prot · GJ0941 · 1995-12-19 00:00:00 — Det är glädjande att en stor majoritetav nu står bakom vad som sägs i proposi-tionen och betänkandet om miljödimensionen i enpolitik för arbete, trygghet och utveckling. Miljökra-ven ses som en av de viktigaste drivkrafterna fören hållbar ekonomisk utveckling. De skapar ett för-ändringstryck som leder till effektivare och mer eko-nomisk användning av både naturresurser och arbets-kraft. Miljöbranschen är i sig en viktig tillväxtbranschmed stora och växande möjligheter . Ge-nom en s.k. grön skatteväxling skapas förutsättningarför minskad miljöskuld, ökad livskvalitet och fortsattvälfärd. I såväl propositionen som i betänkandet er-känns också att traditionell tillväxtfixerad politik ipraktiken kommit att ske på miljöns bekostnad. Deriktlinjer som slås fast för den ekonomiska politi-ken innebär att den ekonomiska utvecklingen i fort-sättningen skall ske på miljöns villkor. Det är viktigtatt detta också slagits fast i det s.k. konvergenspro-gram som regeringen med stöd av bl.a. Miljöpartietinlämnat till EU.För att verkligen fullfölja dessa ambitioner krävsemellertid en lång rad ytterligare beslut i riksdagen.De första har redan fattats. Ett exempel på det är denomfattande satsningen på förbättrad inomhusmiljösom blev resultatet av och regeringensförsta uppgörelse som kom . Den är ipengar räknat sannolikt den största enskilda statligamiljösatsningen . Ett annat exempel är de nuframlagda förslagen om ökad satsning på vind- ochsolenergi som också de är resultat av uppgörelsermellan och regeringen.Nya konkreta miljömål och aktionsplaner måsteläggas fram i . Den gröna skatteväxlingenmåste påskyndas. Resultaten av arbetet med grönaräkenskaper i ekonomin måste utnyttjas i högre grad ibudgetarbete och ekonomisk planering i staten. Enrad omprioriteringar behöver göras i den statligabudgeten. En förbättrad miljölagstiftning måste snartbli verklighet. måste åter bli pådrivande ochföregångare i internationella sammanhang vad gällermiljöpolitiken.I anslutning till propositionen om en politik förarbete, trygghet och utveckling har en lång rad förslagväckts i motioner från andra oppositionspartier. Dessaförslag går i många fall utöver vad propositionenhandlar om och uppgörelsen gäller och utgör också ihög grad upprepningar av tidigare väckta förslag isamband med budgetproposition och kompletterings-proposition. Jag vill i sammanhanget påpeka att visjälvklart står fast vid de krav vi tidigare väckt i bud-getsammanhang. Vi avser att återkomma med deminför nästa budget.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskot-tets förslag och avslag på samtliga reservationer.Anf. 71 () replikHerr talman! sade att vi inte hadeförstått vad uppgörelsen mellan och re-geringen innebar. Jag kan bara hålla med om det. Jaghar inte förstått vad uppgörelsen mellan Miljöpartietoch regeringen dels om konvergensprogrammet, delsom propositionen innebär.Betyder uppgörelsen att ni har ställt upp på deprinciper som är fastlagda i ? Detvägleder naturligtvis alla de konvergensprogram somlämnas in och är också en grundbult i hela den pro-position vi behandlar här , inklusive alla föränd-ringar vad gäller organiseringen av penningpolitik ochden ekonomiska politiken i stort. Ställer Miljöpartietupp på de institutionella förändringar som är på gång?När man lyssnat på vad t.ex. sagttidigare här i kammaren, och/eller när han talat omdetta i största allmänhet ute på gator och torg, får helt annorlunda intryck.Jag är mycket nyfiken på uttolk-ning. Hur ser på de principer för avväg-ningen av målkonflikten mellan inflations- och arbets-löshetsbekämpningen som är fastlagda i Maastrichtav-talet?Anf. 72 () replikHerr talman! Jag tror att och JohanLönnroth liksom svenska folket är medvetna om attMiljöpartiet är mycket kritiskt till Maastrichtavtalet.Som medlem är skyldigt att lämna in kon-vergensprogrammet. Det handlar om att minskastatsskulden, hålla nere budgetunderskottet, ta nedräntan och ha en låg och stabil prisutveckling. Det