prot · GI0986 · 1995-04-05 00:00:00 — Jag är säker på att den samlade kompeten-sen i SIDA och alla de kvaliteter som finns inom defyra biståndsmyndigheterna kommer att sammanförastill en slagkraftig enhet till gagn för u-världen.Anf. 62 () replikFru talman! Jag tror att det är mycket vi undraröver när det gäller de luddiga konturer som PierreSchori har gett om det imponerande Su-per-SIDA som skall växa fram somfågel Fenix eller vad det nu skall heta.Det är några andra frågor jag vill ställa. En utom-ordentlig viktig funktion för att få tillväxt i dessaländer är att vi öppnar våra marknader. Är regeringenberedd att inom Europaunionen kraftfullt arbeta föratt skapa större möjligheter för att kommain på de europeiska marknaderna? Där har vi på vissaområden fått ta steg tillbaka.Det andra jag skulle vilja fråga gäller den rapportsom vi har begärt att få om de mänskliga rät-tigheterna i de programländer som har. Vihade en litet förvirrad diskussion i utskottet. Jag villvädja till ministern att här ge ett besked om att vikommer att få utförliga rapporter om våra program-länder , och dessutom innan viskall behandla biståndsarbetet i utskottet.Min sista fråga gäller UNHCR. Det är en organi-sation som vi har mycket stor respekt för. Vi skullegärna vilja få ökade anslag till den. Hör det till deorgan som även ministern är beredd att öka anslagentill nu när ministern får en bättre ekonomi?Anf. 63 Statsrådet ()Fru talman! Vårt medlemskap i ger oss möj-lighet att påverka i de EU-frågor som kanske är vikti-gast för , och dem var innepå, nämligen att i högre grad öppna EU:s marknaderför produkter. Det betyder även en nöd-vändig koppling till att även reformera EU:s jord-brukspolitik. De två områdena inom politiken gåroftast inte ihop.Vi skall också arbeta med själva biståndsfrågorna.EU-länderna och svarar ju till-sammans för över hälften av de totala biståndsstöden ivärlden. Här finns det en utomordentlig möjlighet ochen eggande utmaning för oss att vara med och påverkanär det gäller både policy och effektivitet. Vi har nupå allvar börjat bekanta oss med EU:s bistånd. Jagskall inte sticka under stol med att vi ibland är mått-ligt imponerade. Effektiviteten och samordningen kanförbättras avsevärt, för att uttrycka sig diplomatiskt.Men mitt intryck är ändå att EU-biståndet nu ärinne i ett dynamiskt och formbart skede. Det finnsgoda förutsättningar för att tillsammans medlikasinnade ge viktiga bidrag till att EU:s bistånds-samarbete blir mycket mer relevant och effektivt.När det gäller de mänskliga rättigheterna ser jaginga svårigheter att spegla detta på ett tydligare sätt iregeringens olika skrivelser om så önskas.UNHCR är en organisation som vi sätter mycketstort värde på.Anf. 64 () replikFru talman! Att frysa biståndet kantolkas så att vi politiker inte har kontroll över landetsfinanser som frysningen sker. Därförfrågar jag biståndsministern varför den här frysningengörs. Beror det på att biståndsministern och regering-en bedömer att man inte kan klara av landets finansereller finns det andra skäl? Jag hoppas själv att landetsfinanser kommer att förbättras. Om frysningen liggerkvar kan vi komma oroväck-ande av BNI.Den andra frågan jag har handlar om Världsban-ken. Den frågan kanske är för tidigt väckt. Men harbiståndsministern funderat över formerna för en re-dovisning till av regeringens arbete iVärldsbanken?Anf. 65 Statsrådet ()Fru talman! En av mina första utlandsresor var attåka till och under en och en halv dag gåigenom hela organisationen. Jag måste säga att jag dåmötte - även jag är formbar - en Världsbank som varhelt annorlunda än vad jag hade väntat mig. Jag harsjälv tillhört kritiker. Jag har tyckt attden har varit alldeles för mycket inne på storskalighet,ignorerat den sociala dimensionen, miljöaspekter ochsådant.Men det var en annan bank jag mötte. De resone-mang jag hade med olika chefer var på minst lika högnivå som här i när det gäller utvecklings-frågor och strategier. Jag tror att det finns gott hoppom att har