prot · GI09111 · 1995-05-30 00:00:00 — Totalt rör det sig alltså somlagstiftaren funnit vara ett slags övre gräns för tidsbe-gränsade uppehållstillstånd.Regeringen bedömer inte konflikten i Kroatiensom kortvarig. Däremot gör regeringen bedömningenatt det finns förutsättningar för att den krissituationsom rådde vid beslutstillfället kan kommaatt bli av en mer övergående karaktär. För att få enrimlig tid att bedöma hur situationen utvecklar sig ochför att ge de asylsökande ett rimligt andrum beslutaderegeringen att bevilja ett tidsbegränsat uppehållstill-stånd. Det är när man sätter frågaom kortvarighet i förhållande till den relevanta lag-stiftningen som man kan få ett mått på vad som i justdetta fall skall förstås med kortvarighet. Jag vill alltsåsvara att regeringen gjort bedömningen att den aktuel-la krisen i - som utgör grunden för skydds-behov - kan visa sig bli övergående även om denunderliggande konflikten kan komma att kvarstå un-der en längre period.Anf. 208 ()Herr talman! Jag tackar för svaret.Som väl känner till arbetade Mil-jöpartiet och även jag personligen mycket för att vibeträffande de bosnier som hade kroatiska resedoku-ment skulle ta det ansvar som var välbefogat när detgällde att få stanna här. Jag är naturligtvis nöjd medatt de fick det.Jag ville bara belysa frågan om kortvarighet. Jagkänner till att det enligt den nya utlänningslagen gåratt göra på det här viset. Jag tycker också att det ärbefogat. Men kriserna nere på och i f.d. Jugo-slavien har inte blivit mindre. I stället ökar de. Pro-blemen blir allt större. Att och ärdödsfiender vet vi sedan gammalt.Jag ville inte veta hur det anses se ut ,utan jag ville bara få bekräftat hur den här krisenbedöms - om den bedöms som kortvarig eller om enmöjlighet är att pröva den här lagen. I så fall anser jagväl att också det är befogat.Jag tackar än en gång för svaret, som jag alltså ärnöjd med.Överläggningen var härmed avslutad.34 § Svar på fråga 1994/95:518 om invandrar-familjers representation i samhälletAnf. 209 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig vilka åt-gärder jag avser vidta med anledning av studien "Vitmakt? ".I forskning och journalistik finns invandrares re-presentation i brottsregister och socialbidragsstatistikväl redovisad. Motsvarande uppgifter om invandraresrepresentation i maktpositioner har emellertid saknats.Inom ramen för kampanjhar också gjorts en studieom invandrares representation i de politiska organen,inom offentlig sektor, i organisationslivets och nä-ringslivets ledningar och i de opinionsbildande mass-medierna. Studien har initierats av den särskildakommitté, med representanter från bl.a. olika ung-domsorganisationer, som driver kampanjen tillsam-mans med andra nationella kommittéer inom . Syftet med studien är att presentera underlagför en debatt om hur situationen ser ut och vad somkan göras för att förändra den. Avsikten har däremotinte varit att analysera materialet på något sätt.Jag har med stort intresse tagit del av studiensmycket entydiga resultat. I likhet med många andrahar jag fått bekräftat att invandrares representationinom samtliga undersökta områden är precis så svagsom befarats. Även om det kan finnas synpunkter påhur studien lagts upp osv. går det inte att bortse frånatt invandrare är kraftigt underrepresenterade inom desektorer som kartlagts. Detta förhållande är självklartotillfredsställande, vilket ställer krav på åtgärder.För att kunna agera måste studien kompletterasmed en analys av bakomliggande orsaker till rådandeförhållanden. Invandrare är inte en homogen grupp,och förhållningssättet till det svenska samhället varie-rar. En rad andra frågor aktualiseras också. Hur längehar den enskilde individen levt i ? Vilkenutbildningsbakgrund har vederbörande? Finns det ettpolitiskt engagemang osv.? De åtgärder som bör vid-tas