prot · GI09104 · 1995-05-12 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:104Fredagen den 12 majKl. 9.00 12.49Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § LedighetFörste vice talmannen meddelade att () ansökt om sjukledighet under tidenfr.o.m. t.o.m. den 18 juni.Kammaren biföll denna ansökan.Förste vice talmannen meddelade att () skulle inträda som ersättare för BarbroJohansson.2 § Meddelande om muntliga frågor till rege-ringenFörste vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skull följandestatsråd närvara:justitieminister , socialministerIngela , utbildningsminister , jord-bruksminister och statsrådet skulle besvara såväl allmänpoli-tiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområdeinom regeringen. Frågorna till övriga statsråd förutsat-tes beröra deras ansvarsområden inom regeringen.3 § Meddelande om svar på interpellationerTill kammaren hade inkommit följande skrivelse:Interpellationerna 1994/95:119, 124, 128, 143, 145och 148Till riksdagenBeträffande interpellationerna 1994/95:119 avRagnhild Pohanka om omvänt baggböleri,1994/95:124 av om mjölkkvoteroch arrendatorer, 1994/95:128 av omejderjakt, 1994/95:143 av om erkännandeav tornedalingarnas minoritetsstatus, 1994/95:145 avGudrun om omställda åkrar och 1994/95:148av om jakt på skarv får jag meddelaatt jag inte kan besvara dessa inom föreskrivna fyraveckor. Skälet härtill är utlandsresor.Jag kommer att besvara interpellationerna den 9juni 1995.Stockholm den 9 maj 1995Margareta Winberg4 § Svar på interpellation 1994/95:93 om Sveri-ge och klimatkonventionenAnf. 1 Miljöminister ()Herr talman! har frågat mig omregeringen har för avsikt att göra någon miljökon-sekvensbedömning av ytterligare medel till vägar iårets budget, vilka initiativ regeringen planerar attvidta för att skall uppfylla klimatkonventio-nen och vad som är regeringens bedömning av beho-vet av kraftiga skärpningar av åtagandet om koldiox-idutsläppen.Riksdagen fattade beslut om inriktningav investeringar i trafikens infrastruktur. Den nuva-rande trafikpolitiken bygger huvudsakligen på dettabeslut.Till inriktningsbeslutet tog och Banver-ket fram underlagsmaterial som beskrev olika inrikt-ningsalternativ. I underlagsmaterialet ingick miljö-konsekvensbeskrivning av alternativen, och ävenutsläppen av koldioxid beräknades. De uppskattade attkoldioxidutsläppen skulle öka med någon procent pådet statliga vägnätet till följd av väginvesteringarna.Vägverket upprättade efter beslut ennationell väghållningsplan som regeringen, efter vissaändringar, godkände . Väghållningsplanen inne-höll också den en miljökonsekvensbeskrivning. Närdet gäller anslagen till vägar beslutar omtreåriga planeringsramar i det årliga budgetarbetet.Förslaget i årets kompletteringsproposition för nästabudgetår innebär en minskning med ca 230 miljonerjämfört med planeringsramen /94 och med150 miljoner räknat på hela 18-månadersperiodenjämfört med tidigare förslag i budgetpropositionen.Det går inte att minska anslaget ytterligare utan att detfår konsekvenser på pågående och redan upphandladevägbyggnadsprojekt. I princip innebär nivån att nyavägbyggnadsprojekt inte kommer att startas underbudgetåret. Jag har i denna fråga samrått med kom-munikationsministern.Den svenska klimatpolitiken lägger vikt vid kost-nadseffektivitet. är exempelvis ett av de fåländer som infört en skatt på fossila bränslen i förhål-lande till koldioxidutsläppen. Ett annat exempel påkostnadseffektiva åtgärder är det program för energi-effektivisering och ökad användning av förnybaraenergikällor som bedriver i Baltikum.Riksdagen har lagt fast att utsläppen av koldioxidfrån fossila källor - i enlighet med klimatkonventio-nen - bör stabiliseras nivå, för attdärefter minska. Eftersom endast marginelltkan påverka de globala utsläppen skall varapådrivande i det internationella arbetet med att be-gränsa utsläppen av växthusgaser.Utsläppen av koldioxid i har mellan åren1970 och 1990 minskat med . De åtgärdersom vidtagits därefter kommer