prot · GJ0932 · 1995-12-06 00:00:00 — Jag gör intebedömningen att det vi har skrivit i det säkerhetspoli-tiska dokumentet nödvändiggör en organisation somär exakt densamma som den vi beslutade om 1992.Det är inom parentes sagt inte okänt att vi var emotden dimensioneringen också. Vi har alltså olika ut-gångspunkter när vi bedömer vad som händer i dagoch vad vi bör göra framöver.Anf. 10 () replikFru talman! Vad gäller den ekonomiska ramen vetju väldigt väl att vid tvåtillfällen under det gångna riksdagsåret i princip harställt sig bakom regeringens besparingsmål om 4miljarder kronor fram . Vi har också uttalatoss för att, om möjligt, spara ytterligare 1 miljard.Men med det obefintliga beslutsunderlag som finnspå bord och med de omfattande beställ-ningar som läggs ut till försvarsmakten i olika avse-enden vore det ganska poänglöst att försöka träffa rättmed en ekonomisk rambeskrivning här . Det trorjag att kan vara överens med mig om.Jan Jennehag sade också att han instämmer i att ettEU-medlemskap omöjliggör neutralitetspolitik och attVänsterpartiet därför är emot medlemskap i . Nutror jag att något missar huvudpoängen isammanhanget. Det var ju inte så att vi gick med i EUför att inte längre kunna bedriva neutralitetspolitik. Vigjorde det för att den säkerhetspolitiska utvecklingen iEuropa på alla avgörande områden gjortneutralitetspolitiken obsolet. Detta har möjliggjort ettmedlemskap i . Medlemskapet ger oss möjligheteratt direkt inifrån påverka utformningen av den framti-da säkerhetspolitiska strukturen i . Detta förut-sätter visserligen att man har en strategi; att man vetvad man gör när man är medlem i EU och inte ägnarsig åt anpassning, som t.ex. vid det senaste beslutetom harmonisering av tolk-ning av skyddsbehov.Den militära alliansfriheten, som vi är överens om,ger oss handlingsfrihet men föreskriver inte vårthandlande i olika lägen. Den ger oss exempelvis möj-lighet till fullt deltagande i den kommande insatsen iBosnien.Anf. 11 () replikFru talman! I diskussionen om den ekonomiskaramen tycker jag att för ett resone-mang som bortser från politiska realiteter. Det kanvara så att det är viktigt att undersöka ytterligare in-nan man bestämmer sig. Men det kan också vara så ser den ekonomiska ramen som ett av de få styr-medel vi har för att driva utvecklingen i önskad rikt-ning. Jag inser att även behöver rådrum.Det har ju inte saknats tecken på en betydandespännvidd i partiet vad gäller synen på den ekonomis-ka ramen.När det gäller frågan om huruvida neutralitetsbe-greppet är ålderdomligt och passé eller inte, måste vierkänna att det även här finns utrymme för olikaprincipiella ståndpunkter. Det viktiga för mig är attden långtgående integreringen i ett försvarspolitisktsamarbete, som innefattar allt från materielfrågor gemensam syn på utrikes- och säkerhetspolitik,naturligtvis innebär faror för en konsekvent alliansfri-het. Det kommer att försätta oss i praktiska svårighe-ter att hålla rent framför vår egen dörr när vi i praktis-ka sammanhang alltmer glider in i ett samarbete. Jagerkänner och tillstår att det i många sammanhang ärönskvärt. Men vi måste också kunna diskutera deprincipiella konsekvenserna av detta och om det uralla synpunkter är önskvärt eller inte. När det gälleralliansfriheten menar jag att det finns faror som vimåste uppmärksamma och belysa.Anf. 12 () replikFru talman! Det kan ha sina risker att leva i engemensam värld. Det kan vara enklare, vilket jagemellertid inte tror, att ställa sig utanför. Men när densäkerhetspolitiska utvecklingen i nu har blivitannorlunda och gjort det möjligt för oss att fullt utvara med och påverka, då ser jag inte riktigt poängen iatt ställa sig utanför. Med den militära alliansfrihetenhar vi inte förbundit oss till att dras in i något som viinte själva kan ta ställning till. Men när man lever i engemensam värld är det givet att man är beroende avvarandra. Det skapas bindningar. Men det tror jag ärofrånkomligt.När det gäller den ekonomiska ramen