insett att storskalighetenmåste överges. Den sociala dimensionen och miljöas-pekterna skall genomsyra verksamheten, och gör detfaktiskt också om man tittar närmare på den.Om man på vissa håll här i inte litar pådetta har vi ett unikt forum i detta land, det s.k.Världsbanksforum, där ett 50-tal enskilda organisa-tioner är med och analyserar aktivite-ter. De diskuterar strategier och analyser av Världs-banken i en regelbunden dialog med regeringen.Anf. 66 () replikFru talman! Jag fick inte svar på min första fråga,men det finns en chans till.Jag tycker också att vi i utrikesutskotthar fått möta en Världsbank i en helt ny form. Det geross ett gott hopp om arbete. Men ickedesto mindre tycker jag att även skulle hamöjlighet att diskutera någon form av redovisningfrån regeringen, och inte bara Världsbanksforum. Iutskottets betänkande har vi uttryckt att vi ser framemot och förutsätter någon form av redovisning frånregeringen som även vi parlamentariker kan få hasynpunkter på.Anf. 67 () replikFru talman! Jag vill först understryka att jag tillfullo instämmer i beskrivning av hursäkerhet och bistånd hör ihop. De är lika väsentligabåda två för att öka utvecklingen i världen. Jag in-stämmer även i att det är mänskliga sociala investe-ringar som krävs. , initiativtagare tillFN:s toppmöte i , drev verkligen på dettanär han talade om den sociala bomben som kommeratt brisera om inte världen gör ytterligare insatser.Men det kan inte hjälpas, , vi måsteåterkomma till frågan om enprocentsmålet. Jag harredan fått flera svar på de frågor jag har. Men jag harinte fått svar på frågan om allt annat har prövats. Detär ju då vi är beredda att diskutera. Jag anser inte det.Anser att allt har prövats?Jag skulle också vilja ta upp frågan om utveck-lingen i . Jag tycker att på ett brasätt beskrev att det är fråga om marknad och stat.Staten har definitivt spelat en stor roll. Det är viktigtatt staten i olika framöver också är enrättsstat. Det är där mina frågor kommer in. Alla talarom det ekonomiska undret med tillväxt. Jag uppfatta-de det mycket väl. Men vi vet också att det finns storabrister när det gäller respekten för mänskliga rättighe-ter i t.ex. , och en rad andra länder.Det är där andra frågor som jag ställde till PierreSchori kommer in. De handlar om u-krediter ochandra former av ekonomiskt samarbete med dessaländer. Jag och har mycket svårt att sedetta som relevanta och viktiga inslag i biståndet. Vimenar att skulle kunna uttrycka sin uppfatt-ning om nödvändigheten att respektera mänskligarättigheter genom att inte använda sig av u-krediter.Vi har ett flertal exempel, bl.a. och Ma-rocko som jag lyfte fram. Jag vill upprepa frågan. Vadkommer ni att göra på det området? Hur skall vi kun-na utöva påtryckningar i dessa avseenden om vi inteanvänder det instrumentet.En annan sak i sammanhanget är att u-krediter ärtvivelaktigt som biståndsform.Anf. 68 Statsrådet ()Fru talman! Jag vill först säga att vårt indragandeav vissa reservationer drabbar även u-krediterna. EvaZetterberg kan möjligtvis vara nöjd med det beskedet.Låt mig också kommentera skuldfrågorna, somEva tidigare tog upp. När jag deltog viddet sociala toppmötet i hörde jag Dan-marks biståndsminister annonsera att av-skriver sina bilaterala biståndskrediter om 1 miljard,och för det fick han mycket stora rubriker. Jag fickfrån medierna frågan om skulle följa Dan-marks exempel. Jag sade då nej, eftersom vi avskrevvåra krediter av det slaget redan 1978.Detta är ett uttryck för en mycket samlad och aktivantiskuldstrategi, som har bedrivit oavsettregering och som vi nu med kraft fullföljer inte baranär det gäller exportkrediter, bilaterala fordringsägarei , skulder till multilaterala institutioneroch kommersiella skulder utan också när det gäller förVärldsbankens särskilda program för Afrika.Dessutom måste man vidta speciella åtgärder förländer som aldrig själva kommer att klara sin skuld-börda, sådana som , , , och . Vi jobbar härvidlag aktivtmed lösningar, och det kommer att ingå i den