det syftet att göra en översyn avregler för brottsregistrering, användning av övervak-ningskameror och annan teknisk övervakning.För närvarande pågår en översyn av rättegångs-balkens regler om teleavlyssning och teleövervakning.Det här är viktigt för att polisen skall kunna tillgodo-göra sig de ökade möjligheter som ny teknik medför.Med beaktande av den kunskap och erfarenhetsom finns på kriminalpolitikens område kan ävenbesparingar inom kriminalvården genomföras utan attresultatet för den skull blir sämre - det ärt.o.m. tvärtom.Erfarenhet och forskning visar att fängelsestraffetinte är särskilt effektivt när det gäller att förhindra atten människa fortsätter en brottslig bana. Erfarenhetensäger oss tvärtom att många befäster sin kriminellaidentitet genom fängelsevistelse och återfaller i brottefter avtjänat straff. Fängelsestraffet är dessutom denmest kostnadskrävande påföljden.Därför är det regeringens ambition att begränsaanvändningen av fängelsestraff och att utvidga an-vändningen av alternativa straff och verkställighets-former.Skyddstillsyn, kontraktsvård och samhällstjänstbehöver utvecklas. Försöket med intensivövervakningmed elektroniska hjälpmedel skall fortsätta och utvid-gas.Straffsystemkommittén har i uppdrag att göra enöversyn av det straffrättsliga påföljdssystemets upp-byggnad och innehåll. Kommittén skall redovisa sinaförslag . Det är min förhoppning att dessresultat kan leda till att alternativ till fängelse utveck-las. Med hänsyn till att tillströmningen till anstalternaredan nu tycks avta kan utbyggnaden av antalet plat-ser begränsas och ett antal äldre anstalter läggas ner.Det totala antalet platser behöver och kommer dockatt öka.Att vårdarna inom kriminalvården övergår till attarbeta som kontaktmän liksom införandet av nyaarbetstider frigör en del resurser som kan användasför att utveckla kriminalvården. Det är nämligen ange-läget att utveckla innehållet i verkställigheten på lan-dets fängelser.Strafftiden skall användas för att underlätta förden dömde att efter avtjänat straff leva ett anständigtliv. Det kan ske genom att i större usträckning göra individuella planer för de dömda för attutröna behovet av exempelvis behandling av drog-missbruk, behovet av psykoterapi, grundutbildning,yrkesutbildning och social träning.Framväxten av olika brottsrelaterade program förnya och fler grupper av dömda är positiv och kommeratt fortsätta.Förhållandena för de psykiskt störda inom krimi-nalvården inger djup oro. I avvaktan på ett slutligtställningstagande till förslag ifrågan kommer kriminalvården att inrätta stödavdel-ningar för denna grupp av intagna.Det är också viktigt att kriminalvården på olikasätt ökar sin kompetens inom det psykiatriska områ-det. Kriminalvården måste sträva efter att förbättrasamarbetet med landstingen för att de intagna sombehöver psykiatrisk vård bättre skall få sina behovtillgodosedda.Häktesverksamheten behöver ses över i sin helhetoch bl.a. få en humanare utformning. Arbetet med attöka gemenskapen för intagna som inte har restriktio-ner bör fortsätta. Särskilda åtgärder bör också vidtasför att förebygga skadeverkningar av häktesvistelseför intagna som är ålagda restriktioner.Herr talman! I budgetpropositionen anges kampenmot våldet, narkotikan och ekonomisk brottslighetsom prioriterade områden. Undersökningar blandskolungdomar och värnpliktiga visar att missbruket avnarkotika tenderar att öka. Tendenserna är oroandeoch måste tas på stort allvar. Vi vet också att mångabrott begås under påverkan av droger. Därför är detockså av allmänna kriminalpolitiska skäl viktigt attinsatserna mot narkotika fortsätter med oförminskadkraft.Som jag redan har sagt i annat sammanhangkommer regeringen i vår att lägga fram en strategi församhällets samlade åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten.Under den senaste tiden har våldet debatterats fli-tigt i olika sammanhang, i massmedier, av enskildaoch av oss politiker. Människor har sökt förklaringartill de hemska våldsdåd som inträffat och sombegåtts av unga människor. Det är svårt att veta omhändelserna bildar ett mönster eller vad som egentli-gen är orsakerna. Men ett är säkert: Dessa brott visarbrist på respekt för människovärdet.Ett annat allvarligt tecken på bristen på respekt förmänniskovärdet och ett uttryck för historielöshet ärnär ett stort antal svenska ungdomar i en undersök-ning säger sig vilja återinföra dödsstraffet.Men hur skall vi kunna kräva mognad, kunskapoch balanserade åsikter av våra ungdomar när åtskilli-ga representanter för vuxenvärlden ensidigt höjer sinaröster för repression och vedergällning. Om vi somvuxna och politiker inte kraftfullt tar avstånd frångrova, vulgära och demokratifientliga argument ger vilegitimitet åt hat, hämnd och oförsonlighet i detsvenska samhället. Ur hat och hämnd föds våldet.Att komma till rätta med våldsbrottslighetenkommer att vara en central uppgift under de kom-mande åren. Detta arbete måste föras på flera plan,och framgången är beroende av hur vi lyckas att be-kämpa arbetslöshet, bostadssegregation och annat sombidrar till att föra in barn och ungdomar i riskzonenför att utveckla ett kriminellt beteende.Anf. 63 () replikHerr talman! Det är mycket av det som justitie-ministern sagt som jag skulle vilja kommentera, mentiden är knapp.Det är säkert riktigt att vi inte behöver oroaoss för hur kvarterspolisverksamheten utvecklas justnu beroende på att den borgerliga regeringen toginitiativ som har gjort att vi har många poliser i Sveri-ge . Men det socialdemokratiska budgetförslagetinnebär att vi kan räkna med att 1 500poliser försvinner. Då finns det skäl att oroa sig förvad som händer med utvecklingen av närpolisen.Justitieministern och jag är helt överens om, vilketockså borde ha framkommit av min inledning, att detär de förebyggande åtgärderna som är viktiga. Det börrimligen innebära att några av de förslag som finns iden moderata motionen bör få justitieministerns stöd.Registrering av unga är en förebyggandeåtgärd. Medlingsmodellen i form av familjekonferen-sen på är i högsta grad en förebyggandeverksamhet. Med tanke på vad justitieministern sadeutgår jag från att vi kan förvänta oss stöd för dessaförslag.Däremot är det mycket tydligt att justitieministerninte kan ställa sig bakom straffskärpningar. Vårt för-slag innebär en straffskärpning när det gäller dem somprånglar ut videovåld till de unga. Jag uppfattar attjustitieministern inte kan ställa sig bakom detta för-slag. Jag skulle vilja veta om justitieministern där-emot har ändrat uppfattning i fråga om frihetsberö-vande av dem som är , där vårt förslag inteinnebär någon straffskärpning.Anf. 64 Justitieminister ()Herr talman! Jag återgår till frågan om våldet.Den viktigaste delen i kampen mot våldet är, somIngbritt Irhammar bl.a. underströk, enskilda männi-skors engagemang. Statsmakterna har liksom kom-munerna en viktig uppgift att underlätta för föräldrar,andra enskilda, folkrörelser, skolor, fritidsförvaltning-ar och organisationer att utveckla och samordna sinainsatser för en bättre uppväxtmiljö för våra barn ochungdomar. Dit hör också medievåldet och medievärl-den som barnen lever i.Vi behöver bättre ta till vara och uppmuntra ini-tiativ och de åtgärder som vidtas i en mycket storomfattning runt om i vårt land. Regeringen avser attåterkomma med en samlad redovisning av samhälletsinsatser mot våld.Det grova våldet har också direkt samband medförekomsten av vapen i samhället. Regeringen kom-mer att föreslå skärpningar av vapenlagstiftningen,detta bl.a. för att minska tillgången på illegala