beror på vilka svaren är på dessa och på andrafrågor.Statens invandrarverk kommer att få i uppdrag attgöra en egen undersökning och analys med utgångs-punkt i bl.a. studien . I övrigt vill jag somett exempel också nämna strävanatt få in fler invandrare som poliser.Slutligen kan jag säga att , inom vilken själv befinnersig, också har i uppgift att komma med tankar ochidéer om vad vi gör för att förändra den här situatio-nen.Anf. 210 ()Herr talman! Jag vill tacka invandrarministern försvaret.Invandrarna och deras barn är starkt underrepre-senterade bland beslutsfattare inom olika samhällssek-torer. Mest påtaglig är underrepresentationen blandpersoner med rötter utanför . Underrepresen-tationen är tämligen likartad, oberoende av samhälls-sektor och kön. Barn till invandrare har något högrerepresentation än de som själva är födda utomlands.Jag instämmer i väldigt mycket av det som sägs iinvandrarministerns svar på min fråga. Men jag villgärna ställa en konkret fråga till : Kaninvandrarministern tänka sig att utarbeta en långsiktigplan för att påverka departement och andra myndighe-ter att anställa människor med invandrarbakgrund,helst utomnordiska som medarbetare och på högrebefattningar?Anf. 211 Statsrådet ()Herr talman! En av de frågor som vi nu tar tag i äratt se till - där behövs ingen utredning osv. - att man idepartementsvärlden undersöker vilka kunskaper ochvilken kompetens som människor med invandrarbak-grund kan tillföra i arbetet på ett departement. Förmitt eget departements vidkommande har vi sagt att vitycker att det är rimligt att som merit ha just invand-rarbakgrund vid kommande anställningar på departe-mentet.Inom mitt departements område - vi behandlar jujust integrationsfrågor och flykting- och invandrings-politik - finns det sex personer som har invand-rarbakgrund. Det är av personalen ochden politiska ledningen. av den svenska popula-tionen i stort har invandrarbakgrund. Vi ligger alltsåganska skapligt till.Man kan alltid diskutera detta från utgångspunktenatt de här personerna inte har utomeuropeisk bak-grund. Men i vissa fall är de utomnordiska. En del avdem har nordisk bakgrund, t.ex. finländare.Anf. 212 ()Herr talman! Jag är nöjd med svaret.Överläggningen var härmed avslutad.35 § Svar på fråga 1994/95:522 om avvisningav asylsökandeAnf. 213 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig påvilket sätt regeringen kommer att tillse att avvisningav asylsökande inte kommer att ske till stater som interatificerat Genèvekonventionen.Bakgrunden till fråga är ett en-skilt ärende där fattat beslut om av-visning av en irakisk medborgare till Lettland.Jag vill inledningsvis redogöra för de svenska be-stämmelserna när det gäller bedömningen av förstasäkert asylland.Enligt utlänningslagen får asyl vägras om utlän-ningen före ankomsten till har uppehållit sig iett annat land än hemlandet och, om han återsänds dit,är skyddad mot förföljelse och också mot att sändasvidare till ett annat land där han inte har motsvarandeskydd.I motiven till denna bestämmelse understryks attasyl får vägras endast om man på grund av det andralandets lagstiftning, internationella åtagande ellerkända praxis kan vara helt övertygad om att någonsådan risk inte föreligger. I sammanhanget anges attett land som tillträtt och som tillämpar flyktingkon-ventionen kan godtas som första asylland beträffandede flyktinggrupper som omfattas av landets åtagandenmen att i övrigt, och detta är viktigt, en bedömning fårske från fall till fall.Det innebär således att det vid bedömningen av ettförsta säkert asylland, tvärtemot vad , inte uteslutande är en fråga om landet ratifice-rat eller inte. Man skall göra ensamlad bedömning där även andra faktorer, t.ex. attdet finns en fungerande administrativ process förmottagande av asylsökande, vägs in. Vad som enligtmin mening har