ärfaktorer som är mycket viktiga för oss att klara om viskall kunna stanna utanför EMU och kanske t.o.m. gåur EU, som vi vill. Det är detta som är poängen.Dessutom tillfogas det ytterligare två krav för våregen del till det konvergensprogram som Sverigelämnat in. De skall som vi skall klarade penningpolitiska målen. De är att få ned arbetslös-heten och att inte öka miljöskulden. Vi bidrog aktivttill uppgörelsen genom att vidga synsättet på detta.Det är ett huvudproblem att man försöker göra kon-vergenskraven till något slags övergripande krav förhela den ekonomiska politiken. Så får det inte bli.Därför har det varit mycket viktigt för oss att påverkadetta. Det har vi också gjort.Det är uppenbarligen så att intevet hur uppgörelser går till om han tror att jag skallräkna upp varenda punkt i den här långa propositio-nen där vi har påverkat och tala om exakt vad osv.Detta är nämligen en diskussion mellan tre partier därvi har försökt att komma överens om hur det skall gåtill. Då fungerar det inte på det sättet. Det är t.o.m. såatt jag har blivit kritiserad för att ändå ha talat om endel saker, t.ex. vind- och solsatsningen som är mycketmiljöpartistisk till sin karaktär. Det ligger i förhand-lingens natur att man försöker att komma överens.Sedan går man inte omkring och talar om detaljer omvem som har gjort vad under förhandlingarnas gång.Anf. 73 () replikHerr talman! Det är ganska meningslöst att disku-tera frågan om att försöka få ned räntan, inflationstak-ten och statsskulden. Vi är alla rörande överens om attvi skall försöka göra detta. Det var därför som Väns-terpartiet ställde upp på den helt dominerande delenav budgetsaneringen. Det är faktiskt vi som tillsam-mans med regeringen har åstadkommit detta.Men den här diskussionen handlar inte om det.Den handlar om att det konvergensprogram som nihar stått bakom bygger på att nu skall anpas-sas till principer. De innebär justatt man har övergripande regler för hur den ekono-miska politiken skall utformas. Det betyder att hurmånga vackra ord man än formulerar kring att be-kämpa arbetslösheten och få ned miljöskulden gårprinciperna om att bekämpa inflationen före. Detandra får bli en restpost av dessa övergripande prin-ciper.Det är där jag fortfarande inte kan förstå hur Mil-jöpartiet kan få ihop det. Å ena sidan har vi den oer-hörda retoriken mot och EU istörsta allmänhet som står för och åandra sidan synnerligen lågmäldauppslutning bakom regeringens linje i dessa frågor.Anf. 74 () replikHerr talman! Retoriken får stå för iförsta hand i det här replikskiftet.Men faktum är att är skyldigt att sommedlem i EU - det ville inte vi att vi skulle bli - läm-na in ett konvergensprogram. Det är definierat vad detskall innehålla. Vi har påverkat det innehållet genomatt bredda synsättet till att omfatta även sysselsättningoch miljösidan för del när vi hanterar detinhemskt.Men vi har också noterat att dessa konvergenskravär precis sådana krav som vi behöver ställa på våregen ekonomi för att kunna stanna utanför. Vi skullealltså hamna i precis samma sakpolitik om vi inte varmed. Det är detta som är poängen. Jag tror att ävenJohan inser detta och gärna hade varit medoch påverkat konvergensprogrammet.Vi motarbetar , liksom hela dengröna gruppen i gör. Vi skulle gärnavilja skriva om det. Framför allt skulle vi gärna viljaatt lämnade EU. Men vi är inte så tokiga att visätter oss och bara säger nej till allt och inte inser hurvi måste agera ekonomiskt-politiskt för att kunnautträda och för att kunna säga nej till EMU.Om fick igenom sin vilja skulledet faktiskt bli svårare att säga nej till EMU framöver.Det är ert problem i den här debatten. Med vår politikblir det lättare att säga nej. Det är detta det går ut på.Anf. 75 Finansminister ()Herr talman! Tillväxt skapas inte genom vidgadeklyftor och ökade motsättningar. Tillväxt och tillväxt-politik bedrivs bäst i en miljö där människor samarbe-tar och känner samhörighet. Därför är och förblirvälfärdspolitiken fundamentet för en uthållig