vapenoch motverka möjligheten att uppträda beväpnadbland andra människor.Vi kommer också att se över problemet med va-pen som inte är riktiga vapen men som liknar riktigavapen.Reglerna för ordningsvakter och väktare skall ock-så ses över för att skärpa kontrollen och öka nöjesar-rangörers samarbete med polismyndigheten.Senare tids våldsdåd har även fört upp påföljderför ungdomsbrott på den politiska dagordningen. Åena sidan framförs krav om hårdare straff för ungdo-mar och införande av ungdomsfängelse. Å andrasidan framförs hård kritik mot förhållandet att ungaöver huvud taget tillåts att sitta i fängelse. Detta visarhur komplex frågan är och att noggranna övervägan-den bör göras innan eventuella förändringar föreslås.Utgångspunkten för mitt arbete kommer att varadet som uttalade , nämligen attungdomar så långt som möjligt skall hål-las utanför kriminalvården och att huvudansvaret förunga som begått brott bör ligga hos socialtjänsten.Anf. 65 () replikHerr talman! Jag har vid tidigare tillfällen uttalatmin upprördhet över att justitieministern vägrar attdebattera med mig. Då fick jag svaret att jag försöktestyra debattillfällena. Jag hävdar att jag nu har fått ettklart bevis för att justitieministern vägrar att debatteramed mig. Vi har faktiskt ett replikskifte. Jag ställdefrågor till justitieministern som gick upp och lästefärdigt sitt anförande, vilket hon tidigare inte hannmed. Jag är upprörd över denna nonchalans.Men jag skall inte ställa fler frågor, för jag inseratt det är totalt meningslöst. Jag skall i stället ägnamig åt en mycket tankeväckande högläsning ur PerSvenssons bok mördaren. Jag vet inte omjustitieministern har läst den. Om inte, tycker jag atthon bör göra det. Det är ett avsnitt som handlar om ettdubbelmord i Kristianstadstrakten som begåtts av en18-årig mördare. Det innehåller följande som jagtycker att justitieministern skall lägga på minnet:För några decennier sedan kunde en 13-åring isocial mening vara vuxen. är det tveksamt om30-åringarna är det. Fångarna på fortet blir allt fleroch allt tramsigare. Det är inte bara den svenska tele-visionen som har infantiliserats. Det har också sam-hället i sin helhet - dagis, lekis, skolis osv. Om vuxnatar sig rätten att leka sina liv, varför skulle då intetonåringar låta sig luras att tro att man kan leka var-andras död? Om vuxna behandlar varandra som lek-saker, förverkar sina familjer för att få förverkliga sigsjälva, varför skall man då förvånas över att tonåring-ar behandlar varandra som konsumtionsartiklar? Omvuxna tycker att rätt och orätt kan vara lika bra, varförskulle då inte också tonåringar ha rätt att bete sig somom det vore sant?Anf. 66 Justitieminister ()Herr talman! Jag vet inte riktigt vad upprörd över. Jag har dock läst boken, och jagtänkte citera ett avsnitt ur den, men eftersom tiden ärså knapp hann jag inte med det.Jag trodde att jag hade svarat på frågan om vad jaghade tänkt göra med ungdomar som begår brott ochhur förslag skulle hante-ras. När det gäller straffskärpning var de slutsatsersom redogjorde för i princip riktiga, attnågra generella översyner av straffskärpningar intevar aktuella. Det hindrar givetvis inte att straffskalor-na för vissa brott kan behöva ses över.När det gäller den bestämmelse i somGun syftade på tycker jag att det är en egen-domlig åtgärd att i första ändan fråga sig om manmåste skärpa straffen, när situationen är så bedrövligatt den bestämmelsen över huvud taget aldrig an-vänds. Min uppgift är att ta reda på varför denna pa-ragraf inte används. Varför ingriper vi inte i störreutsträckning mot dem som säljer otillåtet våld till våraungdomar? Det tycker jag är en mycket viktigarefråga än att återigen börja i den galna ändan att höjastraffen utan att ta reda på vilket problem vi har