svenskastrategin framöver att bistå dessa oerhört skuldtyngdaländer.Anf. 69 () replikFru talman! Jag känner till situationen och dis-kussionen vad gäller skuldsanering och vet att Sverigeredan har avskrivit de bilaterala skulderna, men jagmenar att man med betydligt större kraft borde drivadetta på det multilaterala området och att , närvi hade tagit steget att skriva av skulder på det bilate-rala området, i borde ha kunnat erbjudanågot annat, något som motsvarade det som gjordesfrån , som inte har minskat sitt bistånd.Jag vill också ta upp frågan om Världsbanken.Pierre hänvisade till det förträffliga organetVärldsbanksforum, som har mycket kvalificeradekunskaper på området. Men det handlar, precis somHelena sade, inte om ett antingen-eller. Vimenar att även om sköter sig ypperligt,borde det vara regeringens uppgift att se till att riks-dagen fick möjlighet att yttra sig och ha synpunkter.Det kan ju, , komma fram bra synpunkteräven från . Man behöver i varje fall inte utgåfrån att så inte är fallet.Jag vill i detta sammanhang anknyta till det somPierre sade om IDA-påfyllningen i vår. Vi hartidigare haft en debatt med om detta,och vi vill från flera partier veta mera exakt vilka kravSverige kommer att driva. Vi fick veta litet mer om desociala krav som tänker driva, och det ärutmärkt - jag har inga invändningar. Jag menar attriksdagen precis på samma sätt borde få möjlighet attse på dem och lämna synpunkter på dem innan rege-ringen går vidare.Vad till slut gäller frågan om kvinnoperspektivet ibiståndet tycker jag att det var mycket bra att ta uppdetta och visa på hur skall gå i förtruppen föratt se till att biståndet präglas av detta perspektiv.Likaså bör vi peka på att kvinnor med funktionshinderhör till de värst drabbade i världen.Men jag tror inte att det räcker med detta, PierreSchori. Vi måste också peka på hur barnen drabbas avbristen på utveckling, av fattigdom, av svält osv.Åtgärderna häremot går naturligtvis genom kvinnor-na, men det räcker inte. Det finns stora grupper avbarn - föräldralösa, gatubarn, prostituerade osv. - ivilkas liv kvinnan inte finns kvar, och jag menar där-för att på ett helt annat sätt måste satsa på attlyfta fram och se till hur barnet kanvärnas i biståndet.Anf. 70 ()replikFru talman! Jag vill gå tillbaka till det som jag togupp i mitt anförande, nämligen moral, etik och ansvari samband med den nya myndigheten. Jag skall ta ettexempel från gräsrotsnivå, som gäller dammbyggen.På den därav berörda marken har det ofta bott ur-sprungsbefolkningar som har brukat jorden i hundra-tals år. När man ser på de handlingar som dammbyg-garna och projektlandet gör upp angående ersättning-ar till de människorna finner man att dessa kallasinformella arrendatorer. Det finns ju inga köpekon-trakt eller ägohandlingar på den jord som de har bru-kat . I och med att de är informellaarrendatorer får de också en ersättning, som betalas utpå olika sätt. Det händer ofta att man gör upp om attprojektörerna först skall ta hand om ersättningen,sedan skall ta reda på vilka som skall ha den ochdärefter skall göra utbetalningarna.Jag undrar om detta är en ansvarsfråga som berört.ex. svenskt bistånd när vi deltar i ett sådant stortprojekt.Anf. 71 Statsrådet ()Fru talman! Jag har på grund av tidsbegränsningeninte tidigare haft tillfälle att kommentera det intressan-ta inlägg som gjorde.Vad gäller dammbyggen ser jag ingen anledningatt vara generell motståndare till sådana, t.ex. i sam-band med energiprojekt. Varje projekt är unikt ochmåste bedömas utifrån sina speciella förutsättningar.Ett problem är storskaligheten, som ofta ger effekterpå regionen, på flora och fauna och på människornas,inte minst ursprungsbefolkningars, bosättningar. Manmåste därvid väga fördelar mot nackdelar. Sätter manupp bara ett mål, exempelvis miljömålet, gör man detlätt för sig. Vi måste kanske ta hänsyn till flera mål,som tillväxt, fördelning, demokrati och oberoendeliksom också ursprungsbefolkningarnas egna önske-mål. Det blir då en avvägning