prot · GI0986 · 1995-04-05 00:00:00 — Därför har vi före-slagit att man bibehåller oförändrat anslag.En diskussion om biståndet handlar lätt om bud-getteknik och budgetens omfattning. Man kan låtabåde kritisk och litet uppgiven. Jag vill ändå säga attdet finns inslag i årets budgetproposition som jagvälkomnar, som jag tycker är spännande och visarmycket nytänkande.Jag tänker då på jämställdheten. Det är så tydligt ibudgetpropositionen att ambitionen finns att förbättrajämställdheten mellan män och kvinnor i vårt bi-ståndsarbete. Det har också tillsatts en utredningsom skall undersöka om det behövs ett sjätte bi-ståndsmål eller om man på annat sätt kan verka förjämställdhet mellan män och kvinnor. Detta har fåtttyngd i årets budgetproposition.Jag tycker också att det är mycket bra och ser detsom ett nytt initiativ att vi särskilt skall belysa arbetetmed fred, demokrati och säkerhet i . Just för attvi skall få en demokratisk utveckling, men också enfredlig utveckling i är det bra att vi särskiltuppmärksammar också säkerhetsfrågorna. Det ser jagsom mycket positivt. Jag tror att det är första gångensom vi har gjort på det här sättet när det gäller att sepå säkerheten på en hel kontinent.Herr talman! Jag har redan yrkat bifall till de re-servationer jag har velat framhålla i den här debatten.Anf. 32 ()Herr talman! Biståndet är inget mål i sig utan ettmedel, ja, egentligen en rad olika medel, eftersombistånd är en mycket mångfacetterad verksamhet medmånga olika arbetsområden på sitt program.Det biståndet ytterst syftar till är att angripamänskligt lidande, att utrota massfattigdom, att spridademokratins idéer, att arbeta för mänskliga rättigheter,att motverka den miljöförstörelse som håller på attfördärva vår värld, att komma till rätta med befolk-ningsexplosionen och mycket annat.Flera länder, som varit , har tagitavgörande steg ut ur sin fattigdom och höjt levnads-standarden för sina medborgare. Det finns hopp.Exempelvis har dödligheten bland småbarn halve-rats . Medellivslängden är , en ökning med 1960. Tillgång-en till rent vatten har ökat mycket kraftigt de senaste20 åren. Läskunnigheten bland vuxna ökade mellan1970 och 1985 från till 60 %.Men alltför många länder befinner sig på en oac-ceptabelt låg levnadsnivå, ja, i ren misär, vilket ledertill stort mänskligt lidande, stora flyktingströmmaroch starka politiska spänningar länder emellan. Skallframtida krig kunna undvikas och massflyktsituationerförhindras måste en rättvisare värld skapas. Det är därbiståndet kommer in i bilden, som ett medel blandmånga andra, för att åstadkomma en mänskligare ochtryggare värld.Biståndet spelar stor roll för de fattigaste länder-nas utveckling. Biståndet är också det instrument somvi själva har störst inflytande över och som ger ossmöjligheter att göra direkta insatser för de människorvi vill hjälpa.Precis som i andra skattefinansierade verksamhe-ter måste naturligtvis vår strävan vara att få ut såmycket som möjligt av varje satsad krona. Kvalitetoch effektivitet måste naturligtvis vara äveninom biståndet. För att uppnå effektivitet är det viktigtatt mottagarnas, dvs. de fattiga befolkningarnas in-tressen sätts i förgrunden. Biståndet måste nå justdem, inte försnillas på vägen på grund av ineffektivi-tet, korruption o.d.Samtidigt bör det påpekas - och jag har gjort dettidigare i denna kammare - att det är orimligt attkräva högre effektivitet i det svåra biståndsarbetet ändet vi kan åstadkomma här hemma i trots demycket bättre förutsättningar vi har här. Men vi vet -inte minst mot bakgrund av den svåra ekonomiskakris genomgår - att felsatsningar ochfelinvesteringar av gigantiska slag äger rum även ihögt utvecklade länder som Sverige.Hur resultaten blir av våra biståndssatsningarhänger ytterst på den politik själva för.Bistånd och hjälp utifrån kan aldrig ersätta inre re-former som syftar till att höja de fattigas levnadsnivå ide olika länderna.Därför var det mycket intressant att notera hurUgandas president , vid sitt Sverigebesökför , just