prot · GI0981 · 1995-03-29 00:00:00 — Platshittade jag där hos min hustrus släktingar.Jag är mobiliserad till militärpolisen och det ärfråga om dagar innan vi skickas vidare ut till krigs-skådeplats. Jag är rädd för min familjs skull, för gra-nater har börjat regna igen över och granaterväljer inte den plats där de slår ner. slogen granat ner på katedralen och tog livet av två småflickor och sårade flera barn, ett barn blev utan benoch ett annat blev blind. "fick inte leva ett fridfullt liv medsin familj. mobiliserades under tvångi , i sydvästra delen av ,strax efter ankomsten dit och dödades under tjäns-teutövning , någon vecka efter det atthan skrivit brevet. Änkan och de två barnen befinnersig fortfarande i Mostar.I avvisningsbeslutet stod SIV:s standardformule-ring: "Enligt av verket inhämtade uppgifter i Kroatienbekräftas att förhållandena i inte är sådanaatt personer med medborgarskap i såväl somBosnien-Hercegovina löper risk att återsändas frånKroatien till . Invandrarverketfinner ingen anledning att anta annat än att Kroatienkommer att bereda familjen samma skyddsom tillkommer samtliga medborgare i . "Enligt rapport från statsrådet i har de bosnier som frivilligt utan någotfysiskt tvång åkt tillbaka till Bosnien inget skyddsbe-hov.Anf. 11 (m)Herr talman! Konsistens och lika behandling övertiden är viktiga inslag för att ge respekt för en lång-siktigt hållbar flykting- och invandringspolitik. Vimoderater anser att flyktingpolitiken i längden huvud-sakligen måste bedrivas utanför gränser isamverkan med andra länder och internationella or-ganisationer och koncentreras till krisområdenas nä-rområden.Jag är själv personligen engagerad i flyktingarbeteoch arbete för kurdernas mänskliga rättigheter. Jagavser också att försöka resa till för att studeraläget. Det är ett engagemang som jag har. Jag tror påatt i första hand försöka hjälpa människor där de fak-tiskt befinner sig. En flykting- och invandringspolitikmåste präglas av ett medvetet återvandringsperspek-tiv. Detta har också poängterats av UNHCR.Jag tycker att det är intressant att höra Folkpartietsom nu börjar tala om tillfälliga uppehållstillstånd.Det är ett ord som tidigare närmast har varit en svor-dom i deras mun.Vi har redan gjort ett stort åtagande för att integre-ra alla dem som vi givit permanentauppehållstillstånd med livstidsperspektiv. Det rör sig,som sade, om över 100 000 personerbara från det . Detta är ett gigantisktåtagande för det svenska samhället. Vi kan dagligense exempel på att våra integrationsansträngningar intealltid är så lyckosamma.Låt oss i första hand nu ta hand om dem som fak-tiskt redan befinner sig i . Vi kan inte ta på ossall världens flyktingproblem innanför vårt lands grän-ser.Det är viktigt att påpeka, som gör,att det är frågan om individuella prövningar i varjeenskilt fall. Det innebär således att de som har ettskyddsbehov också kommer att få stanna.Vidare måste vi följa utvecklingen i nä-rområdet runt och i . Det kanmycket väl inträffa att utvecklingen blir en annan änden vi har tänkt oss. Då måste vi mycket snabbt an-passa vår egen avvisningspolitik så inte någon utsättsför något som kan vara ödesdigert. Vi måste såledesha en beredskap för en annan inställning om nya om-ständigheter tillkommer.Tack, herr talman!Anf. 12 ()Herr talman! Jag tycker att det var bra att invand-rarministern än en gång klargjorde det här med denindividuella prövningen. Det förekommer alltför ofta iden här debatten den missuppfattningen att det härhandlar om kollektiva beslut. Jag tycker att det finnsanledning att upprepa att myndigheterna även medutgångspunkt från de ställningstaganden regeringenhar tagit har anledning att pröva de enskilda ärendenai sak.Jag tycker också att det var bra att invandrarminis-tern instämde i öppenheten i hanteringen av vår asyl-politik. Men säger invandrarministern atthan gärna skulle ha önskat att man hade kunnat lättapå sekretessen när det gäller det här brevet. har vifått kännedom om det på andra vägar.Jag tror att