prot · GJ0932 · 1995-12-06 00:00:00 — Jag ämnar upp-repa detta så länge jag är försvarsminister. Det hargjort somliga ursinniga. Somliga, inklusive LennartRohdin, har tappat fattningen. Men jag kommer fak-tiskt rakryggat att hävda de svenska soldaternas sä-kerhet och deras intressen nere i Bosnien.Anf. 47 () replikFru talman! Jag skall inte lägga mig i personalpo-litiken på Försvarsdepartementet, men det borde varamöjligt att läsa innantill i de papper som finns där. IFörsvarsberedningen begärde jag att konsekvensernaav en nedskärning av försvarsbudgeten med 10 mil-jarder skulle belysas för att man skulle ha ett underlagför senare ställningstaganden när det gäller de eko-nomiska ramarna. Jag väntar fortfarande på en seriösanalys av den begäran.Jag tror som sagt att det går att läsa innantill i depapper som finns. Är det så att det behövs kommerdet att föreligga ett protokoll från dagens sammanträ-de här i kammaren också.När det gäller soldaterna i Bosnien är jag heltövertygad om att försvarsministern har det störstaintresset för de svenska soldaternas säkerhet. Någon-ting annat vore ju märkligt. Det intresset har säkerli-gen också försvarsministerns socialdemokratiskaförsvarsministerkolleger i och , utanatt motsvarande debatt behövde föras där.Avslutningsvis vill jag säga att vis av erfarenhetenfrån tidigare debatter här i kammaren med försvars-ministern väntar jag med stort intresse på försvarsmi-nisterns avslutande inlägg - när han vet att jag intehar någon rätt till genmäle.Anf. 48 Försvarsminister ()Fru talman! Jag skall inte polemisera mot LennartRohdin. Jag ämnar bara tillmötesgå hans begäran.Med utomordentligt stor glädje skall jag låta göra enseriös genomgång och analys av vad Folkpartietssparkrav på skulle innebära för försvaroch säkerhet. Jag lovar, med hela kammaren somvittne, att jag med glädje t.o.m. skall offentliggöra ensådan genomgång.Anf. 49 () replikFru talman! Jag har en fråga till försvarsministernsom rör det fortsatta arbetet inför etapp 2 i försvars-beslutet.I utskottets överväganden i detta betänkande ståratt utskottet förutsätter att en avvägning skall görasmellan totalförsvarets uppgifter och anslag samt verk-samhet inom andra samhällsområden för att uppnåbästa möjliga samlade positiva effekt. I ett tidigarebetänkande från försvarsutskottet sade man att manförutsätter att regeringen i samband med förberedel-serna inför nästa försvarsbeslut överväger även miljö-konsekvenserna av olika förändringar.Därför vill jag fråga försvarsministern vad hanämnar göra för att detta skall verkställas.Anf. 50 Försvarsminister ()Fru talman! För att inte bara skall fåallt emot sig tänkte jag också ge mig på Miljöpartietlitet grand. Jag tycker att spelar ett farligtpopulistiskt spel i den svenska försvarsdebatten. Ing-en har sagt det tidigare, men jag vill ändå passa på attsäga det. Det är nämligen vårt lands oberoende somgör att vi själva kan bestämma över miljöpolitiken,barnomsorg, pensioner, ubåtar m.m. Det tycker jag attt.o.m. borde förstå.Det går inte att driva en veckopolitik på försvar-sområdet. De pengar som satsas på det svenskatotalförsvaret är en försäkring för en osäker framtid.Jag har gått igenom alla motioner,reservationer och skrivningar. Jag måste säga att manhar i det närmaste extremståndpunkter i alla försvars-politiska frågor. Ni vill avskaffa totalförsvarspliktenoch införa ett frivilligt värnpliktssystem. Ni vill ned-montera vår militära beredskap utan en tanke påframtiden eller utvecklingen i omvärlden. Ni föreslårockså en reduktion med - . Det äralltså värre än förslag. Det här villni ha genomfört på fem år.Jag kan inte och jag vill inte som försvarsministernärma mig de förslag och de reduktioner som ni stårför. De är inte måttfulla. Det är inte fråga om någonsäkerhetspolitiskt motiverad besparing.Jag tycker att det är en vacker tanke som jagibland möter hos miljöpartister - man drömmer omden eviga freden. Men man bortser från behovet av enlångsiktig och trovärdig