prot · GI0990 · 1995-04-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:90Onsdagen den 19 aprilKl. 9.00 18.0119.00 - 20.02Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1994/95:179 till näringsutskottetSkrivelse1994/95:198 till skatteutskottetMotioner1994/95:Ub52-Ub57 till utbildningsutskottet1994/95:Kr5-Kr13 till kulturutskottet1994/95:Ju16 till justitieutskottet2 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkanden /95:KU33,KU39 och betänkanden /95:FiU9, FiU14,FiU16 och betänkanden1994/95:SfU12 och betänkanden /95:KrU17 ochKrU21-KrU25Trafikutskottets betänkanden /95:TU18 ochTU19Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade att Utrikesut-skottets betänkanden UU21 och UU22samt Justitieut-skottets betänkanden JuU13 och JuU16 skulle avgö-ras i ett sammanhang efter avslutad debatt.3 § Situationen i f.d. samt betänkande 1994/95:UU21Situationen i f.d. samt AlbanienAnf. 1 ()Herr talman! Folkmordet i Bosnien har gått in påsitt fjärde år. Det är ett ohyggligt faktum som föralltid kommer att stå skrivet i historia medskammens och svekets bokstäver.Den 14 april 1993 var sedan folkmordet iBosnien sattes i gång av den serbiske presidentenMilosevics hejdukar i den federala jugoslaviska ar-mén och i de bosnienserbiska terroristbanden. I mångtoch mycket var det redan fullbordat när riksdagendebatterade utrikesutskottets första betänkande om"situationen i det tidigare ". Utrikesminis-tern var förhindrad att delta i debatt.Den 23 februari 1994 - efter det attfolkmordet i Bosnien inleddes och eftermassakern på - debatteraderiksdagen utrikesutskottets andra betänkande om"situationen i det tidigare ". Utrikesminis-tern var förhindrad att delta i debatt ävendenna gång.I dag - efter det attfolkmordet i Bosnien inleddes med en masslakt påflera hundra tusen människor, barn, kvinnor och män,med en massflykt på flera miljoner civila människoroch med en massförintelse av en månghundraårigkultur i mitt - debatterar utrikesut-skottets tredje betänkande om "situationen i f.d. Ju-goslavien". Trots att vi nu också har en biträdandeutrikesminister tycks både han och utrikesministernvara förhindrade att delta i debatt även viddetta tillfälle.Herr talman! Inför det kanske mest fruktansvärdasom hänt sedan genomförde förintelsen fårriksdagen föra debatten utan ansvarig företrädare förregeringen. Förutom vid de tillfällen som vi somenskilda ledamöter har ställt frågor och interpellatio-ner till regeringen har endast vid den aktuella debat-ten om Bosnien - begärd av Folk-partiet liberalernas gruppledare -någon utrikesminister deltagit i någon av riksdagensdebatter om kriget i Bosnien.Som oppositionspolitiker kritiserade utrikesministern för hennes bristande när-varo och för passivitet. Vid debatten förraåret förklarade i ett replikskifte medmig: "Det är oerhört frustrerande att inte kunna agerai den tradition som själv belyste, dvs.kraftfullt, högröstat och med konkreta förslag, aktivtengagerande och påtryckande. Men det är oppositio-nens roll. "har biträdande utrikesministernkommit ut med en bok med . Tyvärr fastnade han tydligen på vägen.I boken finns trots titeln inte ett ord om folkmordet iBosnien - lika litet som det nämndes i regeringsdeklaration i oktober förra året.I den socialdemokratiska regeringens första utri-kesdeklaration ägnades "kriget if.d. " två stycken mitt i en lång smör-gårdsbordsliknande uppräkning av allt världens elän-de. Det fanns inte ett ord om folkmordet i Bosnien,inte ens en antydan om den systematiska och väl pla-nerade etniska rensningen i syfte att för alltid fördrivaett folk och utplåna en kultur, inte ett ord om krigs-förbrytarna . Mansade några vackra ord om försoning och fred, meninte ett ord om vad som vore en rättvis fred för Bosni-en-Hercegovina, folkrättsligt erkänt och fullvärdigmedlem av de förenta nationer som vår statsministerskall göra ännu starkare.Internationellt har regeringar hukat sigbakom det för stunden gällande fredsinitiativet, somalltid framställs som det