prot · GJ096 · 1995-10-11 00:00:00 — Detvilar därför ett ansvar på oss som nation gentemotEuropas övriga nationer att finna en hållbar lösningpå avfallsfrågan.Genom detta avtal har vi vidgat vårt ansvar, intebara mot vårt eget folk och våra egna framtida gene-rationer utan också mot hela folk och dessframtida generationer.I det här ansvaret ligger också att vi som teknisktframstående nation skall kunna visa vägen för deövriga länder som står inför en kärn-kraftsavveckling. Jag tänker då naturligtvis i hög gradpå länderna i där dessa problem är mycketstora.Fru talman! Oavsett vad var och en av oss anserom kärnkraftens vara eller icke vara kommer vi vid enavveckling att ha ca 250 000 kubikmeteravfall att ta hand om. Det är ungefär en tredjedel avGlobens volym. Vi kan se framför oss ochtänka oss att det handlar om att fylla upp en tredjedelav anläggningen.Om man utgår ifrån att driften av kärnkraftverkenpågår ända utgör ,dvs. ca , av dessa 250 000 kubikmeter hög-aktivt bränsle. Utgår man i stället ifrån drift förvarje reaktor rör det sig om mellan 6 000 och 7 000ton. Med tanke på det oerhörda giftiga och miljöfarli-ga avfall som det här rör sig om är detta oerhört storavolymer.Vi har alla i den generation som skapat dessaproblem och dragit nytta av den kärnkraft som harproducerats vid kärnkraftverken också ett ansvar föratt problemet blir löst. Men särskilt tungt, fru talman,faller naturligtvis det här ansvaret på dem som fortfa-rande hävdar att kärnkraften är en säker energikälla.Det vore knappast ansvarsfullt att dölja sig bakom detfaktum att problemet inte heller är löst någon annan-stans i världen, snarare tvärtom.Förespråkarna för en fortsatt kärnkraftsanvänd-ning bör ställa sig upp och tala om för folk,för dem som är unga och som så småningomskall ta över ansvaret för den värld vi lämnar efteross, hur ett säkert slutförvar skall se ut.Den modell som är huvudspåret i avfallsfrå-gan är att man skall förvara avfallet på 500 metersdjup i berggrunden. Den tekniken och det konceptetär långt ifrån ännu löst. Det finns en rad problembehäftade med det här konceptet, en rad problem somhandlar om systemet som sådant, om transporter, omförvar och om inkapsling som systemtanke.Hur skall man lösa problemen med transporter ochinkapsling sett från ett systemtänkande? Hur skallman lösa detta med kapslarnas konstruktion? Fortfa-rande finns det ingen lösning på det problemet. Manförsöker och man prövar, men man har inte hittatnågon lösning. Vilken plats skall man välja utifrångeologiska förhållanden? skall man provborra litethär och där vid en punkt i och se hur berg-grunden ser ut. Faktum är att vi har väldigt dåligakunskaper i det här landet om hur de geologiska för-hållandena totalt sett ser ut i . Vi vet hur detser ut punkt för punkt, men vi vet ytterst litet om hurdet ser ut i hela Sverige.Dessutom har vi det demokratiska problemet. Hurmånga skall vi sitta med innan den härfrågan finner sin lösning? Kanske ärdet rent av så att vi inte kan lösa detta problem undervår generation. Den frågan lämnas öppen.Kärnkraftsförespråkarna i är skyldiga, intebara inför svenska folket utan inför hela , attange hur avfallsproblemet skall lösas på ett säkertsätt. De måste ange hur man skall förvara detta kärn-kraftsbränsle som alltså till en tredjedel kan fylla uppGloben - vilket är den mängd avfall som vi redan hari dag - innan man kan ta ställning till om det skallproduceras något nytt bränsle.Jag vill avsluta med att ställa en fråga till miljö-ministern. Vad har regeringen egentligen för strateginär det gäller hur man skall ta det nya ansvaret i Eu-ropa för kärnkraftsavfall? Vad finns det för lösning?Tror miljöministern att avfallsproblemet är löst?Anf. 116 Miljöminister ()Fru talman! Till att börja med vill jag understrykaatt det inte är fråga om ett gemensamt europeisktansvar. Tvärtom är det mycket viktigt att detta ingår ivarje lands nationella politik. och enbartSverige bestämmer om det svenska kärnkraftsavfallet.Man kan