tror jag ändåatt är överens med mig om att det riks-dagsbeslut som vi kommer att fatta innebär ettstort antal beställningar på nytt underlag för att viskall kunna fatta kommande beslut.Det är möjligt att jag gör orätt, menjag har en svag aning om att ekono-miska ram kanske inte i första hand motiveras av detsäkerhetspolitiska läget eller försvarseffekten av olikaekonomiska ramar. Men det är möjligt att jag gör JanJennehag orätt. Det är möjligt att man skall ha JanJennehags odiskutabelt och eminenta långa erfarenhetfrån såväl försvarsutskott, försvarskommittéer och nusenast försvarsberedningen för att kunna möjliggöraen seriös bedömning av försvarseffekten av den eko-nomiska ram som här föreligger, en bedömning somvarken Försvarsmakten, Försvarsdepartementet ellerförsvarsutskottet har förmått sätta på pränt.Anf. 13 () replikFru talman! Att vi inte vill att skall varamedlem i Europeiska unionen innebär naturligtvis inteatt vi vill att ställer sig utanför samarbete. Detinnebär att vi vill ha en konstruktion där vi byggersamarbetet underifrån och inte utifrån en överstatliginstans bedömningar. Jag tror att den principiellaskillnaden är helt klar och att vi får acceptera att vihar olika syn på detta.När det gäller den ekonomiska ramen skall vi intebortse från att det finns olika positioner inom detpolitiska fältet. Jag erkänner och anser att det är enhelt legitim inställning att inta en viss roll i det härspelet - låt oss kalla det så. Vi får komma ihåg att videltar i politiskt arbete för att vi önskar driva politi-ken i en viss riktning. Då lierar vi oss med krafter ochintar ståndpunkter som långsiktigt leder mot det må-let.I en värld där vi inser att en allmän utveckling motfärre vapen, mindre kraftfulla militära organisationeroch mindre möjligheter att utöva massivt våld är enönskvärd utveckling måste också innebära konsek-venser för vårt eget handlande. Det är mot den bak-grunden inte konstigt att vi, när vi har fattat beslut häri , oftast har hamnat på en ekonomisk ramsom är lägre än majoritetens. Det är en konsekvens avden här principiella hållningen.Anf. 14 ()Fru talman! Inledningsvis vill jag bara säga attMiljöpartiet står bakom alla de reservationer som vihar fogat till betänkandet. Men för tids vinnande yrkarjag bifall bara till reservationerna 4, 6, 9 och 11 iutrikes- och försvarsutskottets betänkande 1 och tillreservationerna 5, 13, 15 och 16 i försvarsutskottetsbetänkande 1.Målet för den traditionella säkerhetspolitiken ärinte fred utan statens överlevnad. Militär makt harsetts som det viktigaste medlet för att säkra oberoendeoch inflytande. Och man har hävdat att man måsterusta för krig om man vill uppleva fred. Detta synsättlämnar öppet för upprustning, men gör faktiskt ipraktiken en global nedrustning till en ouppnåeligutopi.Jag ser dagens riksdagsbeslut som ett steg i rättriktning på vägen mot freden som säkerhetspolitikensreella mål. skall andra säkerhetspolitiska hot änenbart de rent militära mötas och förebyggas. Det ärett krav som vi i drev redan förra gångensom vi satt i , och har det blivit verklig-het.Utskottet skriver att förhållanden rörande bistånd,miljö och handel, som också har stor säkerhetspolitiskbetydelse, spelar en mindre framskjutande roll i be-tänkandet. Då vill jag gärna hjälpa till litet grandgenom att komplettera den säkerhetspolitiska be-dömningen med ett par viktiga fakta som kommer attvisa sig vara väldigt viktiga och spela stor roll för denglobala säkerheten i en inte alltför avlägsen framtid.Utarmningen av jordens ändliga resurser fortsät-ter. I-världen konsumerar på ett sätt som skulle krävafler jordklot än det enda jordklot som vi har, medanutvecklingsländerna, vilkas befolkning är nära fyragånger så stor som i-ländernas, släpper ut skadligaämnen i en mängd som är mindre än en fjärdedel avvad vi gör i i-världen.Nästan 800 miljoner människor får inte tillräckligtatt äta, och 500 miljoner människor är kroniskt fel-närda i utvecklingsländerna. I i-världen