enda möjliga och realistiska.Men det har varit möjligt och realistiskt, inte på grundav folkrätten utan som en följd av angriparens mål-medvetenhet och hänsynslöshet och det internationel-la samfundets handlingsförlamning på grund av djupameningsmotsättningar mellan FN:s säkerhetsrådsständiga medlemmar.Herr talman! Det här är bakgrunden till den reser-vation som liberalerna fogat till utrikesut-skottets betänkande. Det är vår förhoppning att Sveri-ge skall ta täten i en internationell opinionsbildningmot kriget och för rätt attfortleva som en multietnisk stat inom de 1992 folk-rättsligt erkända gränserna.I den nya värld vi lever i måste det finnas en be-redskap för att med alla tillgängliga medel hindraextremister av den typ som förtdet till randen av den definitivakatastrofen. Det bör ge regeringen till kän-na.Herr talman! antog FN:ssäkerhetsråd den första i en oändligt lång rad resolu-tioner för att få slut på det ofattbara hatets helvetesom bröt loss i den nya republikenBosnien-Hercegovina - ett land som vanninternationellt folkrättsligt erkännande och som redanden upptogs som fullvärdig medlem av FN.Sedan dess har säkerhetsrådets resolutioner följtsom på ett radband. Sanktioner infördes mot denentydigt utpekade skyldige, regimen i . FN-trupper har utplacerats för att säkerställa humanitärtbistånd till den drabbade civilbefolkningen. Flygför-bud har införts över Bosnien. Städer och områdensom utsatts för månads- eller årslång belägring ochterrorbeskjutning med tungt artilleri har förklaratssom av FN skyddade zoner. En krigsförbrytartribunalhar inrättats för att ställa de skyldiga till ansvar för ettfolkmord som döpts till "etnisk resning".Men vi får inte döma FN och FN-tanken för om-världens uppgivenhet inför den serbiska terrorn. ger varje medlemsnation rätten till självför-svar inför angrepp och varje annan medlemsstat rättenatt komma till den angripnes försvar. gerFN rätten att med de medel som krävs upprätthållaeller återställa internationell fred och säkerhet. FN:smisslyckande är inte FN-tankens misslyckande utandess medlemsstaters, och då främst de ständiga med-lemmarna i säkerhetsrådet.Herr talman! Den etniska rensningen i hade planerats och förberetts i detaljlångt innan . Den hade planerats av denserbiske presidenten och den serbdomine-rade federala jugoslaviska armén. Redan sommaren1991 - när kriget knappt hade inletts i ochKroatien - låg planerna klara. Nio månader innanSarajevos belägring inleddes hade den federala arménomgrupperat sig och mobiliserat på strategiska posi-tioner över hela Bosnien. Resten var bara ett spel iavvaktan på lämpligt tillfälle att sätta planerna i ver-ket.I senaste numret av den ansedda amerikanska tid-skriften Foreign Affairs sammanfattar den siste ame-rikanske ambassadören i , , sina upplevelser åren 1989--1992. I ett av sinasista samtal med frågar han denne vad hu-vudstaden i det etniskt rena serbiska Bosnien skallvara. svarar prompt Sarajevo.Zimmermann frågar hur en stad mus-limsk befolkning och serber kan vara hu-vudstad bara för serberna. svarar att stadenskall delas. gör i tankarna en jämförelsemellan , symbolen för en multietnisk harmo-ni, och det av muren delade och frågar om denne menar som i . Ja, svarar Ka-radzic, vår vision av är som när mu-ren ännu stod kvar.På bara några månader var de serbiska krigsmåleni praktiken uppnådda. , när inkallades, var merparten av folkmordetredan genomfört. Över 200 000 dödade, flera miljo-ner på flykt från sina hem, med planens avsikt attaldrig tillåtas återvända. har den serbiskastrategin varit en förödmjukande kattens lek medråttan med FN:s och världssamfundets valhänta för-sök att upprätthålla skenet av ett försvar för FN-stadga och folkrätt.Herr talman! , den 1 juni1992, mindre än efter det att den serbiskabelägringen av inletts, skrev den serbiskeskriftställaren i BelgradtidningenVremje:"I det har de som vill förstöra ochdela Bosnien, och till och med , ett enormtförsprång. De kan kriga fritt, avslappnat och