därvid inte heller tvinga något annat land attta emot kärnkraftsavfall.Frågan är, som påpekade, fortfa-rande inte löst. Det brådskar i och för sig inte, detviktigaste är att man får fram en bra metod. Oavsettvad vi anser om kärnkraftens fortsatta drift måste vivara överens om att det gäller att hitta ett system fördet kärnkraftsavfall som vi redan har.Principen är den att det är kärnkraftsföretagen somskall ta fram och bekosta utredningar och förslag ochge staten ett ordentligt underlag med ett antal alterna-tiv.Regeringen skall i den här processen stå oberoen-de för att efter att ha fått ett ordentligt underlag kunnafastställa det mest lämpliga alternativet. Undersök-ningar och forskningsprogram pågår alltså fortfaran-de. Vi i regeringen binder oss inte för något alternativförrän vi har fått frågan för avgörande.Anf. 117 () replikFru talman! Om det alternativ som är huvud-spåret när det gäller kärnkraftsavfallet, att borra föratt få ned avfallet i berggrunden ,skulle visa sig vara behäftat med så pass stora pro-blem att man under vår generation inte kommer attkunna lösa problemet, är då miljöministern beredd attöverlåta problemet till kommande generationer? Vadfinns det för annat alternativ som studeras, omdet här alternativet inte håller? Miljöministern satsarpå ett enda kort i den här frågan. Håller det inte ändafram, finns det inget annat alternativ. Därför är minfråga mycket berättigad: Vad har regeringen för stra-tegi för att hantera det här problemet? Jag menar dåinte att regeringen skall anvisa en lösning, för det ärkärnkraftsindustrin uppgift, utan en strategi för hur ensådan lösning skall tas fram om det som studerasinte håller.Anf. 118 Miljöminister ()Fru talman! Det är industrin som har ett ansvar attta fram förslag, men industrin skall också ta framolika alternativ. Regeringen har ännu inte ställt sigbakom något alternativ eller någon huvudstrategi förhur avfallet skall hanteras. SKB har ansvaret för att tafram ett antal förslag, däribland också förslag tillalternativ till att förvara avfallet i bergrum. I dagpågår också ett forsknings- och utvecklingsarbete därman tittar på olika internationella lösningar och påvad det finns för andra forskningsprogram eller inter-nationella försök på andra områden.Jag tror att ett gemensamt bekymmer för partiernaär hur vi skall få fram lämpliga metoder för framtiden,så att vi inte skjuter över frågan till våra barn ellerbarnbarn. Men regeringen bör inte i det här läget låsasig för någon strategi eller säga att den ena eller denandra metoden är vare sig önskvärd eller utesluten.Anf. 119 () replikFru talman! En kort fråga: Kan miljöministern an-ge ett enda alternativ till det berggrundsförvar som nustuderas?Anf. 120 Miljöminister ()Fru talman! Jag har precis försökt förklara förRoland att regeringen inte kan och bör läggasig i lämpliga alternativ i det här skedet. Vi bör varafristående till dess frågan ligger under regeringensprövning.Anf. 121 TALMANNENNärvaron i kammaren är lika oursäktligt usel nusom . Jag vill rikta en uppmaning tillledamöterna i partigrupperna att se till att närvaronhär i kammaren blir bättre när vi har viktiga debattersom nu.Anf. 122 ()Fru talman! Konsumentpolitikens mål och inrikt-ning är för oss moderater att främja konsumenternasintresse som aktörer på marknaden och som brukareav varor och tjänster. Vi anser att politiken skall ut-formas så att den skapar förutsättningar för den en-skilde som konsument att nyttja sina möjligheter ochresurser i enlighet med egna önskemål. Vi motsätteross den socialdemokratiska överförmyndarattitydenoch anser att statens och kommunernas roller böromfatta endast sådana konsumentpolitiska åtgärdersom inte kan utföras bättre av andra aktörer. Det ärnämligen den enskilde som är bäst lämpad att fattabeslut i den egna livssituationen.Politiska beslut skall ge konsumenten rättsligt ochekonomiskt skydd samt skydd för hälsa, säkerhet, prisoch kvalitet. Politiken skall också främja konsumen-tens intresse