prot · GJ0922 · 1995-11-14 00:00:00 — 41 ()Herr talman! Tack så mycket för svaret på de härfrågorna, statsrådet. Jag ber om ursäkt för att jagriktat dem fel. Jag hade inte fördelningen mellansocialministern och statsrådet riktigt klar för mig.Vi är överens om att det skall vara litet tuffare be-dömning . Vi har stramat upp den litetgrand. Det skall vara de medicinska bedömningarnasom avgör om man blir förtidspensionär eller inte, detskall inte längre vara sociala skäl eller arbetsmark-nadsskäl.Men det som skrämmer mig litet grand i de signa-ler jag får är att man går till överdrift åt andra hållet,så att det bedöms som att man har en restarbetsförmå-ga, som det så byråkratiskt heter, om man kan skötavissa delar av sitt hushållsarbete. Det låter litet kons-tigt, tycker jag, om man som förtidspensionär inteskall kunna laga sin mat och eventuellt diska, för detär väl ändå rätt vanligt att man gör det. Hur ser stats-rådet på det?Anf. 42 Statsrådet ()Herr talman! Jag håller helt med om att restarbets-förmåga inte är något vidare uttryck. Jag hoppas att vikan hitta ett bättre sätt att resonera om de här tingen,som ju är besvärliga. Det vi gör nu är, just som LailaBjurling säger, att vi stramar åt bedömningen i denmeningen att sjukdom måste vara sjukdom. Arbets-förmågan bedömer man sedan för sig.Det som jag kan känna mig särskilt oroad av närdet gäller fråga är om det är sant behandlar män och kvinnor olika. Det vore i såfall ett synnerligen märkligt sätt att tillämpa lagstift-ningen på. Det kan jag lova, att på den punkten kom-mer jag att visa ett alldeles särskilt intresse.Anf. 43 ()Herr talman! Det tackar vi alldeles särskilt för.Jag kan inte svära på att det är sant. Men det harupplevts så. Både i och i ärdet kvinnor som utsätts för frågan om de möjligtviskan sköta litet hushållsarbete. Kan de det har hand-läggaren i sin nit tyckt att de har litet restarbetsförmå-ga kvar.Det kan tänkas att det är någon man som har blivittillfrågad också, men enligt de rapporter jag har fått ärdet ingen som frågar en man om han kan diska när detär tal om att han skall förtidspensioneras.Anf. 44 Statsrådet ()Herr talman! Jag skulle bara på den här punktenvilja säga att när man talar om att det finns bevisadarbetsförmåga i hushållsarbete kvar, handlar det na-turligtvis inte om att kunna laga litet mat och diska,utan det handlar i så fall om en betydligt större insats ihemmet. Det kan t.ex. handla om att man sköter flerabarn.Den som jag uppfattar som den allra viktigastedelen i den här frågeställningen, om män och kvinnorbehandlas lika, skall vi fortsätta att följa.Anf. 45 ()Herr talman! Det gläder mig att regeringen kom-mer att följa den här utvecklingen. Det är litet oro-väckande om restarbetsförmågan bedöms olika vidolika länsrätter. Man borde rimligtvis över hela Sve-rige bedömas så rättvist som det någonsin är möjligt,oavsett om det gäller man eller kvinna. Men det tycksstatsrådet och jag vara överens om.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1995/96:100 om folkpensionför gifta pensionärerAnf. 46 Statsrådet ()Herr talman! har frågat socialminis-tern om regeringen avser att ändra reglerna för folk-pension så att gifta och sammanboende behandlaslika. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på frågan.Med nuvarande regler för folkpension får en giftpensionär högre folkpension om maken inte har folk-pension. Med de nya reglerna tas denna särregel bort,och folkpensionen till gift pensionär kommer då attvara lika stor oberoende av om maken har pensioneller inte. Storleken på pensionen kommer alltså iökad utsträckning att styras av civilståndet.