tillväxt.Välfärdspolitiken är i sin tur för sin funktion beroendeav att tillväxten fungerar och är uthållig och att eko-nomin kan ge sitt bidrag.Det är den här dubbla ansatsen som framför alltModerata samlingspartiet har haft så svårt att förstå.Det är därför de har hamnat utanför inte bara den härdebatten utan också så mycket av konkret och prak-tiskt arbete i svensk politik. Det är därför en stor delav kammaren nu kan samlas bakom regeringens för-slag. Värderingarna om tillväxten och välfärdspoliti-ken är ingenting som enbart finns inom socialdemo-kratin. De finns också i många av de övriga riksdags-partierna. Vid sidan av står Moderata samlingspartiet.När vi nu går till julledighet skall jag också passapå att göra en kort värdering av det arbetsår vi harbakom oss.Jag skall börja med att tacka finansutskottet ochriksdagen för ett gott samarbete. Ett särskilt tack tillfinansutskottets ordförande och till finansutskottetsrepresentant i dagens debatt.Jag skall också tacka och Miljöpar-tiet för ett konstruktivt samarbete kring tillväxtpro-positionen.Just vår förmåga att samarbeta brett över de gamlablockgränserna har gjort att förtroendet för vår för-måga att hantera de offentliga finanserna har växt,inte bara här hemma hos folk utan också utei världen. Tillväxten i förtroendet har varit förenadmed mycket av uppskattning här hemma i . ISverige finns också en tradition, djupt förankrad ifolkdjupet, att vi skall samarbeta. Det vi har gjort iSveriges riksdag under det här året har varit ett tydligtuttryck för den hållningen.Att man i utlandet ser att vi i besvärliga tider kanfatta besvärliga beslut med breda majoriteter är ocksåägnat att stärka förtroendet. Jag har fått använda väl-digt mycket av mitt första arbetsår till internationelladialoger, framför allt med dem som har haft att finan-siera våra jättelika underskott.När man hör den grälsjuka, gnälliga och perspek-tivlösa ton som min företrädare använder här i debat-ten och inser att mycket av den tonen tidigare ocksåfanns i Sverigebilden utomlands, begriper vi att dethar funnits en del att göra för att utomlands återskapadet intryck av , riksdag och detsvenska politiska systemet som långsiktigt skaparförtroende. Detta har året ägnats åt, och framgångarnahar inte uteblivit.Jag vill dock när jag värderar året säga att ävenom statsfinanserna har förbättrats snabbare än vi trott,är det fortfarande så, som och har sagt, att vi har en situation som lättkan gå åt fel håll, om vi inte håller i den statsfinansiel-la saneringen. Vi får inte andas ut och börja se det såatt problemen nu är över. Då är vi snart tillbaka iproblemen igen.Nu gäller det att mobilisera de krafter som vi harför att övertyga om vikten av att kunna fullfölja sane-ringsarbetet, för att därigenom skapa bästa möjligaekonomiska förutsättningar för en uthållig tillväxt.Den arbetsuppgiften ligger nu framför oss. Det skallske i samarbete och internationellt förtroende menmed fortsatt behov av att här hemma göra klart att detännu återstår mycket arbete.Jag är övertygad om att vi också i fortsättningenkommer att behöva den anda som har präglat riks-dagsåret, om vi skall klara den helt dominerandearbetsuppgift som ligger framför oss, nämligen attpressa tillbaka arbetslösheten.Jag skall inte polemisera mot någon eller några avde överdrifter som har presenterats i debatten,men jag vill säga att den som tror att ett eller annatförfluget ord i en valrörelse eller i en tidigare riks-dagsdebatt skulle vara grunden för sådant som tar siguttryck som främlingsfientlighet och andra vidrigatendenser i samhället - den som tror det och blundarför ungdomsarbetslöshet, massarbetslöshet och socia-la motsättningar som växer ur den typen av förhållan-den, den som tror att detta är det första som skaparproblemen - har inte en analys av samhällsutveck-lingen som leder fram till handlingar som löser pro-blemen. Det var kanske därför bra att människor medden uppfattningen inte fick det avgörande inflytandetöver den mandatperiod som vi nu är inne