försvarspolitik. Jag beklagarfaktiskt att med hjälp av oresonliga hö-gertidningar har lyckats polarisera försvarsdebatten.Anf. 51 () replikFru talman! Jag tror att försvarsministern har vak-nat på fel sida . Vårt förslag när det gäller be-sparingar är inte värre än förslag,utan det är bättre.Vi driver självfallet inget farligt populistiskt spel.Försvarsministern sade att oberoende medföratt vi kan föra en egen politik osv. Om försvarsminis-tern hade granskat våra skrivningar och motionerriktigt ordentligt, hade han märkt att vi har ett helhet-sperspektiv på försvars- och säkerhetspolitiken. Vivill vara oberoende så till vida att vi skall kunna for-ma vår egen politik. Därför säger vi nej till EU-medlemskap, bl.a.När det gäller veckopolitik och extremståndpunk-ter på försvarsområdet är extremståndpunkten nogibland inte värre än att vi anser att man kan nedrustadet militära försvaret för att upprusta ett starkt civiltförsvar och för att investera på ett sätt som gör att vårgemensamma säkerhet främjas. Det tycker inte jag ärextremståndpunkter. tror jag snarare att vifår se att extremståndpunkten är att vi till varje prisskall försöka upprätthålla ett starkt militärt försvar.Den extremståndpunkten anser jag att vi egentligenborde lägga bakom oss redan nu.Anf. 52 Försvarsminister ()Fru talman! Jag tror att och AnnikaNordgren bortser från det faktum att alla partier, alla idenna kammare, vill ha fred. Jag är helt säker på attvarenda ledamot av riksdag vill ha fred ochsamförstånd i världen och i . Jag tror inte attnågon ledamot har någon önskan som är större änönskan om fred.Ni bortser ifrån att ett starkt försvar ger trygghetatt arbeta för freden. Ni bortser från att ett starkt för-svar är nödvändigt för att åstadkomma fred, respektoch stabilitet.Om man vill uppnå fred kan man inte rusta ned detinstrument som arbetar för fred. I mitt tal försökte jagsäga att jag tror att EU är den enda starka kraft som vii kan ty oss till för att stötta den demokratiskautvecklingen. En demokratisk utveckling måste stöttasäven med pengar så att vi får en ekonomisk och socialutveckling i och i de länder som tillhördeSovjetunionens forna sfär. EU kan bli den demokra-tiska hävstången för att just åstadkomma fred. Dåskall vi väl använda EU som något positivt för attuppnå våra drömmar och visioner, men det bortserMiljöpartiet ifrån. Skall man åstadkomma fred kanman inte säga nej till det som skall åstadkomma fred.Anf. 53 Utrikesminister ()Fru talman! Att den säkerhetspolitiska miljön be-finner sig i förändring torde både de som deltar i denhär debatten och de som lyssnar på den ha förstått.Jag menar att vi har anledning att föra ett frimodigtoch öppet offentligt samtal kring säkerhetspolitiken.Ett sådant samtal borde kunna skilja målen från med-len och öka insikten om de förändringar som sker.Folkligt engagemang och uppslutning är ett funda-ment för svensk säkerhetspolitik.Historien ställer oss ibland inför skeden av snabbaförändringar. Då måste alla länder, inte bara ,vara beredda att utveckla en ny och hållbar ordningför samarbete och säkerhet. Jag vill påminna omvad sade i sitt anförande när slutdokumen-tet för det som skulle bli ESK-processen underteck-nades i :"Det är inte självklart att det nu bestående mönst-ret för den europeiska säkerheten kommer att beståoförändrat på lång sikt. Det kan komma att ifrågasät-tas från olika håll och på olika sätt. - - - Det vore inteheller realistisk politik att bortse från möjliga föränd-ringar och det vore obetänksamt att inte hålla pers-pektivet öppet mot en diskussion mellande deltagande staterna om dessa frågor. "Låt mig konstatera: har en annan sä-kerhetspolitik än . Det är något somvi själva har önskat och valt. Målen är desamma, menomvärlden har förändrats.Vårt sätt att se på säkerhet präglades länge av detkalla krigets maktbalans- och avskräckningstänknade.Men är förbi då länder kundeöka den egna säkerheten enbart med växande militärstyrka. Säkerhet söks bäst tillsammans med och