av en från miljösynpunkt långsiktigthållbar utveckling.I en marknadsekonomi fattas de ekonomiska be-sluten av dem som är direkt berörda. Produkter ochtjänster som svarar mot konsumenternas krav påkvalitet och pris efterfrågas. Marknadsekonomin gerkonsumenterna makt att välja och att välja bort. I enmarknadsekonomi sker en ständig utveckling ochförändring som syftar till att bättre tillfredsställa kon-sumenterna.Den konkurrensutsatta sektorn måste öka och denprivata näringsverksamheten få möjligheter att verkainom fler områden. Konkurrens är den bästa garantinför att konsumenten skall få så bra varor och tjänstersom möjligt till rimliga priser. Det är också av avgö-rande betydelse för den internationella konkurrens-kraften hos svenskt näringsliv att konkurrensen upp-rätthålls på hemmamarknaden.Många gånger är konsumentens ställning svagarevid en tvist med en offentlig producent av tjänster ochservice än med ett företag. En bättre information omden offentliga sektorns service och övriga utbudskulle underlätta för människor att både hävda sin rättoch utnyttja den service som finns.Förväntningarna vid vårt EU-inträde var stora.Konkurrensen skulle öka och priserna på framför alltlivsmedel skulle sjunka. Det är ännu för tidigt att dranågra slutsatser därvidlag, men klart är att det finnsbehov av att kontinuerligt följa upp hur priser, kvali-tet, säkerhet och konkurrens utvecklas. och andra har gjort sådana uppföljningar.Om jag har förstått det rätt planerar regeringen att pånågot sätt göra sådana uppföljningar kontinuerligt.Får sådana undersökningar även publicitet främst imedierna, kommer det att stimulera till en ökad debattoch medvetenhet hos konsumenterna. Det kommersäkert också att bidra till en ökad konkurrens.Ur konsumentperspektiv är det också angeläget analyserar hur EU:s jordbrukspolitik, CAP, på-verkar livsmedelsproduktion och livsmedelspriser.Andra prioriterade frågor för oss moderater inomEU är kravet på en fullständig innehållsdeklarationför livsmedel och ett eventuellt europeiskt förbud motTV-reklam riktat till barn.När det gäller produktsäkerheten är EU:s skade-rapporteringssystem en mycket värdefull kunskapskäl-la. Vi arbetar för att systemet skall få permanent sta-tus inom EU. Systemet innebär att sjukhus lämnarinformation om varor som varit inblandade i olyckor ihemmen och under fritid. Informationen sammanställsoch åtgärder vidtas. Svenska sjukhus bör anslutas tilldetta system och bidra till att produktsäkerheten ökar.Det har under detta år visat sig vid bl.a. kontroller att det finns stora brister när detgäller säkerhet och uppfyllandet av de krav som gällerför leksaker.Enskilda, organisationer och näringsliv bör i ökadomfattning uppmuntras att engagera sig i konsument-frågor. De offentligt subventionerade institutionernaförsvårar förutsättningarna för privata engagemang.För att konsumentsammanslutningar, andra organisa-tioner och intresseorganisationer skall kunna växa ochta på sig större uppgifter är det nödvändigt att mini-mera det offentliga intresset.Olika myndigheter och departement bör underlättaför svenska konsumentorganisationer att få inflytandeinom EU genom att informera och ge kunskaper omsina verksamheter.Anf. 123 ()Fru talman! blir det allt vanligare att man lyf-ter fram offerproblematiken. Det handlar väl främstom brottsoffer, och ibland handlar det om myndig-hetsoffer och medieoffer. inställer sig frågan:Finns det offer även på konsumentområdet, och är deti så fall konsumenten eller kanske rent av företagarensom är offer?Inom konsumentpolitiken demonstreras två dia-metralt motsatta grunduppfattningar. Det är planeko-nomi kontra marknadsekonomi. Det planekonomiskasynsättet har företagaren som bov och konsumentensom offer. Därför krävs det styrning, regleringar ochkontroller, och helst borde väl alla vara Konsummed-lemmar och bara köpa blåvita varor.Ett marknadsekonomiskt synsätt innebär att vi allaär kunder, från vaggan till graven. Släpp därför före-tagaren loss. Det