lever 100miljoner människor i fattigdom, och mer än 5 miljo-ner människor är arbetslösa. blir en grupp isamhället bara rikare och rikare. Det finns mångasiffror som bekräftar den enorma klyfta av orättvisasom skär genom nord och syd.Vi har även en skrämmande utveckling i vårt egetland. Klyftorna i samhället ökar, med tanke på bådeekonomi och tillgång till information och delaktighet isamhället.På världshavens bottnar ligger atomubåtar ochrostar sönder. I skjuter vi ut 50 tonammunition i vår största dricksvattentäkt . Viuppfyller inte de fastställda miljömål som vi har fattatbeslut om här i . Och i den här talarstolenställs ofta ekonomi och miljö mot varandra, även omdet glädjande nog finns tendenser somvisar på en ökad insikt om att en god miljö är en godekonomi.Vi känner alla till ozonskikt och växthuseffekt. Enklimatförändring kommer troligen att föregås av ex-trema väderfenomen, värmeböljor, torka och över-svämningar. För del räknar man med, i denhändelse att inget radikalt görs åt växthuseffekten, attvattenresurserna kommer att påverkas starkt. Mantalar också om risken för en dramatisk avkylning ochnedisning av norra . Klimatpåverkan kan ledatill enorma flyktingströmmar, med social misär, poli-tisk instabilitet och ekonomisk utarmning som följd.Säkerhetspolitikens mål i är att bevara vårfrihet och vårt oberoende. Vi skall i alla lägen och iformer som vi själva väljer trygga en handlingsfrihetatt - såsom en enskild nation och i samverkan - kun-na utveckla vårt samhälle. Oavsett vad man tycker omEU måste det konstateras att är medlem i enunion. Vi är därför inte fria att handla precis som vivill, och vi är inte fria och oberoende.En EU-president föreslås i reflexionsgruppens ar-bete - en som skall tala för det gemensammaEU. Fru utrikesminister, är det förenligt med vårtsäkerhetspolitiska mål?Vi måste vidga det säkerhetspolitiska målet till attsyfta mer på fred, ekologiskt hållbar utveckling ochmänskliga rättigheter, i stället för att vara inriktat pånationalstatens överlevnad, vilket jag talade om tidi-gare.Den syn på EU som utskottsmajoriteten ger ut-tryck för i betänkandet är så rosenröd att man bliralldeles tårögd. Jag tycker att det hör till allmän he-derlighet att åtminstone försöka beskriva verklighetensom den är, med de problem som den innebär, oavsettvad man tycker om själva projektet.Jag ser nya säkerhetspolitiska problem i och medEU-medlemskapet. Nya gränser och murar byggs uppmellan EU och vår omvärld, men också inom EU,mellan folken och etablissemanget. En stor del avbefolkningen i många av är ju som bekantmotståndare till Europeiska unionen. Detta gäller inteminst inom vårt eget land.Det minsta man kan göra inför regeringskonferen-sen 1996 är att utlova befolkning att en folk-omröstning skall hållas om regeringskonferenseninnebär nya förpliktelser och utfästelser inom för-svars- och säkerhetspolitiken. I EU sitter Sverigesrepresentant i reflexionsgruppen och driver att Sveri-ge skall släppa kravet på vetorätt, förutom när detgäller vitala säkerhetsintressen. Det var väl egentligeninte vad som utlovades inför folkomröstningen?I skrattas det åt våra svenska re-presentanter när de försöker få in skrivningar somgaranterar neutrala staters rätt att även fortsättningsvisvara neutrala och militärt alliansfria.Det ligger ett stort värde i att det finns länder i denrika delen av jordklotet som ser neutralitetspolitiksom ett aktivt val. anser att formuleringenom att kunna vara neutral i händelse av krig i vårtnärområde lämnar möjligheter till olyckliga tolk-ningsmöjligheter.Just nu pågår ett i . På detta möteskall det framtida militära samarbetet i disku-teras. Frågor om nästa års regeringskonferens och omupprättandet av en gemensam underrättelseorganisa-tion, ett slags EU-CIA, diskuteras. Regeringen skrivernu i propositionen - med stöd av , som här förövrigt verkar ha gjort en historisk kovändning - vill stärka VEU såväl generellt som speciellt vadgäller fredsfrämjande verksamhet. Vad