prot · GI09107 · 1995-05-17 00:00:00 — När vi driver de härfrågorna internationellt är det inte försvarsutskottetoch Försvarsdepartementet som skall föra fram frå-gorna. Det är där problemet i ligger. har nämligen sagt nej till att avskaffaminor i det svenska försvaret. Men det är utrikesut-skottet och som för fram defrågor som förhandlas internationellt, och det är desom inte har den trovärdighet som jag efterlyser.Jag menar att det är viktigt att vår politik hängerihop. Den gör inte det på detta område. 63 ()Herr talman! Jag tycker att det är viktigt, så längede här problemen kvarstår, att vi skall kunna enas omatt vi arbetar för att avskaffa det som skapar detstörsta lidandet i världen.Jag hoppas också att vi i försvarsutskottet såsmåningom skall kunna se ett beslut om att även Sve-rige kommer att verka i den här riktningen och att vi -när vi får ett bindande avtal - kommer att förbjudaanvändningen av dessa vapen även här.Anf. 64 ()Herr talman! Jag känner mig något störd av att In-ger ger pekpinnar på nedrustningsområdet tillden nuvarande regeringen. Jag kan försäkra att rege-ringen kommer att verka för ett provstoppsavtal, förkärnvapennedrustning och för att främja nedrustningpå alla de områden där socialdemokratiska regeringartidigare har gjort det.När det gäller minröjning gav utrikesministern fören tid sedan till känna i ett frågesvar att det svenskabiståndet för minröjning avsevärt ökas, till 70 miljo-ner kronor.Anf. 65 ()Herr talman! Det känns betryggande, att försäkrar att man kommer att driva frågornanär det gäller nedrustning i alla avseenden på ettmycket effektivt och bra sätt.Men vad som gjorde oss lite bekymrade - jag togfaktiskt inte upp det i mitt anförande - var att tilläggetsom man gjorde om att ett fullständigtstopp skulle gälla alla kärnsprängningar, även civila,inte har poängterats och tagits upp i något av de talsom hållits sedan den nya regeringen tillträdde. Dethar inte skett vid nedrustningsförhandlingarna i Ge-nève, inte vid förhandlingarna om underden konferensen och inte heller i talet i FN:sgeneralförsamling. Detta gjorde oss någotkonfunderade.Anf. 66 ()Herr talman! Jag kan här i kammaren lugna IngerKoch, eftersom vi i utrikesutskottet vid beredningenav det här betänkandet fick den informationen att detdefinitivt inte innebär någon sänkning av ambitions-nivån att fredlig kärnsprängning inte kom med. Detvar en lapsus, och frågan bedrivs på precis sammaengagerade sätt som tidigare.Anf. 67 ()Herr talman! Tack, det låter lovande. Jag hoppasatt det inte skall inträffa fler sådana här lapsusar. Detär viktigt att det som vi har kämpat för så länge integlöms bort.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 7§. )5 § Godkännande av överenskommelse mellanSverige och om avgränsning i havoch , m.m.FöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1994/95:UU17Godkännande av överenskommelse mellan Sverigeoch om avgränsning i ochNorra , m.m. (prop. 1994/95:156)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 7§. )6 § Ändringar i lagen (1991:341) omstrategiska produkterFöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1994/95:UU18Ändringar i lagen (1991:341) om strategiska produk-ter (prop. 1994/95:159)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 7§. )7 § Socialförsäkring - inriktning och anslagFöredrogsSocialförsäkringsutskottets betänkande1994/95:SfU10Socialförsäkring - inriktning och anslag(prop.1994/95.100 delvis och 1994/95:147)Anf. 68 ()Herr talman! Jag ber först om ursäkt för min någotskrovliga röst. Jag hoppas den skall hålla.Så har då utskottet äntligen kommit till skott vadgäller debatten över betänkandet om inriktningen ochanslagen inom socialförsäkringen det närmaste bud-getåret. Men det har varit förenat med många tureroch dubbelarbete, och även om vissa delar av detföreliggande förslaget, t.ex. de enhetliga ersättnings-nivåerna om och kvarhållandet av en karensdaginom sjukförsäkringen, är att välkomna lämnar ut-redningsbetänkandet mycket övrigt att