prot · GI0974 · 1995-03-16 00:00:00 — I stället är det betydligt mera kostnadseffektivt attha större anstalter och att inom ramen för dem skapamöjligheter för mindre enheter och för en differentie-ring för att därigenom klara det viktiga kravet på attkunna erbjuda olika typer av behandling för olikatyper av intagna.Ärligt talat förstår jag inte resone-mang om att mindre enheter inte skulle ge möjlighetatt tillgodose differentierade behov. Jag tycker att detsom här sägs på något vis är motstridigt - om enheterligger från varandra finns det möjlig-het till differentiering, men om de ligger från varandra finns inte den möjligheten. Jagförstår faktiskt inte riktigt det resonemanget.Anf. 8 ()Fru talman! Vad jag menar med "krystade förkla-ringar" är att vissa åtgärder var nödvändiga, sägerLaila . Men det var inte fråga om "vissaåtgärder", utan det var en radikal upprustning avfängelset i som genomfördes från topp tilltå så att säga. Det var inte bara fråga om vissa juste-ringar för att man skulle kunna bedriva verksamhetenen kort tid.För att dra hela historien om Hudiksvallsanstaltengår jag tillbaka till mitten av 80-talet. Den dåvarandejustitieministern, , såg i valrörelsen1985 faktiskt ut en helt ny fängelsetomt i Hudiksvall.Tomten köptes dessutom in, men fortfarande liggerden och väntar. Därefter bytte man fot och sade: Okej,vi rustar det gamla fängelset i stället, därför att det äranvändbart . De 10 miljonerkronorna satsades, och ett hyreskontrakt skrevs . Men sådant gör man väl inte om avsikten äratt lägga ner verksamheten. Man bestämde sig ocksåför att köra vidare.Det är gott och väl att ändå sägeratt hon inte har tagit ställning och att hon förutsätt-ningslös skall titta på frågan igen. Jag hoppas att såsker och att man kommer fram till att det inte är rim-ligt att handla i enlighet med vad Kriminalvårdsstyrel-sen har sagt, utan att det kan bli fortsatt verksamhet.Om två, tre eller är situationen, som sagt,kanske radikalt annorlunda. Vi vet ju inte hur det blirmed utvecklingen när det gäller antalet platser - hurmånga som behövs -och inte heller vilka nya tankarsom dyker upp om metoderna osv. Därför vore det felatt nu bestämma hur vi skall göra. Låt oss i ställetanvända anstalten som planerna ochkontraktet gäller. Vi har en god och välutbildad per-sonal. Vi har fungerande maskinutrustning osv.Med detta tackar jag än en gång för svaret. Jaghoppas att justitieministern lever upp till det som honsagt här - att hon förutsättningslöst skall titta påärendet.Anf. 9 ()Fru talman! Justitieministern och jag är helt över-ens om att det är mera kostnadseffektivt med störreenheter. Det är orsaken till att vi under den borgerligaregeringens tid påbörjade en planering som främstinnebar att befintliga enheter byggdes ut.Jag beklagar om jag uttryckte mig oklart. Det harjag tydligen gjort, eftersom justitieministern uppfatta-de vad jag sade på ett helt annat sätt än som var av-sett.Jag sade att det inte blir bättre möjligheter till dif-ferentiering om man har mindre avdelningar inomstörre enheter än om man har mindre enheter spriddaåt. Det är alltså något helt annat. Mitt påstående varkopplat till min fråga om 85-procentsmålet.Under alla förhållanden uppfattar jag att jag delvisfått svar beträffande min undran. Allt visar att justi-tieministern inte har för avsikt att under överskådligtid komma ner till den 85-procentiga beläggning somriksdagen har beslutat om.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1994/95:68 omSverige och SchengenavtaletAnf. 