vi bör ta upp en ordentlig diskussionom hur vi skall använda utrikessekretessen i asylären-den. Just detta att vi hemligstämplar viktiga be-slutsunderlag i asylärenden skapar så mycket avmisstro och misstänksamhet och ifrågasättande avpolitikens trovärdighet och innehåll. Vi bör diskuteraom vi verkligen skall använda utrikessekretessen såofta som vi gör . Jag skickar gärna med det somen fråga som ligger utanför det som egentligen ärämnet för dagens debatt.Sedan tycker jag ibland att den här debatten är litetegendomlig på ett par punkter. Vi är överens om att viskall ställa krav på parterna i området. Det gäller intebara tillämpningen av utan ävenandra internationella konventioner. Vi måste få par-terna i Bosnien och och över huvud taget departer som är inblandade i konflikten att leva upp tilldem. Men när vi då får besked om att man tänker levaupp till dem, tror vi inte på beskeden. Vad är det försignaler vi sänder ut?Jag tycker att vi måste vara så ärliga om vi skall fånågon trovärdighet i vårt agerande. Om vi i det inter-nationella samfundet skall få någon trovärdighet i vårtagerande mot parterna där måste vi naturligtvis lita påde besked som de lämnar. Om det är så att man intelever upp till detta måste vi naturligtvis visa tydligthur vi agerar i ett sådant läge. Då måste vi verkligenta i med hårdhandskarna mot de här länderna ochklargöra att om man har skrivit på internationellakonventioner och ställt sig bakom dem måste manfaktiskt vara beredd att leva upp till dem.Samtidigt är situationen naturligtvis den i Kroatienatt de har stora ekonomiska bekymmer. De harmycket stora flyktingproblem. Där har vi naturligtvisett annat ansvar att hjälpa till på plats. Jag tycker attSverige borde kunna göra större insatser i närområdet.Men jag är medveten om att det finns be-gränsade ekonomiska resurser. Vi för ju ständigt endiskussion här i kammaren om andra besparingar påandra sektorer. Då är det rimligt att vi går ut till dekyrkor och samfund som är mycket starkt enga-gerade i den här gruppen och tar en diskussion omvilka möjligheter de har att inte bara hjälpa till på detmoraliska planet och på debattnivån utan också attställa upp på den personella och ekonomiska sidan föratt göra insatser i närområdet tillsammans med destatliga möjligheter som finns.Jag tycker trots allt att det är den kanske viktigastefrågan när vi nu skall diskutera under vilka former ettåtersändande skall ske. Kyrkans trovärdighet vadgäller möjligheten att hjälpa till är stor.Anf. 13 ()Herr talman! Invandrarministern sade i sitt förstainlägg att man inte kan bygga flyktingpolitik på medi-erapporter. Det är naturligtvis helt riktigt. Men närhan talar får jag på något sätt en känsla av att handärav har dragit slutsatsen att man inte skall läsa tid-ningen över huvud taget.Det verkar som om är väldigtomedveten om den dramatiska utveckling i Exjugo-slavien som sker. När man bygger sitt resonemangpå att man är konsekvent med ett beslut som fattades imaj 1994 bortser man från det enkla men viktigafaktum att läget är dramatiskt värre nu än det var imaj 1994. Vi har från flera håll hört redogörelser förde upptrappningsåtgärder som de olika parterna ikonflikten har vidtagit. Det är inte bara frågan ommobiliseringar och krigsförberedelser, utan det äromfattande öppna krigshandlingar varje dag.Även om man självfallet som utgångspunkt skallha att man kan lita på regeringar som har skrivit påflyktingkonventioner måste man också i bilden vägain rapporter från andra trovärdiga källor. att , som i olika sammanhangbrukar tala om att han är katolik, borde ta hänsyn tillde rapporter som har kommit med om det somdrabbar flyktingar i området.Leif kallar mig opportunist. Jag har litetsvårt att förstå det påståendet. Jag var mycket tydligmed att säga att vi inte anser att den grupp vi här talarom skall få permanent uppehållstillstånd i Sverige.Jag använde heller inte uttrycket "tillfälligt uppe-hållstillstånd", vill jag påpeka för kräver av humanitära skäl att beslut om