önska. Däravföljer de många reservationerna, bl.a. från oss mode-rater.Mitt inlägg i debatten rör främst den allmänna in-riktningen av försäkringarna, framför allt sjuk- ochföräldraförsäkringarna. kommer sena-re att närmare gå in på främst läkemedelsförsäkringenoch pensionerna.Det hör väl inte precis till vanligheterna att bud-getpropositionen är helt överspelad när vi står införatt fatta beslut i en så viktig fråga som den om social-försäkringarna. Efter långa födslovåndor förelåg ibörjan av april ett betänkande med en majoritet avsocialdemokrater och vänsterpartister i utskottet.Något ställningstagande i de viktiga sakfrågorna gjor-des egentligen inte. Det mesta hänsköts till utredning-en om sjuk- och arbetsskadeförsäkringen, med vissledning från utskottsmajoritetens sida. Man höll t.ex.öppet för att karensdagen skulle behållas om ersätt-ningsnivån kunde höjas i ett senare skede i försäk-ringen. Det ursprungliga betänkandet presenteradest.o.m. som utredningsdirektiv inför massmedierna.Detta säger en hel del om regeringens oförmågaatt fatta beslut i så viktiga frågor som de om socialför-säkringen. Utredningen låg helt nere ,uppenbarligen på grund av inre stridigheter inomsocialdemokratin. Finansministern framhärdade länge,förvånande nog, i uppfattningen att karensdagen inomsjukförsäkringen skulle tas bort, vilket beräknades tilldrygt - närmare bestämt, tror jag,. Men vet vi erfaren-hetsmässigt att detta med all säkerhet skulle ha kostatminst det dubbla, bl.a. på grund av ett förändrat sjuk-skrivningsbeteende med ty åtföljande produktions-bortfall. LO hade väl sagt sitt. Jag vill faktiskt geutskottets socialdemokratiska ledamöter en eloge föratt de vågade visa självständighet gentemot finans-ministern i den här frågan.Hela arbetet i utskottet i enlighet med budgetpro-positionen blev helt överspelat efter det attSocialdemokraterna hade gjort upp med Centerpartietom socialförsäkringarna. Den debatt som vi skulle hahaft fick uppskjutas tills vi kunnat utarbetaett nytt betänkande med en annan majoritet, nu bestå-ende av Socialdemokraterna och - dvs. detbetänkande som vi debatterar.Jag välkomnar de enhetliga ersättningsnivåernaom inom alla socialförsäkringar, inklusive ar-betslöshetsförsäkringen, och att karensdagen bibe-hålls. Det är en seger för förnuftet. Däremot finns detmycket att säga om de utredningsdirektiv som sågdagens ljus efter överenskommelsen.Vi moderater är inte ensamma om den åsikten. Detframgår av de särskilda yttrandena från samtliga par-ter, utom de "fördragsslutande parterna" att vi ärmissnöjda med att utredningen getts alldeles för snävadirektiv.I det brev som vår moderate gruppledare skrev till statsrådet den 10april sägs bl.a.:"Direktivutkastet tillåter endast en lösning i såda-na nyckelfrågor som huvudmannaskap, antalet ka-rensdagar, möjligheten att variera försäkringsskyddetefter den försäkrades livssituation, avvägningen mel-lan obligatoriskt skydd och kompletterande försäk-ringar m.m."Vi säger också i det gemensamma särskilda ytt-randet att det ursprungliga uppdraget, som byggde påden första krisuppgörelsen 1992, var omfattande ochrelativt förutsättningslöst. Vi säger också att vi anseratt det är beklagligt att regeringen låser beredningensarbete så hårt. Med hänsyn till beredningens parla-mentariska sammansättning borde möjligheter förolika lösningar fortfarande ha stått öppna. Pensions-arbetsgruppens arbete kunde faktiskt ha tjänat som enförebild i det här sammanhanget.Jag ser att statsrådet finns i kam-maren . Jag vill ställa en fråga till henne: Kan intestatsrådet ge vidgade ramar för Sjuk- och arbetsska-deberedningen och inte låsa arbetet så hårt, t.o.m. fixerad nivå? Det gäller här ändå en försäkring förframtiden.Herr talman! Vad kännetecknar då en god social-försäkring?Ja, vi moderater anser att det är viktigt att allamedborgare skall ha en god grundtrygghet t.ex. vidsjukdom, handikapp, ålderdom och arbetslöshet. Ut-över denna grundtrygghet - som enligt vår uppfatt-ning relativt väl