10 Justitieminister ()Fru talman! har i en interpella-tion ställt ett par frågor till mig om och dets.k. Frågorna har samband med denfria rörlighet över gränserna som är ett av huvudmå-len för det europeiska integrationsarbetet. Jag åter-kommer strax till frågor, men bakgrund.Principen om fri rörlighet för personer över grän-serna har vi som bekant haft i i snart 40 år.Inom EU sker strävandena att uppnå fri rörlighet förpersoner på två plan, dels inom den europeiska unio-nen som sådan, dels inom ramen för mellanstatligtsamarbete mellan vissa medlemsstater genom det s.k.Schengensamarbetet.Bestämmelser om fri rörlighet för varor, personer,tjänster och kapital inom EU finns i de grundläggandefördragen. När det gäller den fria rörligheten för per-soner har denna emellertid ännu inte kunnat förverkli-gas fullt ut inom EU, och den s.k. inre marknaden ärmed andra ord inte helt genomförd när det gällerrätten för personer att röra sig fritt över de inre grän-serna.I syfte att påskynda förverkligandet inom EU avden fria rörligheten för personer har nio av EU:smedlemsstater - , , ,, , , , ochGrekland - ingått ett separat, mellanstatligt samar-betsavtal, , som syftar till att avvecklakontrollen av personer vid de inre gränserna. Avtaletkommer att träda i kraft . ochGrekland kommer dock att delta i samarbetet först iett senare skede. deltagande kommer troli-gen att ta sin början . har anmältintresse av att delta i samarbetet, medan ochFinland ännu inte har tagit ställning.I och med att träder i kraft inledsett fördjupat samarbete mellan de deltagande ländernapå vissa områden i syfte att motverka de negativaeffekter som avskaffandet av personkontrollerna vidde inre gränserna kan ha. Detta fördjupade samarbetegäller bl.a. förstärkt personkontroll vid de yttre grän-serna och gemensamma åtgärder för bekämpning avgrövre, gränsöverskridande brottslighet, exempelvisnarkotikabrott.Från att tidigare ha intagit en reserverad hållningtill ansökte förra åretom observatörsskap med sikte på deltagande. För attgöra det möjligt att ha kvar den nu 40-åriga fria rör-ligheten för personer inom , även vid ettdanskt deltagande i , har underden frågan väckts om de övriga nordiskaländernas förhållande till detta samarbete.I samband med session i Reykja-vik gjorde de nordiska statsminist-rarna ett gemensamt uttalande i vilket man underströkintresset av att undvika nya gränsdragningar inomNorden eller mellan och det övriga Europa.Statsministrarna anmärkte vidare att de bästa förut-sättningarna för att ha kvar den fria rörligheten förpersoner in inom ramen för ett vidare europe-iskt samarbete om gränskontroller m.m. uppnås meden gemensam positiv nordisk inställning till medver-kan i Schengensamarbetet.Jag har lämnat denna bakgrundsbeskrivning därföratt - som själv anger i sin interpel-lation - frågan om att behålla den fria rörligheten förpersoner i och frågan om ett svenskt närman-de till Schengemsamarbetet är intimt förknippade medvarandra.Så till frågor. Den första fråganhan har ställt är om den vilja till harmonisering ochlika bedömning som enligt ho-nom innebär, bl.a. när det gäller narkotikapolitik,asylpolitik och polisens möjligheter att ingripa, verk-ligen kan anses föreligga när ett land som Nederlän-derna i praktiken har avkriminaliserat narkotikamiss-bruk och dessutom är ett ledande producentland avillegal narkotika.Först skall sägas att inte tar siktepå de olika ländernas strafflagstiftning. Det är medandra ord varje enskilt lands egen sak att bestämmavad som skall och inte skall vara kriminaliserat ochhur reglerna för polisens straffprocessuella ingripan-den skall vara utformade. Däremot innehåller avtaletföreskrifter om ett utvidgat samarbete på polisområ-det i syfte att komma åt grövre, gränsöverskridandebrottslighet, som exempelvis narkotikabrott. Samarbe-tet innebär att polisen i de deltagande länderna skallbistå varandra för att förhindra och utreda brottsligagärningar, bl.a. med hjälp av ett datoriserat system förutbyte av information om bl.a. misstänkta eller efter-sökta personer.När det gäller kampen mot narkotika föreskrivs iSchengenavtalet en rad åtgärder avsedda att bekämpakriminalitet på narkotikaområdet. Det praktiska ochtekniska samarbetet på detta område skall förbättras.De deltagande länderna förbinder sig att, i enlighetmed FN:s konventioner på området, vidta erforderligaåtgärder beträffande all slags försäljning av narkotika,inklusive