avgörande betydelse måste ändå varavad som faktiskt sker med den aktuelle personen, dvs.att han får stanna i det aktuella landet och inte sändsvidare. Det gäller både länder som undertecknat kon-ventionen och länder som inte har gjort det. Det här ärinte en ny tillämpning, som påstår,utan har redan tidigare gjort på sådant sätt.T.ex. har vi avvisat personer till , trots att de dåinte hade ratificerat Genèvekonventionen.Anf. 214 ()Herr talman! Jag får tacka statsrådet för svaret.Det var kanske inte så oväntat i sig. När det gäller enkomplicerad, svår och mycket viktig frågeställning,nämligen hur man hanterar avvisning till annat landkan man naturligtvis välja att göra semantik av det.Att hävda att frågan om landet ratificerat inte är det uteslutande kriteriet, inte ärtillräckligt, är naturligtvis riktigt. Men det är fortfa-rande inte på något sätt klart att det därmed inte är ettnödvändigt villkor för att kunna verkställa en avvis-ning. Det bör rimligtvis vara en av de grundläggandefaktorerna i den samlade bedömning som statsrådethänvisar till. Det är väl den fråga man ställer sig efterdet att den nytillträdde generaldirektören för i medierna för någon vecka sedan motivera-de det beslut som hade fattats.Det intressanta är att när statsrådet skall försökaange något annat skäl som också skall vara uppfylltför att man skall kunna avvisa, säger han att det skallfinnas en fungerande administrativ process vid mot-tagning av asylsökande. Men det vet statsrådet precislika bra som jag och förmodligen även generaldirek-tören på att det är precis vad som intefinns i i det ifrågavarande fallet.Jag har anledning, med min egen erfarenhet påområdet, att utgå från att inte fattarett sådant här viktigt principiellt beslut utan att det ärförankrat på något sätt. Jag kan inte uppfatta statsrå-dets svar på annat sätt än som en bekräftelse på detfortsatt sluttande plan som svensk asylpolitik befinnersig på.Anf. 215 Statsrådet ()Herr talman! Det sluttande plan som svensk asyl-politik befinner sig på grundlades möjligen av Folk-partiet under den förra regeringsperioden. Vi har inteändrat ett kommatecken i lagtexten när det gällerhanteringen av de frågorna. Om tyck-er att hanteringen är felaktig och att planet sluttar förmycket må han möjligen agera i syfte att korrigeradet. Men det förvånar mig att man inte gjorde detunder den tid man hade regeringsmakten och hadebättre förutsättningar att åstadkomma en förändringför att inte planet skulle slutta på det sätt som Rohdinpåstår.Jag vill dessutom hävda att Rohdin har fel i sinapåståenden om ett sluttande plan i asylpolitiken i denmeningen att det skulle vara negativt. Det är ingetsluttande plan, och vi har heller inte gjort några för-ändringar i den riktningen. Däremot pågår ett arbete,som även Rohdin kanske är medveten om, i en flyk-tingpolitisk kommitté som syftar till att förbättra ocheffektivisera just asylpolitiken.För övrigt vill jag gärna komma tillbaka till vadsom är av avgörande betydelse. Jag sade alldeles nyssatt det måste vara det som faktiskt sker med den ak-tuella personen. Får han stanna eller inte om han harskyddsskäl? Det menar vi att han får på den plats ditden här personen sänds.Anf. 216 ()Herr talman! När jag talar om sluttande plan avserjag naturligtvis i första hand den rättsliga, den princi-piella tillämpningen av asylrätten. Där är jag nogbenägen att vidhålla min uppfattning.Statsrådet säger att det handlar om vad som skermed personen i fråga. I svaret har hänvisats till att detfinns två kriterier för varför man skall göra på det härsättet. Det är de som har nämnts här. Det ena handlarom , det andra är t.ex. att detfinns en fungerande administrativ process för motta-gande av asylsökande.Det finns det inte när det gäller . Det finnsöver huvud taget ingen fungerande asylprocess i detlandet, och man har