prot · GI09114 · 1995-06-02 00:00:00 — Regeringens förslagrimmar dessutom illa med förslaget om höjd pen-sionsålder.Jag yrkar därför bifall till min reservation nr 40.Tack för ordet!Anf. 23 ()Fru talman! debatterar vi den helt avgörandefrågan för svensk ekonomis möjligheter till återhämt-ning. Det är också en helt avgörande fråga för om demånga enskilda arbetslösa skall kunna se framtiden anmed tillförsikt, med ett möjligt jobb i sikte, eller omman skall förbereda sig på en situation där massar-betslösheten har permanentats.Den socialdemokratiska regeringen och dess ar-betsmarknadsminister har undersin regeringstid misslyckats med den här huvudfrågan.I stället för att handfast arbeta med att skapa förut-sättningar för fler jobb i näringslivet har ministernbedrivit en diffus allmän arbetsmarknadspolitik medinslag av egna besynnerliga förslag.Regeringens politik riskerar nu att knäcka en po-sitiv konjunktur, vilket kommer att få förödande kon-sekvenser för såväl vårt lands ekonomi som för allade enskilda arbetslösa och de som kommer att mistasina jobb på grund av den här politiken.I stället för att med kraft skapa förutsättningar förvaraktiga och stabila arbetstillfällen har AndersSundström i de arbetsmarknadspolitiska debatter somvarit och i diverse tidningsartiklar valt att gå till an-grepp på den tidigare regeringen för att på så sättförsöka dölja sina egna tillkortakommanden.Fru talman! kommer verkligheten på ett brutaltsätt i fatt ministern. Denna verklighet visar på miss-lyckandet med att bekämpa arbetslösheten. Den härveckans siffror från AMS visar t.ex. att arbetslöshetenökar trots att vi har en högkonjunktur.Kritiken från såväl de fackliga organisationernasom från företagarna och inte minst från AMS har juockså varit massiv. Den hårdaste kritiken bör dockkomma från alla de arbetslösa som genom regeringenspolitik förvägrats möjligheten att få ett jobb.Det allvarligaste i den här situationen är regering-ens avsaknad av en politik för att få tillväxt och på såsätt få fler i sysselsättning. Det handlar om grundläg-gande fel i den ekonomiska politiken.Att regeringen sedan också misslyckats med sinaarbetsmarknadsåtgärder för att hålla den öppna arbets-lösheten nere kommer utöver detta. Det har redannämnts här i debatten , men jag måste ändå yt-terligare få understryka det. Jag vill ta upp två exem-pel.Det första handlar om det riktade anställningsstö-det RAS. Hur många som kommer att nyanställas pågrund av RAS vet vi inte exakt . Men den 31maj, som var sista ansökningsdag, var det enligt riks-dagens utredningstjänst 8 176 beslutade RAS-anställningar. Arbetsmarknadsministern hävdade frånbörjan att RAS skulle ge 110 000 nya jobb. Man nåralltså ett resultat på av detta. Tala ommisslyckande!Att själva konstruktionen med RAS också är fel-aktig gör ju inte saken bättre. RAS är t.ex. konkur-renssnedvridande. Företag som använder sig av denhär skatterabatten kan ge lägre anbud på jobb. Detriskerar sysselsättningen i andra företag som inte harfått den här rabatten. Det är inte att skapa förutsätt-ningar för långsiktiga stabila arbeten, tvärtom.Det andra exemplet, fru talman, har redan tagitsupp här i debatten. Det handlar om ungdomsintroduk-tionen.Arbetsmarknadsministern inledde sitt fögderi medatt avskaffa ett väl fungerande praktiksystem - ettpraktiksystem som innebar att ungdomar hade arbete istället för att vara arbetslösa. Tiotusentals ungdomarfick på detta sätt sysselsättning istället för att vara öppet arbetslösa.Sundströms ungdomsintroduktion, som skulle ge24 000 ungdomsjobb, visar sig nu genom siffror frånden ha gett 7 261 ungdomar jobb. Också den-na uppgift kommer från utredningstjänst.Resultatet talar ju för sig självt.Socialdemokraternas utlovade ungdomsgaranti,som skulle ge alla arbetslösa ungdomar sysselsättninginom , är mer än ett misslyckande. Mankanske inte skall ta till de stora orden, men det hand-lar i detta avseende om en arbetsmarknadspolitiskskandal. Det har gått valet. var 68 000 ungdomar i åldern upp till 