prot · GI09101 · 1995-05-09 00:00:00 — Det har funnits inslag i tidigare styr-system som försvårat en sådan undervisning. Indel-ningen i ämnen har varit den helt dominerande orga-nisationsprincipen för undervisningen. Men den storafördelen med de nya läro- och kursplanerna är att de,till skillnad från de tidigare, så starkt betonar varjeskolas frihet att själv organisera skolarbetet. Även omtimplanerna är uppdelade i ämnen är detlärare och elever som skall komma överens om hurmålen i läroplan och kursplaner bäst skall uppnås. Detkan ske i ämnesintegrerat arbete men också inomramen för ett enskilt ämne.Flera viktiga mål för skolverksamheten kan inteheller hänföras till något eller några bestämda ämnen.Det gäller t.ex. undervisning om miljö, sex och sam-levnad, alkohol, tobak och narkotika. Rektor har där-för getts ett särskilt ansvar för denna integration.Jag är glad över att har tagit uppfrågan om en levande skolundervisning. För mig ärdet viktigt att nu - efter alla stora organisationsför-ändringar - prioritera frågor om det inre arbetet iskolan. Skolan är en lärandeoch personliga utveckling. Det hjälper föga vad sko-lan vill eller tror sig lära ut om inte eleverna själva taransvar för sitt lärande. Men det är också viktigt att slåfast att skolan inte kan utföra sitt uppdrag avskilt frånresten av samhället. Undervisningens innehåll måsteberöra eleverna, få dem att uppleva att det som för-siggår i klassrummet gäller dem själva. Så är det intealltid . Alltför många elever uppfattar undervis-ningen som skild från deras erfarenheter och framtids-föreställningar.I den kommitté som regeringen tillsatt,, är uppgiften just att stimulera ochstödja den pedagogiska utvecklingen i skolan.Anf. 43 ()Fru talman! Min erfarenhet, efter att ha talat medelever och lärare, är att man känner att de nya läro-och kursplanerna faktiskt försvårar när det gällermöjligheterna att dels ta emot besök i skolan, delsgöra besök utanför skolan, dvs. Jag troratt det är oerhört viktigt att man har den möjligheten,bl.a. i arbetet mot mobbning och våld men även iarbetet mot rasism och främlingsfientlighet. Där kanman t.ex. tänka sig att elever besöker en flyktingför-läggning.Efter sommaren har vi ju EU-valet, alltså valet tillEU-parlamentet. Jag är inte säker på att skolornafaktiskt känner att de har möjlighet att ta emot bl.a.representanter för olika politiska ungdomsförbund föratt debattera den här frågan. Jag tycker att det är oro-väckande att man just känner sig så begränsad, beträffande den lektionstid som används tillannat har mycket mera att ta igen. Det är den upp-fattning jag har efter att ha pratat med lärare på olikaställen i hela landet.Anf. 44 Statsrådet ()Fru talman! Det är mycket allvarligt om det är såsom här beskriver, dvs. att skolornaoch lärarna har uppfattningen att den nya timplaneninnebär större begränsningar. I själva verket är dettvärtom.I den tidigare timplanen angavs veckotimmar. Detbetydde att om en klass t.ex. skulle ge sig i väg påstudiebesök en hel dag, förlorade man undervisning iandra ämnen som var inlagda . Därför fickman motsättningar mellan olika lärare och olika äm-nen på skolan.I den nuvarande timplanen har vi inte längreveckotimmar, utan ett absolut timtal. Det betyder kan lägga ut timmarna mycket bättre så att mant.ex. kan koncentrera lektionstid som gäller samhäll-skunskap, historia, geografi och kanske också andraämnen som är aktuella att behandla i samband medEU-valet. På det sättet skall man kunna koncentrerasig på den uppgiften eller en längreperiod, eller kanske bara under en dag.På samma sätt kan man använda tiden till utflykteri naturen eller till andra undersökande arbetssätt.Med lärarledd undervisning i den nya timplanenmenas undervisning som är organiserad och ledd avlärare. Det innebär också studiebesök, besök på bib-liotek och undersökande arbete och även att ta inandra personer. Det är oerhört viktigt att skolan inteblir sig själv nog och tror att det man skall lära sig