poängterade detta, nämli-gen att det är upp till det ugandiska folket självt omdet skall lyckas förbättra sin ekonomi och sin lev-nadsstandard eller inte. "Det kan inget bistånd i värl-den göra", framhöll Museveni. Vad biståndet kanåstadkomma är att sträcka ut en hjälpande hand påvägen under ett svårt skede i landets historia. Menden långsiktiga och stabila utvecklingen måste landetsjälvt åstadkomma genom hårt arbete och kloka fram-tidsinvesteringar. Där var Museveni mycket tydlig.Detta resonemang gäller naturligtvis inte enbartUganda utan alla länder, såväl i-länder som u-länder.Om biståndet genom villkor och innehåll främjar,stödjer och underlättar ekonomiska och politiskaförändringsprocesser kan det spela en avsevärd stra-tegisk roll i det mödosamma arbetet att utveckla län-derna och ge deras medborgare bättre levnadsvillkor.Biståndets uppgift är i ett längre perspektiv att un-danröja behovet av bistånd. I ett mycket långt per-spektiv bör enprocentsmålet därför egentligen vara ettnollprocentsmål. Biståndet skall vara hjälp till själv-hjälp. Därför är utvecklingsbiståndets mål att skapaförutsättningar för sin egen avveckling. Men dit ärnaturligtvis vägen mycket lång. som visäger detta måste vi komma ihåg att behov av humani-tära insatser i andra länder sannolikt alltid kommer attfinnas.Varför blir det då så mycket diskussion vid varjebiståndsdebatt om enprocentsmålet, vilket det för-modligen också kommer att bli här , vad jagförstår?Ja, det beror naturligtvis på att riksdag,som en gång lagt fast att av vår bruttonationalin-komst skall gå till bistånd, gång på gång sviker detuppsatta enprocentsmålet och fattar beslut i rakt mot-satt riktning. Och det beslut om kraftiga nedskärning-ar i biståndet som kommer att fattasav en majoritet bestående av socialdemokrater ochmoderater är ytterligare ett sådant svek.Precis som skriver i reservation nr 3till dagens betänkande är tanken bakom enprocents-målet att ikläder sig ett långsiktigt och stabiltåtagande gentemot världens fattiga folk och att bi-ståndet därmed skall vara en fredad sektor även undersvåra ekonomiska tider.Enprocentsmålet är ett moraliskt grundat åtagan-de. Och självklart är inte målet att förbruka pengar,utan tvärtom att nå resultat. Kvalitet måste gå förekvantitet i samarbetet med det enskilda landet och iutformningen av den enskilda insatsen.Jag vill därför fråga , men ävenbiståndsminister : Anser ni det trovärdigtatt tala om ett enprocentsmål nu när ni tillsammansmed kraftigt skär ner biståndet?Att föreslår en sådan nedskärning ärhelt i sin ordning. Det har varit politikunder . Ja, såvitt jag vet har moderaternaaldrig accepterat tanken på enprocentsmålet överhuvud taget. Enprocentsmålet har för moderaternaaldrig varit ett eftersträvansvärt mål i biståndspoliti-ken. Det framhöll också här . Hanuttryckte sig så här: Procentmålet ger en olyckligfixering. Det är moderat politik, under det att vi andrapartier här åtminstone har haft uppfattningenatt detta är ett unikt åtagande. Det finns inget annatsådant åtagande som har gjort när det gälleratt ha en fredad zon, en enprocentszon, för ett visståtagande. Men det har vi i biståndspolitiken och dettycker jag är bra.Men ni socialdemokrater har ju tidigare ställt erbakom detta viktiga mål, eller hur? Har ni nu gett uppdetta och sällat er till uppfattning?Herr talman! Många brottas med oerhör-da ekonomiska problem och tyngs av en omfattandeskuldbörda. Men bilden är långt ifrån enhetlig. Fleratidigare i präglas, precis som BertilPersson har framhållit här , av snabb ekonomisktillväxt och har föga gemensamt med andra ländersom också brukar räknas till den tredje världen. Det äri , söder om , som problemen är störst.Folkpartiet utvecklar detta i en särskild Afrikamotiontill årets riksdag.I biståndsmotion är huvudbudskapetkvalitet i biståndet. I ett niopunktsprogram lyfter vifram det vi anser vara väsentliga områden för att höjakvaliteten och effektiviteten i biståndet. Jag skall härnämna några av de punkterna.Först och