är bäst. Privatisering och köp-sälj-system är patentmedicinen.Naturligtvis är dessa bilder övertydliga. Men deframkallas lätt på näthinnan genom tvekampen mellansocialdemokrater och moderater.Fru talman! En modern konsumentpolitik har enliberal utgångspunkt med som rättesnö-re. Hans berömda uttalande är alltjämt gällande:"Konsumtion är meningen med all produktion." Ellerför att tala som : "Meningen med bin är attgöra håning och meningen med håning är att jag skaäta upp den." fastslår bestämt:"Producenternas intressen bör tillgodoses endast i denmån det är nödvändigt för att främja konsumenternasintressen. "Liberalismen hyser tilltro till konsumenten. Kon-sumenten är inget hjälplöst offer. Vår grundbult är attmänniskor är kapabla och själva bäst känner sinaunika behov och önskemål. Därför är individen värdatt kraftfullt satsa på i alla olika roller inklusive i sinkonsumentroll. Det handlar om upplysning, utbildningoch information, men också om medborgarservice.Särskilt angeläget är det med hushållsekonomiskbudgetrådgivning, eftersom privatekonomin blir alltviktigare i takt med en krympande hushållskassa.Vårt mål är glasklart: vill ha kunnigaoch kräsna konsumenter som väljer prisvärt och ratardåliga varor och tjänster. Härigenom styr alltså kon-sumenten ytterst produktionen, och då i rätt riktning.Hårda krav måste ställas på marknaden. Konkur-rensen skall vara fri och rättvis. Alla konkurrensbe-gränsningar måste stoppas, alltså monopol, kartell-bildningar, kommunala bolag och annat otyg. Själv-klart gäller att man skall kräva ett ansvar av företagenför producerade varor och tjänster. De måste själv-klart vara förenliga med hälsa, säkerhet, energi ochmiljö. Men krav måste också ställas på den offentligasektorn. Det handlar ju faktiskt ofta om vår viktigasociala välfärd. Konsumentens ställning är faktisktsvagare i den offentliga sektorn än i den privata. Där-för måste man uppmuntra privata alternativ. Mångfaldger valfrihet, vilket skärper konkurrensen och förbätt-rar tjänsten.Dessutom måste det medborgerliga konsumentin-flytandet stärkas. Det är lättare att säga än att göra.Jag är medveten om det. Men det går inte att kom-mendera fram.Vårt förslag har framlagts i , och vi villha medborgarkontrakt med medborgarkontor somgaranterar en god medborgarservice även på konsu-mentområdet.Fru talman! är det för EU-satsningar. Friinternationell handel förstärker konkurrensen tillkonsumentens fördel. Vårt EU-medlemskap gynnarkonsumenten genom konkurrensregler, förbud motmonopol och karteller. Det finns en särskild artikelom konsumentskydd som tillfördes genom det s.k.Maastrichtfördraget. Allt detta har föranlett mångaviktiga nya rättsakter eller lagar. gäller det att fulltut och aktivt utnyttja medlemskapet. Det kräver enmålmedveten satsning inom EU med aktivt arbete fören hög konsumentskyddsnivå. Aktuella prioriteringarkan vara bättre märkning av produkter och tjänsteroch starkare rättsskydd på nya områden.Fru talman! Låt mig avslutningsvis säga att kon-sumenten skall vara en centralfigur på marknaden. Låtoss gemensamt arbeta för att detta skall bli vardagensverklighet.Anf. 124 Civilminister ()Fru talman! Efter att ha lyssnat på dagens EU-debatt, känner jag ett visst behov av att lätta något påden dimma som lägrat sig över hela debatten.Jag tror att vi måste slå fast följande: Det finnsfaktiskt inget politiskt parti i denna riksdag som krä-ver att skall lämna EU. Det finns de somkräver folkomröstningar om EU:s framtida utveck-ling. Det finns de som kräver att EU skall förses meden formell utträdesparagraf. Det finns de som vill haså mycket mellanstatlighet som möjligt och så litetunion som möjligt. Men, återigen, det finns ingen -vilket inte var alldeles lätt att lägga märke till i EU-valrörelsen - som kräver att vi skall lämna EU. Det ärinte så konstigt, därför att det är ett krav som harmycket litet av realism. Det är naturligtvis också där-för som från iförra veckans partiledardebatt också medgav att Mil-jöpartiet