av för- och nackdelar,men det avgörande måste vara önskemålen från mot-tagarlandet självt, även om också där ursprungsbe-folkningen kan komma i kläm, precis på det sätt som,som bekant, skett i olika projekt här i Norden.Vi har inom och i de regionala ut-vecklingsbankerna drivit kravet på ingående miljöana-lyser, som också sade, av deolika projekt som vi är engagerade i. Inom t.ex. i skall nu den oberoende inspek-tionspanelen - och det är en innovation i Världsban-ken - bedöma om man uppfyller kraven på miljöom-rådet. Vi kommer att noga följa den utvärderingen.Jag tycker avslutningsvis att tanke att vi själva skulle skaffa oss en kapacitetutöver den som vi redan har för att värdera dessaprojekt är intressant.Anf. 72 () replikFru talman! Jag skullemed anledning av den diskussion som här har förtsom de enskilda organisationerna vilja ställa en frågatill statsrådet. Jag tror att det var under valrörelsensom nuvarande statssekreteraren kalla-de enskilda organisationers bistånd för "välgörenhetoch plåsterbistånd". Jag undrar om statsrådet ställersig bakom den beskrivningen eller är beredd att taavstånd från den här. Vi har ju i utskottet varit över-ens om att det i det bistånd som bedrivs av organisa-tioner finns en oerhört stor kompetens och att detäven har andra fördelar, inte minst när det gäller de-mokratiöverföringen.Jag skulle också vilja ställa en annan direkt fråga.Det nämndes här tidigare vad gäller avräkningen avflyktingmedel att man noga skulle hålla ögonen pådetta och se om man kunde tillgodogöra sig en del.Men enligt de uppgifter som jag har fått från depar-tementen går det till så, att sedan har fattatsitt beslut överförs alla dessa pengar tillKulturdepartementet. Är det meningen att man däri-från sedan skall betala tillbaka dessa pengar till bi-ståndsverksamheten, eller hur skall det gå till när manupptäcker att pengarna inte går åt, därför att det intekommer någon ström av flyktingar från mottagarlän-derna?Jag menar att vi här redan nu har medel för attbetala extrapengarna till de enskilda organisationersom de flesta av partierna här har ställt upp för.Anf. 73 Statsrådet ()Fru talman! Jag har redan varit inne på frågan omenskilda organisationer. Det finns nu utökade ochmycket stora möjligheter att tillgodogöra sig medelockså från EU-budgeten. Det är en förutsättning förden syn som vi har från regeringens sida på hur viskall fördela de resurser som vi har. De enskilda or-ganisationerna kan klara sig mycket väl och kommeratt få all den hjälp de kan behöva av oss för att utnytt-ja EU:s resurser.Låt mig ta ett exempel som självtog upp och som gäller Pingstmissionens u-landshjälp.Den gör en oerhört viktig insats i i Afrika.Den har från regering och riks-dag fått ca , vilket är en stor sum-ma, för sin verksamhet. Vi går vidare i Rwandaoch genom att också stödja ett långsiktigtprogram för försoningsfrämjande och konfliktföre-byggande insatser, som löper och som ävenförutsätter parlamentarisk medverkan. och andra har varit med i detta arbete. På dettasätt måste vi fördela våra resurser.Enskilda organisationer, i detta fall Pingstmissio-nen, kan få pengar för sin verksamhet också frånannat håll, vilket möjligtvis kan kompensera deminskningar som man anser sig drabbad av från rege-ringens sida. Vi går från ett annat konto vidare medmera långsiktiga satsningar för att främja fred, säker-het och försoning i på lång sikt.Anf. 74 () replikFru talman! Jag har själv i en särskild motion talatom en svensk-norsk insats just i och varitinne på att man skulle göra en insats på ännu högrenivå, dvs. på absolut högsta diplomatiska nivå frånSveriges och sida. Jag tror också på den vä-gen. Precis som statsrådet sade tidigare är det poäng-löst att sätta det ena mot det andra. Vi menar att man istället skulle se till att dessa insatser verkligen gickhand i hand genom det stora förtroende som harbyggts upp i och med att det finns en närvaro i nästintill varje kommun. På samma sätt vore det viktigt attockså PMU hade tillfälle att fortsätta