Även med nuvarande regler finns emellertidkopplingen till civilståndet. Två gifta pensionärer haralltid fått lägre folkpension än vad två sammanboendepensionärer har kunnat få.Laila säger att detta kan få till följd attgifta par skiljer sig, men fortsätter att sammanbo medvarandra, och på det sättet får de den högre folkpen-sion som gäller för ogifta pensionärer. Visserligen ärhuvudregeln den, att det är civilståndet som styr pen-sionens storlek, men för att förhindra att systemetutnyttjas på detta sätt finns det sedan gammalt ettundantag. Enligt lagen om allmän försäkring skallnämligen även två sammanboende räknas som gifta ipensionshänseende om de har varit gifta medvarandra eller om de har eller har haft barn med var-andra. Detta gäller givetvis även med de nya reglersom träder i kraft den 1 januari 1996.Det är alltså inte så att ett gift par kan höja sinpension enbart genom att ta ut skilsmässa. För att fåpension som ogifta måste de flytta ifrån varandra ochdärmed dra på sig de extra kostnader som motiverarhögre pension för ogift än för gift pensionär.Anf. 47 ()Herr talman! Återigen får jag börja med att tackaför svaret och en gång till be om ursäkt för att fråganvar felriktad.Den lagstiftning som vi pratar om är en gammallagstiftning som nu har ändrat på. Denbyggde på att mannen var ensamförsörjare i familjen.Han kanske var äldre än kvinnan så att hangick i pension litet tidigare, och om kvinnan varhemmafru utan inkomster skulle han ha litet högrepension. Det var väl bra . Men den tidenär ju förbi.Under den diskussion som förts i samband med attvi har ändrat på lagstiftningen, så att en gift pensionärbetraktas som en gift pensionär oavsett ma-kens/makans tillstånd, har det i massmedierna fram-kommit att det är möjligt att skilja sig och fortsätta attbo ihop. Det gläder mig att det var fel uppgifter somhar förekommit i den diskussionen. Det är naturligtvismissvisande att det skall gå till på det sättet. Jag harockså fått en hel del telefonsamtal där människor harsagt: Jaha, nu får vi skilja oss men bo ihop i alla fall,för det har det stått i tidningen att man kan göra.Det är klart att det är sammanboendeförhållandetoch de delade gemensamma utgifterna som skall av-göra om man skall räknas som ensamstående ellerinte. Men såvitt jag förstår är det inte om man borihop eller inte som är huvudsaken, och det har det inteheller varit i den gamla lagstiftningen, utan det är omman bor ihop under vissa förhållanden, dvs. om manhar varit gift, är gift, har eller har haft gemensammabarn.Det jag undrar är: Har statsrådet några funderingarpå att se över sambobegreppet över huvud taget?Anf. 48 Statsrådet ()Herr talman! Det nu pekar på somnågonting som är ganska komplicerat när det gällerpensionärer är att det faktiska civilståndet spelar såstor roll för vilken pension man får. Om man fickönska skulle gifta och ogifta egentligen behandlaslika. Det är den metod som fungerar i alla väder.Nu är de ogifta pensionärerna ofta också de somhar de allra lägsta pensionerna, och det är orimligt atttänka sig att man skulle sänka pensionen för dem somär ensamma, ofta äldre änkor. Det är i dessa pen-ningknappa tider också alldeles omöjligt att tänka sigatt man skulle höja gifta pensionärers folkpension tillsamma nivå som de ogiftas. För ögonblicket finns detinga planer i den vägen, även om det i och för sigskulle vara det mest eleganta systemet, som skulleframstå som rättvist för alla.Anf. 49 ()Herr talman! Jag kan nog se att det är en viss rätt-visa i att man har olika pensioner om man faktiskt ärensamstående eller om man är två som delar på sinahushållskostnader. Trots allt är det billigare att varatvå som delar på sina kostnader, sett just utifrån har en hushållsgemenskap. Men pratar vi baraom folkpensionsdelen, inte om den del som man hartjänat in genom sitt arbete.Inom vissa delar av socialförsäkringssystemet räk-nas två vuxna människor som inte har gemen-samma barn som två ensamstående och får två pen-sioner för ensamstående fast de rimligtvis borde hadelade inkomster och delade utgifter. Men inom andradelar av systemet räknas man som sammanboende.Det där tycker jag är litet oredigt.Anf. 50 Statsrådet ()Herr talman! Det kan finnas skäl att titta på denhär frågan också. Dock vet vi att det är mycket svårtatt sist och slutligen vara säker på att människor intesammanbor ändå, om de flyttar ihop på gamla dar ochväljer att "leva i