utannågra som helst skrupler, eftersom de för varje dagkommer allt närmare sitt mål. Oskyldiga offer ocholika illgärningar påskyndar bara processen. - - -men räknar kallt med att man kom-mer att sätta sig ner vid kartbordet för att dela upp dethela - så fort man har slutfört delningen i människorshjärtan. "Nog har blivit bönhörd över hövan.Varje nytt fredsförslag har tvingat den bosniska rege-ringen till reträtt. Inför omvärldens oförmåga att sättastopp för den etniska rensningen tvingas regeringen iSarajevo acceptera den ena delningsplanen efter denandra. Varje gång påstår fredsmäklarna att detta ärsista eftergiften och att bosnienserberna måste antaförslaget. Sedan börjar det om igen.Omvärlden har passivt åsett det som sker bakomdimridåer av förledande anspelningar på historiskoförmåga hos folken på att leva tillsammans ifred. Det är förklaringar lika historiskt träffande förresten av , och som därför i grunden skulleförneka varje tanke på fredlig samlevnad mellan Eu-ropas folk.Längtan efter en fredlig samlevnad i frihet ochdemokrati är stark också hos folken på . Ser-ber, kroater och bosnier kan leva tillsammans. De villleva tillsammans. Det är vi som i våra eftergifter införterrorister och extrema nationalister bekräftar dessasförvridna hjärnspöken och förråder de många männi-skornas vilja till fredlig samlevnad.Herr talman! I grunden handlar det om folkrätten.Bosnien-Hercegovina är en suverän stat, medlem avFN och , som hotas av utplåning genom väpnadaggression. De bosniska muslimerna håller på attutrotas eller fördrivas från sina hemtrakter i etniskarensningsaktioner. Spridningsriskerna är mycket storaom inte kriget i Bosnien bringas till ett slut. FN:sauktoritet kommer att skadas, kanske irreparabelt, omorganisationen misslyckas i ,också det en del av "Our Global Neighbourhood".Dagen före skrev den tidigare folkrätts-sakkunnige vid UD, Bo J. Theutenberg, i : "Hurkan fasor som i de ex-Jugoslaviska provinsernahända? Och framför allt varför görs inget för att stop-pa massakrerna. Det är rent ut en skam att varken FN,Nato eller ESK, och vilka bokstavsbeteckningar somnu än förekommer, förmått att ?sätta respekt bakomfolkrättens regelsystem och budskap´. Och vad harSverige, ett land som länge fört ?folkrättens fana´ högtegentligen gjort? Har några idéer? I så fallhörs de inte! Var är engagemanget för att ?stadga upp´och återupprätta respekten för det folkrättsliga regel-systemet? Är vad som händer inte lika upprörandesom någonsin det som hände i och vid densovjetiska inmarschen i dåvarande ,och då syntes minsann protesterna och engagemanget,och som ju också fick in utvecklingen i andrabanor. "Han fortsatte:"Ett generat mummel hörs nu frånNato, EU (som kapitalt misslyckats med en gemen-sam europeiska?approach´), och ESK - en kapitula-tion för vissa kretsars rent brottsliga verksamhet ochen attityd av ´vi tvår våra händer´ som nästan fårChamberlains besök hos i att kommai skymundan. Och dödandet fortsätter, Ja, så illa ärdet. ", slutade Bo J. Theutenberg.Herr talman! FN-trupperna har systematiskt,ibland i månader, förhindrats att tillse att den humani-tära hjälpen når fram. De skyddade zonerna utsätts försystematisk strypning och artilleribeskjutning utan attFN ingriper. Flygförbudet över Bosnien skändas. Nuhäver FN sanktionerna mot , bara han för-klarar sig nöjd med att ha uppnått det som var folk-mordets ursprungliga syfte.Det enda FN effektivt förmått uprätthålla är detmot Bosnien aldrig avsedda vapenembargot. Detförhindrar ensidigt den angripne att försvara sig motdet tunga serbiska artilleri som bombat städer och byar till ruiner inför ögonen på ett FNsom tvingas se på.Herr talman! I utskottets betänkande finns inteheller ett ord om folkmordet. Med en eufemism skri-ver man i stället att "har, med skif-tande intensitet, väpnade strider pågått i ." I vilket syfte? Härlämnar betänkandet lika få svar som regeringen.För att undvika dessa frågor kommer företrädarnaför utskottets majoritet i dagens debatt