i hela fridenmenar regeringen och med formuleringen omatt stärka VEU generellt?Risken är stor att FN:s ställning undergrävs i ochmed att fredsbevarande insatser splittras upp på olikaregionala organisationer som inte kan betraktas somalliansfria vare sig militärt eller intressemässigt.Min slutsats blir då att måste avstå frånobservatörsskapet i VEU, därför att det inte är fören-ligt med en trovärdig neutralitetspolitik. För övrigtanser Gröna att VEU skall upplösas. I ställetutpekas som den alleuropeiska organisationsom kommer att ha stor betydelse . Därdeltar, som bekant, även som likvärdigmedlem.Utskottsmajoriteten gläder sig inte åt att avsätt-ningsmöjligheterna för krigsmateriel minskar interna-tionellt. Nej, nu skall man från myndigheter och re-gering vidta ihärdigare ansträngningar för att densvenska krigsmaterielindustrin skall kunna sälja meravapen i stället för att låta marknadsekonomin råda ochkrigsmaterielindustrin ställas om till civil produktion.Nu skall också närma sig WEAG. Menvad betyder detta konkret? Jag har ställt den frågan ettantal gånger men har aldrig fått något svar. Jag börjarlåta tjatig, det är jag medveten om, men jag undrarfortfarande vad man menar med att skallnärma sig WEAG. Man behöver inte vara särskiltkonspiratorisk för att ana ett samband och en trendhär. Vi skall närma oss WEAG, och vi skall samman-väga uppställda utrikespolitiska restriktioner med deförsvarspolitiska behoven av export. Så står det iutskottsbetänkandet, men så står det inte i regelverketför krigsmaterielexporten. Utskottet skriver att enändring av gällande regler inte är aktuell. Men varförvill då utskottet inte se till att det inte blir missförs-tånd och helt enkelt rätta till regeringens fadäs genomatt ta bort den här skrivningen?Fru talman! kommer jag in på nästa betänkan-de som vi skall behandla , nämligen försvarsut-skottets betänkande om totalförsvarets förnyelse.Vad får den här förnyelsen kosta? Regeringen ochCentern tycker att är enlämplig nivå. Många frågetecken kvarstår dock. Vihar hört exempel på det tidigare här. Men den störstaoch viktigaste frågan av alla borde vi inrikta oss på iden här debatten, nämligen frågan: Är de här36 miljarder kronorna rätt investerade, för vår gemen-samma säkerhet? En annan stor fråga är vad de andraåtgärderna får kosta - de åtgärder som ligger utanförtotalförsvarets ram.Vi i vill spara mer än alla andra parti-er. Vi vill dra ner totalförsvarsramen med ytterligare5 miljarder utöver regeringens förslag fram till 1998.Därefter, det är vår inriktning, vill vi spara ytterligare6 miljarder fram . En del av de pengar somvi drar in på det militära försvaret skall investeras iden rustningsväxling som skall ske för att möta hotinom det vidgade säkerhetsbegreppet.Det är alltså inte bara av nödvändiga bespa-ringsskäl inom den offentliga sektorn som vi vill sparapengar på det militära försvaret. I grunden ligger vårövertygelse om att militära medel inte främjar vårsäkerhet och om att andra hot som vi nu fört in i detsäkerhetspolitiska begreppet skall mötas med annat änvapen. Till detta behövs det resurser.Fru talman! Vi i aktualiserar i vårmotion frågan om att man skall avväga totalförsvaretsuppgifter och anslag mot verksamheter inom andrasamhällsområden, som Försvarsberedningen uttryckersig i rapporten och förnyel-se. Den skrivningen togs bort i regeringens proposi-tion, men utskottet skriver i betänkandet att man utgårfrån att den prövningen genomförs under de fortsattaförsvarsbeslutsförberedelserna. Det är sannerligenintressant! Det måste väl, herr försvarsminister, bety-da att det skall ingå som en del av Försvarsberedning-ens uppdrag inför arbetet med etapp 2 i försvarsbeslu-tet.Med varierande grad av gillande har vi accepteratåtertagning, eller höjning av krigsdugligheten - vilketkanske är ett bättre begrepp - som en del av detsvenska totalförsvaret. Vi dimensionerar inte vårtförsvar utifrån ett värstafall. Då kommer man auto-matiskt in på hur man skall