icke kräver en folkomröstning som skullehandla om ett utträde ur EU. Det är därför som dennyvalde parlamentarikern i och somrepresenterar , , när hankommer ned till deklarerar att det för hansdel handlar om att påverka EU för att det skall bli mersamarbete och mindre av union, dock icke ett svensktutträde.Jag tillhörde dem som länge verkade för att Sveri-ge inte skulle bli medlem i EU. Men det finns ingenångervecka. är nu medlem av EU, och dåhandlar det om att göra det absolut bästa av situatio-nen med respekt för folkomröstningsresultatet. Jagtror att det är viktigt att ha denna grund för allt vi görpolitiskt. Själv har jag klargjort uppgiften som är helaregeringens uppgift. handlar det om att hävdasvenska intressen i EU och att kämpa mot att EUutvecklas till en överstatlig koloss. Detta skall vinaturligtvis göra på ett övergripande plan men också ivarje enskild sakfråga. Vi skall inte skapa överdrivnaförväntningar. Men vi skall inte heller undervärderavåra möjligheter att påverka inom EU.Därmed är jag framme vid det som är ett av minaegna ansvarsområden som civilminister, nämligenkonsumentpolitiken. Redan satte egentli-gen konsumentpolitiken i centrum på ett helt nytt sätt.I och EU-medlemskapet blev det än tydligare.Det som man genom den inre marknaden bordekunna förvänta sig åtminstone teoretiskt är ett ökatutbud av varor och tjänster, ökad konkurrens ochprispress. Men vi vet att teori och praktik inte alltid ärsamma sak. Utan ett konsumenttryck och utan enaktiv konsumentpolitik riskerar hela det inre mark-nadsprojektet att bli något som går stora grupper avmedborgare förbi. Det riskerar att bli enbart ett pro-ducentprojekt, ett marknadsprojekt.Om man som , moderat riksdagsleda-mot som talade , talar för enbart marknadseko-nomins lov, om man sjunger marknadsekonominshöga visa, då kanske det inte är ett så stort problem.Men för den regering som jag representerar är dettakolossalt viktigt.Vi ser fördelarna med ett EU-medlemskap, men viser också de klara avigsidorna. Risken för att dåligaoch farliga varor kommer till ökar medgränslösheten. Det blir svårare för konsumenterna attöverblicka vilka varor och tjänster som finns, vilkenkvalitet de har och vad de kostar. Det blir en betydligttuffare och mer intensiv reklam, som inte alltid under-lättar men i stället kan försvåra konsumenternas val.Det blir svårare med reklamationer när man köper avett företag i utlandet osv.Den här utvecklingen leder till ett ökat behov avkonsumentpolitiska insatser - självfallet också frånaktiva konsumenter, men vad kan en ensam konsu-ment göra, och andra, om haninte känner att han bakom sig har ett samhälle somtycker att konsumentpolitik är viktig? Man behöverfaktiskt inte luta sig mot , utan det finnsockså andra. Det kan vara så att både samhällsinsat-serna och den aktiva konsumenten behövs.Det här avspeglar sig i den senaste regeringsför-klaringen. Vår inställning är den att konsumentpoliti-ken är viktigare än någonsin just efter inträdet i EU.Det avspeglar sig i att vi i två regeringsförklaringarefter varandra har tagit upp de konsumentpolitiskafrågorna, och det var mycket länge sedan det skeddesist.I och med att vårt land är medlem i EU förfogar viinte oinskränkt över vilka konsumentskyddsreglersom skall gälla. Vi blir åtminstone till en del beroendeav EU:s konsumentpolitik. Man kan här bara konsta-tera att svensk konsumentpolitik har längre traditionoch är betydligt mer heltäckande än EU:s och att detär en förstahandsuppgift för regeringen att se till attde regler som vi har i till skydd för konsu-menterna inte försämras och försvagas.Hur har det då gått? Vi har haft på oss.Vi har först måst ägna oss åt redskapen, helt enkelt åtatt markera att vi anser att konsumenterna måste få enstarkare ställning. Inför regeringskonferensen kommervi att försöka få till stånd förändringar i Romfördra-get, det grundläggande fördraget, vilka stärker kon-sumenternas ställning.Vi har verkat för att konsumentministrarna skall fåmer