främst måste biståndet bidra till attkrympa och effektivisera staten i många afrikanskaländer.Under flera decennier byggde biståndet på att sta-ten hade en central roll att spela i landets ekonomiskautveckling. Ett land utan femårsplan togs knappast påallvar av givarna. Den ekonomiska krisen i många fick emellertid till följdatt de flesta drastiskt lade om sin politik.Ekonomiska strukturreformer har genomförts, och detär imponerande att detta har kunnat åstadkommasunder så i flera länder.Bristen på effektivitet i statsinstitutionerna är dockstor på många håll. Korruption och nepotism är van-ligt förekommande och bidrar till minskad effektivitetvid genomförandet av offentliga reformprogram, vidrättsskipning och andra typer av beslutsfattande.Svenskt förvaltningsbistånd kan här göra stora ochbra insatser.En annan punkt som jag vill nämna är nödvändig-heten av att biståndet koncentreras mera och då intebara ämnesmässigt utan också geografiskt. En äm-nesmässig koncentration i samarbete med varje en-skilt mottagarland innebär att biståndet blir mindreuppsplittrat på olika projekt, vilket är till fördel bådeför u-landets mottagarkapacitet och för möjligheternaatt säkra hög kvalitet vid utformningen av insatserna.Herr talman! Biståndet måste så långt som möjligtges i former som inte leder till snedvridning av motta-garländernas ekonomier. På den här punkten harmånga misstag begåtts. I viss mån har biståndetbundits till upphandling i . Det tycker jag är enfelaktig biståndspolitik. Bundet bistånd är inget ef-fektivt bistånd.Ett annat område som vill prioritera ärkunskapsöverföring och investeringar i undervisningoch hälsa, det som brukar benämnas det mänskligakapitalet. Utveckling åstadkommes ju av enskildamänniskor, individuellt och i samverkan med andra.Därför är insatser för en fungerande primärutbildningoch alfabetisering självfallet av central betydelse.I detta sammanhang finns det starka skäl att sär-skilt uppmärksamma kvinnornas utbildningssituation,först och främst med tanke på att de ofta är diskrimi-nerade. Höjd utbildningsnivå och förbättrad hälsovårdför kvinnor är sannolikt en av de viktigaste metodernaför att begränsa befolkningsökningen, som ju är ett avde stora problemen.En annan sak som har förvånat många och inteminst är att Socialdemokraterna nu gör enså kraftig nedskärning när det gäller enskilda organi-sationer, en nedskärning på minst 150 miljoner kro-nor.Jag vill fråga och biståndsmi-nistern om detta är en ny signal och en omorienteringtill något som jag trodde att vi var ganskaöverens om, nämligen att enskilda organisationer gören mycket bra och effektiv biståndsinsats i deras arbe-te på basplanet, närmast de fattiga. Min fråga är alltså:Är detta en ny trend eller är det någonting som mantar till i den allmänna besparingsivern?Jag tycker att man har gått litet väl långt i ned-skärningarna här, vilket vi fått många reaktioner på iutskottet. Enskilda organisationer får nu brev frånSIDA där man begär att man även innevarande årskall göra neddragningar på i sina budgetar. Detär ett mycket tufft uppdrag som de har fått. Man äralltså inne i åtaganden som man nu riskerar att have-rera i.Demokratimålet måste ha en central roll i detsvenska biståndet. Det finns få väl fungerande demo-kratier i det som vi förr kallade tredje världen. Attbygga upp fungerande demokratiska strukturer är enviktig del av utvecklingsarbetet. Där måste svenskbiståndspolitik vara mer pådrivande än vad som his-toriskt varit fallet.Folkpartiet menar att det är dags att en ny u-landspolitisk utredning tillsätts med uppgift att seöver vår u-lands- och biståndspolitik inför 2000-talet.Under senare tid har frågor om myndighetsstrukturoch styrning dominerat förändringsarbetet inom bi-ståndspolitiken. är det att prioritera analys avinnehåll och kvalitet.Den positiva förändringen av många mottagarlän-ders ekonomiska politik har på många sätt förändratförutsättningarna för utvecklingsarbetet, som i sin turleder till nya möjligheter för svenskt bistånd. Det