omsamhället i sin helhet går att finna i skolans läroböck-er eller i laborationssalarna. Man måste också dels gåutanför skolans väggar, dels öppna skolan så att detsom finns utanför kommer in och kan bearbetas iskolan.Anf. 45 ()Fru talman! Skolan har genomgått en massa för-ändringar . Över huvud tagettror jag att det för både lärare och elever har varit enjobbig tid.Jag kan inte, eftersom jag inte är lärare, till hundraprocent säga vilka möjligheter de nya läro- och kurs-planerna ger. Den erfarenhet jag har - efter samtalmed alla lärare som jag träffat, och jag har faktisktvarit på en hel del skolor -är att de känner att den nya planen hindrar dem. Lä-rarna måste ju gå igenom en del ämnen. Då blir detingen tid över. De får jobba övertid, som de sagt. Enlärare sade: Jag får lägga ner extra ocheleverna också. Det blir jobbigt. Man hinner inte gåigenom det man skall. Det gäller ju att läsa vissa kapi-tel och kunna dem inför proven.Anf. 46 Statsrådet ()Fru talman! Just de argument som sist tog upp har också jag mött på vissa gymnasie-skolor. Jag menar att de bygger på en felsyn. Under-visningen går nämligen inte ut på att läraren skallhinna gå igenom si och så många sidor i en bok, utanundervisningen går ut på att eleverna skall inhämtavissa väsentliga kunskaper och begrepp och få för-ståelse om viktiga samband. Då är det viktigt att lös-göra sig.Det finns faktiskt en skillnad här. Det som lärarengår igenom i boken är inte detsamma som det someleverna lär sig. måste vi fokusera på det someleverna lär sig. Då tror jag att ett bra sätt att lära sigatt själv tillägna sig sina kunskaper är att man öppnarskolan, går utanför skolan, tar in alla till skolan ochsjälv är delaktig och aktiv i sitt kunskapssökande.Anf. 47 ()Fru talman! Jag håller med när detgäller synen på skolan, att man inte skall lära sig sakerutantill från en bok. Men problemet kvarstår. På justde gymnasieskolor som jag besökt finns det läraresom faktiskt kanske inte har tagit till sig synen på vaddet innebär att lära. Man känner sig begränsad när detgäller att ta emot studiebesök.Vad kan man då göra? Man skall kanske besökaskolorna och på något sätt kanske få lärare att läramer om pedagogik, om hur man faktiskt kan lära ut.Det gäller att få dem att se till att eleverna blir meradelaktiga och att ändra på deras synsätt.Jag håller med när det gäller sy-nen på hur man skall lära - enligt vad som berättatshär. Men det fungerar inte . En hel del lärare ochelever känner sig faktiskt begränsade. De känner attde inte har möjlighet att ta emot studiebesök eller attgöra studiebesök så som de skulle vilja göra.Anf. 48 Statsrådet ()Fru talman! Det här är ett mycket väsentligt pro-blem. Regeringen har också fokuserat på just det inrearbetet i skolan. Det är där man kan åstadkomma kvalitetshöjning med de befintliga resurserna.I den kommitté som jag har tillsatt, och som jaghänvisade till i mitt svar, har alla ledamöter egenerfarenhet av att syssla med pedagogiskt utvecklings-arbete i skolan. Jag hoppas att man därför kommer attha en bra grund för förslag på hur vi skall kunnaåstadkomma en pedagogisk utveckling, inte bara pånågra skolor, utan på alla skolor.I dag finns instrumenten. Men det finns också entröghet. Vi ser att skillnaden mellan olika skolor ökari vissa avseenden. Några skolor har satt i gång ettutvecklingsarbete som går mycket bra. De får med sigallt fler. Det blir som en snöboll som rullar vidare.Det går allt bättre, medan andra skolor står kvar ochstampar. Utmaningen nu är att få i gång en pedago-gisk utveckling på alla skolor. Det är en av huvud-uppgifterna i den kommitté som regeringen har till-satt.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1994/95:478 om föräldrarsfrivilligarbete i skolanAnf. 