prot · GJ098 · 1995-10-13 00:00:00 — Problemenoch lidandet kan komma att bli livslångt då man t.ex.som lågutbildad ständigt riskerar att ställas utanförnär man söker arbete.De som riskerar att slås ut får inte lämnas åt sittöde med motiveringen att de är svaga eller bråkigaeller att medelprestationsresultatet för klassen ju ändåär bra. Skolan har en skyldighet att anpassa sina re-surser så att den kan tillmötesgå varje barns behov.Resurserna behöver inte alltid handla om merapengar, utan de kan lika gärna innebära ett bättreutnyttjande av all personal inom skolan, att tillföranya yrkesgrupper, att se eleverna som resurser förvarandra eller en ökad föräldramedverkan.Fru talman! Framtidens arbetsmarknad innebär attvi ständigt måste inhämta nya kunskaper för att kunnavara kvalificerade för nya arbetsuppgifter. Vi riskeraratt få ökade klassklyftor mellan dem som har och demsom inte har förutsättningarna att utvecklas i takt medarbetsmarknadens krav.Vi riskerar också att få svårigheter att försörja dedelar av näringslivet som efterfrågar kvalificeradkompetens som bygger på högre utbildning. Därige-nom kan vi förlora många möjligheter till tillväxt inäringslivet, en tillväxt som vi så väl behöver för attkunna utveckla välfärden.Redan i dag kan vi se att antalet kvalificerade le-diga arbeten är fyra till fem gånger fler än antaletkompetenta nytillträdande arbetssökanden. Mycket avden återkommande yrkesmässiga kompetensutveck-lingen kommer företagen själva att bedriva eller somuppdragsutbildning. Detta ställer stora krav på attderas medarbetare har goda förutsättningar för inlär-ning. Arbetsgivarna vill ha anställda som har godförmåga att uttrycka sig muntligt och skriftligt, somkan läsa och förstå instruktioner - helst även på eng-elska - och som kan göra beräkningar. Men det somkanske är mest intressant är att de anställda har för-måga att arbeta såväl självständigt och ta ansvar somatt de kan samarbeta med flera enskilt eller som del-tagare i grupper.En plan för ett nationellt kunskapslyft behövs, ochdet är viktigt att den har en långsiktig ambition.Grunden för ett livslångt lärande läggs i grund-skolan för dem som skall vara yrkesverksamma in på2050-talet. Det är en spännande utmaning för skolandär det gäller att vara lyhörd och att ständigt diskuterainnehåll och kvalitet.Skolan behöver enligt min mening tillföras mer avkompetens och metoder som inriktas på elevernaspersonliga utveckling och sociala förmåga. Dethandlar om att vidareutveckla en pedagogik somutifrån att sätta det enskilda barnet i centrum stimule-rar till att det aktivt använder sina resurser och förmå-gor till att bli herre över sin egen vardag - i hemmet, iskolan och ute i samhället - och därmed också översin egen inlärning.Elevers och föräldrars möjlighet till delaktighetoch ansvar är en resurs som skolan inte har råd attundvara. Därför är det viktigt att metoder utvecklasför detta. Förskolan har redan lång erfarenhet,och det är därför spännande att följa effekterna av deolika integrationer mellan förskola och grundskolasom görs på olika håll i landet.Höjningen av kvaliteten i och ambi-tionen att skapa ett nationellt kunskapslyft för tillväxthör enligt min mening intimt samman. Det är därförviktigt att de kommittéer som arbetar -"Kommittéen om det inre arbetet i skolan" ochkommittén "Ett nationellt kunskapslyft för vuxna" -stimulerar varandra och skapar en övergripande sam-syn.Fru talman! Vi ser med spänning fram emot att fåta del av dessa kommittéers arbete.Anf. 80 () replikFru talman! talade om att detkanske inte alltid behövdes mera pengar. Då skall vikomma ihåg att anslår i genomsnitt avde pengar som skolan använder. Resten, dvs. ,utgörs av kommunala medel. Det är alltså de kommu-nala politikerna som måste våga och vilja att priorite-ra skolan. Något tjusigt kommunalt bygge får kanskestryka på foten för att skolan behöver mera pengar föratt nå de mål som vi alla är överens om. Då måstekanske också vi som sitter här som skolpolitiker