ärdärför dags att en ny u-landspolitisk utredning tillsättsmed uppgift att se över u-landspolitiken och bistånds-politiken inför 2000-talet.Detta förslag utvecklar vi i reservation nr 21, be-nämnd biståndspolitisk utredning, som jag härmedyrkar bifall. Jag nöjer mig med att yrka bifall till tvåreservationer. Reservation nr 21 är den ena. Denandra är reservation nr 3 som tar upp enprocentsmå-let.Anf. 33 ()Herr talman! Morgonens debatt handlade omSveriges ekonomi, om nödvändigheten av att minskaarbetslöshet och budgetunderskott och att få en eko-nomi i balans. I det arbetet deltar lik-som andra partier med all kraft. Vi ser det som oer-hört angeläget med en budgetsanering.Men regeringen och andra partier, som också villverka för att återställa den svenska ekonomin, har felnär de hävdar att vi för att åstadkomma detta måstefrysa biståndet på dess nuvarande nivå fram till 1998.Man kan lätt få intrycket att vi har gjortallt vi kan för att minska andra kostnader och att detnu inte återstår något annat än biståndet. Men så ärdet ju inte.Så länge , som är ett land som snart levt ifred , anser sig behöva ett militärt försvar somkostar så mycket som biståndet är verkli-gen inte alla utvägar prövade. Något hot föreligger juinte heller inom överskådlig tid. Däremot kan vi pekapå situationen i världen med 13 miljoner barn som pågrund av svält och sjukdomar dör eller där1,4 miljarder människor lever under fattigdoms-strecket.Ja, och andra, detta känns väldigttjatigt att ta upp. Vi har gjort det . Men problemetär ju att regeringen står fast vid sitt beslut, och be-klagligtvis har man fått stöd av hela den socialdemo-kratiska gruppen i utskottet för dessa beslut. Det göratt vi som anser att detta är ett allvarligt felsteg frånregeringens sida är tvungna att upprepa våra argumentoch försöka få er att lyssna.Jag vill i likhet med K-G Biörsmark fråga hur So-cialdemokraterna skall få till det här med enpro-centsmålet. Det står i utskottsbetänkandet och rege-ringen har angett att det skall ske när ekonomin såtillåter. Vem av oss tror att vi inom de närmaste femeller tio åren har en så lysande ekonomi att man där-med kan säga att vi återtar biståndet? Om Socialde-mokraterna verkligen hade menat det, hade man välangett en tidsangivelse. Men så är inte fallet.Det är mig veterligt första gången som Socialde-mokraterna i regeringsställning minskar biståndet. Viminns vad som hände under förra regeringsperioden.Jag trodde att det var ett enstaka misstag.Jag vill också påminna om Köpenhamnskonferen-sen där det officiella slutdokumentettalade om betydelsen av att alla länder ställer upp ochökar det officiella biståndet. Man talar om att kommaupp över 0,7-procentsgränsen. Vi vet att än sålänge ligger över gränsen. Men problemet är att Sve-riges rykte ute i världen mycket har hängt på att vi harlegat långt över 0,7-procentsgränsen. Det har varit ettviktigt riktmärke för många människor i andra delarav världen och i länder som ger ett långt mindre bi-stånd.Vi har alla fått brev från olika håll, från ,, , Röda korset, en radorganisationer och enskilda människor som är enga-gerade på det här området. Det finns all anledning förregeringen och majoriteten av socialdemokraterna häri att tänka om på detta område.När man diskuterar biståndet märker man att detfinns många positiva tecken. Jag vill peka på de nyatankegångarna om att det inte handlar om att ge bi-stånd enbart för att hjälpa de fattiga, utan att det fak-tiskt handlar om ett samarbete för att utväxla idéer omhur vi kan ge varandra impulser. Här finns modellen iHolland, och jag är glad över att i enmotion just har pekat på exemplet . Det ärviktigt för oss att se vad vi kan lära av människor iandra delar av världen.Jag vill också peka på en intressant bok som ut-kom för . Den heter Var komskruvmejseln ifrån - mottagare och medarbetare i detsvenska biståndet och är skriven av visar just hur mottagarna i olika programländerhar velat lyfta fram hur man vill bidra med sina erfa-renheter och kunskaper