ochvilken effekt vi vill uppnå.Den tredje frågan handlade om medlingsverksam-het. Det är en verksamhet som stöds av brottsoffer-myndigheten. Det var som initieradeden. Jag tycker att det är en utmärkt verksamhet,vilket har framgått av mina uttalanden och åtgärder iolika sammanhang.Anf. 67 () replikHerr talman! Vi har många betonat vikten av tidi-ga åtgärder för att minska brottsligheten och våldet isamhället. Jag var med i Ungdomsbrottsutredningen.Där var det ett förslag som det är dags att ta upp igen,också mot bakgrund av den diskussion som harförts. Vi hann aldrigt riktig gå in på åtgärder för demunder som begår brott. Vi begärde att man bordeåterkomma med en ny utredning. Det ligger en hel deli de synpunkter som här har framförts, att vi vet förlitet. Vi behöver veta mera, och mera behöver göras.Vi vet att brottsligheten går längre ner i åldrarna ochatt vi behöver visa tidiga reaktioner.När det gäller medlingsverksamheten var det fak-tiskt som initierade den. Långt innan mankom i regeringsställning lade man fram ett förslag tillriksåklagaren om att han närmare skulle se över det-ta. Däremot har vi inte kommit långt nog på dettaområde. Det finns alltså oerhört mycket mer att göraför att utveckla medlingsverksamheten. De som begårbrott måste förstå effekterna av sina brott och hur dedrabbar offren.Men jag skulle vilja ha en ny utredning till ståndoch en ny insats för att se över vad vi gör för demunder som begår brott. Också registreringenbehöver ses över. Skall vi registrera brotten, ellerskall vi registrera dem som begår brott? Vi måste haen tydligare bild av detta.Sedan skulle jag gärna vilja ha några kommentarerom insatserna för bostadsområden och insatserna närdet gäller det lokala självstyret, särskilt då i invandrar-täta områden.Anf. 68 Justitieminister ()Herr talman! Det var skönt att höra uttala sig om iden del som rör dels straffpåföljder, dels hanteringenav dem som är . Det är ett av mina be-kymmer, att jag anser att den utredningen inte harfullgjort det uppdrag som den fick i den delen. Där ärunderlaget undermåligt helt enkelt.Om det skall bli en ny utredning eller om vi skallta hand om saken på ett annat sätt vill jag inte uttalamig om . Det finns en hel del kvar att övervägainnan vi kan komma med några konkreta förslag.Jag ber om ursäkt för att jag gav ochGun hedern för att ha initierat medlingsverk-samheten. Jag skall inte glömma att det var Centernsom tog det initiativet.Bostadsområdena och segregationen är en av deviktigaste frågor som vi har att hantera. I dengranskning som vi gör av de aktiviteter som före-kommer i bostadsområdena ingår detta som enmycket väsentlig del. Statsmakterna och regeringenhar ju ett begränsat utrymme att kunna styra verksam-heten, men man kan ju alltid föra samtal med demsom företräder kommunen. Det här är ett viktigt om-råde där regeringen har ett ansvar att ta initiativ ochpåverka även på den kommunala nivån.Anf. 69 () replikHerr talman! Jag vill börja med att tacka för sva-ren. Det är oerhört viktigt att markera att det ocksåkan finnas samsyn på vissa områden, oberoende avom man befinner sig i opposition eller i regerings-ställning. Så upplevde jag det också under den förraregeringsperioden. Det var egentligen väldigt litetsom skilde oss åt. Naturligtvis skiljer vi oss alltid i ettfåtal frågor - annars skulle vi inte ha olika partier.Det bekymrar mig mycket att det är så grovbrottslighet bland ungdomar att vi måste sätta 16- och17-åringar i fängelse. Det måste vi göra för att skyddadem själva och deras egna liv och för att skydda all-mänheten. Det är inte bra. Å andra sidan kan jag intese hur de kan vara fria ute i samhället. Då fordras detnågon form av omhändertagande med mycket peda-gogiska insatser, och sådana platser är säkert väldigtdyra.