cannabis. Genom administrativa ochstraffrättsliga åtgärder skall anskaffning, överlåtelse,försäljning och olaglig export av narkotika förebyggasoch bekämpas. Särskild bevakning skall ske av platserdär det är känt att olaglig narkotikahandel förekom-mer. Också den illegala efterfrågan på narkotika skallförebyggas och bekämpas. Ett gemensamt samar-betsorgan för narkotikabekämpning skall inrättas.Det är således ett mycket kraftfullt åtgärdspro-gram för bekämpningen av narkotika som har lagt fast i avtalet. Och jag är för min delövertygad om att ett svenskt deltagande i detta omfat-tande samarbete starkt kan bidra till att minska narko-tikabrottsligheten och tillgången på narkotika i Europai dess helhet. Det är för övrigt endast genom interna-tionellt samarbete av det här slaget som jag tror att vikan påverka andra länder i syfte att nå målet: ett nar-kotikafritt Europa.Widar har frågat mig om regeringen -som en följd av en svensk medverkan i Schengen-samarbetet - avser att lägga fram förslag som ökarpolisens och tullens möjligheter att inom landet kon-trollera personer utan att det föreligger en direktbrottsmisstanke.Svaret är nej. Också vid en svensk medverkan iSchengensamarbetet skall våra nuvarande principerför straffrättsliga ingripanden gälla. Sådana ingripan-den skall alltså vara möjliga endast om någon form avmisstanke om brott föreligger. Och som jag sagt tidi-gare förutsätter inte heller någrasärskilda åtgärder när det gäller nationella regler förstraffprocessuella åtgärder.Slutligen har frågat på vilket sättSverige skulle missgynnas om i likhet medStorbritannien skulle stå utanför Schengensamarbetet.Enligt har samma godaförutsättningar för gränskontroller som ,dvs. inga landgränser mot övriga EU-länder, vilketinnebär att kontroll i första hand sker i hamnar och påflygplatser och i övrigt längs sjögränsen.Det är visserligen riktigt som , att och för övrigt även Irlandsåsom varande öar självfallet har bättre möjligheter änandra länder att kontrollera sina gränser, och det gäl-ler - vilket är viktigt att hålla i minnet - inte bara deninre gränskontrollen utan också -och framför allt -kontrollen av de yttre gränserna. En starkt bidragandeorsak till att dessa båda ö-länder har valt att stå utan-för är nog just att det för dem ärrelativt lätt att kontrollera personflödet från tredjeland och att de förstärkta yttre gränskontroller somSchengensamarbetet förutsätter därmed inte framstårsom lika angelägna för som för andraEU-länder.För är situationen en annan. Dels har viredan en landgräns mot ett annat EU-land, nämligenFinland. Men dessutom, vilket är viktigare, har vi denfria rörligheten för personer i att ta hänsyntill, och för en eventuell svensk medverkan i Scheng-ensamarbetet är den frågan av stor betydelse. Detta ärnaturligtvis inte bara ett svenskt intresse utan ett ge-mensamt nordiskt. Här är ett problem att de nordiskaländerna som bekant har valt olika vägar i det europe-iska integrationsarbetet. , och Dan-mark är med i EU medan och står utan-för. har dessutom aviserat önskemål om attinträda i Schengensamarbetet.Redan ikraftträdande den 26mars kan komma att innebära problem för denordiska länderna. Skärpta gränskontroller mellanDanmark och skulle nämligen inte barainnebära en dramatisk förändring för dessa bäggeländer, utan de skulle också inverka negativt på per-son- och lastbilstrafiken från övriga nordiska länder,dels vid passage av den dansk-tyska gränsen, dels vidfärjetrafik från till och andraSchengenländer.Om skulle delta i ,vilket eftersträvar, kommer motsvarandeproblem att uppstå i trafiken mellan ochövriga nordiska länder och därmed innebära slutet förden fria rörligheten för personer i . Härtillkommer att ett svenskt deltagande i Schengensamar-betet skulle innebära att den nästan 200 mil långasvensk-norska landgränsen blir en yttre gräns somskulle vara mycket svår att kontrollera och bevaka.Detta talar enligt min mening för en samnordisk lös-ning av frågan om och den friarörligheten