25 årarbetslösa.Hur förklarar detta flagrantasvek mot såväl vallöftena som alla dessa arbetslösaungdomar? Detta är min första fråga i den här debat-ten. Jag ställer frågan till såväl utskottets socialdemo-kratiska representant som arbetsmark-nadsministern.Fru talman! talar och skriver dåoch då om sina omfattande sysselsättningsprogram.Men vad har dessa program för trovärdighet? Minis-terns program har ju fallit platt till marken. Vi har juockså sett dagens förskräckande höga arbetslöshets-siffror i relation till Socialdemokraternas vallöfte om5 % arbetslöshet under innevarande år. Verklighetenär att vi har en fortsatt hög arbetslöshet på ca 13 %.Därav är öppet arbetslösa.I den senaste arbetsmarknadspolitiska propositio-nen, som vi behandlar i ett betänkande, slårregeringen dock till reträtt. Jag tror att det sker i visspanikstämning mot bakgrund av den utveckling somhar skett. Bl.a. avskaffar man nu ungdomsintroduk-tionen och återgår till praktiksystemet. Man tar i öv-rigt också fasta på förslag från det politiska mittfältet.Men, fru talman, det räcker inte med bättre ar-betsmarknadspolitiska åtgärder, så länge som rege-ringen inte förstår de grundläggande faktorerna för attfå tillväxt och fler jobb. Det handlar om att få ettpositivt företagsklimat, underlätta anställningar ismåföretag och att minska skattekilarna i tjänstesek-torn, där den nya stora arbetsmarknaden finns. Pådessa för sysselsättningen så avgörande punkter görman ingenting från regeringens sida.Fru talman! I arbetsmarknadsutskottets betänkan-de har vi kristdemokrater en reservation om en annaninriktning av politiken för att få fram fler jobb.Jag vill yrka bifall till reservation nr 5.Jag vill också yrka bifall till reservation nr 12,som handlar om det nödvändiga med fortsatta arbets-marknadspolitiska insatser för dem som hotas avuppsägningar i kommuner och landsting på grund avregeringens politik i övrigt. Denna reservation är värdsärskild uppmärksamhet. Den handlar faktiskt om enoerhört central fråga, nämligen att minska den öppnaarbetslösheten.Regeringens politik gentemot kommuner ochlandsting kan innebära att 20 000 arbetstillfällen perår hotas , dvs. att totalt100 000 människor riskerar öppen arbetslöshet framtill sekelskiftet.I går kunde vi i tidningen läsaatt uppemot 10 000 anställda i landstingen, alltsåinom sjukvårdssektorn, betraktades som övertaligaoch att uppsägningar planerades. Detta är något heltannat än vad Socialdemokraterna lovade under valrö-relsen. Då hävdade man att man skulle värna barnom-sorgen, äldreomsorgen, sjukvården och utbildningen ikommuner och landsting. gör man tvärtom ochbeskär brutalt människors välfärd ute i de kommunalaverksamheterna.Till detta kommer att regeringen nu i praktikenavskaffar den möjlighet som den förra regeringentillskapade, bl.a. på initiativ på , föratt inte öka arbetslösheten bland personal från kom-muner och landsting. Hittils har länsarbetsnämndernakunnat sluta avtal med just kommuner och landstingom att erbjuda kompetensutveckling och utbildningtill uppsägningshotad personal i stället för öppenarbetslöshet. Detta har för exempelvis Östgötalands-tinget inneburit att ingen personal behövde sägas uppunder den förra mandatperioden, då fyrpartikoalitio-nen hade ansvaret.Men , fru talman, sägs mängder av personal uppav den socialdemokratiska landstingsledningen och avsocialdemokratiska kommunledningar i Östergötland.De får minsann inte något erbjudande om kompe-tensutbildning eller utbildning. Nej, de körs ut i öppenarbetslöshet. Det är den socialdemokratiska arbets-marknadspolitiken och politiken gentemot kommuneroch landsting i sin prydno.Här kommer min andra två frågor: Hur förklararSocialdemokraterna detta svek av vallöftena ochsveket mot alla dem som friställs i kommuner ochlandsting? Hur förklarar man sveket mot alla demsom får sämre omsorg, sjukvård och utbildning?Fru talman! I övrigt har vi från kristdemokraternassida några ytterligare reservationer i detta betänkande- reservationer som vi delar med