inte imotsats till andra.Säkerhet genom positivt och ömsesidigt beroendehar mellan de nordiska länderna skapat en situationdär vi inte längre behöver frukta säkerhetspolitiskakonfrontationer. Detsamma gäller mellan medlem-marna i Europeiska unionen. Insikten om att fred ochvälstånd byggs bäst genom samverkan har fått oss attutveckla demokratiska och rättsliga instrument för atthantera intressemotsättningarna.Insikten växer om att vi står på tröskeln till attförverkliga visionen om ett enat , dvs. utvecklaintegration och samarbete till den punkt där krig påvår kontinent blir otänkbart.För den är denna övergripandevision styrande för det praktiska arbete vi utför, bl.a.genom att:- stödja , och suveräni-tet och inlemmande i det europeiska samarbetet,- verka för en utvidgning av EU och få samarbetetatt omfatta hela , inte bara dess västliga halva,- arbeta för att det ur tragedin i f.d. Jugoslavienskall skapas både fred på och en samlad be-redskap som hindrar liknande framtida katastrofer iEuropa,- stärka FN:s möjligheter att förebygga och hante-ra konflikter,- utveckla samarbetet i vårt omedelbara närområ-de, genom och , och- vara pådrivande i Organisationen för säkerhetoch samarbete i , , där alla kontinentensstater, plus och , samverkar på jämlikaoch suveräna villkor.De tre senare strukturerna har inte minst genomRysslands medverkan sitt speciella värde.Fru talman! Utvecklingen i har inte gåttså fort som många hoppades . Denya samhällsstrukturerna har visat sin bräcklighet.Ändå har många framsteg gjorts. Utvecklingen har pådet hela taget gått i riktning mot demokrati, marknad-sekonomi och ett successivt inlemmande i de europe-iska samarbetsstrukturerna.Men vi har kunnat konstatera bakslag, och vi kaninte framöver utesluta bakslag. Uppgiften att omvand-la är en historisk förändringsprocess, somkommer att ta tid. Vi måste ha blicken lyft över hori-sonten och den omedelbara framtiden.Det är ryssarna själva som har det främsta ansva-ret för utvecklingen. Men omvärlden kan också hjälpaprocessen på traven, bl.a. genom att stödja de demo-kratiska krafterna och i en kritisk dialog klargöra förRyssland vad vi förväntar oss av landet som medlemav det europeiska samfundet.Osäkerheten i bedömningen gör att det inte ärmöjligt att beskriva på ett entydigt sätt. Vikommer inom överskådlig tid att få leva med en dub-belhet i analysen. Det är viktigt att vi både i ord och ipraktisk handling fortsätter att visa att vi önskar ettförtroendefullt och nära samarbete med Ryssland.Utvecklingen i har däremot gått snabba-re än förväntat, mot ekonomiskt välstånd, integrationav ryskspråkiga och deltagande i det internationellasamarbetet. Men mycket återstår. genom att stödja inflätningen av , och i de europeiska strukturerna, främst iEU. Det är fortfarande väsentligt med ett brett ochdjupt västligt engagemang för de baltiska staterna.Utvidgningen av EU österut är motorn i skapandetav ett präglat av gemensam säkerhet. Dentysk-franska visionen om fred och välstånd genomsamverkan som fanns i EU-samarbetets barndommotsvaras av en dröm hos de öst- och centraleu-ropeiska staterna om välstånd genom ett medlemskapi EU.Detta är en uppgift av historiska dimensioner, somockså kommer att innebära uppoffringar från nuva-rande medlemmar. Därför kommer invändningar attresas. Den är dock fast beslutenatt driva utvidgningsfrågan. Vi vill att förhandlings-processen med alla kandidatländer skall inledas sexmånader efter att har avslu-tats.Fru talman! Rapporten globala grannskapfrån konstaterar attmilitärt våld i ett modernt säkerhetstänkande endastkan vara politiskt legitimt under två förutsättningar;som självförsvar av det egna territoriet eller underFN:s mandat.Detta sätt att se på militär säkerhet stämmer heltmed traditionell svensk politik.Vad gäller försvaret av det egna territoriet haringa förändringar skett som ändrar vår grundinställ-ning om militär alliansfrihet, syftande till att vårt landskall kunna vara neutralt i händelse av krig