motsvaras av den nu föreslagna 75-procentsnivån - skall den enskilda människan hamöjlighet att teckna en egen försäkring som motsvararde krav och önskemål som hon eller han ställer för sinegen sociala trygghet under olika skeden i livet.Det är viktigt att avgifter och förmåner i försäk-ringen motsvarar varandra så långt som möjligt, attdet finns en viss självrisk i systemet och att var och entar ett visst mått av eget ansvar för sin sociala trygg-het. Detta görs möjligt genom att skatterna hålls på enrimlig nivå, så att utrymme ges för enskilda försäk-ringar.Vi kan inte ha socialförsäkringssystem, och dettror jag att vi alla är överens om, som tillsam-mans med avtalsförsäkringar ger mer i ersättning omman är borta från jobbet än om man är i arbete. Detvar det faktiska förhållandet . Vipolitiker har också ett ansvar för att system inte ska-pas som mer eller mindre uppmanar till spekulationoch fusk.Jag hörde för sedan i ett morgonprogram iradion en arbetare i förklara sig väldigt missnöjdmed arbetsmarknadssituationen och de svikna vallöf-tena om höjd nivå inom arbetslöshetsförsäkringen.En av de intervjuade arbetarna sade: "Det hadevarit bättre att rösta på , för då hade viåtminstone haft en egen försäkring vid sidan om denallmänna." Den personen visste alltså vad vår försäk-ringsidé går ut på.Nu verkar de fackliga organisationerna börja dis-kutera kompletterande avtalsförsäkringar för sinamedlemmar. Men här finns det faktiskt skäl att riktaett varningens ord beträffande risken för den över-kompensation som vi upplevt tidigare. Jag noterarockså att liknande varningar faktiskt uttalas i komplet-teringspropositionen.Med det långa perspektiv bakåt som jag nu harbeträffande de allmänna försäkringssystemen - 16 årsriksdagsutskottsarbete och arbetepå en försäkringskassa - beklagar jag faktiskt desenaste årens snabba klipp inom försäkringarna utannågot egentligt utredningsarbete och utan kännedomom de bieffekter som kan uppstå inom andra delar avförsäkringssystemen genom de "alexanderhugg" somvi har tvingats till inom försäkringarna.Om tidigare hade lyssnat till de modera-ta förslagen, så hade t.ex. arbetsskadeförsäkringeninte gapat med sitt underskott om ca 20 miljarderkronor . Nivåerna hade allmänt legat på en lägrenivå, med följande goda effekter på samhällsekono-min.Utan att i detalj gå in på våra olika reservationervill jag nämna några av de förslag som vi har framförtoch som vi önskar att det hade varit möjligt att åt-minstone diskutera i Sjuk- och arbetsskadeberedning-en.Vi säger i vårt förslag att ytterligare en karensdagbör införas, liksom tidigare med ett tak om tio dagarunder en ettårsperiod. Detta skulle innebära ytterliga-re minskade sjukskrivningar, och arbetslinjen skullemarkeras ytterligare. Det skulle också medföra att vikunde höja nivån för de långtidssjukskrivna. Vårsocialpolitik innebär att vi vill ge stöd där det bästbehövs.Vi anser att den sjukpenninggrundande inkomstenbör baseras på ett medelvärde av inkomsterna underde . Sjuk- och arbetsskadeberedningenskall visserligen diskutera ett sådant system, men visäger - med tanke på samhällsekonomin - att föränd-ringen bör göras och få gälla redan fr.o.m 1996.När det gäller föräldraförsäkringen anser vi att er-sättningsnivån fr.o.m. bör vara den-samma under alla tolv månaderna, inledningsvis med80 % ersättning. Det finns ju en tidigare överens-kommelse i frågan.I fråga om tandvårdsförsäkringen föreslår vi iprincip fri prissättning med ett högkostnadsskydd somfrämst skyddar de patienter som har stora behov.Vidare vill vi premiera dem som sköter sin tandhygi-en med ett större högkostnadsskydd. Detta förslag villvi ge regeringen till känna.De moderata förslagen inom sjuk- och föräldraför-säkringarna skulle innebära en besparing om drygt 3,8miljarder kronor för /96, besparingarsom borde genomföras med hänsyn till samhällseko-nomin. Samtliga våra besparingar i förhållande tillutskottsmajoritetens förslag omfattar ca 8,8 miljarderkronor.Till sist, herr talman, några