säkert att kon-centrera sig på frågan om vapenembargots hävande,vilket varken motionen eller reservationen kräver.Däremot konstaterar vi, att när kriget nu gått in på sittfjärde år utan att något slut är i sikte, utgör vapenem-bargot i kombination med FN:s oförmåga att kommatill Bosniens skydd, i enlighet med föreskrifterna iFN-stadgans kapitel 7, ett svårt moraliskt dilemma. Julängre folkmordet tillåts fullbordas desto svårare blirdet att försvara ett vapenembargo som ensidigt slårmot den angripne.Kanske löser sig den moraliska konflikten genomatt omvärlden ser mellan fingrarna. Som så mångengång förr firar hyckleri och dubbelmoral stora trium-fer. vapenembargo har inte förhindrat ettfolkmord. Den etniska rensningens resultat har där-emot befästs. har en bättre beväpnad bos-nisk regeringsarmé satt under press. Nuropar han på förhandlingslösningar. Är paradoxen denatt endast militära bosniska framgångar kan tvingabosnienserberna till verkliga fredsförhandlingar? Dåmåste väl omvärlden sätta fredsförhandlingarna underän större press?Tystnaden inför folkmordet i Bosnien är ett svekmot alla de människor i Bosnien - serber, kroater ochbosnier - som aldrig velat annat än att leva i fred medvarandra. Men det är också ett svek mot folkrättenoch mot de grundläggande värden som all mellan-mänsklig samlevnad förutsätter. Därför får aldrigtystnaden inför folkmordet i Bosnien bli total.Jag yrkar bifall till reservationen till utrikesutskot-tets betänkande 21.Anf. 2 ()Herr talman! Denna debatt gäller, som vi redanhar blivit upplysta om, utrikesutskottets betänkandeangående situationen i f.d. och Albanien.I detta betänkande behandlar utskottet motioner ochhar väckts bl.a. under den allmänna motionstiden. Detär motionerna U608 från , U611 frånMiljöpartiet, U623 och U634 från , U639från . Jag börjar med att yrka bifall tillutskottets skrivningar.Bakom utskottsbetänkandets formella titel och dennågot torra inledningen döljer sig en katastrof, ettöppet sår på vår kontinent. Ingen, inte ens den störstepessimist, skulle någonsin ha kunnat föreställa sig attdet vi debatterar skulle bli den sanning som vikan se framför oss. Men verkligheten överträffarstundom vår vildaste fantasi. Människans grymhetöverskriver de gränser vi trodde vara möjliga.I den ofattbara realiteten vänds vapen mot föredetta goda grannar. Etnisk rensning blir ett ord sominnefattas i vår begreppsvärld. Systematiska våldtäk-ter och tortyr är bara några av de brott mot de mänsk-liga rättigheterna som begåtts i det f.d. Jugoslavien.Rättsstatens principer har ett otal gånger brutits.Ingen är oberörd av det som sker i f.d. Jugoslavi-en. Alla känner vi en upprördhet, ibland också enuppgivenhet, upprördhet över att det som sker verkli-gen sker, uppgivenhet över hur långsamt det går attskapa fred i området. Detta betänkande döljer bakomsin rubrik också många och svåra tankeställare om hurvi skall kunna skapa fred på ett fredligtsätt.Omvärlden har inte betraktat detta inferno medlikgiltighet. Försök har gjorts för att skapa fred i om-rådet, en fred grundad på demokrati och samexistensmellan olika etniska, politiska och religiösa grupper.Än så länge har ingen framgång uppnåtts.Herr talman! har inte förhållit sig passivt idenna konflikt, vilket man lätt kan få uppfattningen avnär man läser motion U634 av och hördeden tidigare talarens inlägg. har ett stort en-gagemang i , inte minst genomvåra FN-trupper. har visat sitt stöd för Bosni-en-Hercegovina som självständig stat och mångkultu-rellt samhälle i sina kontakter med parterna och ocksåi andra internationella sammanhang. Vi vidhållerdenna uppfattning. Så måste det förbli: måste förbli den självständiga stat somdet en gång varit.Många fredsförslag har stoppats i papperskorgen,men det senaste som varit aktuellt för området är detfrån den s.k. kontaktgruppens sida. Det innebär enterritoriell uppdelning av , därlandet till ytan skulle delas upp i ungefär två lika delarsom skulle förenas i en union. Detta skulle