påheltid vara de modeller och stöd för våra kommunal-politiker som de tydligen behöver. Jag vill att vi inteskall glömma bort att det förhåller sig så.Anf. 81 () re-plikFru talman! Det är riktigt som , att det är betydelsefullt att vi kan utgöra ett stödför de kommunalpolitiker som finns ute i skolstyrelseroch i barn- och ungdomsnämnder. Men de absolutviktigaste möjligheterna som vi kan ge dem är att vipå ett aktivt sätt arbetar för att skapa ökad sysselsätt-ning och därmed ökar ju också skattebasen för kom-munerna. Då får de mera pengar att fördela över hu-vud taget.Anf. 82 ()Fru talman! Jag vill börja med att citera SandroKey : "De som gått före dig går också i dig ...Hur kan du välja din framtid om du inte väljer dittförflutna"Det var genom folkbildning och självorganiseringsom folkflertalet växte i delaktighet och kunskap. Detvar detta verktyg i verkstygslådan som så aktivt bi-drog till byggandet av folkhemmet och den svenskavälfärden.Det är nu dags att slipa upp verktyget, inte för attgräva ner oss i de förflutnas mossa och bli de bestå-endes försvarare utan för att möta ett föränderligtsamhälle som genomgår en strukturförening ocharbetslöshet som vi inte upplevt sedan 30-talet.Det är därför viktigare än någonsin att vi nu åstad-kommer en nationell samling kring ett långsiktigt ochuthålligt program för bildning, kunskap och kompe-tens.Jag är övertygad om att det är många orter ochregioner i vårt land som med ett sådant program ihänderna skulle åstadkomma regional utveckling,tillväxt och arbete åt alla. En sådan är minegen hemregion och Dalsland.Fru talman! talade jag om fyrstadsom en region i vårt land som drabbats hårdast avöppen arbetslöshet. försvann 14 000 jobb.När man nu tittar på gruppen långtidsarbetlösa ärläget dramatiskt. I har på bara antaletlångtidsarbetslösa ökat för att nu vara när-mare 4 000 personer. Detta går helt på tvärs med dennationella utveckling som ju uppvisar en viss minsk-ning av långtidsarbetslösheten. Också ungdomsarbets-lösheten är vid en nationell jämförelse mycket hög ifyrstadsregionen.Fyrstad som av tradition tillhört starkasteindustriregioner har en avancerad industriellkompetens men också en allt större grupp arbetslösasom saknar yrkesutbildning.Skall vi klara av att hävda oss som industrinationoch industriregion, måste många fler kvinnor få ge-digna kunskaper inom teknik och naturvetenskap.Skall vi någonsin uppnå jämställdhet mellan män ochkvinnor, måste kvinnorna bryta in på mansdominera-de yrkesområden och tvärtom. Teknikstugan i Alings-ås är ett bra exempel på hur man kan öka kvinnornasteknikintresse.I vår region är det fler som saknar eftergymnasialastudier än i landet i dess helhet. Gruppen människorsom enbart genomgått folkskola eller grundskola ärstörre i vår region.Koncentrationen till få produkter, företag ochbranscher är tillsammans med omfattande utslagningav arbetsintensiv verksamhet en av huvudanledning-arna till den mycket svåra arbetsmarknadspolitiskasituationen.Fru talman! Det är därför glädjande att kunnakonstatera att strukturprogrammet för mål 2-regionenfyrstad nu har godkänts av . Sär-skilt roligt är det naturligtvis att strukturpro-gram har fått omnämnande somett av de bästa programmen som kommit in till EU.Dessutom skall nämnas att norra ochDalsland, som gränsar till , också hargodkänts som mål 5 b. Regionen berörs också av mål5 a, 3 och 4.Även om strukturprogrammen kommer att bidratill ökad kompetens och kunskap, kan inte enbartstrukturprogrammen åstadkomma det långsiktiga ochnödvändiga för regionen. ärmed sin höga arbetslöshet nu den mest drabbade regi-onen bland alla stödområden i landet. Här behövsdärför strukturprogrammen kompletteras med ettprogram för en långsiktig och uthållig satsning påbildning, kunskap och kompetens.Fru talman! I min hemregion och Dalslandfinns, som på många andra håll, det fria och frivilligafolkbildningsarbetet representerat av bl.a. studieför-bund och folkhögskolor. Dessa bildningsorganisatio-ner kan spela en