ord om rehabilitering -en av de viktigaste frågorna inom socialförsäkringar-na och allt framgent, som vi moderater ser det.Om vi skall undvika att allt fler människor slås utefter långtidssjukskrivning och förtidspensioneras,måste ansträngningarna att rehabilitera människorökas. Därför måste det jag har sett i kompletterings-propositionen, att man t.ex. skall ta bort 70 miljonerfrån rehabiliteringen, vara en felaktig signal. Men detskall vi ju inte debattera i dag.Tillsammans med mina medmotionärer, BarbroWesterholm i , i centernoch i , glädsjag över att vi fått ett enhälligt tillkännagivande om attkvinnors rehabiliteringssituation måste uppmärksam-mas mer än i dag.Det är vetenskapligt belagt, bl.a. av socio-logiska institutionen vid , att kvinnorhar det sämre än män i en rehabiliteringssituation.Männen erbjuds oftare omskolning, medan kvinnornafår nöja sig med arbetsträning. Fler män än kvinnorkan därför återgå i arbete, och det har visat sig att flermän har kunnat återgå i heltidsarbete, medan kvin-norna möjligtvis kan få ett deltidsarbete.Särskilt kvinnor med "tysta" sjukdomar löper riskatt bli bortglömda. Jag tänker då särskilt på kvinnormed reumatiska sjukdomar; av reumatikerna ärkvinnor.Vi motionärer har också pekat på att den modernatekniken, inte minst informationstekniken, bör använ-das mer i rehabiliteringsarbetet. Utskottet säger nu attdet är viktigt att kvinnors rehabilitering och eventuelltsärskilda insatser ytterligare bör utredas, och det härges alltså regeringen till känna.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1även om jag också naturligtvis står bakom de ytterli-gare reservationer som är undertecknade av oss mode-rater. För övrigt yrkar jag bifall i de delar av betän-kandet där vi är eniga.Anf. 69 ()Herr talman! betän-kande nr 10 är mycket omfattande och behandlarhuvuddelen av det som vi i dagligt tal brukar benämnavårt välfärdssystem, dvs. Sedanregeringen avlämnade sitt budgetförslag ochsina förslag på det här området - vi från partiernahade också möjlighet att lägga våra alternativa mo-tionsförslag - har det hänt mycket i vårt land sompåverkar förutsättningarna för vår välfärd och vårtvälfärdssystem och som också påverkar de regerings-förslag som behandlas i betänkandet. Därför saknar endel av de förslag som lades i budgetpropositionennumera aktualitet. Det har ju gjorts överenskommelseroch man har kommit med förslag i kompletterings-propositionen som förändrar en del av de ursprungligaförslagen.Statens dåliga finanser och bristen på tilltro tillden svenska ekonomin har utsatt oss för hårda på-frestningar under det här året. Vi äralla väl medvetna om att det är försyndelser som gårbakåt i tiden och som vi nu får betala för på ett ellerannat sätt.Välfärd som betalas med lån blir osäker. Välfärdsom gör att ekonomin vacklar blir otrygg. För att nåverklig trygghet måste medborgarna kunna lita på attvälfärden håller vad den lovar. Därför måste välfär-den utformas så att ekonomin håller långsiktigt för detsom man lovar.Konsekvensen av att statens finanser under långtid går med underskott, blir att nuvarande generatio-ner skjuter över sina skulder på kommande generatio-ner. Det innebär att de som inte fått ta del av välfär-den än får betala. I det perspektivet är det nödvändigtatt förändra förmånerna. Om detta skall kunna ske,måste det ske på så sätt att de som är i störst behov avtrygghet i vårt samhälle skyddas. Den svåra kombina-tionen att minska förmåner och värna omdem med störst behov kan enligt vår uppfattning upp-nås genom olika former av grundtrygghetssystem ellerkonstruktioner som ger den effekten.Från sida har vi plä-derat för behovet av breda lösningar när det gäller attsanera statens ekonomi och att därigenom skapa möj-ligheter att behålla välfärden även för kommandegenerationer. Det är också mot den bakgrunden somvi har ställt upp på en samverkan om förslagen ikompletteringspropositionen. Den innehåller ett antalförslag som påverkar förmånssystemet inom