inte ratificerat Genèvekonventio-nen.Jag kan inte på något sätt uppfatta det som annatän att här har man tagit ytterligare ett steg på ett slut-tande plan när det gäller i vilka fall man anser att mankan avvisa människor som har sökt asyl i . Detär klart att man ställer sig frågan: Vad blir nästa steg?Vilka kriterier anser man att man kan mjuka upp nästagång?Anf. 217 Statsrådet ()Herr talman! Vi har inte mjukat upp några kriteri-er. Jag utgår från att i sitt beslut harhaft kontakter med letterna i syfte att efterhöra påvilket sätt man kommer att ta emot den här personen.Jag utgår från det.För inte så länge sedan var jag själv över i Lett-land och hade diskussioner med den lettiske inrikes-ministern. Vi diskuterade just de här förhållandena.Vi skall ha ett seminarium här i i mitten påjuni, då vi just skall diskutera den här typen av frågoroch på vilket sätt vi skall kunna underlätta för letternaatt stå upp för krav, att ha enbra gränsbevakning, en bra asylmottagning och ävenen lagstiftning på området. Men man skall också haförläggningsverksamhet. Vi är i full gång med detta.Det här var den första personen som tillbakavisa-des till . Jag utgår från, som jag sade tidigare,att har gjort en seriös bedömning avdetta fall. Det som har största betydelsen är vad somsker med den här personen och att man har fått garan-tier för att han inte sänds vidare till något annat landdär han kan utsättas för förföljelse.Anf. 218 ()Herr talman! nye generaldirektörsom har en längre och djupare erfarenhet på det härområdet än både statsrådet och jag gjorde ganskatydligt i den radiointervju som jag åberopade att dettavar ett principiellt nytt steg. Det är det som gör reagerar.När statsrådet hänvisar till den sittande flykting-politiska kommittén tycker jag att det är en mycketbra hänvisning. Men varför bör inte viktiga principiel-la förändringar hanteras där i stället för att beslutas iadministrativa beslut i lägsta instans när det gällerasylprövningen? Jag tycker att det är ett viktigt stegsom har tagits. FN:s flyktingkommissarie jobbar se-dan oerhört aktivt - inte minst för de baltiskastaterna - på att få en acceptabel hantering, en accep-tabel lagstiftning och en anslutning till gällande kon-ventioner, så att man kan hantera de här frågorna påett rimligt sätt.Jag tycker att det är ett mycket dåligt exempel frånsvensk sida att föregå den här processen. Det liggerrimligtvis inte så långt fram i tiden innan den fram-gångsrikt har avslutats.Anf. 219 Statsrådet ()Herr talman! Kommittén behandlar inte frågan omvi skall skicka tillbaka personer till eller inte.Vi har inte gått in på några nya principer. Som jagnyss talade om i mitt svar skickade vi tidigare tillbakapersoner till som inte heller hade ratificeratkonventionen. Det avgörande är vad som faktiskthänder med personen.I den meningen har gjort någotsom man inte gjort förut, nämligen sänt tillbaka enperson till . Det har vi inte gjort förut. Mendet är ingen fråga för kommittén. Det är en fråga justför och att göraden bedömningen i enlighet med de regler som vifaktiskt har. Jag kan inte föreställa mig att man härhar brutit mot de regler och grundprinciper som gälleri svensk lagstiftning.Anf. 220 ()Herr talman! Jag har inte förväntat mig att skall hantera frågan om hurman ser på , däremot rimligtvis frågan hurman ser på svensk asyllagstiftning. Frågan om verk-ställighet, jag tror att det är 8 kap. i utlänningslagen,är onekligen en väsentlig del av detta.Men som jag sade i mitt första inlägg är jag heltpå det klara med att och regeringengår parallellt. Vid hänvisningen till har mananvänt sig av "t.ex.", som om det funnes fler exempeli sammanhanget. Men detta är ett viktigt första steg.Anf. 221 Statsrådet ()Herr talman! jag vill avslutningsvis säga att detinte är någon ny princip vi har gått in på. Vi har följtden lag vi har följt tidigare. Vi har gjort det i fall somrört , nu tillämpade vi den i fråga om Lettland.Det är ingen skillnad därvidlag.