betydligt större roll än för atthöja den allmänna bildnings- och kunskapsnivån ochdärmed förbereda för högre studier. Här behöverkortsiktiga arbetsmarknadspolitiska åtgärder ersättasmed ett nationellt långsiktigt och uthålligt bildnings-och kunskapslyft.I regeringsförklaringen markerades att distansut-bildning och informationsteknik skall utnyttjas för attöka tillgänglighet och kvalitet. Högskolans roll förfortbildning och vidareutbildning skall vidgas ochkvaliteten stärkas. kunskapsbehovoch HTU:s, , erfa-renheter och nära kontakter med arbetslivet, kommu-nerna och länsstyrelserna ger högskolan goda förut-sättningar att klara ett sådant uppdrag. Bl.a. kan näm-nas att HTU byggt upp ett avancerat system för di-stansutbildning med hjälp av telebildteknik. Högsko-lan har sedan starten byggt upp en god grund föratt utveckla en regionalt förankrad högskola medkvalitet. HTU är en av landets minsta högskolor ochkan inte spela den roll som förväntas i regionen. Där-för måste resurser för högre utbildning och forskningnu fördelas på ett sådant sätt att högskolan i fyrstadfår samma förutsättningar som övriga mindre högsko-lor.I dag pågår en diskussion om att anordna yrkes-högskoleutbildningar. Motivet för detta är viktigt.Men en ny organisation bör enligt min uppfattninginte byggas upp för en sådan utbildning, utan ett så-dant uppdrag bör i stället åläggas den nuvarande hög-skoleorganisationen. Om en försöksverksamhet över-vägs kan vara väl lämpad för ensådan. HTU har flerårig erfarenhet av s.k. COOP-utbildningar, dvs. en varvad teoretisk utbildning medföretagsförlagd och företagsfinansierad praktik.Vårdhögskolan är en annan utbildning som harstor betydelse. Jag vill lyfta fram två ting från fyr-stadsregionen som har både regional och nationellbetydelse. Det ena är samverkansformen mellan Bo-huslandstingets vårdhögskola i och Älvs-borgs läns landstings vårdhögskola i . Detandra är erfarenheterna från ett spännande program ihälsovetenskap som ger 120 universitetspoäng.Slutligen, fru talman, vill jag också nämna Stene-byskolan i . Det är en fristående konsthan-verksskola med kompetens och kvalitet som börges möjligheter och förutsättningar att organiserassom högskoleutbildning.I och finns en bildnings- ochkunskapsvision. Regionen kan klara kompetenslyftetom vi nationellt är beredda att sjösätta ett uthålligtoch brett program för bildning, kunskap och kompe-tens.Anf. 83 ()Fru talman! Tillväxt är ett ord som under årenslopp blivit hemtamt i detta rum och som i denna all-mänpolitiska debatt studsat från vägg till läktare, ekatur mikrofonerna och ofta förekommit i protokollssi-dor och tidningsblad.Tillväxt är att växa, att växa till, att växa till sig,att ge varje människa rätt och möjlighet att växa,utvecklas och att välja bland de oändliga möjlighetertill ständig förnyelse, vidareutveckling och kunskapsom dagens samhälle erbjuder. Det är för mig tillväx-tens innersta väsen och källan till ett samhällesblomstring och livskraft.Alla analyser som gjorts och görs kring framtidenmynnar gemensamt i ett enormt behov av och krav pånya kunskaper, nya erfarenheter och ny kompetens,som vi behöver för att kunna garantera hela samhäl-lets tillväxt.Mitt i denna värdegemenskap vad gäller tron påkunskap och kompetens som den viktigaste faktornför en framtida tillväxt låter vi begåvning och viktigaerfarenheter gå förlorade genom den sociala snedre-krytering till högre studier som är så mar-kant och vanlig att den kan uppfattas som accepteradoch naturlig.Det har alltid funnits problem och brister i vårtutbildningsväsende. Men med de krav som samhället ställer på både kvantitet och kvalitet vad gällerutbildning växer bristen till en belastning, vilkenbromsar den utveckling mot kunskapssamhället somvi alla ser som nödvändig för fortsatt och utveckladvälfärd.Denna snedrekrytering bromsar också alltförmånga enskilda människors möjligheter att nå dentrygghet som följer av att man känner att man utveck-las i den takt som krävs för att kunna