49 Statsrådet ()Fru talman! har frågat migom jag avser att ta några initiativ för att få ett snabba-re genomslag av frivilligarbetet i skolan som kom-plement till den ordinarie verksamheten.En demokratisk skola med starkt brukarinflytande,både för lärare och föräldrar, men framför allt föreleverna, är ett prioriterat område för regeringensskolpolitik.Skolan är en förberedelse för livet, säger man ofta.Men det är inte bara det - skolan är också livet självtför de barn och ungdomar som tillbringar sin tid där,under långa skoldagar, år . Och för eleverna ärskolan en helhet. Det är inte bara lektioner och mål-inriktat lärande som betyder något för dem. Kamrat-kontakterna är viktiga, samvaro på raster och håltim-mar, lekar och spel, diskussioner med lärare och and-ra vuxna i och utanför klassrummet. Det är helhetensom formar föreställningar, attityder och kunskaper.Med denna helhetssyn på skolan växer en rad om-råden fram där äldre ungdomar och vuxna kan göragoda insatser för skolan.Många barn har behov av extra stöd i skolan, inteminst vad gäller vuxenkontakter. Det är viktigt attsom ung bli sedd, bemött och respekterad av vuxna.Lika viktigt är det att som vuxen känna att man bety-der något för den uppväxande generationen.I dag finns löftesrika försök i många kommunermed samarbete mellan olika kommunala förvaltning-ar, myndigheter, lokala föreningar, m.fl., med sko-lan/eleven som centrum för verksamheten. Försökenhar ofta lett till bredare kontaktytor mellan människor- inte minst mellan generationer - bättre gemenskapoch trevligare närmiljö. De begränsade resurser somfinns i ett bostadsområde har kunnat användas på ettbättre sätt. När "skolan" i dessa försök blir till "vårskola" ökar möjligheterna för påverkan och makt förden enskilda människan. Jag är angelägen om att lyftafram sådana exempel.Det är dock den enskilda skolan, med skolperso-nal, föräldrar och elever, som bäst vet var de störstabehoven av stöd finns. Politikens uppgift är att skapaförutsättningar för att behov från skolan och kompe-tens och intresse från äldre ungdomar och vuxna skallkunna mötas. En sådan förutsättning finns i regering-ens sysselsättningsproposition.Ett av de största problemen i samhället är att över300 000 människor är öppet arbetslösa. som är utestängda från den frihet, gemenskapoch möjlighet till utveckling som ett arbete ger.Jag vill i detta sammanhang peka på de möjlighe-ter som öppnats i och med sysselsättningspropositio-nen som regeringen överlämnat till riksdagen.Förutom ALU och beredskapsjobb erbjuds nu godamöjligheter för kommunerna att använda sig av ar-betsplatsintroduktion. Genom dessa åtgärder finnsförutsättningar att föra samman de behov som finns iskolan med arbetslösa människors vilja att genom ettarbete kunna försörja sig och göra nytta.Nu öppnas möjligheter för skolor att ta till varaarbetslösa ungdomars kompetens och engagemang påviktiga områden som t.ex. informationsteknologi,miljö, kultur, språk, kamratstöd.Nu öppnas också möjligheter för äldre arbetslösaatt komma in i skolan. Med sin ålder, arbets- ochlivserfarenhet kan de medverka till att öka motivatio-nen för de kunskapskrav som ställs och de arbetsfor-mer som läroplanen förutsätter. Skolan och samhälletutanför knyts därmed närmare varandra.Anf. 50 ()Fru talman! Jag är tacksam för statsrådet svar om att öppna skolan. Jag tror inte attbara föräldrar utan också pensionerade lärare, skolle-dare, andra yrkeskategorier, ja, personer från olikahåll i samhället skulle kunna tillföra skolan en hel delgenom frivilligt arbete. Och många av barnen behöverhjälp i sin utveckling av en mer omfattande vuxenkon-takt.Givetvis är det också bra för ungdomar med ALU,beredskapsjobb och informationsteknologi, som YlvaJohansson säger. Det öppnar kontakter.I det engelska systemet med "voluntary helpers"är det till den allra största delen föräldrar som ställerupp. Men f.d. lärare och övriga samhällsmedborgarehjälper också frivilligt till på olika sätt. Det systemetbygger på skolornas eget initiativ. I de flesta fall skerrekryteringen genom kontakter. Men man går också utoch annonserar. Det normala är att "voluntary hel-pers" hjälper i veckan.Ordet "helpers" använder jag för att visa att