till det svenska samhället,vilket jag tror är oerhört väsentligt.Jag vill också ansluta mig till det som K-G Bi-örsmark sade angående . Jag är inte ensbesviken på . Jag hade inte förväntat mignågonting annat av dem, därför att de beskriver justenprocentsmålet som en onödig fixering. Däremot harjag och, som jag tror, en väldigt stor majoritet av vårtfolk har sett detta som en mycket viktig symbolfråga.Det visar att vi är beredda att avstå från en liten del avdet välstånd som finns i Sverige.Jag vill peka på den biståndsvilja som finns i Sve-rige. I olika undersökningar har man faktiskt konstate-rat att en majoritet av det svenska folket anser att denbiståndsnivå som vi har är bra, och det finns en storandel som vill att vi skall ge ett högre bistånd.Jag inledde med att tala om att regeringen ochSocialdemokraterna, liksom , har gjortett stort misstag i sina budgetförslag. Men Västerpar-tiet, mitt parti, har också gjort ett stort misstag. Detgäller stödet till folkrörelser och enskilda organisatio-ner, som inte är särskilt högt. Vi vet att det finns flerän 300 enskilda organisationer, över 600 utvecklings-och informationsprojekt över hela världen och fler än600 volontärer som är verksamma. I krassa siffrorhandlar det inte om så mycket pengar av det svenskabiståndet, en dryg miljard.När den här frågan kom upp till behandling i ut-skottet fick vi den informationen att den tidigare hög-re nivån inte hade utnyttjats fullt ut. Den nivån varorealistisk. Man kunde inte på ett bra sätt använda såmycket pengar som fanns anslagna. Det misstag somjag gjorde var att jag inte kontrollerade uppgiftenbättre, för den stämde ju inte med verkligheten.Den minskning som sker för de flesta enskildaorganisationer är väldigt stor. Jag vill bara peka pånågra organisationer.Pingstmissionens u-landshjälp har fått brev frånSIDA om att minskningen rör sig om , vilketbetyder 40 miljoner av den totala budgeten.Vi uppvaktades av just Pingstmissio-nens u-landshjälp. Man lyfte då fram exemplet omMadeleine Ekelycke från som arbetar sombarnmorska i . Hon var med och beskrevhur det projektet fungerade med mycket små medelmen med stora effekter.Diakonia är en organisation som har flera organi-sationer av kyrkor inom sig. Man har arbetat meddemokratistödet i , med återförening avGuatemalaflyktingar när det gäller från ochtillbaka till och med landsbygdsutvecklingi fattiga indianbyar. Jag ser det som ett oerhört bety-delsefullt bistånd.Det svar som finns bl.a. i propositionen och somPierre själv har gått ut med i olika artiklar äratt dessa organisationer kan söka stöd från EU:s fond.Javisst är det riktigt, , men vad har vi förgarantier att de får motsvarande stöd därifrån så att dekan bibehålla sin verksamhet? Självfallet har vi ingasådana garantier. Det är bara att hoppas. Eftersom detär kristna organisationer får de väl fortsätta att be försin sak.Jag tycker att Socialdemokraterna på den härpunkten inte har haft helt korrekt information. Mode-raterna värnar i alla andra sammanhang så otroligt omenskilda människor och enskilda organisationersinsatser. Jag vill då fråga: Varför har ni inte gjort påsamma sätt här?Jag skulle därför vilja yrka återremiss på detta en-da moment. Jag tycker att vi i utskottet borde fåbakläxa för att arbeta vidare med frågan. Men jag harförstått att detta är arbetsformer som intetycker om. Vid återremiss är det allt eller inget somgäller. Därför är mitt andra förslag i enlighet med vårtyrkande om att det skall anslås en stor summa tillkatastrofbiståndet. Pengar behövs även där, och degår också till enskilda organisationer. Men jag kom-mer att avstå från detta yrkande för egen del och istället stödja de reservationer som finns på det härområdet.Herr talman! Jag vill också ta upp frågan om bi-ståndet. Också K G Biörsmark var inne på frågan vadsom menas med ett effektivt bistånd. Vi vet att detfinns oerhört många goda exempel på bistånd ute ivärlden som är lyckosamma. Det finns också mångatyper av insatser som inte är bistånd men som