avvisningav bosnier med kroatiska pass skall skjutas upp tills vimed större säkerhet kan säga att de inte kommer atttas ut i krigstjänst, inte mot sin vilja återsändas tillBosnien och inte utsättas för repressalier för att de harvägrat krigstjänst.Gör man en noggrann seriös genomgång av detbeslutsunderlag som finns menar jag att man inte kankomma till slutsatsen att några tillfredsställande ga-rantier på dessa punkter föreligger. Därför vill jag änen gång vädja till flyktingministern om att användaden grundsyn han själv har angivit till att se till attbesluten inte verkställs i avvaktan på att vi vet merom läget.Anf. 14 ()Herr talman! fattade ett beslutden om att inga bosnier kan skickastillbaka till Bosnien. Denna praxis gäller än i dag.Men avvisningshotade bosnier med kroatiska passmed hemvist i de fria områdena riskerar att skickastillbaka dit med den goda minne.Därmed bryter regeringen mot sin egen praxis. OmLeif litar på dubbelbottnade försäkringarfrån den kroatiska regeringen, varför litar han då inteockså på innebörden i en förordningstext som funnits isnart ?Invandrarministern och kanhelt lagligt ompröva beslutet. Var finns viljan? Asyl-rätten får inte ersättas av asylbörsen.Jag tror på beskeden, men de är ju tvetydiga. Hurkan anse att de bosnienkroatersom inte ges flyktingstatus i har sitt skydds-behov tillgodosett? Kroatiska regeringen upprepargång på gång beskedet att det inte erbjuds någonting iKroatien - varken bostad, sjukvård, skolgång ellernågonting annat. Däremot erbjöds en "frivillig" gratisresa till tycker att det är bra att vi har axlat ett ansvar,men det gäller att dela bördorna med . Vi villäven repatriera dem som det är möjligt att repatrieranär den dagen kommer - när situationen ser annorlun-da ut.Många med mig skäms för att vara svensk idenna situation. Det är en stor skam för ochsvenska folket att vi avvisar människor - vuxna ochbarn - som så uppenbart riskerar att direkt skickas utsom soldater. Familjen riskerar att skickas till ettkrigsområde.Det står så här i brevet: Enligt den kroatiska rege-ringens direktiv till i - alltså deras in-vandrarverk - skall bosniska flyktingar som avvisasfrån tredje land och påträffas i republiken med betald resa till och där om-besörjas av deras flyktingomsorg.Men detta gäller inte de serbkontrollerade områ-dena utan de andra områdena. Det är ganska tydligtvad detta brev egentligen säger. Det är inte alls så attflyktingarna kan få skydd, utan det är motsatsen somgäller.Anf. 15 ()Herr talman! Jag konstaterar när jag lyssnar på in-vandrarministern att jag knappast får svar på de frågorsom jag har ställt. Jag ser ingen möjlighet att tillföranågot nytt i detta anförande. Jag måste upprepa deviktiga frågor jag har ställt utan att få några svar på.Jag har tagit upp å ena sidan garantierna till Sveri-ge, å andra sidan avtalet med regering. Var-för bedöms det ena som mer seriöst än det andra?Intentionerna är mycket tydliga i avtalet med ,även om avtalet ännu inte är offentliggjort. Det skalltydligen göras på fredag.Samma motstridighet finns inom den kroatiska re-geringen - mellan olika ministerposter. Vad är detsom gör att utrikesministerns ord väger tyngre änflyktingministerns ord när det gäller hur dessa männi-skor kommer att tas om hand i landet? Flyktingminis-tern har t.o.m. talat om transitvisum i i dettasammahang.Avtalet med Bosnien och flyktingministerns ochInvandrarverkets uttalanden pekar entydigt på atttrycket kommer att bli oerhört hårt på dem som åter-vänder och inte får flyktingstatus.Det går an att raljera om vad som kan vara en ac-ceptabel nedre gräns för levnadsnivå. Men invand-rarministern har inte klargjort vad "värdigt mottagan-de" skall stå för. Vad står det svenska kravet om vär-digt mottagande för? Jag tänker speciellt på gruppensom inte får flyktingstatus.