social-försäkringarna.Vi som har samverkat om detta har naturligtvisfrån båda partiers sida fått ta och ge i detta arbete föratt uppnå stabilitet. Utan tvekan måste stabilitet ska-pas för att vi skall kunna få en välfärd som medbor-garna kan lita på - en välfärd som då inte äts upp aven alltmer tärande statsskuldsbörda. Vi kan i dagockså konstatera att vi efter denna uppgörelse harkunnat se att det har skett en försiktig stabilisering avden svenska ekonomin, vilket ju utan tvekan har bety-delse för våra möjligheter att klara våra långsiktigaåtaganden mot olika grupper i samhället.En av de frågor som vi har haft anledning att tittapå inför arbetet med kompletteringspropositionen ärfrågan om en ohälsoförsäkring. Frågan behandlas intefullt ut, men man hänvisar i betänkandet till direkti-ven till Sjuk- och arbetsskadeberedningen, som skallkonstruera denna försäkring.Jag vill gärna säga till ministern att vi från Cen-terns sida är nöjda med den öppenhet som har visatsvid diskussionerna om en utformning av en ny ohälso-försäkring. Man har också varit beredd att i direktivenöppna upp för ett bredare synsätt som ger möjligheteratt nå några av de grundprinciper som vi anser måstegälla för ett framtida trygghetssystem, dvs. att vi fåren bredare bas för att skapa ett system som är lång-siktigt ekonomiskt hållbart och att vi kan åstadkommaett mer överblickbart system som gör att olika delarav trygghetssystemet samverkar och inte motverkarvarandra. Vi har ju från vår sida länge pläderat för enmer samlad försäkringsform som vi i vårt förslag hardöpt till arbetslivsförsäkring.Nu hoppas jag att öppenheten och samverkan föratt bredda detta arbete, som har varit, också kommeratt gälla för arbetet i kommittén. Annars riskerar manatt tappa bort det väsentliga, nämligen att finna ochlägga fram förslag som innebär en bred enighet kringett nytt system som blir tidsmässigt hållbart, vilketinte är minst viktigt i sammanhanget.När vi från sida har presenterat vårt för-slag till arbetslivsförsäkring har vi förordat en kraftigrenodling av de sociala trygghetssystemen och attdagens lappverk av olika system ersätts med i huvud-sak tre system, varav arbetslivsförsäkring vid sjuk-dom, arbetslöshet och funktionshinder skulle vara ett.Familjestöd, i vår tappning, i form av ett barnkontoskulle vara det andra. Det tredje skulle vara pensions-systemet.Vi har sagt att det system som skulle gälla vidsjukdom, arbetslöshet och handikapp skulle ersättafler av de nuvarande systemen, som i stället skulleföras samman till ett enhetligt system, vilket skullevara obligatoriskt och omfattande i stort sett allamedborgare i landet.Jag tycker att vi på denna punkt har fått ytterligarestöd för vår uppfattning, inte minst genom det arbetesom revisorer har ägnat sig åt under detsenaste året. I sin rapport pekar de på behovet av enbättre samordning och en tryggare försäkring, somockså skall vara mer överblickbar för individen -lättare att känna till, förstå och tillämpa. Vi tycker attvi på denna punkt har fått ett starkt stöd för den linjesom vi har drivit under en tid.Kravet för att ingå i den av oss föreslagna försäk-ringen är att man skall stå till arbetsmarknadens för-fogande och att man i olika lägen skall vara beredd attställa upp på insatser när det gäller rehabilitering ochliknande.Vårt förslag till försäkring ersätter och samordnarnuvarande ersättning vid sjukdom, arbetsskada, ar-betslöshet och förtidspensionering. Det ersätter ocksålönegarantin. Vi anser att det härigenom blir en avse-värd förenkling jämfört med dagens system med deskiftande ersättningsnivåerna. Vissa delar uppnåsredan i och med det förslag som finns i komplette-ringspropositionen, vilket innebär en bättre samord-ning av ersättningsnivåerna. Det minskar möjligheter-na att surfa mellan systemen, och det ökar ocksåöverblickbarheten för individen.Vi har pekat på att vi ser detta som två delar: Denena delen innehåller en grundpenning, och den andradelen är inkomstrelaterad, dock icke på lika hög nivåsom