sina insatsersamtidigt i detta område.Jag tycker att det som statsrådet tog upp om självademokratiprocessen var intressant. Jag tycker att detär viktigt att se att folkrörelserna i vårt land hade enenorm betydelse. Om man bara skulle ha gått viamyndigheterna då demokratin växte frami vårt land tror jag inte att det hade blivit så mycketmed den. Det var väldigt viktigt att det var just genomfolkrörelserna. Det gällde kyrkor och politiska organi-sationer tillsammans, som verkligen fick detta att ske.Jag vill tacka för det som har sagts om kvinnornahär. Det är de allra fattigaste, och därför vill vi verkli-gen stödja de insatser som görs genom olika organi-sationer.Anf. 75 ()Fru talman! har utvecklat mycketav den moderata synen på biståndspolitiken. Jag villförst ta upp en sak som biståndsminister upp, nämligen anledningen till att en hel del län-der i den tredje världen har utvecklats snabbt. Detgäller statsmaktens roll i detta. Det var mycket bra attPierre tog upp detta, för det ligger en viktiglärdom i det: att se till att man har en stark men be-gränsad statsmakt. Vad som har präglat statsmakternai just dessa länder är deras förmåga att leverera detstaten och enbart staten kan göra men strunta i attgöra allt annat. Det är länder där skattetrycket harvarit och är mycket lågt, där den offentliga makten ärmycket begränsad. Den offentliga konsumtionen iAsia Pacific är ungefär 8 %.Det intressanta är, som också påta-lade, att denna snabba utveckling har kunnat ske un-der en mycket hög grad av jämlikhet. Man har t.ex.haft en jämn inkomstfördelning. Lärdomen är att mankan ha en liten statsmakt, ett begränsat skattetryck, enstark tillväxt och en hög grad av jämlikhet. Det trorjag vore bra om den svenska socialdemokratiska re-geringen tog till sig. Man behöver inte alls bygga utoffentlig sektor. Det är det gamla konservativa sundabegreppet, att se till att man har en fungerande rätts-stat och att den gör vad den skall.Vi införde allmän folkskola 1842 i , inomramen för en begränsad statsmakt. Vi hade allmänläskunnighet 1870. Man kan leverera mycket ävenmed en begränsad statsmakt.Vad jag huvudsakligen vill ta upp är det omvändaperspektivet mot det tog upp, detglädjande perspektivet. En sjättedel av u-världensbefolkning lever i länder där inkomsten per capitaminskar. Man blir fattigare och fattigare år för år.Detta förekommer på alla kontinenter, men det ärhuvudsakligen i . Det finns mycket stor anled-ning att fundera över varför det blir så. Man måste juanalysera varför det sker, om man skall kunna kommafram till hur det skall kunna förbättras.Det har gjorts många omfattande och noggrannaanalyser av den afrikanska fattigdomen. Jag tänkte gåigenom de centrala slutsatser man har kommit framtill.En sådan slutsats är att den afrikanske bonden ärvärldens kanske högst beskattade person. Denna fatti-ge bonde och hans fattiga familj drabbas mycket hårtav statens, man vågar nästan säga förföljelser. Det ärmonopol av olika slag, t.ex. inköps- och utsädesmo-nopol. Man pressar ner priserna och suger ut bonden.Det är många som flyr från landet in till städerna. Dedrivs in till de omfattande kåkstäderna.Om staten struntade i att bestraffa bönderna i Af-rika skulle oerhört mycket vara vunnet. Många län-ders statsmakter för en konsekvent, totalt utveck-lingsfientlig politik. Det finns ingen anledning till atten av jordens fattigaste grupper skall bli så hårt drab-bad.Dessutom motarbetar man företagsamheten, fram-för allt småföretag. Vi vet alla att utveckling kräver enenorm bredd i småföretagsamheten. Så växte Sverigefram. Det kom företag överallt. Det startades sågaroch bruk, tjänsteföretag av olika slag. Personligainitiativ motarbetas och har motarbetats under lång tidi många afrikanska länder.Tillbaka till och . Det handlar omen för stor statsmakt som gör fel saker. Den offentligakonsumtionen i söder om är t.ex. nästandubbelt så hög som den i , jämfört med8 %. Vad söder om skall lära sig avOstasien är att se till att skära ner, privatisera