att leda till en minsk-ning av koldioxidutsläppen med ca 10 miljo-ner ton, eller i förhållande till en situationutan ytterligare åtgärder. Trots dessa insatser beräknasutsläppen överstiga nivå. 1990 årsutsläppsnivåer anges som faktiska utsläpp av koldiox-id vilka inte justerats för variationer i temperatur ochnederbörd. Om man skulle göra justeringar motsva-rande ett normalt klimatår, skulle dock utsläppen 1990hamna på samma nivå som beräknats för , dvs.ca 64 miljoner ton.Sedan dessa beräkningar gjordes har vissa åtgärderinförts eller föreslagits av regeringen som kommer attbegränsa utsläppen ytterligare. Avdrag för resor medbil till och från arbetet godtas för kostnader som över-skrider års taxering. Ny-ligen har regeringen i propositionen om finansieringav medlemskapet i Europeiska unionen föreslagit höjdkoldioxid- och energibeskattning för alla användare.Flera utredningar och kommittéer arbetar nu medfrågor som har direkt betydelse för klimatarbetet.Trafik- och klimatkommittén arbetar med förslagtill åtgärder som begränsar trafikens utsläpp av växt-husgaser. Kommittén kommer att lägga fram sittslutbetänkande . Den framtida ener-gipolitiken och därmed sammanhängande klimatfrå-gor utreds av . Kommissionenskall redovisa sina slutsatser den 1 december 1995.Naturvårdsverket och Klimatdelegationen har rege-ringens uppdrag att analysera vissa frågor i sambandmed utvecklingen av klimatkonventionen. skall dessutom följa utvecklingeninom klimatområdet och vid behov föreslå ytterligareåtgärder. Uppdragen skall slutredovisas den 1 sep-tember 1995.Regeringen kommer att överväga ytterligare åt-gärder när pågående utredningar har avrapporterats.När det gäller det långsiktiga behovet av utsläpps-begränsningar kommer den internationella klimatpa-nelens (IPCC:s) andra utvärderingsrapport att få storbetydelse för alla parter till klimatkonventionen. IPCCkommer bl.a. att försöka ge klimatkonventionensslutmål - att stabilisera atmosfärens koncentration avväxthusgaser på ofarliga nivåer - operativ innebördoch även behandla tekniska och ekonomiska fråge-ställningar.Redan nu kan sägas att en stabilisering av koldiox-idhalten i atmosfären förutsätter att de globala utsläp-pen av koldioxid väsentligt understigerdagens nivå. visar de flesta utsläppsbe-dömningar på ökande utsläpp för såväl industri- somutvecklingsländer. Kraftfulla åtgärder måste sättas inför att bryta denna trend.Vid klimatkonventionens första partsmöte i man om att industriländernas nuvarande åta-ganden inte är tillräckliga, och ett beslut fattadesdärför om fortsatta förhandlingar om ett protokoll. Denya förhandlingarna skall resultera i begränsningaroch reduktioner av utsläppen av växthusgaser inomtidsramar som 2005, 2010 och 2020. Förhandlingenskall ske i en sådan takt att man kan besluta om ettprotokoll senast 1997.Jag kan försäkra att vi med kraftkommer att driva klimatarbetet framåt. Vilka nivåersom långsiktigt bör vara vägledande för de globalautsläppen kan inte preciseras förrän underlaget frånIPCC föreligger. Våra nationella bedömningar måsteavvakta arbete. Regeringenavser att, med utgångspunkt i kommissionens förslag,arbeta för en överenskommelse om den långsiktigaenergipolitiken på bredast möjliga politiska grund.Anf. 2 ()Herr talman! Jag skall be att få tacka för det härinterpellationssvaret.Jag måste säga att jag har litet svårt att förstå mil-jöministerns belåtenhet med vad som hargjorts, dvs. just ingenting.Jag måste säga att jag har mycket svårt att förståmiljöministerns belåtenhet med vad mötet i fram till. Jag läste det pressmeddelande somdepartementet gav ut och där man just talar om att detvar glädjande resultat i Berlin.Jag menar att det är väldigt otillfredsställande re-sultat, därför att det man säger är att det som hittillshar gjorts inte är tillräckligt på något sätt. Dessutomvet man inte vad man skall göra . Det manvet är att det inte har gjorts tillräckligt, att detmåste göras någonting men att man intekan visa på vad. Jag tycker att det är