andra partier. Jagskall dock inte här uppta tid med att yrka bifall tillalla dessa, men vi står givetvis kvar vid de uppfatt-ningar som vi i reservationerna uttrycker.Fru talman! På en punkt vill jag ändå göra ytterli-gare en markering. Vad gäller reservation 44 harElver redan yrkat bifall. Också jag yrkarbifall till denna reservation som är gemensam förFolkpartiet och . Det handlar omSamhall och om ytterligare föreslagna neddragningarav anslagen som vi motsätter oss. Det handlar om attfå arbetshandikappade i arbete.Jag har ju ställt frågor till regeringspartiet. Menjag vill även ställa en fråga till i detta sam-manhang, för det märkliga är ju att nu stöderdenna neddragning som man tidigare motsatte sig.Med anledning av detta vill jag fråga hur det kommer sig att man på den här punktenhar ändrat uppfattning. Antalet arbetshandikappade isysselsättning och arbete är ju inte en oväsentligfråga. Det är många som riskerar att inte få ensådan möjlighet.Anf. 24 HANS () replikFru talman! Jag vill ställa en fråga till . Den grundar sig just på det viktiga moment ibetänkandet om arbetsmarknadspolitik som handlarom kvinnor, framför allt de kvinnor som arbetar ikommuner och landsting.När jag läser kds motion finner jag att den inte in-nehåller några ytterligare anslag eller resurser. Deninnehåller en önskan om att man skall ta sig an an-ställda i kommuner och landsting som riskerar att bliuppsagda. Den möjligheten finns inom ramen förAMS flexibilitet, men den finns inte i realiteten. An-ledningen är att man har minskat åtgärdsanslagen.Av just de skäl som anför harVänsterpartiet därför satsat för ettbrett kompetensutvecklingsprogram för dem somtidigare varit anställda i kommuner och landsting.Jag har över huvud taget inte heller sett någon yt-terligare finansiering när det gäller kommuner ochlandsting med avseende på att regeringen nu avskaffaregenavgifterna. Varken beträffande den ekonomiskapolitiken eller arbetsmarknadspolitiken finns det nå-gon materiell grund för suck.Jag ställer mig bakom reservation 12, som sägeratt det vore mycket bra om man fortsatte med den härtypen av avtal. Jag förutsätter att ställersig bakom förslag till finansiering avdenna åtgärd, för det finns inget överskott i den AMS-budget som regeringen nu föreslår och som utskottetställer sig bakom. Tvärtom saknas det pengar tillungdomssatsningar, arbetsmarknadsutbildning ochmycket annat.Anf. 25 () replikFru talman! Man får tacka för att nustödjer reservation 12. Jag uppfattade också att man ivoteringen kommer att göra det. Kanske har mankommit fram till detta i eftertankens kranka blekhet.I övrigt verkar det som om intehar följt de debatter som har varit här i kammareneller läst de motioner som harpresenterat. Det gäller exempelvis möjligheten tillavtal mellan dels länsarbetsnämnder, dels kommuneroch landsting. Vi har ju i ett antal debatter med ar-betsmarknadsministern verkligen försökt markera attregeringen måste säga till ansvariga myndigheter attden här åtgärden måste få fortsätta. Dess värre har viinte fått ett sådant besked, och det är därför man nurunt om i landet avbryter den här typen av avtal.Finansieringen har vi klart redovisat i våra eko-nomisk-politiska motioner. Vi kompenserar för ege-navgifterna. Totalt handlar det i våra penninganslagom ett tillskott för kommunernas ekonomi på 8-10miljarder.Anf. 26 HANS () replikFru talman! Det är bara luft i det sä-ger. Det har varit diskussioner, jag har hört dem ochläst dem, mellan och arbetsmarknads-ministern. Dessa har varit mycket luftiga. skulle vilja att man tog hand om människor somsägs upp i kommunerna, och arbetsmarknadsministernsäger att det kan man väl göra alltefter länsarbets-nämndernas prioriteringar.Jag säger sanningen och har tagit konsekvenserna:Det finns inte pengar till detta. Det är därför länsar-betsnämnderna nu inte klarar av att fortsätta den härverksamheten. Därför har vi, just med hänvisning tillvad som händer i kommuner och landsting som fårminskade resurser och med tanke på att utbildningsav-talen