synd". Det ger onekligen, med da-gens system, betydligt högre pension.Men det är också ett väldigt knepigt problem attlösa. I vilken mån skulle man betrakta de äldre sombor tillsammans som sammanboende? Vi har inte dentypen av civilståndsbehandling i övrigt i systemet.Men frågan blir naturligtvis mer och mer aktuell jufler av de sammanboende äldre som kan tänkas kom-ma i den situationen. Än så länge är de trots allt enminoritet.Anf. 51 ()Herr talman! Jag har ingen uppfattning om hurmånga det är fråga om. Det kanske inte är så väldigtmånga. Men jag tycker ändå att det känns som omman borde samordna det här sammanboendebegrep-pet i alla system, så att det inte är olika i olika system,i alla fall för oss som uppger att vi bor ihop. Det kanvara svårare att kontrollera dem som inte uppger attde bor ihop, det kan jag hålla med om.Jag tackar än en gång så mycket för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1995/96:60 om FN och ung-domarnaAnf. 52 Statsminister ()Herr talman! har frågat mig hurregeringen vill verka inom FN för att världssamarbe-tet skall återvinna de unga generationernas förtroende.Jag anser det vara av avgörande betydelse att ung-domar runt om i världen känner samma förtroende förFN som vi som var unga i världsorganisationensbarndom gjorde. Utan en fast folklig förankring kanFN inte bli den organisation för främjande av fred,säkerhet och ekonomisk rättvisa som vi vill att denskall vara.I mitt tal vid FN:s 50-årsjubileum i för-ra månaden framhöll jag att FN måste reformeras ochanpassas för att bättre kunna möta de nya globalautmaningarna. En sådan process är också nödvändigför att den unga generationen skall känna att FN upp-märksammar frågor som särskilt angår den. De globa-la miljöhoten, narkotikahandeln, bristen på jämställd-het, arbetslöshet samt hiv och aids är några exempelpå nya frågor som FN måste bli bättre på att diskuteraoch hantera.Vid jubileumssessionen anordnade jag därför ett"minitoppmöte" med 15 andra stats- och regerings-chefer. Syftet med detta möte var att diskutera hurpolitiska ledare från ett antal länder som är särskiltangelägna om att skapa ett starkare FN på bästa sättkunde stödja den nödvändiga reformprocessen. Vikommer att fortsätta att tillsammans driva på i reform-frågorna under den närmaste tiden.Jag tror också att ungdomars förtroende för FNkan öka om frivilligorganisationernas möjligheter attpåverka världsorganisationens arbete kan stärkas. Enmycket glädjande utveckling, som regeringen varmthar stött, har varit dessa organisationers aktiva med-verkan vid de stora världskonferenserna om kvinno-frågor, miljö, befolkning, mänskliga rättigheter ochsocial utveckling.I kommissionen för globalt samarbete har vi före-slagit att ett särskilt forum för det civila samhälletinrättas. Vårt förslag går ut på att representanter förfrivilligorganisationer skulle träffas någraveckor före det att inleds.Detta forum, som skulle kunna äga rum i FN:s bygg-nad i , skulle erbjuda en möjlighet för bl.a.företrädare för ungdomsorganisationer att diskuterade ämnen som regeringsföreträdare tarupp i generalförsamlingen. Jag är övertygad om attgenomförandet av ett sådant förslag skulle bidra tillatt stärka förtroendet för FN, inte minst hos ungdo-mar.Regeringen har också varit pådrivande i utarbe-tandet av det världsungdomsprogram som antogs i FNför . Jag välkomnar speciellt att ettsärskilt ungdomsforum nu planeras bli ett årligt åter-kommande arrangemang.Anf. 53 ()Herr talman! Jag vill tacka statsministern för sva-ret. Det är viktigt att vi nu klarar av att stärka FN:sanseende bland ungdomar. Flera händelser har urhol-kat FN:s anseende. Man kan se på situationen i So-malia och den situation som har rått i Bosni-en.Vi måste vinna kommande generationer för FN-tanken och ett demokratiskt världssamfund. Däri ingåratt skapa kanaler mellan FN och ungdomar och un-domsrörelser genom vilka man kan diskutera framti-den på ungdomars villkor.Jag blev glad över svaret om ungdomsprogrammetoch ungdomsforum. Tyvärr är beslutet