för personer i . En sådan lösning äruppenbarligen möjlig endast genom samverkan i eneller annan form mellan de nordiska länderna ochSchengenländerna. Det är därför som de nordiskaländerna också nu är på väg att gemensamt försökafinna en sådan lösning.Avslutningsvis vill jag tillägga att jag anser attSverige faktiskt skulle direkt missgynnas av att ståutanför , nämligen i den viktigameningen att vi därmed skulle vara avskurna från demånga positiva möjligheter som detta samarbete in-nebär när det gäller olika former för samverkan motnarkotikabrottslighet och annan grov internationellbrottslighet. För mig är detta av avgörande betydelse,eftersom enligt min mening alla möjligheter att be-kämpa denna sorts brottslighet bör tas till vara. Det ärdessutom oklart när ett motsvarande sam-arbete kan komma till stånd inom EU.En medverkan från de nordiska länderna iSchengensamarbetet framstår alltså inte bara somnödvändigt för att kunna behålla den fria rörlighetenför personer i utan också som ett viktigthjälpmedel i den gemensamma europeiska kampenmot grov internationell brottslighet.Anf. 11 ()Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaretsom var långt och innehållsrikt. Jag tror att det kanbidra till den väsentliga, öppna debatt som det ärangeläget att föra om några av dessa viktiga framtids-frågor. Flera av dem är ju intimt sammankopplademed vårt medlemskap i . När vi söker oss framefter arbetsformer tror jag att sådana här debatter kanvara en viktig del av både prövning ochsökande efter möjligt samråd i regeringens EU-arbete.Det vi diskuterar är nämligen en mycket storoch avgörande fråga här i . Många av de opi-nionsundersökningar som jag har sett, vilka täckerolika europeiska länder och hela EU-området i stort,visar att medborgarna anser att det behövs mycketmer av samarbete i frågor som gäller narkotikabrotts-ligheten och den organiserade kriminaliteten. Dåkrävs det för del en förändring av det politis-ka arbetet. Vi ser att nationalstaten helt enkelt är förbegränsad. Därför måste vi söka oss ut på delvis nyaarenor.Schengensamarbetet är frivilligt. Det är sju ländersom nu ansluter sig . Ytterligare fleraländer har meddelat sin avsikt att vara med, som jus-titieministern sade. Justitieministern är, vilket framgårav svaret, klart positiv till ett svenskt deltagande iSchengensamarbetet.Det är möjligt att hon och regeringen har rätt. Mendet finns ytterligare frågor att ställa och ytterligarediskussioner att föra, tycker jag. Från mina utgångs-punkter är mest positiva sida attdet kan bli ökad fri rörlighet också för medborgareoch inte bara för varor, kapital och tjänster. Det är justden fria rörligheten för männsikor som än så länge ärden stora minusposten.Schengensamarbetet handlar mycket om att manvid den yttre gränsen skall ha en sträng personkon-troll. Man bygger upp ett system, Schengen informa-tionssystem, och enligt de rapporter som jag har fåttfrån olika håll är detta ett system som troligtvis kom-mer att fungera väldigt bra. Det kommer också att ökasäkerheten vid den yttre gränsen när det gäller perso-ner. Men detta har ju ingenting att göra med vad dessapersoner för med sig, om de har gods eller narkotikamed sig. Det skall alltså vara en strikt personkontroll.Det ser bra ut på papperet, men verkligheten ser an-norlunda ut.Om man befinner sig vid gränsen, eller gränsnärasom man säger i , om man jobbar påden ena eller andra sidan gränsen eller i hela landet,som i , går det inte att göra någon åtskillnad.Kontrollen av vad det är för slags människor somkommer in i landet måste utföras på samma gång ochpå ungefär samma sätt som kontrollen av vad det ärför slags gods som tas in i landet. Annars blir ju prisetför medborgarnas fria rörlighet en ökad fri rörlighetockså för dem som levererar knark mellan länderna.Har man väl tagit sig in i ett land är man fridlyst. Ensådan ordning kan i alla fall jag inte acceptera.Jag skulle vilja att justitieministern säger någotmera om den svenska