mellan länsarbetsnämnderna och kommunernalöper ut, motionerat om och reserverat oss för att manmåste ha en kompetensutveckling för de stora grupper- inte minst av kvinnor från kontorsadministration,vård och omsorg - som måste få vidareutbildning föratt kunna hävda sig på arbetsmarknaden. Till detta harvi anslagit , men varken Kristde-mokraterna eller majoriteten i utskottet är intressera-de. Man pratar, och man tror att man skall klara ski-van i för sin egen politiska karriärsskull. Men ta då ansvar och tillsätt mer pengar så attdet verkligen finns resurser till den formidabla uppgif-ten att vidareutbilda och ta hand om de här männi-skorna, framför allt kvinnor från offentlig sektor somni låter gå ut ur den ordinarie verksamheten i kommu-ner och landsting eftersom ni dränerar dessa på peng-ar.Ni har fel i båda ändarna; både när det gäller denekonomiska politiken och när det gäller arbetsmark-nadspolitiken. Ni försöker dra fram något russin urkakan genom att prata luft.Det är inte så att jag ångrar mig, utan det som sägsi kds reservation är detsamma som det vi uttalar i vårreservation. Det är bara det att vi tar ansvar och avsät-ter pengar till den åtgärden.Anf. 27 () replikFru talman! Min slutsats av Hans Anderssonsförsta replik var uppenbarligen riktig. Vi kommer attfå röststöd från här i kammaren när detgäller att slå vakt om möjligheten för länsarbetsnämn-derna att sluta avtal med kommuner och landsting ochför kompetensutveckling och utbildning i stället föratt människor skall drabbas av öppen arbetslöshet.Det är bra att man har tänkt om och att man harkommit till insikt här i kammaren.För övrigt, fru talman, måste jag säga att HansAndersson faktiskt bör läsa på något bättre när detgäller mina insatser tidigare under de år som jag harsuttit här i . Tala inte om att det handlar omden egna politiska karriären! Det var ett definitivtlågvattenmärke i debatten. bordehålla sig för god för den typen av utfall. Om han läseralla de anföranden som har hållits här och de motio-ner som har skrivits av genom årenoch om han ser på hur vi agerat när det gäller arbets-marknadspolitiska insatser och möjligheterna förkommuner och landsting att behålla personal, då trorjag inte att han skulle kunna uttrycka sig på det sättet.Gå hem och läs på! Det tror jag Hans Anderssonskulle tjäna på inför kommande debatter.Anf. 28 ()Fru talman! Alltför ofta talas det om arbetslöshe-ten ur ett problemperspektiv för individen. Det talasom de eländessituationer som uppstår med arbetslös-het. Alltför sällan talas det om de positiva effektersom uppstår om människor har rätten till arbete. Möj-ligheten att själv försörja sig, att vara ekonomisktoberoende och att få det värde det innebär att ha ettarbete ger ett självvärde och en insikt om ens behov isamhället.Arbetslösheten var med rätta ett centralt tema iden svenska valrörelsen . Svenska folket röstadebort den regering som misslyckats med den ekono-miska politiken så till den grad att arbetslöshetenökade med mer än 400 000 människor under tre år.Svenska folket röstade bort den regering som såg tillatt ungdomsarbetslösheten, eller antalet ungdomarutan fotfäste på arbetsmarknaden, uppgick till över200 000.Dessa siffror är och var resultatet av flera olika or-saker. Internationell lågkonjunktur, blandat med enfelaktig ekonomisk politik i , ledde fram tillden situation av massarbetslöshet som i dagbefinner sig i.Väljarnas dom på detta område var och är tydlig.Väljarna ville ha en förändring och en ny politik. Deville ha en politik som tar till vara den mänskligakompetensen och som visar att alla, inte bara några,behövs i samhällsbygget, en politik som ser arbetslös-heten som det största och mest avgörande problemetoch som orsaken till ekonomiska problem.Väljarnas mandat är otvetydigt: Bryt utvecklingenmot massarbetslöshet, ge människor en chans att görarätt för sig och bryt med den politik som ledde oss in ikrisen!Per m.fl. har i denna sal sagt att densocialdemokratiska politiken har misslyckats. Menjämfört med är mer än 100 000personer fler anställda på den ordinarie arbetsmark-naden. Man skulle kunna använda detta som argumentför att bevisa att det som Per sade är fel, ochför att den socialdemokratiska politiken har lyckats.