om ungdoms-forum inte nytt i FN. Man har beslutat om det fleragånger tidigare utan att beslutet har genomförts. Jagser därför fram emot att den svenska regeringenkommer att vara drivande för att beslutet verkligengenomförs och att man engagerar sig i bildandet avkontaktkanaler.Jag vill också passa på att påminna om att general-församlingen har uppmanat ochalla andra FN-nationer att inkludera en ungdomsdele-gat i FN-delegationen. Jag hoppas att det kan händaoftare än vad som varit fallet hittills.Jag hoppas också att vi får se frukternaav regeringens ansträngningar på det här området.Anf. 54 Statsminister ()Herr talman! Jag vill bekräfta att jag tycker att detär nödvändigt att vitalisera FN på en lång rad olikaområden. Jag har varit med om att i anslutning tillFN:s 50-årsjubileum utarbeta och lägga fram förslag,alltifrån hur man bättre klarar FN:s finanser och hurman stärker säkerhetsrådet till just hur man ger nyagrupper ett inflytande över FN så att FN inte i så högutsträckning blir ett samarbete mellan regeringar utanverkligen uppfattas som folkens högsta beslutandeglobala organisation. Givetvis är det då viktigt attungdomar är med i den processen.Jag kan lova att vi det närmaste året intensivtkommer att arbeta för att vi skall kunna förverkliga såmycket som möjligt av detta.Anf. 55 ()Herr talman! Jag vill återigen tacka statsministernför svaret, och jag hoppas att vi nästa gång vi diskute-rar FN ser ungdomsforum förverkligat.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1995/96:70 om äldreminis-terAnf. 56 Statsminister ()Herr talman! har frågat mig omjag avser att ge någon i regeringen uppdraget att varas.k. äldreminister.Frågor rörande de äldres situation ligger inomSocialdepartementets område, med socialministernsom ansvarigt statsråd. I den meningen finns redan enäldreminister i regeringen.Då , som framställt frågan, an-mält att hon var förhindrad att närvara vid samman-trädet, medgav tredje vice talmannen att Rose-MarieFrebran fick delta i överläggningen.Anf. 57 ()Herr talman! Jag måste tillstå att mitt hjärta interiktigt är med när jag pliktskyldigt tackar för svaret påChatrine fråga.Jag är ändå, herr talman, tacksam för att jag fårmöjlighet att ta emot det här svaret och kommenteraden här för oss kristdemokrater mycket viktiga frågan.I den meningen finns redan en äldreminister i re-geringen, säger statsministern. Statsministern måstenaturligtvis inse att det inte är en äldreminister "i denmeningen" som frågan avser.Vi behöver inte göra den här frågan vare sig störreeller mindre än frågan om t.ex. en ungdomsminister.Det är precis samma sak i det fallet som med det somfrågeställaren har tagit upp. Frågor som berör ungdo-mar faller inom olika departements områden, och därfinns ansvariga statsråd. Det hindrar inte att statsmi-nister efter statsminister har utsett en särskild ung-domsminister, som i flera regeringar har sammanfallitmed civilministern, men som särskilt har utpekats somungdomsminister och haft ett övergripande ansvar.Det är varken något mer eller något mindre som vikristdemokrater efterfrågar när det gäller en äldremi-nister: någon som skulle få ett särskilt ansvar för heladetta sakområde inom regeringen.Det handlar inte bara om frågor som ligger inomSocialdepartementets område, där vi har två ministrar.Man kan också nämna exempel på andra frågor somberör äldre: tillgången till bibliotek, kultur och folk-bildning. Ja, man kan naturligtvis nämna hur mångafrågor som helst.Varför är statsministern inte beredd att utse en äld-reminister med ett övergripande ansvar, som tar varapå och bevakar de äldres intressen och behov?Anf. 58 Statsminister ()Herr talman! Jag vill nog påstå att parallellen medungdomsministern tvärtom visar att vi på samma sättsom vi har ett civildepartement där civilministern haransvar för ungdomsfrågorna också har ett socialdepar-tement där socialministern har ansvar för äldrefrågor.Jag upplever inte, vare sig i den förra regeringendär kds deltog eller i den nuvarande regeringen, nå-gon