ledertill utveckling. Jag tänker då på det lyckosamma ex-emplet med i som har startat med egna medel. Det harlett till att 2 miljoner fattiga människor i Bangladeshhar kunnat få del av krediter och därmed en bättretillvaro.Vänsterpartiet stöder inte okritiskt vilka former avbistånd som helst. Det finns flera exempel på hursvenskt bistånd har använts felaktigt. Sedan finns detockså enstaka olyckliga exempel på direkt missbrukoch korruption. Det är självfallet beklagligt och därmåste vi ingripa.Men det finns andra typer av misstag som är avmer strukturell karaktär. Jag tänker då på exportkredi-ter inom biståndet och bundet bistånd. Centerpartietanser inte att detta skall utgöra en del av biståndet.Däremot är det naturligtvis bra med täta handelsför-bindelser och att svenska företag deltar i uppbyggan-de av verksamheter i andra delar av världen.Vi vill också peka på en del storskaliga bi-ståndsprojekt. Vi anser t.ex. att sådant bistånd tillIndien inte är särskilt effektivt använda pengar. Vi villanslå mindre pengar till just det anslaget.När det gäller och Bretton Woods-institutionerna menar jag att det är nödvändigt med enstarkare styrning och ett större inflytande från riksda-gen. Vi vill kunna påverka de krav som ställerinför IDA-påfyllnaden i vår. Även om Världsbankenhar ökat sin insyn och den hänsyn som man ändå tartill miljöprojekt är det ändå väldigt långt kvar. har skrivit att regeringen skall återkomma pådet här området är inte särskilt bra. Vi hade klart ochtydligt kunnat säga att vi kräver att regeringen kom-mer med årlig skrivelse om Bretton Woods-institutionerna eller t.ex. att vi kräver en parlamenta-risk nämnd.Jag vill understryka att det är långt kvar när detgäller miljöhänsynen när projekt beslutas i Världs-banken. Vi från har en särskild reser-vation om dammprojekten.Beträffande skulder och skuldavskrivningar anserVänsterpartiet att det måste handla om vissa totalaskuldavskrivningar och inte bara skuldlättnader somgör att man tvingas att ta nya lån, för då finns ju skul-derna kvar.Jag vill också peka på att vi tillsammans medCentern och har tagit upp en del frågorkring strukturanpassningsåtgärderna.En annan fråga gäller hur man skall få nya in-komster till internationellt bistånd. I ,där medverkade, talas det om To-binskatten. Det finns också andra liknande förslag. Vimenar att med kraft måste driva på för att fåloss ytterligare pengar till angelägna projekt.Det finns också andra multilaterala insatser. Jaghade hoppats att skulle ha fullföljt sininställning och föreslagit högre bidrag när det gällerUNHCR, men så har inte skett. UNDP och görockså oerhört viktiga insatser.Vi från Västerpartiet har en rad reservationer närdet gäller enskilda länder. Jag vill bara peka på Ango-la och betydelsen av minröjning. Regeringen har därföreslagit ett anslag, men det är otillräckligt. Detskulle ha behövts betydligt mer medel till Sydafrikaför att se till att blir en stabil demokrati.Varken för eller för hela södra regionensskull har vi råd att låta misslyckas.När det gäller biståndskrediterna till Indonesienliksom till och annat ekonomiskt samarbeteanser och flera andra partier att sålänge man inte respekterar mänskliga rättigheter börden typen av bistånd inte utgå. Jag vill fråga Modera-terna om där inte vill hanågot bistånd över huvud taget. Uppfyller man intefattigdomskriterierna i ? Eller är detdemokratikravet som fattas? Man har faktiskt haftflerpartival där.I fråga om vill jag särskilt peka påNicaragua och hänvisa till hur förtrycket av mänskligarättigheter i t.ex. Chiapas i påverkar världse-konomin och tvingar oss till ställningstaganden.Det finns mycket ytterligare att påpeka. Man harlyft fram kvinnobiståndet och anlagt ett kvinnopers-pektiv på biståndet. Men ännu fattas det mycket närdet gäller barnens rättigheter och rättigheter för han-dikappade. har särskilt betonat kra-ven på att barnen skall få en bättre värld. Men detåterspeglas inte i biståndet. Det är barnen som får lidanär biståndet skärs ner.Herr talman!