det ärett komplement och inte en inskränkning i den ordi-narie skolverksamheten.1993 beslutade regeringen att tillkalla en bered-ning för att främja den ideella sektorn. Det var pådåvarande civilminister initiativ.Syftet var att beredningen skulle identifiera hinder förett ökat engagemang i offentlig verksamhet och lämnaförslag som underlättar för ideella organisationer attsprida erfarenheter från olika utvecklingsprojekt frånandra länder.Nu har skolministern i svaret mest pekat på ar-betsmarknadsåtgärder och lyft fram modeller frånfrivilligverksamheten. Då blir min följdfråga: Harskolministern kontakter med civilministern för att förskolans del undanröja hinder för arbetet i den ideellasektorn?Anf. 51 Statsrådet ()Fru talman! Jag vill också understryka att när vitalar om frivilligt och oavlönat arbete i skolan ellerom arbetslösa som arbetar i skolan som en del i enarbetsmarknadsåtgärd är detta självklart ett komple-ment, som inte kan ersätta den ordinarie verksamhe-ten eller den ordinarie personalen i skolan.Det behövs ett stort antal vuxna bland våra barnoch ungdomar av olika skäl. Det är därför angelägetatt se till att de som vill komma till skolan och arbetafrivillgt utan ersättning skall ha möjlighet att göra det.Ulla-Britt tar upp exempel från Eng-land. Oturligt nog finns det en skillnad mellan oss ochEngland i det avseendet att har en väsentligtstörre arbetslöshet och ett väsentligt sämre skyddsnätför dem som är arbetslösa. Det betyder att det finnsfler människor som inte har någon utsikt att kunnaförsörja sig på eget arbete och som kan gå in ocharbeta frivilligt i t.ex. skolan.De behövs självklart i skolan, men jag skulle intevilja se en utveckling i där en stor gruppmänniskor inte ser någon möjlighet att i framtidenförsörja sig själva på eget arbete.Även om man har eget arbete, eller om man ärstuderande eller pensionär, kanske man vill och kandelta frivilligt i skolans arbete. Och det är önskvärt attså sker. Men det är inget som vi centralt kan kom-mendera fram.Självklart är det så, för att svara på Ulla-BrittHagströms fråga, att om det finns hinder för en sådansamverkan skall jag gärna medverka till att undanröjade hindren. Men det är viktigt att vi utgår ifrån skolanoch de lokala förhållandena. Jag vet att det på mångahåll pågår många fler kontakter mellan skolan och detomgivande samhället än vad man kanske kan tro närman lyssnar till den centrala skoldebatten.Anf. 52 ()Fru talman! Jag har egentligen inte alls knutit minfråga om frivilligverksamheten i skolan till arbetslös-heten. Jag menar att ett sådant arbete skall bygga påfrivillighet.Däremot tycker jag inte att det är fel att man tar inmänniskor som deltar i sysselsättningsåtgärder somALU, beredskapsjobb osv. Det främjar också kontak-terna mellan skolan och samhället, men det blir intehelt frivilligt på samma sätt att delta i skolans arbete.Det innebär ändå en viss styrning.Vad jag skulle vilja se mer av är de frivilligcentersom växer upp. Jag vet att man i följer uppdenna verksamhet genom forskning. Jag tycker att närman pratar om frivilligcentrerna i handlar detmest om omsorg, vård, socialt arbete och kultur, ochskolan som är en så stor verksamhet nämns egentligeninte så mycket.Därför vill jag att skolministern, trots att detta ären angelägenhet, på något sätt skall trädafram för att öka möjligheterna till frivilliginsatser iskolorna. Jag undrar vilka initiativ skolministernhittills har tagit.Anf. 53 Statsrådet ()Fru talman! Ett av de initiativ som regeringen hartagit är att tillsätta en särskild kommitté, som har tilluppgift att lägga fram förslag om hur man skall främjaen pedagogisk utveckling i skolan. I en pedagogiskutveckling ligger också en ökad öppenhet i skolan ochett närmande till närsamhället omkring skolan.Skolan har en litet annan tradition när det gällerfrivilligarbete än vad man har inom vård och omsorg.I skolans tradition har det ganska mycket handlat omett nära samarbete med framför allt föreningslivet. Påden