bevaraBosnien-Hercegovina som en folkrättslig enhet. Mankan tycka att det är en eftergift för den etniska rens-ningen som förslaget innebär. Men utskottet vill un-derstryka att fredsförslaget också innehåller viktigaelement som är avsedda att motverka effekterna avden etniska rensningen, så att den inte skall bli bestå-ende.Ett krig, en konflikt är sällan rättvis eller rationell.Den är inte heller mänsklig och tar inte hänsyn tillnågra humana värderingar. Det kan kännas orättfär-digt att sanktionslättnader görs mot . Förhoppningen är att detta skall motive-ra regimen i att ta steg mot fred och accepteradet internationella samfundets vilja. Det är ocksåutskottsmajoritetens övertygelse att en fredlig ochbestående lösning bara kan komma till stånd genomförhandlingar. I förhandlingar sker ett givande och etttagande. Dessutom skall sanktionslättnaderna ses i etthelhetsperspektiv, där en långsiktig strävan är att justuppnå en stabil fred i området.Det är av denna anledning, dvs. tron på förhand-lingslösningar, som utskottsmajoriteten klart tar av-stånd från ett hävande av vapenembargot, som yrkan-de 4 i motion U634 ger uttryck för. Det skulle intebara riskera förutsättningarna för FN:s närvaro i om-rådet. Det skulle också innebära stora risker för Bos-nien-Hercegovinas fortlevnad. Ytterligare vapen iområdet skulle förmodligen förorsaka ännu mera våldoch ännu mer lidande. Majoriteten avvisar därfördetta synsätt, som motionärerna ger uttryck för.Tolerans, ömsesidig respekt och en demokratiskutveckling är det som kan ge området en stabil ochfredlig utveckling. Det är en lösning som är nödvän-dig, inte bara för f.d. utan för hela Euro-pa.Herr talman! Med detta anses yrkandena 1-3 samtyrkande 5 i motion U634 som besvarade samt yrkan-de 4 som avstyrkt.I detta betänkande behandlas inte endast områdetBosnien-Hercegovina utan också Kosovo. Det somsker i Kosovo är en minst lika olycklig ochoönskad utveckling som den i ,även det inte sker i det formella krigets namn. Otaligarapporter vittnar om övergrepp på det kosovoalbanskafolket från de serbiska myndigheternas sida. Det tidi-gare apartheidsystemet i har i andra sam-manhang använts som liknelse, och det är knappastnågon överdrift. I likhet med många motionärer anserutskottet att en lösning på Kosovoproblematiken ärnödvändig för hela området.Utskottet förutsätter också att regeringen fortsättersina ansträngningar att få till stånd ett serbiskt medgi-vande till utplacerandet av OSSE-missioner i områ-det. Utskottet utgår från att fortsätter att aktivtagera för att få läget beträffande de mänskliga rättig-heterna i Kosovo uppmärksammat internationellt.Utskottet utgår dessutom från att den svenska upp-fattningen gällande sanktionerna mot också skall göras avhängigaav läget i Kosovo. Detta är ett synsätt som Sverigetidigare framfört i internationella sammanhang mensom tyvärr inte har fått gehör.Herr talman! Med det anförda betraktar utskottetmotionerna U608 yrkandena 1 och 2, U611 yrkande-na 1, 2, 3 och 4, U623 yrkandena 2 och 3 samt U639yrkandena 1, 2 och 3 som besvarade. Utskottet av-styrker yrkande 1 i motion U623.Motion U623 upptar också läget i Makedonien.Motionens yrkande sammanfaller i allt väsentligt medden politik som bedrivit gentemotMakedonien. har såväl inom EU som i bilate-rala kontakter uppmanat att slå in på ensamförståndspolitik i förhållande till Makedonien.Greklands blockad mot har också kritise-rats. har på olika sätt, inte minst genom våraFN-trupper och OSSE-missionen i , givit sittstöd till Makedonien.Med det anförda betraktar utskottet yrkandena 5och 7 i motion U623 som besvarade.En annan del av detta område som behandlas i ut-skottets betänkande är . Utskottet beklagar ilikhet med motionären till U623 att möj-ligheter att inleda förhandlingar med EU om ett asso-ciationsavtal försenats på grund av den situation sområder. Utskottet välkomnar desto mer de förhandling-ar mellan och som har kunnat inledas.Därför anser också utskottet yrkande 9 i motion U623som