en mycket otill-fredsställande situation.Detsamma gäller regeringens politik och regering-ens förhållningssätt till vad som behöver göras ochvad som skulle kunna göras i . Det görs enmängd utredningar, och det är väl bra. Det här är dockinte frågor där det råder särskilt stor brist på kunskap.Däremot är det brist på aktiva politiska beslut ochåtgärder som styr utvecklingen i en viss riktning,nämligen att man skall få ned utsläppen.Vi vet båda två att en stor bov i det här dramat ärtrafiken, och det är också den som det är lättast attgöra något åt - om viljan finns. Att behöva hålla påoch utreda och utreda och ha internationella konferen-ser för att kunna konstatera att om vi fortsätter som vigör kommer det att gå åt skogen, tycker jag är uttryckför en mycket, mycket låg ambition.En av de frågor jag har ställt handlar om miljö-konsekvensbeskrivningar när det gäller en fortsattutbyggnad av vägsystemet. Jag känner till att vi harbegränsat det här, . Det här är frågor somvar uppe . I uppgörelsen mellan Vänsterpartietoch regeringen ingick i saneringspaketet att vi ocksåskulle sanera utgifterna och inte satsa på nya vägpro-jekt. Det är jag alltså mycket väl medveten om.Vad jag saknar förutom sifferexercisen är vaddetta kommer att få för konsekvenser på utsläppsnivå-erna. Jag ser vad det innebär i kronor och ören. Menvad blir konsekvensen för utsläppsnivåerna? Manpåvisar att utsläppen kommer att öka, och det är detstora problemet.En annan fråga jag har ställt gäller vilka initiativsom regeringen planerar att ta för att skalluppfylla klimatkonventionen. Vad jag och väldigtmånga andra efterlyser är en nationell plan för hurSverige skall minska sina egna utsläpp. Det är mycketbra att vi jobbar internationellt, och det skall vi göra.Men vi måste också göra något här hemma. Vi kaninte bara peka på hur det ser ut utanför vårt landsgränser. I alla dessa sammanhang behövs inte baravackra ord och utfästelser utan också praktiska exem-pel att visa på i verkligheten. Med det goda exempletsmakt skall vi gå före och visa vägen.Svaret på min fråga om vad man avser att göra föratt uppfylla klimatkonventionen här hemma är: Ing-enting, eller vi vet inte.Min tredje fråga gäller bedömningen av behovetav en kraftig skärpning av åtagandena för att få nedutsläppen. Svaret på den frågan är nog: Ja, det behövsen kraftig skärpning. Det sägs dock inte ett ord, AnnaLindh, om vad som behöver göras. Det är detta jagefterlyser. Vad har regeringen för idéer om vad sombehöver göras?Jag har tagit del av en rapport som lades fram iapril inom . En grupp har räknat på vad sombehöver göras. Man har koncentrerat sig på trafikenoch säger att drastiska höjningar av bensinpriset ärnödvändiga för att angripa växthuseffekten. Nyckelntill en hållbar utveckling är en kraftig och stadigtökande skatt på bilbränsle.Detta är ett exempel. Gruppen har räknat ut att detbehöver ske en höjning av bensinpriset perår för att få ned utsläppen fram till år 2010eller 2015. Men det är ändå för litet, och det är viöverens om. Det här skulle innebära en drastisk höj-ning av bensinpriset. I skulle det bli fråga om30 kr litern. Det skulle nog vara chockerande förmånga.Man kan tänka sig åtgärder i kombination medsatsningar på alternativa bränslen, kollektivtrafik osv.Den här gruppen i har kommit fram till att detbehövs ett kraftfullt åtgärdspaket som också ger enklar signal till bilindustrin. Det här förslaget kommerinte precis från miljörörelsen. Det här är de rika in-dustriländernas samarbetsorganisation som har blivitså insiktsfull.Jag undrar hur man har tagit till sig de här kunska-perna och förslagen i regeringen. Förslaget skulleinnebära att bilindustrin fick klara signaler. De kom-mer naturligtvis att börja tillverka bränsleeffektivabilar. Bilisterna kommer naturligtvis att byta tillmindre och snålare bilar och spara på det sättet. Bilre-sorna kommer naturligtvis att bli färre och kortare.Det kommer naturligtvis också ske en ökad satsningpå att få fram alternativa bränslen.Jag