i.Främlingsfientlighet och andra uttryck för antide-mokratiska tendenser bekämpas naturligtvis bästgenom att välfärdssamhället hävdas, att sysselsätt-ningen hålls uppe och att därmed också den demokra-tiska kulturen och sammanhållningen i samhället kanvärnas. Där ligger grunden, ingen annanstans.Vi har framför oss en propositionen om till-växt, uttryckt i orden arbete, trygghet och utveckling.Vi har aldrig gjort anspråk på att det skulle vara enproposition där allting skulle läggas fram som klarabeslut. Tvärtom har regeringens samarbete med Mil-jöpartiet och syftat till att göra klart attvi av mandatperioden skallägna våra krafter åt en rad arbetsområden. Med da-gens riksdagsbeslut sätts en dagordning för det som vilitet slarvigt kallar tillväxtpolitiken.Överst på den dagordningen står som punkt 1 ock-så i fortsättningen att sanera de offentliga finanserna.Utan trovärdig sanering av våra offentliga finanseringa fallande räntor, inget bidrag den vägen till ökadeinvesteringar och en långsiktigt omöjlig situation närdet gäller att därmed hävda full sysselsättning. Stabilaoffentliga finanser är punkt 1, och därför skall sane-ringsarbetet fortsätta.Punkt 2 på dagordningen heter Utbildning förbättre kompetens. Vi har i tillväxtpropositionen an-nonserat att vi skall satsa kraftfullt på den högre ut-bildningen. Vi har pekat ut vissa regioner, som i detsammanhanget också skall få ett regionalt stöd. Vi harredan startat arbetet med att utreda förutsättningarna ien organisationskommitté för ytterligare högskole-satsning i Malmö.Utbildning är effektiv ekonomisk politik. Utbild-ning är också effektiv regionalpolitik. Utbildning ärdet som kommer att avgöra om kan vara medlängst fram om att tävla om de svåra uppdragen, i envärldsekonomi där alltmer avgörs i ett sekundsnabbtbyte på öppna marknader. Utan en välutbildad arbets-kraft går det inte. Det är på högskolesidan som detbrister i . Låt oss då koncentrera våra insatserdär under de kommande åren.Men ingen högskoleutbyggnad med lånade peng-ar, ingen högskoleutbyggnad på kredit, utan högsko-leutbyggnad inom de ekonomiska ramar som vi för-mår att mobilisera i denna kammare! Och jag ärövertygad om att det skall gå.Nästa punkt på dagordningen kommer att heta Fö-retagande för ökad sysselsättning. Det som vi nu gör itillväxtpropositionen vad gäller kvittningsrätt ochriskkapitalavdrag annonserar en översyn av hur viskall hantera utbildningsbeskattningen i företag, ochdet är ett inslag i en sådan politik. Men vi kommerinte att nöja oss med detta, utan en nödvändig ingre-diens i de kommande årens ekonomiska politik ochpolitik för att pressa tillbaka arbetslösheten är natur-ligtvis fler företag och fler företagare. Men också debegriper att utan välutbildad arbetskraft och utanstatsfinanser i ordning är allt ett utanverk.Nästa punkt på dagordningen kommer att heta Åt-gärder för lägre arbetslöshet. Det är fråga om en fort-satt aktiv arbetsmarknadspolitik, en översyn av alla deregler och åtgärder som gäller inom arbetsmarknads-politikens ram. Svartjobben skall motverkas, och viskall se till att arbetsmarknadens parter tar ett ansvarför lönebildningen som gör att vi nästa gång som visitter i en avtalsförhandling får en lönebildning som ärförenlig med att pressa tillbaka arbetslösheten. Åretsavtalsrörelse är på den punkten ett misslyckande.Nästa punkt på dagordningen kommer att hetaMiljön nästa språng i tillväxten. De partier som stårbakom propositionen ser alla miljöfrågan som endrivkraft för växt, som någonting som faktiskt stimu-lerar nya produktionsmetoder, nya transportlösningar,ny energiproduktion, ny materialhantering, ny kun-skap, ny teknik - sådant som långsiktigt är förenligtmed vad naturen tål, sådant som inte bara Sverigeutan också andra utvecklade länder kommer att tving-as att ställa om sig till. Nästa stora språng i tillväxtentas just därför att vi tvingas göra den ekologiskt ut-hållig. Det är ett oerhört spännande arbetsfält, en del ipolitiken som kommer att få ett alltmer