hållningen. Då kommer vi in påtullens arbete. Jag menar att kontrollerna måste gåhand i hand. Därför undrar jag om det är så klokt atthålla fast vid att allt arbete skall ske vid gränsen, ellerom det är dags för regeringen att utvidga kontrollen såatt man kan tala om en gränsnära kontroll, vilket ärbakgrunden till en av mina frågor. Eller skall mankanske införa en selektiv kontroll i hela landet, sombygger på att det görs ett ingrepp vid någon form avmisstanke?På kontinenten pratar man framför allt om de yttrehoten. Det är klart att de är oerhört viktiga. Vi får inväldigt mycket narkotika från t.ex. , Polensamt . och ärviktiga omlastningshamnar. Hela är som enöppen hamn för narkotikahandel, likaså Spaniens kustmot . Jag vill då fråga justitieministern omregeringen anser att man har byggt ut förstärkningenvid de yttre gränserna så pass mycket att det är tämli-gen riskfritt - så riskfritt det nu kan vara - för Sverigeatt ansluta sig till Schengenavtalet.De inre hoten måste man också diskutera. Detskiljer sig en del när det gäller narkotikapolitik. SkulleItalien ansluta sig fullt ut till får vikanske problem med den italienska maffian. T.ex.Holland har en mycket liberalare narkotikapolitik. Detfinns kanske 1 miljon heroinmissbrukare i Spanien.Allt detta finns redan inom Schengensamarbetet.Vilka ansatser gör den för attverkligen försöka få till stånd en samsyn och förafram den svenska linjen visavi övriga Schengenländeroch EU-länder när det gäller den restriktiva narkoti-kapolitiken?Jag tror att vi annars binder ris åt vår egen rygg.Vi måste se polis och tull på samma gång.Anf. 12 ()Fru talman! Också jag tycker att det är viktigt attden här debatten kommer upp. Det är nära till den 26mars då avtalet skall träda i kraft för många av deländer som har anslutit sig till det.Att över huvud taget behövs in-nebär ju ett misslyckande för EU. Man har alltså intelyckats genomföra den fria rörligheten för personerinom alla EU-länder och inte heller inom de ländersom omfattas av EES-avtalet.Av allt att döma kommer att trädai kraft . Alldeles säkert kommer det till enbörjan att uppstå många oklarheter och problem, inteminst för besökare från . Jagkan rapportera om ett enskilt fall som jag kom i kon-takt med under det senaste veckoslutet. Det gällde enbesökare från ett icke-europeiskt land som hade pro-blem med att få visum för att resa igenom Tyskland.På tyska konsulatet i sade man att minsann hade trätt i kraft. Därför blev detavslag på denna visumansökan. Sedan löste sig dethela på ett annat sätt. Men detta visade på okunnighe-ten även hos det tyska konsulatet.Det stora problemet är ju ändå att de nordiska län-derna har valt olika former för det europeiska samar-betet, vilket ställer frågan om den 40-åriga nordiskapassfriheten på sin spets. har ju anmält sittintresse, och justitieministern säger att ochSverige inte har tagit ställning. Men vi har ju nåtts avsignaler om att det finns intresse för en anslutning.Jag vill redan nu klart deklarera att in-ställning i den här frågan är att den nordiska passfrihe-ten skall behållas. Annars blir det inget Schengenavtalför vår del. Det är uppfattning.De nordiska statsministrarna gjorde också ettkraftfullt uttalande i , vilket var en själv-klarhet. Allt annat hade egentligen varit en skandal.Skulle de nordiska länder som är nyblivna medlem-mar i EU nu svikta vid första svårighet, skulle detverkligen ha inneburit något av början till slutet på detnordiska samarbetet, vilket många har befarat. Så fårdet bara inte bli, och så skall det inte heller bli.Jag tycker därför att justitieministerns svar är all-deles för vagt när det gäller just bibehållandet av dennordiska passfriheten. Jag skulle vilja höra justitie-ministern klart fastställa att en bibehållen nordiskpassfrihet är en förutsättning för att vi skall anslutaoss till Schengenavtalet.Sedan har jag ett antal frågor med anledning avsvaret. Till att börja med vill jag fråga vilka reaktionersom har kommit från