skulle vilja ställa en mycket konkret fråga. Jaghar nämligen precis varit i där man villsatsa på etanolframställning. Det är ett pilotprojektsom jag vet att miljöministern känner till. I Örn-sköldsvik vill man mycket gärna veta varför det intehänder någonting. Jag tycker att det ligger inom ra-men för just det här frågekomplexet.Anf. 3 ()Herr talman! Den fråga har tagitupp med miljöministern är mycket viktig. Det kanskeär en av de viktigare frågor vi har att klara av. Detgäller begränsningen av växthusgaser och framför alltkoldioxid. Det finns naturligtvis inte särskilt mångagenvägar. Det gäller att begränsa användningen avfossila bränslen och att åstadkomma ett effektivareutnyttjande av de bränslen vi använder. Det gäller attbyta till nya bränslen. Därför tycker jag att den frågasom avslutningsvis ställde om eta-noltillverkning är mycket viktig, och det vore mycketbra att få ett svar på den.Det vore också mycket bra om miljöminister ville svara på vilka åtgärder regeringen planerarför att stimulera framtagandet av alternativa bränslen.Vi måste använda den metoden för att kunna minskautsläppen av koldioxid - det blir förvisso även utsläppav alternativa bränslen - eller snarare mängden koldi-oxid i atmosfären. När de alternativa, biologiskabränslena växer fram förbrukas koldioxid, och därige-nom ökar inte nivån i luften. Vilka åtgärder planerarregeringen och miljöministern i det avseendet?Detsamma gäller för kollektivtrafiken. Att flermänniskor åker gemensamt och inte tar sina egnabilar är framför allt viktigt i de tätbefolkade område-na. Vilka åtgärder tänker regeringen vidta i det avse-endet?Man kan också diskutera hur många vägar vi skallbygga. Vårt land är stort med ganska långa avstånd.Bilen är ganska viktig och nödvändig för människorpå vissa håll i landet. Därför måste vi också i framti-den se till att vi har ett vägnät som är rimligt ochtillräckligt bra för att kunna tillfredsställa både in-dustrins behov och de människor som skall förflyttasig. Däremot kan man fundera över varför regeringeninte ifrågasätter och försöker ompröva de storskaligasatsningarna i infrastrukturen. Jag avser , Dennispaketet och liknande projekt i andrastäder. Dessa satsningar stimulerar biltrafik på ett sättsom inte är förenligt med de här intressena och medde krav som ställs i klimatkonventionen. Det voremycket bra om ville svara på de här frå-gorna och beskriva hur regeringen ser på dem.Anf. 4 Miljöminister ()Herr talman! Jag börjar ändock med de internatio-nella frågorna och . Man kan alltidställa oerhört stora förhoppningar till internationellakonferenser. Om man skall ha en någorlunda realis-tisk utgångspunkt när det gäller vad Berlinkonferen-sen hade möjlighet att komma fram till, kan mankonstatera att den gjorde vad den skulle. Konferensenbestämde nämligen att man skall ta fram ett nytt bin-dande avtal om begränsningar av utsläppen efter år2000. Detta var syftet och det viktiga med Berlinkon-ferensen. Det lyckades den med.Bert , vårt internationellt erkända klimatfors-kare, försökte lugna några som tyckte att konferensenvar misslyckad. Han sade att från hans utgångspunktvar det de i sak viktiga framstegen som gjorde att hankunde bedöma konferensen som lyckad. Han är nogden person som är mest initierad och bekymrad närdet gäller klimatfrågorna.Nationellt tycker jag faktiskt att vi har anledningtill belåtenhet. Jag vågar säga att är det land,bland alla i-länder, som har kommit längst när detgäller minskningen av koldioxidutsläppen. Hade deandra länderna som deltog i kunnat visa att dehar minskat koldioxidutsläppen sedan år1970 och hade de kunnat visa på samma låga utsläppper capita som vi har uppnått i , skulle viinte ha haft ett särskilt stort problem att diskutera iBerlin.Sverige är också ett av de länder som har kommitlängst när det gäller beskattning av koldioxid ochanvändning av ekonomiska styrmedel. För övrigt kanman konstatera att i förrgår beslu-tade att man skall verka för koldioxidbeskattning. Jagtycker tyvärr att