i vårtnärområde. Det är i det konfliktförebyggande, kris-hanterande och fredsbyggande arbetet som förutsätt-ningarna har ändrats, och den svenska politiken harhär fått en ny inriktning. Här är behovet att vara medoch påverka så mycket större än behovet, frestelsenatt stå utanför. Och här ingår, som en viktig del, ettansvar att bidra med vår rika erfarenhet av deltagandei fredsbevarande operationer.Vårt deltagande i fredsfrämjande operationer i f.d.Jugoslavien, som regeringen nu föreslagit ,är ett bra exempel på den nya tidens möjligheter.Genom ett gemensamt ansvar för fred och förso-ning i f.d. bidrar vi - NATO-allieradeländer och alliansfria länder - till att bygga en nysäkerhetsordning i . I stället för att enbart föraen diskussion om hur ritningen skall se ut, kan vi nulägga de första stenarna till husets grund.För att nå målet - en alleuropeisk säkerhetsge-menskap - måste vår roll vara ett aktivt och kreativtdeltagande i det europeiska säkerhetsbygget.Den militära alliansfriheten lägger inga hinder ivägen för det vi vill nå, och varken vi själva ellernågon annan skulle vinna på att vi övergav den. Alli-ansfriheten bidrar till säkerhet i en föränderlig situa-tion.Den dag vi når målet om en alleuropeisk säker-hetsgemenskap, utan skiljelinjer på vår kontinent, ärsåväl nuvarande allianser som alliansfrihet överspela-de.Det är glädjande att det betänkande vi disku-terar uppvisar så stor samsyn kring säkerhetspoliti-kens grundvalar:- om den militära alliansfriheten, vilket ocksåskall uttydas på det sättet att inte skall blimedlem i vare sig NATO eller VEU,- om att NATO:s fortsatta utveckling bör ske iformer som gagnar strävandena mot en bred europe-isk säkerhetsgemenskap, som ger ett odelat Europaoch innebär en utveckling av förbindelserna medRyssland,- om betydelsen av det amerikanska engage-manget för säkerhet,- om vikten av ett aktivt deltagande i det europe-iska samarbetet i sökandet efter gemensam säkerhetoch- om höjd ambition för internationella fredsfräm-jande civila och militära insatser.Fru talman! Utskottens gemensamma betänkandelyfter fram behovet av en vidgad syn på säkerhet, iinnehållslig mening. Jag vill peka på nödvändighetenav en vidgad syn också geografiskt. En europeisksäkerhetsgemenskap måste byggas i harmoni medvärlden utanför . I en internationaliserad världär vi alla ömsesidigt beroende av varandra.Det är nödvändigt att FN har det övergripande an-svaret för internationell fred och säkerhet. Det behövsett solidariskt deltagande i fredsfrämjande operatio-ner, från i , liksom frånEuropa i kriser på andra kontinenter. En fragmentise-ring till en situation där varje kontinent endast taransvar för sitt, skulle försätta de fattigaste delarna avvärlden i en ännu värre situation. Det skulle öka dengemensamma osäkerheten.I det globala säkerhetsperspektivet kommer ocksåfrågor om sociala orättvisor och resursknapphet in ibilden. Ett växande antal konflikter i världen har sittursprung i ekonomisk och social misär, inte sällankopplat till resursknapphet och fattigdom. Dessakonflikter kan tyckas ligga långt från , men detfinns en europeisk sida av problemet.EU-kommissionens vitbok om tillväxt, konkur-renskraft och sysselsättning pekar på detta framtidasäkerhetsproblem i sitt avslutningskapitel: " - - - enextrapolering av dagens industriella konsumtions- ochproduktionsmönster till hela världen skulle krävaungefär tio gånger våra nuvarande resurser, vilketvisar på politiska konflikter på global nivå om denuvarande tendenserna inte hejdas. "länder har fastnat i ett mönster av överut-nyttjande av naturresurser och underutnyttjande avmänskliga resurser. Att bryta det mönstret är inte baranödvändigt för att klara arbetslöshet och miljö. Det ärockså klok säkerhetspolitik.En frihandelsvänlig politik präglad av öppenhetmot omvärlden kan tillsammans med en generös bi-ståndspolitik bidra till att minska de sociala klyftornai världen. Det är inte bara uttryck för en förnuftighandelspolitik och för