med dagens system. Skälet till att vi har valt atttala i dessa termer är att vi i vårt interna arbete harkonstaterat att det finns en stor grupp som fallermellan eller utanför försäkringarna.Därför är det litet märkligt att vi ibland har kritise-rats för att vårt förslag skulle vara ett socialbidrags-system. Det är just detta vi försöker att komma bortifrån genom att skapa en sammanhållen försäkringsom omfattar alla och även genom att lyfta grupper,som blir hänvisade till kommunernas system,tillbaka till försäkringssystemet. Detta är en av degrundläggande principerna för vårt förslag.Genom de direktiv som regeringen har gett tillSjuk- och arbetsskadeberedningen finns det nu möj-ligheter att fortsätta arbeta i den riktning som vi harpekat ut i vårt förslag.Vi har i utskottsarbetet också varit beredda att gålängre när det gäller besparingar och möjligheten attbryta utgiftsautomatiken i statsbudgeten. Vi har i enreservation pekat på att vi ytterligare skulle vilja be-gränsa uppräkningen när det gäller basbeloppet ochfrysa nivån till en procents uppräkning under de när-maste tre åren. Det innebär ett något mer långtgåendeåtagande än det som redan har beslutat om.Dessutom tycker vi att vår modell är enklare och merlättbegriplig än den som tog ställning tillförra hösten. Bakgrunden till detta är att vi anser attdet är oerhört viktigt att kunna bryta utgiftsautomati-ken för att därigenom klara det långsiktiga målet attge en trygg välfärd.På en punkt har vi dock varit beredda att spenderalitet mer pengar.Vi har också i en reservation, herr talman, pekatpå gruppen förtidspensionärer med försörjnings-ansvar. Det finns ju en liten grupp av förtidspensionä-rer som har ett eller flera barn. Det är bara att konsta-tera att de samverkande förslagen som ingår i de olikaförslagsdelarna, såväl i budgetpropositionen som ikompletteringspropositionen, för denna grupp sam-mantaget får väldigt kraftiga effekter, eftersom ned-dragningarna sker i flera olika system, alltifrån barn-bidrag till pensionssystemet. Vi menar att en gruppförmodligen kommer att hamna rejält i kläm. Vi har ivårt förslag reserverat en summa pengar för att titta påmöjligheten att återföra litet till denna grupp i form avett särskilt barntillägg. Det finns anledning att varaobservant när det gäller denna grupp, för jag tror attde kommer att få det väldigt kärvt ochatt många av dem kommer att hamna i socialbidrags-systemet. Det tycker jag att vi bör försöka undvikagenom att stötta just denna grupp.Herr talman! Jag vill avsluta mitt anförande medatt yrka bifall till en av våra reservationer, reservation20.Anf. 70 BO ()Herr talman! Vi har haften lång debatt i vårt land om socialförsäkringarna.I en av debatterna, som ägde rum iVisby i samband med Försäkringskasseförbundetsstämma, hade jag som då ansvarigt statsråd för dessafrågor nöjet att diskutera dem med bl.a. Socialdemo-kraternas dåvarande talesman för sociala frågor, nu-mera talmannen , m.fl.Vi hade en intensiv och levande debatt. Jag avslutadeden för egen del med att säga att jag tyckte att detäven av den debatten hade framgått att det parti iSverige som mest engagerade sig för försvaret avsocialförsäkringarna var liberalerna. Jagkände, när jag sade det, att det var sant. Men det ärklart att det var litet grand på gränsen i så måtto attframför allt Socialdemokraterna länge har haft en medFolkpartiet liberalerna likartad uppfattning i dessafrågor.Tyvärr måste jag nu denna vår och i denna debattkonstatera att jag hade mer rätt än vad trodde. Genomde ställningstaganden som socialdemokraterna i rege-ringsställning har gjort har det visat sig att vi från vårtparti får föra kampen för vettiga och bra socialför-säkringar även mot socialdemokraterna.Debatten handlar om socialförsäkringsut-skottets betänkande nr 10. Det som är ovanligt meddet är inte numret, utan att det finns två betänkanden,det ena med ett vitt omslag och det andra med ettblått. Och det är inte bara omslagen som är olika,även innehållet skiljer sig åt.