det är för mycket prat och för litethandling. Man gör koldioxidskatten frivillig och inteobligatorisk. Jag kommer att fortsätta att kämpa föratt koldioxidskatten i Europeiska unionen skall utgö-ras av en obligatorisk minimiavgift. På den punktenvar jag inte nöjd med besked.Vi har faktiskt anledning att vara nöjda med vad vihar uppnått i Sverige.Hur går vi då vidare? Ja, då måste vi faktiskt av-vakta och de utredningar som nusitter och som levererar sina resultat föratt få ett samlat åtgärdsprogram för hur vi skall gåvidare när det gäller koldioxidutsläppen. Men jag kankonstatera att vi redan gjort en del. Vi har t.ex. redangjort ordentliga besparingar inom biltrafiken genomatt inte satsa på nya vägbyggnadsprojekt. Vi har ock-så, för att uppmuntra till kollektivresande, försvåratavdragen när det gäller bilkörningen till och frånjobbet. Det innebär att det kommer att löna sig mer attlåta bli att ta bilen till och från jobbet.Vi kommer också att fortsätta arbetet med mil-jövänligare bränslen och miljöklassningen. Det ärLennart Brunanders tidigare partikamrat som leder . Vi hoppas på ettbra resultat av utredningen. Där kommervi att ha tittat på den framtida etanolbeskattningen.Jag ser dock problem med etanol. När jag tillträd-de trodde jag att motoralkoholerna skulle vara enlösning för en del av trafikproblemen, men det är deinte. Även om de är en lösning på just koldioxid-problemet är de inte en lösning på alla de andra ut-släpp som trafiken orsakar. Där kan vi säga att etano-len och motoralkoholerna tyvärr inte är mycket bättreän den renaste bensinen och dieseln är. Därför är jaginte så säker på att man skall bygga fast sig i enmycket storskalig användning av motoralkoholer, utandet gäller att redan nu titta vidare, se vad som blirnästa steg, vad är det som ger ännu renare motorer änanvändningen av etanol och motoralkoholer. Det ärfrågor som vi får avgöra under hösten.Anf. 5 ()Herr talman! Man kan alltid diskutera vad manskall vara nöjd med i förhållande till. Om man kankonstatera att andra gör mindre, kan man känna signöjd med sig själv därför att man i alla fall gör nå-gonting. Om man konstaterar att läget är allvarligt,sakfrågan är allvarlig, kan man inte vara nöjd förränman ser att man är på väg mot en lösning och attutsläppsnivåerna pekar åt rätt håll, dvs. Det är iförhållande till den politiska sakfrågan, dvs. tillståndeti världen vad gäller utsläppsnivåer och växthuseffek-ter, som jag är missnöjd och många med mig inombåde den nationella och den internationella miljörörel-sen. Sedan är det att beklaga att det finns länder somär sämre och tar mindre allvarligt på det här än vad vigör.Jag tror att vi är överens om att tidigarehaft en s.k. högre profil inom miljöpolitiken och ocksåvarit internationellt ansett som ett framgångsland ihögre grad än . Vi har tyvärr backat. Jag sernaturligtvis gärna att vi återtar en tätposition i miljö-frågorna över huvud taget och särskilt i dessa frågor.Därför efterlyser jag en nationell plan för hur det skallgå till.Nu säger att det sitter utredningar isnart sett varenda fråga och att vi får avvakta. Det harjag en viss förståelse för. Har man tillsatt en utredningskall man också se vad den kommer fram till. Men jagtycker ändå att det borde finnas något av idéverksam-het och tankar omkring vad det är för förslag somskulle kunna komma fram. Det borde kunna kommatydliga besked om att vi inte tänker falla till föga förkortsiktiga andra intressen, utan nu är det miljöfrå-gorna som måste få styra utvecklingen, inte bilindu-strin, bensintillverkarna eller betongindustrin. Detmåste få konsekvenser för planeringen av motorvägar,Dennisleder, och liknande. Det måstefå konsekvenser för skattesatserna på bensinen, förutvecklingen av alternativa bränslen. Även om dealternativa bränslena inte är perfekta kan vi ju se attde i avseende på just det här problemet med koldiox-idutsläppen är bättre. Då får man använda dem i vän-tan på att man kommer fram till någonting bättre. Dåär det olyckligt att sådana mycket konkreta projektsom det i som jag talade om - jag vet attmiljöministern känner till det - och som ju inte ärstorskaligt utan ett pilotprojekt har fastnat i någonmalpåse. Jag begriper inte varför. 