solidaritet. Det är också fram-åtblickande säkerhetspolitik. Därför rymmer t.ex.EU:s Medelhavspolitik också ett svenskt egenintresse.De stora säkerhetshoten är globala. Därförbehöver vi ständigt påminna om FN:s betydelse ocksåför och säkerhet. Därför ger rege-ringen FN:s arbete för bl.a. hållbar utveckling, socialrättvisa, mänskliga rättigheter och nedrustning högstaprioritet.Anf. 54 () re-plikFru talman! Det var lätt att instämma i väldigtmycket i utrikesministerns exposé. Hon uttalade siguppskattande om det sammansatta utskottets gemen-samma syn vad gäller säkerhetspolitiken. Då vill jagfråga utrikesministern om hon själv ansluter sig tillden syn som kommer fram i det sammansatta utskot-tets betänkande vad avser de säkerhetspolitiska för-hållandena i vår omvärld.Utrikesministern tog också upp frågan om denframtida freds- och säkerhetsordningen. Där håller jagdäremot inte med henne fullt ut. Hon hävdar att detmöjligen kan bli så att det inte behövs några särskildaarrangemang på säkerhetsområdet om man lyckas idetta avseende. För att trygga freden och skapa säker-het också för sådana små länder som inte kan försvarasig av egen kraft måste det finnas en freds- och säker-hetsordning som gör detta möjligt. Därför tror jag inteatt säkerhetsordningen vittrar bort. Tvärtom måsteden vidmakthållas. Det må vara att yttre hot försvin-ner; den inre säkerheten måste alltid bevaras.Anf. 55 Utrikesminister ()Fru talman! Det är självklart att den inre säkerhe-ten måste bevaras. Jag tror heller inte på att någonevig fred skulle uppstå inom överskådlig tid. Det äralltså klart att vi måste ha en säkerhetsordning. Detligger ju i själva begreppet: en alleuropeisk freds- ochsäkerhetsordning. Däremot blir den nuvarande upp-delningen en annan om vi skulle nå fram till dennavision. Jag menar att vi nu ändå står på tröskeln till attbörja ta praktiska steg i den riktningen och inte baratala om det. Det är det viktiga.Jag tycker att det är bra att det finns en samsyn ide sammansatta utskottets betänkande mellan de par-tier som har deltagit i arbetet. Det är mycket positivtför säkerhetspolitiken. Sedan är det väl så att var ochen av oss, om vi själva hade skrivit betänkandet,skulle ha vridit och vänt texterna litet annorlunda. Jagtycker dock att det är positivt med den enighet somhär finns.Anf. 56 () re-plikFru talman! Skall jag förstå utrikesministern så attregeringen anser sig innefattas i den enighet somkommit till uttryck i de sammansatta utskottens be-tänkande, eller anser sig regeringen stå vid sidan avdenna enighet? Är det så att vissa i regeringen ansersig vara en del av gemenskapen medan andra står vidsidan av? Det vore viktigt att få detta utrett. Det fårinte finnas någon klyfta mellan regeringens uppfatt-ning och uppfattning.Anf. 57 Utrikesminister ()Fru talman! försöker göra vadhan kan för att så split nu när det faktiskt finns enig-het. Jag tycker att vi skall glädjas åt att det finns ensamsyn.Det finns, precis som jag sade, åsikter i proposi-tionen. Det finns också åsikter i motionerna. Menutskotten har, när man tillsammans har arbetat med dehär frågorna, sett att det också finns stora likheter.Man har därför kunnat komma fram till ett enhälligtbetänkande på säkerhetspolitikens område. Självfallet är det som lägger fastsäkerhetspolitiken, och regeringen kommer att arbetautifrån vad nu har sagt.Anf. 58 () replikFru talman! Jag vill tacka utrikesministern förhennes medverkan i dagens debatt. Jag tror att detlågmälda och sakliga resonemang som utrikesminis-tern ger uttryck för kommer att påverka och främjaden fortsatta säkerhetspolitiska debatten på ett välgö-rande sätt. Vi kommer naturligtvis också i framtidenatt behöva debattera tolknings- och tidtabellsskillna-der. Det hör ju den politiska debatten till. Hade inteförsvarsministern tagit tillbaka den ros han delade uttill mig förut hade jag gärna överräckt ytterligare enros till utrikesministern.Det är uppenbart, som jag har sagt förut, att fre-den i inte bara har