Schengenstaterna med tanke påde nordiska statsministrarnas gemensamma uttalande.Har man förståelse för och har man en vilja att lösa deproblem som finns?Vilka kontakter har tagit när det gällerövergångsbestämmelser för att undvika problem isamband med att träder i kraft? Detkan finnas en mängd andra problem än dem som jaghar pekat på. infaller mycket snart, minstsagt. Då kommer svenska lastbilar och alla andrafordon att utsättas för en skärpt kontroll vid yttre gräns, alltså på gränsen till Tyskland.Vilken beredskap finns det för detta? Hur kommer detatt bli egentligen? Vilken information har gått ut?Detta är några av alla de viktiga frågor som mankan ställa med anledning av Schengenavtalet.Justitieministern talade också i svaret om det öka-de samarbetet på polisområdet för att man skall kom-ma åt grövre gränsöverskridande brottslighet - WidarAndersson uppehöll sig mycket vid den frågan. Det ärju bra med ett ökat samarbete, även om jag tror att detsannolikt försvåras av att de olika länderna har olikasyn på vad som är brottsligt. Jag tänker då naturligtvispå narkotikabrott. Jag har litet svårt att tro att Neder-länderna har någon avsikt att närma sig en mer re-striktiv hållning härvidlag. Jag hoppas att jag har fel,men jag tror nog inte det.I detta sammanhang vill jag fråga vilken bered-skap det finns inför . Finns det någonberedskap när det gäller möjligheten att det kan bliolika yttre gränser beroende på vilka länder som an-sluter sig? Hur skall man hantera det hela? Hur skallpolisarbetet organiseras just när det gäller narkotika-bekämpning?Sedan har jag ytterligare en fråga. Den gäller poli-sens eventuella befogenheter att kräva identifikationav medborgare utan att det ligger misstanke om brottbakom. Ministern säger ju att regeringen inte planerarnågon lagändring. Men kan ministern verkligen garan-tera att inte tvingas till en sådan lagändring?Anf. 13 Justitieminister ()Fru talman! Jag tycker inte att vi behöver fördjupaoss särskilt mycket när det gäller gränskontrollen närvi talar om . Utgångspunkten äratt det inte sker någon förändring i förhållande tillnuläget av våra möjligheter att bedriva gränskontroll.Där råder det fortfarande något slags oklarhet. Mantror att skulle kunna leda tillsämre möjligheter för att vid gränserna beva-ka att inte narkotika, olagliga vapen och annat kom-mer in i landet. Så är det alltså inte, och låt oss ha detklart för oss. innebär ingen för-sämring i fråga om möjligheterna att utöva gränskon-troll.Scengenavtalet innebär inte heller några föränd-ringar i förhållande till tullens möjligheter att arbetaäven på ett bredare område än vid själva tullgränsen.Redan i dag har tullen möjlighet att arbeta på ett be-tydligt större område. Det kommer alltså inte att skenågra förändringar där.När det gäller möjligheten att bekämpa och beivrabl.a. narkotikabrott innebär bara enökad möjlighet på grund av det samarbete som förut-sätts i avtalet.Beträffande inställningen till olika brott - det är dånarkotikabrotten som är de intressanta - finns det avnaturliga skäl en stor tveksamhet i i fråga omen del andra länders allvarliga insikt om betydelsen avatt man bekämpar denna brottslighet. Mot bakgrundav att jag tycker att det är väldigt viktigt att få ut denhär informationen behandlade jag väldigt utförligt imitt svar vad innebär när det gällerställningstagande mot den typen av brottslighet. Heltotvetydigt innebär att länderna för-pliktar sig att med mycket starka medel bekämpanarkotikabrottslighet. Vad detta borde leda till förslutsatser i länder som vill jag inteuttala mig om. Låt oss se hur dessa länder agerar. Vadvi har att utgå ifrån är ju det som har sagts i avtalet,och från våra utgångspunkter är detta mycket till-fredsställande.När det gäller den nordiska passfriheten vill jagsäga till att det inte råder någottvivel om att statsministrarnas gemensamma uttalandei innebär att en förutsättning för Schengen-samarbetet är att vi kan bibehålla den nordiska pass-friheten.