skillnad i det avseendet.Jag deltog själv i överläggningar med fö-reträdare för landets pensionärsorganisationer ochhade då tillfälle att som statsminister diskutera någraav de viktigaste frågeställningarna. Vi hade en utom-ordentligt bra diskussion. Jag tycker att det bästasättet att tillvarata de äldres intressen och engage-mang är en kombination av att statsministern då ochdå träffar pensionärsorganisationerna och att social-ministrarna oftare gör det.Däremot tycker jag att vi inom både den förra ochden nuvarande regeringen kan vara självkritiska närdet gäller att i olika avseenden följa upp detta arbete ipraktiken. Jag skall gärna åta mig att försöka göra såatt vi blir bättre på att tillvarata de äldres insatser.Anf. 59 ()Herr talman! Jag kan inte se att fakta talar för attvi har ett departement som har ansvar för ungdoms-frågor i den meningen att de olika typer av frågor somberör unga människor handläggs av Civildepartemen-tet. En mängd frågor som berör ungdomar behandlasinom . Det handlar om storaoch viktiga frågor som i allra högsta grad berör ung-domar. Också arbetsmarknadsfrågor, som jag senarekommer att debattera med , berör ihögsta grad ungdomar. Så är det ju med de olikafackdepartementen - trots detta är en ungdomsminis-ter utsedd. Ungdomar vet att det finns någon sombevakar och ser till deras intressen, någon som det ärsjälvklart att vända sig till i olika sammanhang.Jag förstår att pensionärerna uppskattar att få träf-fa statsministern. Oavsett vem som har ansvar föräldrefrågorna förstår jag att detta upplevs som enynnest. Man träffar gärna statsministern och tycker attdet är bra, men behovet av en äldreminister blir därförinte mindre.Anf. 60 Statsminister ()Herr talman! Jag tycker att man skall se till resul-taten. Där kan vi göra bättre ifrån oss än vi har gjorthittills. Jag tycker att vi skall ta hänsyn till att medålder följer erfarenhet. Jag tänker här på möjlighetenatt t.ex. i samband med utredningar i större utsträck-ning utnämna äldre personer. Detsamma gäller förtro-endeposter av olika slag. Dagens pensionärer är, tillföljd av det välfärdssamhälle de själva varit med omatt bygga upp, friska och aktiva. De kan ta ansvar ochde borde få större möjligheter att göra detta.När jag samtalar med pensionärerna och deras or-ganisationer är det resultat som de vill åstadkomma.För egen del kommer jag att verka för att de äldresåsikter bättre och i större utsträckning än tastill vara. Det tror jag att pensionärerna hälsar medtillfredsställelse.Anf. 61 ()Herr talman! Det tror jag; i varje fall hoppas jagatt de verkligen gör det. Jag ser ändå att behovet ärstort av att någon i regeringen har det övergripandeansvaret för hela detta sakområde där olika frågorbehandlas i olika departement av fackministrarna. Detgäller alltså att någon bevakar äldrefrågor i vid me-ning; inte bara äldreomsorgs- eller äldresjukvårdsfrå-gor utan alla slags frågor som har avgörande betydel-se för att äldre människor skall få samma möjlighetsom andra åldersgrupper att leva ett gott liv med högkvalitet. Det gäller också att någon bevakar att äldremänniskor inte diskrimineras, något som vi uppleverpå många olika håll i samhället i dag.Anf. 62 Statsminister ()I den mån det skulle behövas ytterligare samord-ning utöver socialministerns anser jag att det ärstatsministerns ansvar att göra detta. Det är jag bereddgöra också när det gäller de äldres intressen. Jag troratt de äldre känner tillfredsställelse över att statsmi-nistern inte bara tycker att detta är viktigt utan att hanockså praktiskt engagerar sig i det och då och dåmöter dem för samtal och diskussioner.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1995/96:76 om arbetshandi-kappades möjligheter till arbeteAnf. 