inneburit en oerhörd lätt-nad för de hotade och utarmade människorna i Bosni-ens städer och byar utan också har snabbat på enprocess inom svensk säkerhetspolitik som vi annarshade fått vänta ytterligare någon tid på. Jag har av detföregående replikskiftet uppfattat att det synsätt somdet eniga sammansatta utskottet ger uttryck för när detgäller den säkerhetspolitiska utvecklingen är förankratockså i Arvfurstens palats, eller var man nu håller husunder renoveringen.Anf. 59 Utrikesminister ()Fru talman! Jag vill med anledning av vad LennartRohdin sade understryka en sak. Jag är inte riktigtsäker på att den dynamik i den säkerhetspolitiskadebatten som vi som deltar här känner av, är såväl spridd bland hela svenska folket. Vad jag villesäga inledningsvis i mitt anförande är att jag tror attdet är väldigt positivt om vi som företrädare för riks-dag och regering talar om säkerhetspolitiken på ettkonstruktivt sätt och med ett tonläge som gör att all-mänheten inte skräms bort från debatten. Jag trornämligen att det är enormt viktigt att vi nu får medpartier, kyrkor, enskilda organisationer och hela Folk-rörelsesverige i en diskussion om de stora och viktigafrågor som förestår. Jag hoppas att vi alla skall kunnadelta i detta.Anf. 60 () replikFru talman! Jag hade inte kunnat säga det bättresjälv. Den dynamik som vi nu har gör att vi måstekunna föra en säkerhetspolitisk diskussion i det härlandet. Vi måste diskutera möjligheter, handlingsal-ternativ och optioner utan att veta om de kommer attbli aktuella eller om någon av oss någonsin kommeratt finna vara önskvärda. Det gäller att inte ta svenskafolket på sängen. Det har de upplevt litet för ofta i denturbulenta utveckling som har ägt rum, både i vårtland och i , . Det ärdärför viktigt att, just som utrikesministern sade, utannågot högt tonläge även diskutera hypoteser och frå-geställningar som kanske aldrig blir aktuella ochaldrig kommer att ha förespråkare här i landet.Anf. 61 ()Fru talman! Först vill jag tacka försvarsministernför att han sin vana otrogen behagat stanna kvar ochlyssna på mitt i min ringhet framförda anförande.Så står vi då här på per-rongen till det som är den första kontrollstationen i enserie av överväganden kring vår framtida säkerhets-politik och vilka konsekvenser det skall få för ut-formningen av det framtida försvaret.Vi står på perrongen, och litet längre framför osshar försvarsutskottets majoritet växlat in oss på ettspår som enligt min uppfattning grundas på alltförmycket av förhoppningar och förväntningar om, trotsalla allvarsord, en rosenskimrande värld där det mestakommer att gå väl. Detta skiljer sig från det säker-hetspolitiska betänkande som det sammansatta utri-kes- och försvarsutskottet har fattat beslut om. låter fortfarande tåget stå kvar vid perrongenoch ger inte någon anvisning om mot vilken värld viskall gå. Men däremot ger det en anvisning om attomvärlden inte är så rosenskimrande som regeringenkanske hade hoppats i sin proposition.Om en säkerhetspolitisk kontrollstation skall varavärd namnet, måste man faktiskt se till verkligheten.Ett av de avgörande argument som inte på något vishar motsagts i den säkerhets-politiska eller försvarspolitiska debatten är det somhandlar om vilka avgörande skillnader som vi kan semellan vår beslutssituation 1995 och den be-slutssituation som vi stod . Sanningen är ju,vilket inte minst har påpekat, attallt det grundläggande, militärgeografiskt, militärstra-tegiskt och säkerhetspolitiskt, hade hänt då.Redan då var risken för krig låg. Redan då hadedet , som väl utan tvekan får betraktassom en av världshistoriens värsta förtryckarmakter,blivit det långt beskedligare . Redan då hadeden Warszawapakt som hade klara krigsplaner, intebara att överfalla utan att med bara någratimmars varsel kunna inta och utdelasåväl medaljer som fältmarskalksepåletter, försvunnitoch ersatts av fria stater i Öst- och Centraleuropa.Redan då var befriat. Redan då hade Tysklandåterförenats och muren fallit.