Är det riktigt att de inte kommer att få några socia-la rättigheter? Är uppgifterna om att de inte kommeratt få någon ekonomisk eller medicinsk hjälp ellerhjälp med bostad riktiga? Är detta värdigt mottagan-de? Vad är det för oavvisliga krav som regeringenkommer att ställa i förhandlingar? Det blir väl för-handlingar med den kroatiska regeringen? Att brevethar offentliggjorts av ambassadören i ärväl inte nog? Vad är de svenska oavvisliga kravenvärda när det gäller värdigt mottagande?Anf. 16 Statsrådet ()Herr talman! Jag blir väldigt tjatig, men det måstesägas varje gång eftersom det inte tas i beaktande idiskussionen från flera debattörer. Vad regeringengrundar sitt beslut på är brevet som utrikesministerGranic skrev till den svenska ambassadören i Kroati-en, och därmed också till regeringen, förraåret. Jag skall läsa ett stycke ur det: Den kroatiskaregeringen är också medveten om och har accepteratden beslut av den 26 maj 1994rörande avslag på asylansökningar gjorda av kroatiskamedborgare med hemvist i Bosnien-Hercegovina.Den kroatiska regeringen önskar framhålla att allakroatiska medborgare kommer att accepteras och tasom hand oavsett var de tidigare haft sitt registreradehemvist.Det är väldigt tydligt. kan ju inte, somnågon har påstått, bestämma över någon annan na-tions territorium. När utrikesministern i Kroatienskriver till den menar han självfal-let . Det borde inte behöva sägas. Om densvenska utrikesministern skriver något görs det å densvenska regeringens och den svenska nationens väg-nar - inte någonting annat.Därmed har det mellan de kroatiska och svenskaregeringarna ändå gjorts ett väldigt tydligt klarläggan-de om vad man garanterar dem som avvisas från Sve-rige och återvänder. Det upprepades i går av denkroatiska ambassadören här i . Det sades påsamma sätt.Mot den bakgrunden, och tills någonting annatbevisas, måste vi tro på att den kroatiska regeringenvill leva upp till och det man självhar undertecknat utan undantag. Det är viktigt att vigör det. I annat fall är det fullständigt omöjligt att föraen seriös debatt och diskussion mellan stater. Detfinns ingenting som tyder på att Kroatienskulle ha åsidosatt det man själv har sagt sig viljauppfylla.Det ligger också i regeringsbeslutet om praxis-styrningen. Vi har alltså fått skriftliga och muntligagarantier.I övrigt handlar det om vad Rebic har sagt. Jag villdå redovisa följande. När Washingtonöverenskom-melsen som lade grunden för den muslimsk-kroatiskafederationen i ingicks, uttryck-tes en rad olika avsiktsförklaringar som man knötförhoppningar till i försöken att stabilisera händelse-utvecklingen i fredligare banor. En sådan avsiktsför-klaring från parterna i denna överenskommelse var attpersoner som drivits på flykt på grund av konfliktenskulle kunna återvända när förhållandena så medger.Denna avsiktsförklaring har lett fram till att manmellan och Bosnien avtalat närmare om hurdetta skulle kunna förberedas. Det måste sägas ,och uppenbarligen igen och igen, att det är en frågaom frivillig repatriering, återvändande, som närmareregleras i denna artikel.I sammanhanget måste sägas att det är i principingenting som skiljer denna ambition att lösa ett flyk-tingproblem från den ambition som vi här hemma iSverige följer när vi försöker skapa förutsättningar förbosnier att kunna frivilligt återvända och delta i åter-uppbyggnadsarbetet när det väl blir läge för det. Detär för resten samma slags flyktingpolitik som liggerbakom den bedömning man har gjort i flertalet euro-peiska länder, när man till skillnad från hargivit tillfälliga uppehållstillstånd i avvaktan på attflyktingar skall kunna återvända när mer fredligaförhållanden gäller.Det är viktigt att vi har detta klart för oss. Detta ärvad Rebic pratar om. Det är de signalerna vi har fått.Några andra signaler har vi inte kunnat uppfatta. Vihar dessa garantier, och man förbereder en frivilligrepatriering när förhållandena så medger, precis somvi gör i när vi vill rikta ett erbjudande till demsom själva önskar återvända till Bosnien och byggaupp landet, när förhållandena i Bosnien är sådana attdet är möjligt att återvända.Ulla kräver för ett återsändande, om jaghar förstått det rätt, att jobb och