6 ()Herr talman! Miljöministern säger att de alternati-va bränslena inte är fullgoda heller. Det är de natur-ligtvis inte. Problemet på jorden är vi människor ochvår verksamhet. Så fort vi rör oss förstör vi någonting.Vi producerar naturligtvis en del bra och lagar till endel saker. Men det viktiga är att vi gör rätt saker, såbra saker som möjligt.Miljöministern säger att vi kanske får någontingsom är bättre och skall satsa på det. Då vill jag sägaatt det bästa inte får bli det godas fiende. Det blir ju såom man resonerar som miljöministern. Vi vet att dealternativa bränslena, biobränslena, har fördelar. Nugäller det att hitta reningssystem för dem så att deockså blir bättre när det gäller andra utsläpp. Det gåratt hantera det. Jag vet att bilindustrin inte är särskiltintresserad av dessa bränslen. Oljeindustrin är defini-tivt inte det, men det är inte de som skall styra ut-vecklingen i det här landet, utan det är ändå vi som ärsatta att göra det som skall göra det. Därför efterfrå-gar jag litet mera handfasta åtgärder på denna punkt.När det gäller vägbyggande säger miljöministernatt man har skurit ner anslaget till vägbyggen och attdet kommer att innebära mindre utsläpp. Men det ärinte säkert, för det beror på var man sparar. Byggerman litet färre vägar i glesbygden kommer det att hamycket marginell eller ingen betydelse. Men låterman bli att bygga de storskaliga projekten, som som bevisligen kommer att generera mertrafik och med nödvändighet måste generera mertrafik om det över huvud taget skall vara ekonomisktbärande, kommer utsläppen att minska. Spar pengarnadär, då kommer det att ge effekt.Beträffande koldioxidskatten: Innebär den frihetsom vi får från att regeringenkommer att föreslå höjd koldioxidbeskattning?Anf. 7 Miljöminister ()Herr talman! Jag skall börja med den sista frågan.Den frihet som EU ger medlemsländerna påverkarinte förhållanden, för vi har redan utnyttjatvår frihet och infört en koldioxidskatt. Vi har enarbetsgrupp som tittar på möjligheterna att kommaöverens med om en höjning avkoldioxidskatten för den svenska industrin samtidigtmed en nedsättning för vissa företag. Den fråga somär viktig för oss och som jag drivit på de miljöminis-termöten som vi haft - jag kommer att fortsättaatt driva frågan - är att fler länder skall införa enkoldioxidskatt och att den skall bli obligatorisk. Jagtycker att den frågan skall drivas med en gemensamsvensk linje.Vi kan åter konstatera att det internationella lägettotalt sett naturligtvis är bekymmersamt med oerhörtmånga länder som inte alls uppfyller målen och överhuvud taget inte uppnått några minskningar av koldi-oxidutsläppen . Där måste vi fortsät-ta att inför nästa klimatprotokoll driva på när detgäller åtaganden, medel, skatter och styrsystem för attolika länder skall minska sina utsläpp.Vi har minskat våra utsläpp i Sverige.Vi har också den tuffaste beskattning som något landhar. Det innebär att det naturligtvis blir litet svårareatt ta ett nytt steg. Det första steget är lättast när manskall minska utsläppen. Det blir svårare när man villgå vidare. Men vi är fast beslutna att vi skall gå vida-re. Det kommer att få konsekvenser för energisyste-men och trafiken. Vi skär ner i de nya motorvägspro-jekten - detta som svar till - iårets budget. I stället premieras underhåll.Vi kommer att få effekter när det gäller miljök-lassning av bränslen. Men miljöklassningen är ettsvårt problem. Vi skall hitta en lösning som är hållbarpå både medellång och lång sikt. Därför vill jag fort-farande inte utlova några subventioner eller någonstorskalig satsning på system som vi inte är hundra-procentigt säkra på. Pilotprojekt kan få stöd . Däremot handlar det nu om att utforma ett lång-siktigt system som gynnar den absolut mest miljövän-liga trafiken.Herr talman!