dominerandegenomslag.Nästa punkt på dagordningen kommer att heta Eu-ropasamarbete. Det gäller dels regeringskonferensen- de saker som talade om fråndenna talarstol -och de möjligheter som Europa-samarbetet ger, dels en ökad koncentration på vårainsatser i , vårt eget närområde, våregen del av , med allt vad den regionen rym-mer av näringspolitiska möjligheter, miljöpolitiskautmaningar och säkerhetspolitiska dimensioner.Vi kommer att som nästa punkt på dagordningenha ett möte med väljarna. har vi lagt ut riktlinjernaför . Sedan skall vi möta väljarna.Vid valrörelse skall vi dömas: Klarade densittande regeringen av att sanera statsfinanserna?Klarade den sittande regeringen av att därmed åter-skapa grunden för välfärdssamhället, stabila offentligafinanser? Klarade regeringen av att ge signaler tillpensionärer, handikappade, människor som är bero-ende av vård och omsorg, barn och ungdomar i ut-bildning om att de system som vi byggt upp är lång-siktigt hållbara därför att de offentliga finanserna är ibalans? Det skall väljarna få avgöra 1998. Det vardetta vi begärde mandatet för att få göra.Det andra vi begärde mandatet för var att pressatillbaka arbetslösheten. Också den saken kommer attavgöras valrörelse i mötet med väljarna.Jag är övertygad om att vi, för att klara den uppgiften,kommer att få pröva en lång rad nya förslag och åt-gärder, men ingenting kan vara viktigare för ett sam-hälle än att de unga bereds möjlighet till den delaktig-het som arbete representerar. Ingenting kan vara vik-tigare än att se till att de regioner som präglas ochhotas av långtidsarbetslöshet också får en chans attvara med i det nationella bygget. Där kommer vi attprövas, och där kommer vi att vägas.Det här skall, herr talman, göras i en anda av sam-arbete, som jag sade inledningsvis, samarbete överblockgränser och över partigränser, samarbete förSverige. Det är vad det handlar om. Socialdemokratinär där beredd att gå i spetsen. Med den här proposi-tionen har vi lagt ut den dagordning vi anser bör do-minera de kommande årens politiska arbete för att nåde mål jag talade om: stabila offentliga finanseroch tillbakapressad arbetslöshet.Än en gång tack till utskottet för ett konstruktivtsamarbete! Också jag tar mig friheten att tillönskatalmannen och kammaren en god jul och ett gott nyttår.Anf. 76 () replikHerr talman! Trots att ville ställaModeraterna vid sidan av har jag inga svårigheter attacceptera det inledande temat, att tillväxt ger välfärd.Det är just därför vi är så oroliga för vad regeringensjälv förutser, nämligen ekonomisk stagnation och enarbetslöshet på . Tillväxtpoten-tialen är, säger regeringen, . Det finnsförutsägelser om att den sjunker ner tillden nivån. När det gäller arbetslösheten tar man ingastrukturgrepp som gör att man kan göra något åt detta.Finansministern kan väl inte mena att aktieköp i AP-fonden eller höjd koldioxidskatt gör det?Efter det att planerna på höjd koldioxidskatt hadeavslöjats gjordes det uttalanden bl.a. av som sade: Här lägger vi fram en tillväxtproposi-tion, och då är inte en höjning av koldioxidskatten detsom ligger närmast till.Han uttryckte förhoppningar om att EU inte skullemedge undantag. Kommer verkligen regeringen vid-hålla en fördubbling av koldioxidskatten?När det gäller de 16 miljarderna, som finansminis-tern inte alls berörde i sitt anförande, är det inte baraOECD och EU som har efterlyst preciseringar. har sagt att konsekvenserna kan bliallvarliga. Erfarenheten visar hur snabbt en balanse-rad budget kan vändas i stora underskott i en lågkon-junktur. Han hade flera goda råd: sänk inkomstskat-ten, avskaffa förmögenhetsskatten och reformeraarbetsrätten.Lars Calmfors har konstaterat att finansministernalltför ensidigt koncentrerar sig på det kamerala ochtänker för litet på strukturförändringar. Det går isamma riktning som var inne på.Vi har tidigare talat om en kommission för fler ar-beten. har ersatt somchef för . Kanfinansministern tänka sig honom som ledare för en nykommission?Anf. 77 Finansminister ()Herr talman! Jag blir litet brydd när jag hör LarsTobisson. Det ständiga åberopandet av vad andra harsagt stärker i regel inte argumentationen. Hur argu-menterar själv? Hur ser tankegodset ut? Hurhänger det ihop? Försök att prestera det.Jag skulle också vilja peka på det något märkliga iModeraternas agerande. Först går de ut och kritiserartillväxtpropositionen som ju är, som jag sade förut, endagordning, en politisk inriktning över de arbetsfältsom vi skall arbeta med. Så säger de: Det är 40 nyastatliga utredningar. Sedan skall presteranågonting eget, och då har man två förslag. Det ena äratt man skall ha ytterligare en utredning, visserligenkallad kommission, och ledd av ellernågon annan. Jag tycker att jag känner igen greppet.Det var inte alldeles framgångsrikt förra gången hel-ler. Det är inte särskilt imponerande, om man kritise-rar regeringen för att ha tillsatt för många utredningar,att själv som enda svar på kritiken ha att presenteraytterligare en utredning.Det andra, som går förbi och somjag tycker skulle vara intressant om han ville utveckladärför att han bjuder in kammaren i samarbetet, ärden moderata alliansen för förnyelse. Ni säger att niskall sänka utgiftstrycket till . Det innebär attoffentliga utgifter i storleksordningen 300-400 mil-jarder kronor skall bort. Hur snabbt skall det gå, LarsTobisson? Var skall ni ta dessa 300-400 miljarderkronor? Beskriv det som vi i så fall får. Be-skriv också, , vilka ni moderater trorskulle vara intresserade av den typen av tillväxtpoli-tik.Anf. 78 () replikHerr talman! Våra synpunkter på vad som behövergöras har vi redovisat i partimotionen. Vi har sagt attdet är konkreta åtgärder som krävs. Vi har satt uppmål, där målet är balans mellan offentlig och enskildsektor i ekonomin. Det är ett långsiktigt mål, detmedger jag gärna. Men riktningen måste vara denrätta, och det var den under den borgerliga regering-sperioden. Det är den inte nu.Vi har konstaterat att vi inte fått gehör för våraförslag. Man har visat bort dem. Då säger vi att härmåste tas ett nytt grepp. Det är inte fråga om vanligaparlamentariska utredningar där man sitter och kivasom det ena eller det andra. Låt nu en friståendekommission med erfarna och kunniga vetenskapsmänsätta sig in i de här frågorna och komma med rekom-mendationer, som gjorde. Vimenar att det gav bra resultat. Åtskilliga av de försla-gen är nu genomförda, till det bättre. En del av demhar ni tyvärr nu återställt. Men vi är beredda att arbetavidare i samma riktning.Hur blir det med kärnkraften? Den frågan har inteGöran tagit upp. Jag frågade explicit hur detgår att förena avvecklingen med avsikten att saneraSveriges ekonomi. De representanter som Socialde-mokraterna haft i tror inte att detgår att stänga av kärnkraftverken till 2010. Det äralldeles orimligt att tänka sig detta.LO har här ett mycket bra yttrande. Jag hoppasverkligen att kan hålla sig till denkanten i sitt parti i fortsättningen. Att påbörjaavvecklingen är att ge helt fel signaler. Det innebär enkapitalförstöring. Hur skall det kunna förenas medsträvan att uppfylla konvergenskraven, eller överhuvud taget att reparera samhällsekonomin och stats-finanserna?Jag måste ställa frågan: Finns det en gräns för hurlångt samarbetet med och Miljöpartietkan drivas? Vi begär inte att vi skall få sitta i knäet påregeringen och träffa uppgörelser. Vad vi begär är försöker lösa problem, att man lyssnarpå de förslag som vi har, att man ser vad som sker iandra länder där motsvarande problem har hanterats.Det är den vägen vi vill gå. Vi tycker att det är farligtatt göra som regeringen, att låsa upp sig vid ett sam-arbete med partier som alla vet är emot eko-nomisk tillväxt, den tillväxt som enligt finansminis-tern skall leda till välfärd.Anf. 79 Finansminister ()Herr talman! Jag tycker nog att ärlitet vårdslös med karakteristiken av ochMiljöpartiet. Det var väl ändå så att varen del av ett regeringsunderlag när fickchans att pröva de idéer som återigen lanserasunder begreppet förnyelseallians.