Överläggningen var härmed avslutad.36 § Svar på fråga 1994/95:517 omlokaliseringen av det nya högskoleverketAnf. 222 Utbildningsminister ()Herr talman! har frågat migom jag avser att vid inrättandet av det nya statligahögskoleverket ta upp en diskussion om en utlokali-sering från . Bakgrunden till Ulla-BrittHagströms fråga är uppenbarligen att hon tidigaremotionerat om att ett eventuellt nytt högskoleverkskulle lokaliseras till . Utbildningsutskottethar i sitt betänkande (1994/95:UbU17) med anledningav motionen framhållit att bör kunna utgåfrån att myndigheten lokaliseras till ochavstyrker därmed motionen. Jag delar utskottets upp-fattning.Vid beslut om lokalisering av en myndighet måsteolika faktorer vägas mot varandra. När det gällerHögskoleverket har en utlokalisering av flera skäldock inte bedömts som lämplig. Verket skall vara encentral myndighet med ett särskilt tillsynsansvar föratt allmänhetens och enskilda individers behov, in-tressen och rättigheter blir tillgodosedda. För att kun-na fullgöras effektivt fordrar verkets uppgifter mycketfrekventa och nära kontakter med andra centralamyndigheter och organ, som i huvudsak är lokalisera-de i , och med och medallmänheten. Verkets omfattande behov av kontaktermed universiteten och högskolorna kräver också enlokalisering med särskilt goda kommunikationer.Verkets möjligheter att rekrytera expertis inom bredafält tillsammans med behovet att snabbt bygga uppbl.a. tillsynsverksamheten måste också beaktas. Avpraktisk och ekonomisk betydelse är att verket tillstörsta delen skapas genom en sammanläggning avmyndigheter som redan är lokaliserade i Stockholm.De faktorer jag nu nämnt är enligt min mening såtungt vägande att andra lokaliseringar än Stockholminte är lämpliga. Jag är således inte beredd att ta uppfrågan om en utlokalisering.Anf. 223 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kds)Herr talman! Jag vill tacka utbildningsministerCarl för svaret. Jag har inte direkt tänkt att göradetta till en debattfråga. Jag inser de begränsade möj-ligheterna till framgång och ser slaget från börjanförlorat. Jag undrar dock över principen att statligaverk automatiskt skall anses höra till . Detär så inrotat, att landsortslänen inte inte ens försökerta upp kampen. Slaget är redan förlorat.I stället borde det så snart det blir fråga om ett nyttstatligt verk eller en verksomorganisation få bli entävlan om att verkligen hålla fram möjligheterna somden bästa lokaliseringsorten för verket. Jag menarockså att som porten ut mot inteär tillgodosett på bästa sätt. Jag tänker då på helalandets bästa.Vilka statliga verk finns utanför ? Vihar naturligtvis och därutöverStatens invandrarverk, Statens löne- och pen-sionsverk, , , , , , och några till.Det enda statliga verk som jag känner till att Göteborghar är . har nog inget. har tre statliga verk,och man kan undra varför de ligger just där.Jag vill ställa en följdfråga till : Disku-teras dessa frågor i regeringen, eller finner man pla-ceringen bara vara självklar?Anf. 224 Utbildningsminister ()Herr talman! Jag kan försäkra Ulla-BrittHagström, vilket jag tror att alla i är välmedvetna om, att eventuell utlokalisering av verktillhör de mycket ofta diskuterade frågorna.Som framgår av den långa uppräkning som själv gjorde och som skulle kunnagöras mycket längre - åtskilliga verk var inte nämnda- är faktiskt många verk utlokaliserade och belägnautanför . Jag anser principiellt att man börpröva en sådan fråga i samband med inrättandet avstatliga verk och att man bör undersöka om det even-tuellt skulle kunna vara lämpligt med en annan lokali-sering.Som jag redan har nämnt är det emellertid i dethär fallet starka faktorer som på ett avgörande