att säga till om. Det finns närings- ellermarknadsministrar som skall kämpa för konsumenter-nas krav, och däri ligger förstås en inbyggd konflikt.Det har skapats ett nytt direktorat inom ministerrådet,som jobbar bl.a. med konsumentfrågor. En svenska,, är generaldirektör för denna nyaenhet.I sak har vi kämpat t.ex. för barnsäkerhetsfrågor-na, för en del prisfrågor, för innehållsdeklarationsfrå-gor och för frågor som rör finansiella tjänster. Jäm-förpriserna är ett mycket bra exempel på vad manfaktiskt kan åstadkomma.Det första ministerrådsmöte som jag deltog vidunder visade att jämförpriserna var påväg åt alldeles fel håll, sett ur svenskt perspektiv.Genom en undantagsregel om standardiserade för-packningar skulle jämförpriserna på en del varupro-dukter i praktiken helt enkelt försvinna. Vi agerade påden punkten redan från början mycket hårt. Vi harvarit framgångsrika, och även om det formella beslu-tet i EU ännu inte är fattat, kan man säga att vi harräddat kvar jämförpriserna genom att vi har diskuteratoss samman med andra länder som vi har kunnatövertyga.När det gäller ett annat exempel på sådant som vikommer att jobba med inom konsumentpolitikenunder det närmaste året riskerar vi ett bakslag, men vianser att frågan i sig är så viktig att vi ändå kommeratt engagera oss. Det handlar om TV-reklam direktriktad till barn.Vi är mycket ensamma i vår uppfattning att barnicke skall tvingas ta emot reklam riktad direkt tilldem. Lobbyisterna i när det gäller den härtypen av frågor är kolossalt duktiga, och vi kommeratt ha svårt att få gehör för våra synpunkter. Likväl ärdetta en så oerhört viktig svensk fråga att vi kommeratt försöka ta striden. Vi kommer inte att ge oss utankommer att mana på. Så måste vi arbeta när det gällerkonsumentpolitik i . Jag återkommer senaremed fler detaljer.Anf. 125 () replikFru talman! Civilministern är tydligen en klarmotståndare till marknadspolitik. Det har dock visatsig att den fria konkurrensen och marknadspolitikendriver utvecklingen framåt. Låt mig ta ett exempel påvilka krav konsumenter kan ställa och hur marknadenkan reagera, nämligen skogsindustrin och det klorfriapapperet. kan man ange som en konkurrensfördelatt man går ut med en vara som bygger på ett kvali-tets- och miljömedvetande.Medvetna och kunniga konsumenter som kan ver-ka ute på marknaden och jämföra olika varor görbättre val än de som ställs under förmyndare och sominte har några val när det gäller olika varor. Vårtsamhälle blir ju mer och mer komplicerat. De varoroch tjänster som erbjuds blir alltmer sammansatta.Det innebär att man måste utbilda oss som konsumen-ter. Vi måste få mer av kunskaper.Jag vill fråga civilministern: några tankar påatt på det sättet ge konsumenterna en starkare ställ-ning? Och hur ställer sig civilministern till olika fri-villigorganisationer som vill sammansluta sig ochkonsumenter som vill gå ihop om att samarbeta medkonsumentfrågor?Anf. 126 Civilminister ()Fru talman! Jag tror att och jag har di-ametralt motsatta grundvärderingar när det gällerkonsumentpolitiken. Det som hon kallar förmynderimenar jag är ett sätt för samhället att visa att konsu-mentfrågor är så viktiga att man bör engagera siggemensamt för att driva en konsumentpolitik. Detutesluter inte på något vis ett engagemang från enskil-da konsumenter, men vad kan en enskild konsumentgöra mot ? Vad kan en enskildkonsument göra mot en handelskedja? Kolossalt litet.Det är konsumenter tillsammans och konsumenterstödda av ett samhällsengagemang som kan görastorverk. Aktionerna när det gäller papper och t.ex.konsumentbojkotten av franska viner har i och för sigvarit spontana, men visst har de gjorts av konsumenteri förening.Att regeringen och jag själv ser mycket positivt påfrivilligorganisationer framgick bl.a. av budgetpro-positionen, där vi anslog särskilda medel just för attfrivilligorganisationerna skall kunna få en viss hjälp.Anf. 127 () replikFru talman! Det är klart att en konsument i de allraflesta fall gör egna val.