vägen pågår ett omfattande frivilligarbete iskolan, där alltså människor som är aktiva i föreningardeltar med oavlönat arbete. Det är inte så att den endavägen är att kopiera modeller som kan fungera föromsorgsverksamhet, utan skolan har sina egna tradi-tioner. I dessa har föreningslivet varit en viktig del.Jag hoppas att så också skall vara fallet i fortsättning-en.Anf. 54 ()Fru talman! Det är bra att skolministern träderfram på detta sätt, så att vi får en mix mellan dentraditionella verksamheten, där föreningarna går in,och frivilligcenterarbete i skolan. Skolan står inför enutmaning med växande krav på kunskap och kompe-tens samt ett livslångt lärande. Det ställer stora för-väntningar på skolan. Det blir större barngrupper, detfinns barn i riskzonen osv. Där står läraren som denprofessionelle ledaren som skall stödja eleverna ideras kunskapsutveckling.Läraren är beroende av hur barnen mår. Det fram-hålls i SOU 1994:73 att nutidens ungdomsgenerationinte tycks ha trivts sämre i skolan än äldre generatio-ner men däremot har upplevt mer av konflikter, skolk,bråk, mobbning osv. Det finns ett utbyggt fad-dersystem där äldre elever tar hand om yngre, vilketfungerar väldigt bra. Skolministern vill ju nu breddaöppenheten i skolan, och jag undrar hur skolministernavser att genomföra denna bredare öppenhet.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1994/95:481 omsameradions utvecklingAnf. 55 Kulturminister ()Fru talman! har frågat mig omjag avser att vidta några åtgärder beträffande densvenska sameradion som kan bidra till att utveckla detnordiska samarbetet.Den 23 mars 1995 ställde enfråga om sameradion. Jag svarade då att SverigesRadio enligt uppgift har diskuterat ett utvidgat samar-bete kring den samiska programverksamheten med deövriga nordiska public service-företagen. En intro-duktion av digitala ljudradiosändningar har aktualise-rat möjligheten att utöka kanalutbudet med en samiskradiokanal. Om en sådan idé förverkligas är det ange-läget att det nordiska samarbetet utvecklas för attkomplettera det svenskproducerade materialet.Enligt avtalet mellan staten och ,som gäller för perioden - 1996, skall företaget isin programverksamhet ta särskild hänsyn till språkli-ga och etniska minoriteter. Avtalet innehåller ävenbestämmelser om resurser för dessa verksamheter.Inom denna ram utformar programföretaget däreftersjälvt sin minoritetsspråksverksamhet. Jag har inte föravsikt att under innevarande avtalsperiod föreslånågra förändringar i fråga om den samiska program-verksamheten.Kulturutskottet tog ställning till rege-ringens budgetproposition i den del som handlar ompublic service-verksamheten. anser atten parlamentarisk beredning med uppdrag att formu-lera förslag om vad som långsiktigt skall ingå i publicservice-uppdraget bör tillsättas. Beredningen börockså ta ställning till vilka ekonomiska och organisa-toriska förutsättningar som bör gälla för programbo-lagen under nästa avtalsperiod. Självklart kommer detockså att ingå i den parlamentariska beredningensuppgift att behandla frågan om sameradion.Anf. 56 ()Fru talman! Jag har ställt min fråga utifrån dendiskussion som pågick här om att viskulle överföra den svenska sameradion till den nors-ka sameradion. I tidningsartiklarna framstod dettasom något mycket negativt. Jag har sedan undersöktsaken litet närmare och fått klart för mig att det inte ärnågon överhängande fara. Det var inte tänkt så somdet framställdes i tidningarna.Jag är, som framgår av min fråga, inte alls emot ensamordning av sameradion i , i ochäven i . Sameradion betyder väldigt mycketför samerna, speciellt i , som jag kommerifrån. Eftersom sameradion såväl i och i Fin-land som i sänder på nordsamiska, vore detypperligt att kunna samordna verksamheterna. Pro-blemet är att det är mycket stora skillnader mel-lan dessa.I gjordes en utredningom sameradion, och den ligger nu till grund för enplan för vidareutveckling. Man tycker inom densvenska sameradion att man inte