bostäder skall ställastill förfogande. Det är alltså mycket långtgående kravsom inte ens den svenska eller regeringen,vare sig den förra eller den nuvarande, ännu kan er-bjuda människor som lever och skall verka i Sverige.Det är 600 000 människor som inte har något jobb.Dess värre är det också så att många människor intehar bostad. Det kan man inte alltid garantera, inte ensi . Vi kan självklart inte heller göra det iKroatien. Det är så. Det är svåra omständigheter förmånga människor.Till vill jag återigen säga att jaghåller med om hans resonemang inte minst när detgäller att öka möjligheterna till samverkan med kyr-korna och frivilligorganisationerna också för att hjälpai närområdet.Lars säger precis det som jag sade,nämligen att det inte får vara frågan om att de perso-ner som återvänder till tas ut i krigstjänst.Det tycker inte jag heller. De får inte återsändas tillBosnien, säger . Det tycker inte jagheller. Visar det sig att de gör det och intekan uppfylla de löften man har gett till den svenskaregeringen, har och att göra en ny prövning av ärendena i fråga. Dåfår detta ligga till grund för den nya prövningen. Dåkommer sannolikt besluten också att bli att man intekan återsända dessa människor. Vi har, som RagnhildPohanka mycket riktigt har sagt, en praxis att inteskicka tillbaka människor till Bosnien.Anf. 17 ()Herr talman! Om det visar sig att de tas ut tillkrigstjänst måste ompröva, sägerstatsrådet . Men vad skall vi då göra meddem som har tagits ut till krigstjänst? Skall Blombergåka ner själv och hämta dem?Den departementsdelegation som sänts ut till Zag-reb redovisade sina intryckoch vad överläggningarna med företrädare för denkroatiska regeringen ledde fram till: "Den informationsom lämnades vid delegationens besök och som be-kräftades på högsta nivå av utrikesminister ingenting nytt i förhållande till den bedöm-ning som lades till grund för regeringens beslut den16 februari. Delegationen har inte nåtts av någoninformation om att någon som avvisats från Sverigemot sin vilja eller med något slags tvång sänts vidaretill områden inne i . Det innebäratt den asylrättsliga grunden för regeringens beslutinte har förändrats. "Jag har redovisat olika internationella re-kommendationer som borde bemöda sig bätt-re om att följa. Jag har redovisat förordningar ochföreskrifter som reglerar medborgerliga rättigheter iKroatien. Jag har läst upp brev från en bosnisk mansom avvisats från och som, därför att Kroati-en inte kunde ge honom "basic human standards",dvs. tillfredsställa grundläggande mänskliga behov,tvingades utnyttja de bussbiljetter han erbjöds avkroatiska myndigheter. Det var en man som definitivthade skyddsbehov i Bosnien.Varför nås inte statsrådet eller departe-mentsdelegationen av denna information? Varför nårdenna information bara mig och frivilligorganisatio-ner, kyrkor och massmedier?Att i avvaktan på överläggningarna iStockholm med representanter för tills vida-re avstår från att verkställa avvisningsbesluten förbosnier med kroatiska pass räcker inte. De 5 000bosnierna med kroatiska pass måste få lugn och ro.Sverige borde därför inställa alla avvisningar ocksåtill så länge risken för uttagning tillkrigstjänstgöring finns kvar.Enligt United Nations Committee for HumanRights mobiliseras nu 17-åringar. I detläget är det omöjligt att avvisa vapenföra män ochderas anhöriga oavsett vad de aviserade förhandling-arna får för resultat. Så länge det finns risk för attkriget i Bosnien och åter tar fart måste allabosnier med kroatiskt pass få en i Sverige.Regeringen gör ett stort nummer av att den har fåttlöfte om att inte någon mot sin vilja eller med någotslags tvång skall sändas tillbaka till Bosnien. Men dethandlar inte om fysiskt tvång, utan det är avsaknadenav möjlighet att överleva i som gör att män-niskorna tvingas tillbaka till Bosnien.När kriget bröt ut i var tekniker från för att montera och installera nya vapensys-tem. Att har varit en storexportör av vapen tilldet dåvarande ger ett extra mora-liskt