kunna bedöma och mötade här utvecklingstendenserna inom andra samhälls-områden än det militära.Den vidgade hotbilden måste också följas upp ochbedömas för att kunna mötas. Frågan är hur vår un-derrättelsetjänst kan göra en fullständig analys av dehotbilder som kan tecknas inom ramen för ett vidgatsäkerhetsbegrepp. Här krävs det en samordning avolika myndigheters och intresseorganisationers kom-petens. Vi kan inte bygga vår säkerhetspolitiska be-dömning på traditioner, utan den måste bygga på enfaktisk verklighet.För ett tag sedan diskuterades här i etttotalförbud mot antipersonella minor. ,och Vänstern hade motionerat om ett total-förbud. Måhända gör man detdärför att man prioriterar det goda samarbetsklimatetmed regeringen. Men jag undrar varför man frånCenterns sida inte passade på att ställa krav på ettförbud inför uppgörelsen med regeringen om för-svarspolitiken. Eller ställde man ett krav utan att fåigenom det?Det har hänt mycket på det internationella planet iminfrågan. , som varit väldigt snabbtmed en EU-anpassning, verkar inte vara lika ambitiösti den här frågan. antog under somma-ren två resolutioner som uppmanar medlemsländernatill totalförbud mot antipersonella minor. Följande sexländer har antingen förbjudit användning av truppmi-nor eller beslutat att sluta använda det vapnet:Schweiz, , , , ochBelgien. Till försvarsministern och till er som här representerar andra partier - speciellt -vill jag ställa frågan: Är det inte rimligt att slåfast att totalförbud skall införas i ?Vi skall också ta ett beslut som inte väckt denuppmärksamhet som det förtjänar. skall detnämligen slås fast att ytterligare JAS-plan skall bestäl-las. En del talar om tre. Detta har vi i Miljöpartietgivetvis reserverat oss mot. Det är ett tydligt exempelpå att man traditionsenligt fortsätter att investeramilitärt, som man avrustar socialt och t.ex.drar ner på biståndet.Jag har i denna kammare tagitupp frågan om ubåtarna. Jag gör det nu också, menhelt kort.Försvarsberedningen kom fram till att det skallfinnas sju ubåtar i den svenska försvarsmakten. Ipropositionen står det högst nio. Företrädare förCentern och Socialdemokraterna har slagit fast att detinte blir fråga om en beställning av Ubåt 2000. Jagtycker att man klart och tydligt kan säga att det skallvara sju; detta för att inte minsta risk för missförståndskall föreligga.Miljöfrågor inom försvaret har ingen vidare priori-tet, att döma av andra partiers intresse för att skrivamotioner i frågan. Vi i är än så längeensamma om att ha motionerat om miljöproblemen.Det är glädjande att det finns ett miljöavsnitt ipropositionen. Tyvärr har regeringen och utskottsma-joriteten inte en enda idé om hur utvecklingen påområdet skall gå vidare. Man redogör för vad som hargjorts och för hur bra man tycker att man lyckats påolika områden. Tyvärr ser verkligheten annorlunda utän det som verkar framgå när man läser försvarsmak-tens publikationer och propositionen. T.ex. kan näm-nas, som jag tidigare nämnt, att det skjuts ut50 ton ammunition i , som är norra vattentäkt. Vad det här får för konsekvenser iframtiden vet ingen i dag.I försvarsutskottets betänkande från sägsdet att utskottet förutsätter att regeringen i sambandmed förberedelserna inför nästa försvarsbeslut över-väger även miljökonsekvenserna av olika förändringari grundorganisationen. Man nämner specifikt försvar-smaktens grundorganisation. Min fråga tillförsvarsministern blir: Hur ämnar försvarsministernverka för att miljökonsekvensbeskrivningar ingår somen del i försvarsbeslutets etapp 2? Jag förutsätter attdet inte bara blir den grundorganisationen somskall undersökas från miljösynpunkt utan att det gi-vetvis gäller hela grundorganisationen.Det civila försvaret kommer att få en starkareställning efter dagens behandling i kammaren, och dettycker jag är bra. Ett starkt civilt försvar är viktigt ibåde freds- och krigstid, och ett robust och stryktåligtsamhälle är ofta lika med ett ekologiskt hållbart sam-hälle som