riktigt hänger medutan har kommit på efterkälken. I har man t.ex.22 timmars sändningsrätt . Såvitt jag förståtthar man en egen sändningskanal, och om resursernatillät det skulle man kunna sända hur många programsom helst. I får man sända pervecka, och är förlagda , närdet inte är så stor konkurrens om kanalen.Av svaret framgår att digitala ljudradiosändningarskulle kunna öppna möjligheter för en egen kanal, ochdet vore mycket positivt. Men är det, som sagt,rätt stora skillnader mellan verksamheterna.Det framhålls också i svaret att det nordiska sam-arbetet bör utvecklas för att komplettera det svensk-producerade materialet. Jag tycker inte att det skallvara fråga om något komplement, utan jag skulle viljase en samnordisk sameradio, dock under förutsättningatt samarbetet sker på lika villkor.Anf. 57 Kulturminister ()Fru talman! Det är förvisso så att harkommit mycket längre i dessa frågor generellt sett.Sverige är nog i det sammanhanget , och vihar säkerligen mycket att lära av norrmännen. Viföljer naturligtvis denna fråga med stort intresse ochhoppas att det vidgade nordiska samarbetet skall gåbra. Förhoppningsvis skall man, kanske med hjälp avdigitala ljudradiosändningar, kunna få större sänd-ningsmöjligheter, så att det kan bli en renodlad same-radio.Jag både hoppas och tror alltså att verksamhetenskall utvidgas framöver vad gäller såväl samarbetesom sändningstider och sändningsmöjligheter.Anf. 58 ()Fru talman! Ja, det framgår av svaret att en parla-mentarisk beredning skall tillsättas, och jag hoppas attden skall ta upp frågan om sameradion. Som jag sagtbetyder sameradion väldigt mycket, dels för att för-medla nyheter, dels för att hålla fram samisk kultur.Det har varit litet tyst ett tag omkring den samiskakulturen. börjar en ny generation komma fram,och i det sammanhanget har sameradion en mycketstor betydelse.Det handlar här inte bara om pengar. I hademan 1992 en sändningstid om 7 per veckaoch en budget om 16 miljoner. har man 22timmars sändningstid och en budget om 22miljoner. Man har alltså utökat sändningstiden väldigtmycket men inte behövt utöka budgeten i sammaomfattning.I sänder man och pervecka och har en budget om 5,6 miljoner, ungefär enfjärdedel av den norska.Anf. 59 Kulturminister ()Fru talman! Jag utgår från att detta blir en av defrågor som den parlamentariska beredningen kommeratt behandla. Det är viktigt att den får in många syn-punkter och förslag till hur arbetet kan bedrivas ifortsättningen.Jag har personligen ett stort intresse av att verkli-gen ta itu med de frågor som rör den samiska kulturenoch av att allt som vi kan göra blir gjort, både beträf-fande en samisk nationalscen och beträffande ljudra-diosändningar. Därvidlag tror jag att vi har ett gemen-samt intresse.Anf. 60 ()Fru talman! Det låter mycket positivt. Jag skalluppmana dem som jobbar med detta att verkligen förafram synpunkter. Jag förmodar att det blir en mängdremissinstanser i ärendet. Jag hoppas att detta skallleda till att sameradion vidareutvecklas på ett bra sätt.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1994/95:471 om bidragsför-skottAnf. 61 Statsrådet ()Fru talman! har frågat socialminis-tern vilka åtgärder hon är beredd att vidta för attkomma till rätta med bristerna i dagens system medbidragsförskott. Arbetet inom regeringen är så förde-lat att det är jag som skall besvara frågan.Underhålls- och bidragsförskottsutredningen -93har lämnat betänkandet Underhållsbidrag ochbidragsförskott (SOU 1995:26). I betänkandet redovi-sas olika förslag för att avhjälpa brister i bl.a. bidrags-förskottssystemet. Min avsikt är att efter sedvanligremissbehandling pröva om de olika förslagen kanleda till lagstiftningsåtgärder som undanröjer möjlig-heter till missbruk av systemet.I årets budgetproposition (prop. 1994/95:100, bil.6) framhåller regeringen att ytterligare besparingar,utöver den av beslutade"frysningen" av bidragsförskottsnivån, måste ske bl.a.genom förändringar i bidragsförskottssystemet.