ansvar i den rådande situationen.Jag vill avsluta mitt sista inlägg med att återigencitera : "Det är svårt att leva i skräckhela tiden och se alla dessa tragedier - jag har aldrigförstått politiken som mördar för jag vill inte mördaeller bli mördad. Jag hoppas att ni kan hjälpa mig förjag betraktas av ena sidan (BiH) som fiende och denandra sidan (HVO) tvingar mig att mörda eller blimördad själv, jag vill inget av det här. Jag vill leva ettfridfullt liv med min familj och det gör man inte här."Anf. 18 Statsrådet ()Herr talman! Jag skulle vilja säga några ord kringhumanitet och asylrätt. När vi skall pröva asylansök-ningar har vi i princip två steg i prövningen. Förstskall det undersökas om det föreligger skyddsbehovoch var någonstans dessa skyddsbehov i så fall bästtillgodoses. Sedan har man att pröva om det i övrigtfinns skäl att på humanitära grunder bevilja tillstånd.I fråga om bosnienkroaterna har både den borger-liga regeringen och den nuvarande funnit att det intefinns asylrättsliga grunder utan att i enlighetmed folkrätten ger alla sina medborgare skydd undanförföljelse. Hur grymt det än kan låta är fattigdom iden internationella flyktingrätten ingen grund för asyl.Återstår så om det finns humanitära skäl somskulle kunna innebära att man får stanna i Sverige.Regeringen har prövat detta och funnit att de humani-tära skälen inte är tillräckliga. Om man skall förändrasin syn på detta måste man föra en debatt som skulleomfatta en ny syn på humanitära skäl som skullekunna vara tillämplig på alla grupper och alla folk påjorden, inte bara bosnienkroaterna. Det är uppenbartatt inget land skulle klara av att sätta den humanitäraribban så att arbetslöshet eller exempelvis, som sadestidigare, brist på bostäder, skulle kunna utgöra ett skälsom gör att man får stanna.Herr talman! Avslutningsvis vill jag återigen upp-repa att grunderna för regeringens beslut i februariinnebar att vi utgick från att ingen bosnienkroat åter-sändes till Bosnien mot sin vilja tvångsvis och attheller inte någon person avvisad från medkroatiskt pass skulle tas ut i krigstjänst när han kom-mer tillbaka till . Sker något av detta ellerbåda delarna, skall också dessa beslut omprövas avInvandrarverket och . De har attfölja de regler och förordningar som fastlagts av den-na riksdag. Om man så önskar och behöver vägled-ning för sitt beslut överlämnar man nya praxisärendentill regeringen för beslut.Slutligen vill jag säga att har begärt för-handlingar med om återvändandefrågor. Så-dana förhandlingar kommer också att äga rum inomen nära tid. Det återstår att se vilket resultat dessaförhandlingar kommer fram till. Vi är naturligtvissjälva angelägna om att försöka hitta ett bra sätt attklara ut dessa frågor tillsammans med den kroatiskaregeringen.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 23 mars.3 § Meddelande om ändringar i kammarens sam-manträdesplanFörste vice talmannen meddelade om följandeändringar i sammanträdesplanen:Torsdagen den 4 majTidigare planerat arbetsplenum var inställt.Måndagen den 29 majSammanträdet för interpellationssvar skulle börjakl. 12.00 - inte som tidigare angivits.4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1994/95:125avsnitt 1 till finansutskottetavsnitt 2 till utbildningsutskottetavsnitt 3 och 6 till jordbruksutskottetavsnitt 4 till arbetsmarknadsutskottetavsnitt 5 till socialförsäkringsutskottet1994/95:189 till lagutskottet1994/95:214 till utbildningsutskottet5 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkande 1994/95:FiU23Skatteutskottets betänkanden /95:SkU19och SkU22 - SkU24Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade att jordbruksut-skottets betänkande JoU17, skatteutskottets betänkan-de SkU32 samt trafikutskottets betänkanden TU13,TU14 och TU12 skulle avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt6 § Ändringar i lagen om lageravgift på sockeroch risFöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1994/95:JoU17Ändringar i lagen om lageravgift på socker och ris(prop.