ochavreglera. Det är viktiga slutsatser, biståndsministern.Man har satsat mycket på företagsamhet inomstatssektorn. Enbart underskotten i de statliga företa-gen motsvarar en summa som man skulle kunna upp-nå allmän läskunnighet för. Det är vad man skall görai stället för att pumpa in pengarna i dessa giganter,dinosaurer, som ofta är till, inte för att producera utanför att enpartistaten skall försörja sina trogna. Omman avskaffade dessa underskott och lade in pengarnai utbildning skulle man väl klara en utbildning föralla.Man försummar infrastrukturen. Det finns beräk-ningar som säger att vanskötsel av infrastrukturen -vatten, vägar etc. - i hela u-världen motsvararhela biståndsflödet, . Detgäller då inte enbart utan hela u-världen.Det finns många saker man har gjort fel. Man för-summar utbildningen. I stället för att satsa på allmänläskunnighet har man försummat det kraftigt. Ungefärhälften av vuxna invånare är läskunniga.Man har motarbetat hela den finansiella sidan, oftasett den som något ont och skadligt. Vi får remini-scenser av det även här i kammaren, när man tror skall slänga grus i det finansiella maskineriet ochatt det skulle vara bra för välståndet. Det är en egenar-tad uppfattning.Afrika har också ett högt biståndsberoende, i rela-tiva tal det högsta. I absoluta termer, alltså dollar perinvånare, finns det högsta biståndet i Mellanöstern.Allt detta är tydliga erfarenheter som har kommitfram. Vad skall man då göra ? Förstoch främst måste man se till att det faktiskt är lönsamtoch framgångsrikt att vara bonde i . Återigen,bor på landsbygden. Fattigdomen finns trots alltframför allt på landsbygden. Det måste vara lönsamtatt vara självägande bonde, att få betalt för sina pro-dukter, att kunna investera i utsäde och i förbättringaroch veta att man får skörda frukterna av det. Det ärinte konstigare än hur vårt välstånd eller välståndet iOstasien växte fram.Den fria företagsamheten, rätten att fritt starta fö-retag, fick vi kämpa oss till iSverige. Den finns fortfarande inte i många afrikanskaländer. Det finns mängder av regleringar som stopparupp den. I apartheids var det förbjudet för85 % av befolkningen att över huvud taget äga före-tag.Man måste se till att fri företagsamhet, som ärgrunden för allt välstånd över huvud taget, kommerfram. Man måste få ner den offentliga sektorn till enrimlig omfattning, gärna till ostasiatisk nivå, vilketskulle innebära nästan en halvering. Men man måstese till att de pengarna läggs på utbildning, framför alltgrundutbildning som inkluderar också flickorna. Detär det centrala. Den som inte är läskunnig har svårt attta till sig någonting annat, kunskap och erfarenheter.Hälsovården är också viktig. Den afrikanska kvin-nan föder i genomsnitt sex barn. Det borde vararimligt att komma ner till tre barn per kvinna.Det har man gjort i andra länder. Men det kräverframför allt läskunnighet, att människorna kan ta tillsig information. Drivkraften finns där redan. Det äringenting man behöver tala om för människor, att detär önskvärt, utan det gäller att de får kunskap om vaddet kan innebära.Det handlar också om öppenheten, att bryta de lo-kala monopolen. Importöppenhet är viktigt för dessaländer, därför att det utsätter den egna verksamhetenför konkurrens. Det förhindrar att man bygger upplokala monopol, som det så lätt blir i . Därfinns bara en producent som är skyddad, ofta av högatullar.Man måste bygga vägar. En så enkel sak som attden familj som inte har tillgång till väg har svårt att fåen rimlig standard tänker vi ofta inte på i i-världen.Här har vi alla med självklarhet tillträde till en väg.Det är så självklart, så vi funderar inte ens på det. Detär som luften vi andas. Att bygga vägar och underhål-la vägar är mycket viktigt.Dessutom är det viktigt att elektri-fiera också landsbygden, när man har kommit litetlängre. Den energin måste då tas någonstans ifrån -dammar, kärnkraft eller vad det nu kan vara. Detmåste faktiskt produceras energi om man skall elek-trifiera landsbygden.