Ärligt talat tycker jag det är oanständigt att i en de-mokrati föra den typ av debatt som har förts här inne . Denna debatt grundar sig på att efter åtta måna-ders regeringsinnehav döma den politik som har förtsutifrån resultat och statistik; inte utifrån om åtgärder-na är bra eller dåliga. Jag tycker att vi skall överlåta åtväljarna att 1998 utvärdera resultatet av den politiksom förts.Jag konstaterar att vi har kommit en bit på vägen.100 000 fler människor är alltså i arbete än förett år sedan, men det avgörande är förstås hur utveck-lingen kommer att bli framöver. Vad jag tycker är änvärre är att Per försöker göra arbetsmarknads-politiken till en vetenskap, ungefär i stil med det viddet här laget klassiska begreppet "den enda vägenspolitik". Per talade förut om att den socialde-mokratiska regeringen undviker att göra det som ärofrånkomligt.Jag tänker senare, efter att jag gått igenom det somutskottet och regeringen föreslår, att visa på att detkrävs en del mer empiri innan Per med någotslags trovärdighet kan visa att politikfaktiskt leder till fler jobb.Arbetsmarknadspolitiken får som sagt aldrig redu-ceras till att bli ett slags sifferexercis och ett slagsmålom vems fel allt var. För det är frågan alltför viktig.Det vi i stället nu skall diskutera är den sakpolitiksom förs och den som oppositionen vill föra. Jagtycker det var intressant och häpnadsväckande atthöra bl.a. inlägg. Det var ju konstantfritt från vad kds själva vill göra. Vi hörde något slagsbifallsyrkande till en reservation, men vad den inne-bar fick vi aldrig reda på. Det kan vi kanske få redapå i ett senare replikskifte.Det som har hänt är att regeringens politik harinneburit ett skifte i politiken mot arbetslösheten. Nuförs en ekonomisk politik som grund som skall mot-verka den tudelning av ekonomin som vi ser. Export-industrin går som en följd av den flytande kronan bra,medan den inhemska ekonomin fortfarande har pro-blem. Dels är detta en följd av en för staten nödvändigsanering av statsfinanserna, delvis är det en följd avden politik som tidigare fördes och som inte på någotsätt förmådde möta konjunktursvängningen.Nu görs insater för att skapa en fungerande in-hemsk marknad och därmed också skapa jobb på denordinarie arbetsmarknaden. Men det kan inte varagenerella stimulanser, ty därtill är statsfinanserna i ettalltför dåligt skick. Det krävs riktade och noga preci-serade stimulanser. Det är bl.a. sådana som har disku-terats , dvs. stimulanserna för att få igång byggsektorn. Det finns ingen egentlig anledningatt diskutera det mer, och därtill har det redan diskute-rats , i denna kammare.Det är också viktigt att stimulanserna skapar jobbinte bara i själva byggsektorn. De skapar också jobbhos ett antal underleverantörer, som är viktiga delarav byggsektorn.Delar av oppositionen säger nej, med hänvisningtill att marknaden löser detta bäst. Det är ett bra ex-empel på den politik som misslyckats i sin passivitetoch som faktiskt underkändes av väljarna i valet1994.Stöd till investeringar och olika åtgärder för attsänka räntan och stärka tillgången på riskkapital ärandra socialdemokratiska åtgärder för att skapa förut-sättningar för jobb på den ordinarie arbetsmarknaden.Skillnaden är tydlig. En socialdemokratisk regering ärinte låst i tron att marknaden ensam skall lösa de storasamhällsproblem vi står inför.Nu handlar det om en aktiv politik för fler jobb.Resultatet lär vi få se. Ge er till tåls, så skall vi ta enseriös debatt när vi faktiskt ser resultaten. Man behö-ver inte ställa sig och orera om misslyckanden efter265 dagar som gör.Men även om vi lyckas med näringspolitiken ochlyckas få i gång fler jobb på den ordinarie arbets-marknaden, gäller det förstås att i ett akut skede mot-verka passivitet. Det gäller att utnyttja tiden av