besvarat.Ytterligare en del i området, eller egentligen utan-för området men ändå en del som berörs av den ex-plosionsrisk som finns, är . Det är ett egetland, ett av de fattigaste i . Detta område be-rörs också i utskottets betänkande. harlyckats i sina försök att ta steg mot en demokratiskoch ekonomisk utveckling. har försökt attbidra genom att ge humanitärt bistånd och betalnings-balansstöd. Ett ökat stöd genom EU förväntas ocksåges under förutsättning att den demokratiska proces-sen i fortsätter. stödjer också OSSEi det arbete som syftar till att förebygga ytterligarekonflikter med etniska övertoner i området.Det är också utskottets förhoppning att det stödsom ges kan förebygga ytterligare spridning av kon-flikterna på och motivera till attfungera som en fortsatt modererande kraft i området.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 8 imotion U623 som besvarat.Herr talman! Konflikten i f.d. har sattdet internationella samfundet på hårda prov. Även omtappra försök har gjorts återstår mycket att önska.Snabbare reaktioner, effektivare samordning och ettklarare politiskt ställningstagande är några av de in-slag som man skulle vilja se mer av. Men det visarockså på nödvändigheten av ytterligare internationelltsamarbete och en gemensam internationell dagord-ning. Med mer makt och mer vapentvång löses sällankonflikter eller tvistemål. En förfördelad part önskaroftast att återupprätta sin heder. Därför måste allaansträngningar utmynna i att skapa en fred som intebara är en ögonblickets lycka utan en långsiktigt stabilsituation.Det bosniska folket har tillsammans med andracivila i detta område fått utstå ohyggligheter under desenaste tre åren. Vi kan inte glömma, vi skall integlömma, men vi måste också försöka tro på en framtidoch en fred och mitt i dysterheten tänka på den dag dågevären tystnat. Återuppbyggnad och återvändo ärbegrepp som vi måste våga börja använda, även omdagsläget är det mörkast möjliga.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan.Anf. 3 () replikHerr talman! sade inledningsvisatt ingen kunde tro att det skulle gå så illa. Visst, detinstämmer vi alla i. Hon sade att ingen är oberörd.Det tror inte jag heller. Men varför kan man då inteskriva om det folkmord som faktiskt äger rum? Varförkan man inte skriva om krigsförbrytarna?Bosnien måste förbli en sammanhållen stat, sadeAnneli Hulthén. Men hur förverkligar man detta viden territoriell delning? Det är inte fråga om att detbara finns en stol i . Kroatienär ett fruktansvärt exempel på hur frågan kan hante-ras.I debatten sade : Nugäller det att gå vidare. FN måste gå vidare och arbetaför ett snabbt utvidgande av Sarajevomodellen till attomfatta alla de andra stridszonerna. Här måste båderiksdag och regering ge sin uppfattning klart till kännaoch vara pådrivande krafter.I kollapsade FN slutgiltigt. Hurprotesterade den socialdemokratiska regeringen motsäkerhetsrådets handlingsförlamning?Anneli Hulthén sade vidare att det enda möjliga ären förhandlingslösning. Det är vi alla överens om.Men förhandlingslösningar kan se väldigt olika ut.Hur skulle gettot i ha förhandlat fram enförhandlingslösning? Vad är en förhandlingslösning?Vad är våra krav på innehållet i en förhandlingslös-ning? Vilket tryck utsätter vi och regeringfredsprocessen för för att uppnå den förhandlingslös-ning som vi tycker vore rättvis för ?Anf. 4 () replikHerr talman! Jag tycker att utskottet beskrivit si-tuationen i f.d. väldigt tydligt i betänkan-det. Däremot kan jag inte ställa upp på sådana skriv-ningar som har gjort i sin motion omf.d. Det är inte bara fråga om att ta he-dern av FN, , och alla andra. Imotionen tar man också hedern av alla över huvudtaget som har tänkt en tanke som möjligtvis kan ledatill en fredlig förhandlingslösning i . I stället lämnar man öppet för lösningarsom man själv inte beskriver med ord.Jag vidhåller att denna konflikt endast kan lösasvid förhandlingsbordet. Naturligtvis kan förhandlings-lösningar ser ut på olika sätt.