stanna kvar påen arbetsmarknad, där omställning och förnyelse ärledorden.Samtidigt ökar denna sociala snedrekryteringklyftan mellan de grupper som i generation efter ge-neration varit i utvecklingens centrum och de gruppersom i generation efter generation tenderar att kommaallt längre bort från detta centrum.Utredningen och utbildning - socialsnedrekrytering till högre studier, som publicerades1993, har gett ett mycket gott signalement på dettaproblem.Den sociala snedrekryteringen ser enligt denna ut-redning ut på följande sätt:Bland barn till högre tjänstemän fortsätter ca 45 %till traditionella universitetsstudier och tillhögskolestudier. Bland barn till okvalificerade arbeta-re fortsätter till traditionella universitetsstudieroch till högskolestudier.Detta samband mellan socialt ursprung och ut-bildning är i stort sett detsamma oberoende av kön.Detta samband är i stort sett detsamma oberoende avbostadsort, oberoende av nationalitet och oberoendeav om det funnits en eller två föräldrar i familjen. Ja,detta samband är i stort sett detsamma även oberoen-de av tidigare skolprestationer.Fru talman! stod jag i denna talarstol ochtalade mig varm för ökad jämställdhet i utbildningoch forskning. Jag tycker att det nu är dags att startadebatten om hur vi skall kunna minska densociala snedrekryteringen till högre studier. Jag troratt vi i den debatten kommer att röra vid grundförut-sättningarna för ett livslångt lärande omfattande alla.Det tror jag blir en mycket viktig del i tillväxtdebat-ten.Anf. 84 ()Fru talman! befinner sig i ett skede avsnabb strukturomvandling. har vi tagitsteget in i ett kompetenssamhälle, där det är mycketsvårt för den som saknar specialutbildning och kvali-ficerad erfarenhet att få ett jobb.Ny teknik och nya produktions- och organisations-former gör att de som är lyckliga nog att ha ett jobbständigt måste vidareutbildas för att hänga med iutvecklingen.Den snabba förändringstakten ökar riskerna förutslagning med personliga tragedier och stora kostna-der för företag och samhälle som följd.Statistiken talar sitt tydliga språk. Under perioden1987-1993, alltså , försvann drygt700 000 jobb för personer med högst nioårig utbild-ning och ytterligare 100 000 jobb för personer medhögst tvåårigt gymnasium. tillkom175 000 jobb för personer med akademisk utbildning.Detta ger en koncentrerad bild av de senaste årensenorma strukturomvandling inom både privat ochoffentlig sektor. Som exempel kan nämnas att andelenkortutbildade inom offentlig sektor i flera län harminskat med hela 40 %.Kompetenströskeln för att komma in i arbetslivethar drastiskt höjts . 1989 fick aveleverna från gymnasieskolans sociala linje jobbdirekt efter skolan. 1993 hade siffran sjunkit till 12 %.Det går inte längre att välja gymnasieinriktning enbartefter intresse och hoppas på att arbetsmarknaden ståröppen.Studievägledare och arbetsförmedlare har ett stortansvar för att ge eleverna korrekt information omvilka utbildningar som leder till jobb på framtidensarbetsmarknad. , och samordna och förbättra sin information på dettaområde.Fru talman! Vårt stora problem just nu är att vibefinner oss i en situation med både hög arbetslöshetoch brist på kvalificerad arbetskraft. Vi får inte luraoss själva att tro att konkurrensfördelarna av den lågakronkursen skall hjälpa oss särskilt länge till. Sats-ningar på kvalificerad utbildning och kompetensut-veckling har en nyckelroll i en politik för den ökadekonkurrenskraft som är nödvändig för att Sverigeäven i fortsättningen skall vara ett välfärdssamhälle.Frågan är då hur denna utbildning skall organise-ras och vem som skall betala. Den länge framgångsri-ka svenska modellen innebär att den offentliga sek-torn svarar för såväl grundutbildning och yrkesut-bildning som arbetsmarknadsutbildning.Företagen har länge kunnat räkna med att det all-tid finns tillgång på väl kvalificerade sökande och attsamhället tar ansvar för omskolning av arbetskraften isamband med strukturomvandlingar. Man har kunnatbegränsa