63 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! har frågat mig om jag pånågot sätt kan medverka till att arbetshandikappadefår bättre förutsättningar för meningsfullt arbete. I sinfråga anger att i ställer så höga krav på sin arbetskraft att handi-kappade arbetssökande vid arbetsförmedlingen intekan få anställning.Det är viktigt att arbetstillfällen hos gårtill dem som har allra svårast att komma in på denreguljära arbetsmarknaden. Därför ställer staten tydli-ga resultatkrav på och arbetsförmedlingen.Ett av kraven innebär att av nyrekryte-ringen skall ske bland vissa prioriterade grupper sompsykiskt utvecklingsstörda, psykiskt sjuka och fler-handikappade. kom av de nyrekrytera-de till från de prioriterade grupper-na. har nått rekrytering ifråga om de här grupperna.Det är arbetsförmedlingen som disponerar ar-betstillfällena hos . Kontakter med förmed-lingar i ger inte stöd för av , som är Samhallföre-taget i . Tvärtom talar förmedlingarnaom goda relationer med Midland.Anf. 64 ()Herr talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret. Det är väldigt bra att det råder goda förhål-landen mellan arbetsförmedlingen och Mid-land i . Mina uppgifter har jag fått frånlänsarbetsdirektören i länsarbetsnämndens styrelse iVästernorrland. Detta var för sedan och det kanhända att något har hänt . Att något är pågång vet jag.I ett sådant arbetsmarknadsläge som det vi har krävs det omfattande arbetsinsatser både frånarbetsförmedlare och från personal vid för att fåett bra resultat. I de allra flesta fall måste de arbets-handikappade få möjlighet att arbeta på föratt kunna komma ut på arbetsmarknaden och för att fåriktiga arbeten.Det finns, precis som ministern säger, ett avtalmellan och som skalluppfyllas på det sättet att de arbetshandikappade skallkunna komma ut i arbete. När så inte sker uppleverpersonalen både frustration och besvikelse över detta.Samhall har ju flera mål som de arbetar mot. Det ärviktigt att de prioriterar målet att ge de arbetshandi-kappade arbete och att de i vissa fall kanske låterandra mål få stå tillbaka.Jag kan tala om för ministern att jag i går hade ettsamtal med en ansvarig person vid Länsarbetsnämn-den i som berättade att han hade haft kon-takt med . En person därifrån hade hört av sigoch sagt att det här nu skall åtgärdas. Redan på tors-dag skall de diskutera saken och försöka att lösa deproblem som varit mycket stora i Västernorrland.Jag får tacka arbetsmarknadsministern för att indi-rekt ha hjälpt till med den lösningen.Anf. 65 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Om vi skall vara på vänligt humör såvill jag säga att jag uppskattar att engage-rar sig för de arbetshandikappade i Västernorrland.De som är ansvariga för har naturligtvis enväldigt svår arbetsuppgift. Det handlar om att uppfyl-la de lönsamhetskrav som jag och harställt på dem i samband med regerings- och riksdags-beslut om bättre lönsamhet och större effektivitet ochsamtidigt klara det viktiga åtagandet när det gäller dehandikappade - det är ju huvudsakligen därför somSamhall finns till.För egen del tycker jag att det är viktigt att poäng-tera att det är arbetsförmedlingen som disponerarplatserna. Jag vill gärna uttala ett starkt stöd för attdet skall vara på det sättet. Vad jag har kunnat få migtill livs är att man har redovisat bekymmer när detgäller att leva upp till de åtaganden som man sade sigkunna klara av . Nugör man allt för att leva upp till dem och jag har ingenanledning att kritisera för deras sätt att hante-ra den här frågan.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1995/96:78 om ersättningentill sjömän från a-kassaAnf. 66 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! har frågat mig vadjag planerar att göra för att hindra att arbetslöshetser-sättning lämnas till sjömän som i samband med attderas anställning upphör har betald ledighet från sintidigare arbetsgivare.År 1981 avgjordes ett ärende i . Betalning för inarbetad semester ochkompensationsledighet räknades inte som utfört arbe-te. Den sökande ansågs därför inte ha arbetat tillräck-ligt länge och uppfyllde därför inte arbetsvillkoret.Han fick avslag på sin ansökan om ersättning. Sådanhär betalning i samband med att anställning upphöromvandlas alltså inte till arbetad tid för att uppfyllaarbetsvillkoret.