gagnar vår säkerhet i ett vidgat hotbilds-perspektiv.Den kunskap som ryms inom det civila försvaretoch dess frivilligorganisationer spelar en stor roll pågräsrotsnivån, där engagemanget och kunskapen väx-er sig starka och betydelsefulla i då säkerhet-saspekterna måste vägas in innan investeringar görs.Sårbarhetsaspekter bör vara en lika naturlig del avförberedelserna som miljökonsekvensbeskrivningar.Dessutom sammanfaller de, som sagt, oftast.Fru talman! Tänk om det blev krig och ingen kom!Frågan om hur utbildningen inom totalförsvaret skallarrangeras har varit en het potatis - naturligtvismed all rätt. har en modell för hur enutbildning skulle kunna se ut som vi än så länge ärensamma om att driva. Det gäller då den frivilligavärntjänsten. Den frivilliga värntjänsten bygger påfrivillighet kopplad till motivation och meriter. Ut-bildningen skall ske i enlighet med den vidgade hot-bilden och skall självfallet vara öppen för både kvin-nor och män.En positiv sak, som jag gläder mig mycket åt, äratt alla partier i har ställt sig bakom ettyrkande i motion. Yrkandet gäller skall kunna säga upp människor, totalför-svarspliktiga och anställda inom försvarsmakten, omde visar prov på rasism och främlingsfientlighet.Detta grundas givetvis på att demokratin måstekunna försvara sig. Om man inte kan ställa upp på enav demokratins hörnstenar, nämligen människors likavärde i fred, kan man heller inte kan försvara demo-kratin i krig.Jag ser nu fram emot att regeringen återkommertill med information om problemets om-fattning och om vilka lagändringar som eventuelltbehöver göras.Slutligen, fru talman, herr och fru statsråd ochkolleger! Det kan inte bli fred utan rättvisa, och detkan inte bli rättvisa utan fred. Det kan heller inte blifred mellan människor utan en fred med naturen.Anf. 15 () replikFru talman! Jag vill fråga vilkaförändringar har tänkt på som gör detmöjligt att fram spara 7 miljarder. Det ärden ena frågan.Den andra frågan gäller den frivilliga värntjänsten.Jag kan ha sympati för mycket när det gäller de tan-karna, men det är enligt min mening omöjligt att dragränsen mellan totalförsvarets olika funktioner. Dåkommer vi in på den väpnade delen. Där menar jag attpliktbegreppet är oerhört väsentligt, vilket jag nämndei mitt anförande. Var går gränserna för den frivilligavärntjänsten vad gäller uppgifterna inom totalförsva-ret?Anf. 16 () replikFru talman! har i en replik till Len-nart Rohdin mycket livfullt och bra beskrivit varför vikommer fram till olika ekonomiska ramar när vi pra-tar om ekonomin här i kammaren. villspara litet mer än dubbelt så mycket som Vänsterpar-tiet, och det kommer givetvis att innebära stora orga-nisationsförändringar.Jan Jennehag och jag har ofta samma åsikt när detgäller ubåtar, JAS delserie tre, nya investeringar,Bamse osv. Det finns många materielprojekt. Men detfinns en stor skillnad mellan oss också. Det gäller detsom hände , när som enda partiinte ville bifalla det bemyndigande som gavregeringen om att upphandla militär materiel för 57,8miljarder kronor.Jag tycker att det vore litet synd att göra en hel-täckande organisationsskiss från sidamed precis de konsekvenser som detta skulle ge, närvi nu har militära experter som sitter på högkvarteretoch som, mycket bättre än jag, kan visa hur man fåren bättre effekt av de pengar som beviljas. Vår upp-gift i är ju att lägga fast en ram och attbeskriva den säkerhetspolitiska situationen, och dettycker jag att jag har gjort i mitt anförande.När det gäller den frivilliga värntjänsten frågar var gränsen går. Den går ingenstans. Vitycker att värntjänsten skall vara helt frivillig ochöppen för kvinnor och män, men den skall ocksåsättas i samband med den organisation som vi vill ha,alltså ett starkt civilt försvar i stället för ett starktmilitärt försvar.Jag ser att min taletid är slut, så jag får sätta punktdär och återkomma senare.Anf. 17 () replikFru talman! Det är svårt för oss att ställa upp påtanken om den frivilliga värntjänsten.