sina investeringar till produktionsanlägg-ningar och maskiner. I den svåra samhällsekonomiskasituation som landet nu befinner sig i är detta intelängre möjligt. Det är nödvändigt att tänka i nya ba-nor.Fru talman! som stat och kommunermåste göra stora besparingar för att få balans i eko-nomin redovisar exportföretagen rekordstora vinster,till stor del på grund av den låga kronkursen. Underen femårsperiod väntas storföretagentjäna sammanlagt före skatt. Detär en ofattbart stor summa.Vad används då dessa pengar till? För öka-de investeringarna i . Men tycks investe-ringsströmmarna ha vänt ut ur igen. Svenskaföretag investerade 45 miljarder kronorutomlands.Fru talman! Det är nödvändigt att de vinstrika fö-retagen nu tar sin del av ansvaret för lång-siktiga kompetensutveckling och börjar använda endel av dessa pengar för investeringar i utbildning. Detär inte längre rimligt att företagen kastar ut överblivenlågutbildad personal i samband med effektiviseringaroch överlämnar hela ansvaret för omskolning ochvidareutbildning till samhället.Det räcker emellertid inte att företagen tar ökatansvar för kompetensutvecklingen av den egna perso-nalen. Stora utbildningsbehov finns även hos t.ex.underleverantörer, som varken har ekonomiska ellerorganisatoriska resurser för att klara av nödvändigasatsningar. Precis som fallet är i borde storföre-tagen börja känna ansvar för kompetensutvecklingenäven för alla de mindre företagen, de som i realitetenutgör viktiga led i produktionskedjan.Fru talman! För gjorde jag ettstudiebesök på ett högteknologiskt exportföretag iBorås. På detta företag ändrar man nu arbetsorganisa-tionen så att arbetslag får ansvar för en lång kedja iproduktionsprocessen, alltifrån kundens beställningfram till leverans. Detta medför krav på högre ochbredare kompetens. Inte nog med detta - man tänkerockså minska antalet underleverantörer. Och av deunderleverantörer som man behåller kommer det attkrävas ökad kvalitet, som i sin tur förutsätter högrekompetens. Detta kompetenslyft är alltså en direktangelägenhet för exportföretaget.Fru talman! Förmodligen krävs det ändringar iskattelagstiftningen för att underlätta investeringar iutbildning och kompetensutveckling. Den allra vikti-gaste förändringen gäller dock sättet att tänka kringföretagets uppgifter och funktioner i samhället. Det äralltför kortsiktigt att se ett företags enda uppgift varaatt maximera vinsten på insatt kapital.Hållbar utveckling kräver långsiktigt tänkande ochlångsiktiga investeringar. De som kammar hem vins-terna av den låga kronkursen, som alla and-ra får känna av nedskärningar av samma anledning,bör nu ta ett ökat samhällsansvar för strukturomvand-lingen i Sverige.Anf. 85 (m) replikFru talman! Jag tycker att inläggom nödvändigheten av att tänka i nya banor när detgäller finansiering av kompetenshöjande insatser varmycket tänkvärt. Det är väl alldeles riktigt att manmåste titta bl.a. på skatteregler och annat för att före-tag skall, och skall kunna, ta ett större ansvar. Dettycker jag att de skall göra ändå, därför att det finnsväldigt många brister. I detta avseende ligger svenskaföretag sämre till än en del företag i andra länder.Jag noterade dock, vilket kanske inte är så märk-ligt, att en socialdemokratisk riksdagsledamot inte ensleker med tanken på att det skulle gå att åstadkommanågot slags möjlighet för individer att bidra i någonmån med resurser för den egna kompetenshöjningen.Jag tror att vi måste komma fram till ett alldelesnytt system. Jag tror att företagen måste ta ett betyd-ligt större ansvar, men jag tror också att det är väsent-ligt att ha klart för sig att kompetenshöjande insatserinte nödvändigtvis gäller bara dem som har jobb iföretagen. Vi måste komma fram till litet olika model-ler.Jag beklagar - och där kan kanskegöra en fantastisk insats - att utbildningsministern närjag ställde en fråga eller var myckettveksam till i varje fall våra moderata synpunkter pådetta område. Det finns nu vissa möjligheter i