arbets-löshet för att bättre stå att möta arbetsmarkna-den.Här möter vi den mer traditionella arbetsmark-nadspolitiken. Den skapar inte många nya jobb, menden förbättrar just möjligheten för arbetslösa attkomma in på arbetsmarknaden. Den underlättar ar-betsmarknadens funktionssätt och rörlighet på ettsådant sätt att flaskhalsar kan motarbetas. Den ger denarbetslöse rutiner och förmåga att snabbare ta sig annya jobb.Under den förra mandatperioden blev denna poli-tik i alltför stor utsträckning en fråga om att hittasysselsättningsuppehållande åtgärder. användsåtgärder i större utsträckning för att leda människor inpå den ordinarie arbetsmarknaden.Då var ungdomspraktik och ALU grundstommen iatt hindra människors passivitet. är grunden attmänniskor skall höja sin kompetens och utbilda sigvidare. Därför har sedan den socialdemokratiskaregeringens tillträde antalet utbildningsplatser ökat.Fler människor får bättre chans att matcha sin kompe-tens mot de ökande krav som ställs på arbetsmarkna-den.Ungdomspraktik och ALU var i sig åtgärder sommotarbetade passivitet - det var deras förtjänst - mensom till sin konstruktion var ganska kravlö-sa gentemot arbetsgivarna och därmed ofta skapadeolika former av undanträngningseffekter.Hans Andersson sade tidigare att man nu gör enstorsatsning på ALU. Det skulle vara intressant atthöra om kunde referera till vad hansjälv sade i den förra arbetsmarknadspolitiska debat-ten här i kammaren om ALU. Kanske skall vi hämtaett protokoll och läsa högt ur det? Vi tvingas ta invissa delar av ALU, därför att vi vill se till att interåka ut för olika utförsäkringsrisker osv. Men det ärfortfarande så att huvudprincipen är att höja kompe-tensen, och att vidta åtgärder som ställer krav på ar-betsgivare och som leder in till den riktiga och vanli-ga arbetsmarknaden.Sedan den socialdemokratiska regeringens tillträ-de har kraven riktats på det sättet: större krav på ar-betsgivarna och tydligare incitament för att det skallbli riktiga, vanliga jobb. Ungdomsintroduktionen ärett bra typexempel på det. Det är inte så som somligatalare här har försökt göra gällande att ungdomsprak-tiken nu återinförs. Anställningskravet finns kvar förde ungdomar som är inom den enskilda sektorn iungdomsintroduktionssystemet.I det aktuella betänkandet går regering och ut-skottsmajoritet ett steg vidare. Efter att ha förstärktoch ökat insatserna tar vi nu nästa steg och förbättrarsättet de fungerar på. Fler skall mobiliseras i kampenmot arbetslöshet. Fler skall ta ansvar för att vändaskutan bort från massarbetslöshetens elände.Det lokala initiativet skall få ett ökat spelutrymme.Tidigare rigiditet vad gäller olika insatser ersätts meden betydligt större flexibilitet. Lämpligheten i olikaåtgärder varierar, och behoven bör i större utsträck-ning vara styrande än de av politiken ibland väl detal-jerade besluten förmått vara. AMS ges en beställningatt uppfylla, att med de resurser som står till budsskaffa fram aktiva ågärder för 240 000 människor.Huvudlinjen , precis som tidigare, är att i förstahand hjälpa arbetslösa in på den ordinarie arbets-marknaden. Därför föreslår utskottet en uppskärpningav regeringens förslag om personalförstärkningarinom . I stället för ett bemyndi-gande föreslår nu utskottet enhälligt att riksdagenskall fatta beslut om resurser till personalförstärk-ningarna. Därigenom ökas möjligheterna att snabbtkomma ut på en växande arbetsmarknad. Genomförmedlingsresurser minskar tiden mellan anmäldanya jobb och anställning. Genom fler förmedlare ökartiden för rådgivning. Genom mer resurser ökar möj-ligheterna till ett aktivt uppsökande av nya arbetsplat-ser.Att matcha var de arbetslösa finns med var de nyalediga jobben finns handlar delvis om att stärka kom-petensen, men också om att stimulera den geografiskarörligheten. Starthjälp och det nya pendlingsstödet ären del av den politiken.I den av Socialdemokraterna tidigare föreslagnabegränsningen av ungdomars öppna arbetslöshet tillmaximalt tas nu nästa steg mot genomfö-rande.