sätttalar för lokalisering till , icke minst detfaktum att det faktiskt handlar om en sammanläggningav redan existerande myndigheter, som finns i Stock-holm och vars utlokalisering aldrig har ifrågasatts.Anf. 225 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kds)Herr talman! Trots allt saknar en tredjedel av lan-dets län över huvud taget statliga verk. Jag har intetagit fram den procentuella fördelningen på listanöver de statliga verkens lokalisering, men där åter-kommer ideligen som lokaliseringsort.Min motion under allmänna motionstiden om för-läggning av till länär faktiskt ingen ploj. Jag har menat allvar med denoch menar allvar , även om jag har upplevtatt folk har dragit på munnen. Vad jag här vill ta uppär våra attityder och vårt regionala tänkande.Om som nation skall klara sig bra i Euro-pasammanhang, borde finnas med i vårblickpunkt. Det är ett allvarligt resonemang från mitthåll.Jag vill återigen ställa frågan vad som kvalificeraren ort för lokalisering av ett statligt verk och om dethar gjorts någon större utvärdering som påvisar attStockholm är den bästa lokaliseringsorten.Anf. 226 Utbildningsminister ()Herr talman! Jag är helt övertygad om att är allvarlig. Som jag sade är det alltidmöjligt att pröva lokaliseringen av myndigheter. Detsker också regelmässigt både i regeringen och ickeminst i riksdagen.Det är också sant att det är en fördel att ha en vissutspridning, och att döma av den lista som Ulla-BrittHagström nämnde finns det i varje fall fyra statligaverk i , som måste anses höra till Västsverige.Det är alltså inte helt lottlöst.Anledningen till att åtskilliga statliga verk ändåligger i är helt enkelt att ärSveriges huvudstad. Där har man funktioner som ärcentrala för landet och som lämpligen bör utföras iStockholm. Det är alltså inte fråga om någon ringakt-ning för det övriga landet utan om att landet skallfungera på ett riktigt sätt, också för den delen i förhål-lande till andra länder och till Europa.Jag vill bara påminna om att det också påmitt område finns statliga verksamheter som så attsäga är utlokaliserade, nämligen högskolorna. De ärtrots allt viktigare än själva högskoleverket.Anf. 227 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kds)Herr talman! Jag är verkligen glad för att högsko-lorna är utlokaliserade. De betyder oerhört mycket förregionerna, som blomstrar på grund av dem. Allaställer upp omkring en högskola. Jag tänker då ocksåpå oron för vårdhögskolornas fortsatta tillvaro i regi-onerna.Det finns i såvitt jag vet fem statligaverk, tre i , ett i och ett i . Jagtänker här också på IT-utvecklingen, som vi verkligentror på och som binder samman hela landet kommuni-kationsmässigt vad gäller både informationer ochtransporter.Jag är nöjd med svar, men jag haruppmärksammat en passus i detta där det heter att detär viktigt att man får möta allmänheten. Jag undrarvarför allmänheten mera skall anses finnas i Stock-holm än ute i en region av typen Skaraborg.Anf. 228 Utbildningsminister ()Herr talman! Allmänheten finns givetvis överallt,men det kan inte bestridas att det finns mer av all-mänheten i än på andra ställen. Men det ärändå inte på något sätt det avgörande argumentet. Omdet bara hade gällt detta, skulle man mycket väl hakunnat tänka sig en utlokalisering. De andra argumen-ten är de tungt vägande i sammanhanget.Anf. 229 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kds)Herr talman! Jag kan då konstatera att man fak-tiskt är beredd att ta upp en diskussion om lokalise-ring utanför , om det skulle göras en omor-ganisation av ett statligt verk eller inrättas ett nyttstatligt verk. Det är alltså besked frånregeringen.Anf. 230 Utbildningsminister ()Herr talman! Den diskussionen förs alltid, ickeminst här i , och den kommer säkerligen attföras också , för den händelse att det inrät-tas nya statliga verk.