denutredning om ett kunskapslyft vilken skall studerafinansieringsfrågorna. Jag förväntar mig att SonjaFransson aktivt kommer att påverka regeringen närdet gäller att tänka nytt, så att vi kommer fram tilllösningar på detta, som är mycket centralt.Anf. 86 () replikFru talman! Också jag tycker naturligtvis att det ärväsentligt att individen får möjlighet att vara med,men det kan ske på olika sätt, t.ex. genom att parternapå ett företag får vara med om att bestämma om hurutbildningen och kompetensutvecklingen skall se ut.Det som jag tror nu är det allra viktigaste är att före-tagen faktiskt inser att kompetens är en viktig inves-tering. Det är en viktig investering för företagensvinster och framtid. Jag tycker därför att företagenmer bör investera mer i kompetens än vad de har gjortunder , när de har investerat mer i maski-ner. Det bör bli minst lika viktigt att investera i kom-petenslyft för de anställda.Anf. 87 (m) replikFru talman! Ett bekymmer som man väl ändåmåste ha klart för sig, , är att denkompetenshöjning som blir aktuell inte nödvändigtviskommer att uppfattas som en nyttighet för det enskil-da företaget. Där har vi ett stort problem. För egen deltror jag att det är mycket viktigt att individen har ettavgörande inflytande på valet av kompetenshöjningoch på hur mycket resurser som skall användas vidgivna tillfällen. Vi vet att om kompetenshöjande ut-bildning ligger för mycket i arbetsgivarnas händer,blir den mycket nyttoinriktad för företagen men gerinte alltid det lyft som mer generellt är nödvändigt.Med tanke på att vi inte vill åstadkomma inlåsningsef-fekter för människor i speciella företag tror jag att vimåste ha denna vidare vy.Den här diskussionen oss emellan visar hur oer-hört viktigt det är att vi får diskutera igenom detta. Vimoderater har inte tänkt färdigt i detaljerna, och dethar inte heller socialdemokraterna gjort. Vi kan gärnaåterkomma till den här diskussionen, som jag tror blirmycket viktig . Det är bråttom medlösningar.Anf. 88 () replikFru talman! Jag håller med om attdet här en mycket väsentlig diskussion för framtiden,både för som land och för den enskilde indi-viden och företaget. Jag är öppen för olika förslag.Jag tror att det för den enskilde individen är viktigt har ett delat ansvar både för utbildningen och förhur den genomförs. Jag är beredd att diskutera olikalösningar, men det är väsentligt att veta varifrån peng-arna skall tas. Jag tycker att det är väsentligt att före-tagen inser att det är viktigt också för deras framtid attinvestera i kompetensutveckling.Anf. 89 ()Fru talman! Jag skall börja med att svara på enfråga som ställde till statsrådet. Efter-som jag är ordförande i den grupp som skall se överrekryteringen till industriprogrammet, kan jag tala omatt det som vi först skall göra i kommittén är att åka uttill ett antal gymnasieskolor, som vi har valt ut, ochställa ett antal frågor till elever, lärare och skolledare.Jag hoppas att vi då skall kunna få svar på våra frågormen också skall få idéer om vad skolan,arbetslivet och kanske kan göra för att ökarekryteringen till industriprogrammet.Vi kommer att lägga fram en första rapport den 1december. Jag kan redan efter den korta tid som gåttsäga att jag har observerat en sådan dynamik som jagmisstänkte att jag skulle upptäcka när vi började gå inpå sökandet till industriprogrammet. Vi får säkertanledning att komma tillbaks till det.Tillväxt handlar inte enbart om kronor och ören.Tillväxt innebär också att människor i ett land växer,och det innebär i sin tur att landet utvecklas. Vi behö-ver olika former av investeringar i vårt land för att fåen ökad tillväxt, inte minst en långsiktig satsning påmänniskorna, det s.k. humankapitalet.Vårt samhälle är kunskapsintensivt, och utveck-lingen pekar mot ett ännu mer kunskapsintensivt sam-hälle. Hur möter vi de krav som ställs utifrån dettafaktum?Skolan skall lägga grunden för ett livslångt läran-de. För att stå väl rustade måste medvetenheten omvad som krävs finnas tidigt i .