prot · GJ098 · 1995-10-13 00:00:00 — del beror det på alla förändringar som genomförts,men det beror också på ett minskat förtroende för attstat och kommun skall klara av sina framtida åtagan-den. Det är därför så viktigt att den ekonomiska sane-ringen lyckas.Välfärdssystemen behöver också vara effektiva.Det är genom att vara det som de säkert kan överlevapå sikt. På det området har vi mycket positivt att pekapå i den svenska välfärdspolitiken.De allmänna trygghetssystemen är uppbyggda föratt stimulera till arbete. Ju mera man arbetar, destobättre pensioner och ersättningar får man. Att arbeta skall alltid löna sig mer än attvälja att stå utanför arbetsmarknaden. Det är viktigtatt socialpolitiken utformas på ett sådant sätt attmänniskor inte stängs ute från arbetsmarknaden ge-nom att bidrag minskar och skatter och avgifter ökarmer än vad deras inkomster ökar om de skulle återgå iarbete. Särskilt viktigt visar det sig vara för kvinnor.Generella trygghetsförsäkringar skapar också ökadrörlighet på arbetsmarknaden. Om man vet att manalltid har med sig ett försäkringsskydd vågar man tastörre risker, t.ex. vid byten av arbete eller vid avbrottför studier. Man måste inte hålla fast vid en arbetsgi-vare därför att pension och försäkringar är knutna dit.På framtidens arbetsmarknad kommer det med allsannolikhet att bli ännu viktigare att man är rörlig ochunder återkommande perioder förbättrar sin utbild-ning. De svenska välfärdssystemen lägger en godgrund för det som vi förhoppningsfullt brukar kallaför kunskapssamhället.Trygghetens vingar har det talats om. Där trygghe-tens vingar bär kan arbetslivets krav på flexibilitetsammanfalla med människors djärvhet och lust.Barn är den aktiva välfärdspolitikens kärngrupp.Genom att ge barn goda och jämlika uppväxtvillkorges de möjlighet att gå ut i livet på någorlunda likavillkor. I har barn den mest jämlika uppväx-ten i världen. De barn i som har det sämst hardet påtagligt mycket bättre jämfört med hur det är iandra länder - även i länder som är rikare än Sverige.Detta ger jämlikheten en chans i vuxenlivet. Det ärviktigt att vi på det sättet tar vara på alla barns förut-sättningar. Skall man välja ett enda mått på hur vårvälfärd fungerar, så är det väl att vi skall fortsätta attha "de bäst ställda fattiga barnen i världen".Kännbara besparingar för att klara budgetunder-skottet har fått gå hand i hand med en översyn av hursocialförsäkringarna fungerar. Många system fungerarbra, t.ex. barnbidrag och föräldraförsäkring. Ned-skärningarna där har enbart till mål att lösa statsfi-nansiella problem. Men på andra områden finns detproblem som analyseras och åtgärdas.Pensioner och ohälsoförsäkringen reformeras.Systemet med bidragsförskott har varit utformat så attdet har undergrävt föräldrars ansvar för sina barnsförsörjning. Min uppfattning är att de som har råd attbetala för sina barns försörjning skall göra det. Därpågår ett reformarbete som har till syfte både attklara den besparing som har beslutat och attkomma till rätta med de problem som finns, samtidigtsom ensamföräldrarnas standard inte sänks.Vad gäller sjukförsäkringen har nedskärningarnadelvis haft till syfte att komma till rätta med reglerna,som t.o.m. kunde görasjukfrånvaro direkt lönsam.Sjukfrånvaron har sjunkit starkt som en följd avbåde regeländringarna och, inte minst, lågkonjunktu-ren. Den minskningen har kommit innan ersättningennu skall sänkas ytterligare till . Det är därför somjag har kunnat hävda att besparingen på sjukersätt-ningen har gått längre än vad som kan motiveras uti-från ambitionen att stärka drivkraften till arbete. Jagär övertygad om att en 80-procentig ersättningsnivåskulle uppnå ungefärligen samma effekter. Men avstatsfinansiella skäl har vi varit tvungna att sänkanivåerna till 75 %.Med sänkningen av ersättningen har vi inte över-gått till något grundtrygghetssystem. Vi har hållit fastvid en inkomstrelaterad modell som ger de allra flestaen inkomstnivå som de kan leva på vid sjukdom. Menvi kan inte sänka ersättningsnivån ytterligare utan attförsäkringen förlorar sin karaktär av inkomsttrygg-hetsförsäkring. har många låginkomstta-gare svårt att klara ekonomin om de blir sjuka.I arbetet med sjuk- och arbetsskadeersättningenhar vi också velat göra en översyn av hur försäkrings-skyddet utöver den allmänna försäkringen fungerar.När jag tog upp frågan om avtalsförsäkringar, var detinte för att uppmana till en ytterligare utvidgning avdem - åtminstone inte just . Det var i stället för attlägre nivåer, vare sig jag eller någon annan vill deteller ej, leder till ett ökat tryck på tillägg. Därför be-höver tilläggsförsäkringars funktionssätt analyseras.Det är inte meningen att man i Sjuk- och arbets-skadekommittén, som har det uppdraget, skall för-handla med parterna. Det är något som parterna måstegöra själva. Men som jag sett det, vore det värdefulltom parterna kunde göra en gemensam analys av hurde tilläggsförsäkringar som redan finns fungerar ochav hur de skulle kunna utformas så att deinte skapar orättvisa mellan grupper och driver påkompensationskrav.Om ett mått av samsyn kring grundprinciper kun-de nås, finns det också förutsättningar att ta bortminskningsregler som lägger band på parternasmöjlighet att sluta avtal. Jag letar efter litet Saltsjö-badsanda för att vi gemensamt skall kunna åstad-komma stabilare spelregler. Jag kommer dock inte attföreslå att minskningsregeln försvinner om inte samt-liga fackliga organisationer är överens om att så börske.De ökade inslagen av egenavgifter i finansieringenav sjuk- och arbetsskadeersättningen har också disku-terats mycket. Det råder fortfarande förvirring omskillnaderna mellan olika typer av finansieringsfor-mer, men skillnaden mellan egenavgifter och arbets-givaravgifter är mycket mindre än vad deras namnkan förleda en att tro. Arbetsgivaravgifter tas, precispå samma sätt som egenavgifter, ur löneutrymmet.Man kan nog utgå ifrån att vi har så goda löneför-handlare att de skulle ha tagit ut det som motsvarararbetsgivaravgifterna om dessa inte fanns.Den stora skillnaden mellan egenavgifter och ar-betsgivaravgifter som de är utformade , är attegenavgifter inte tas ut ovanför taket. Detta kan manförstås diskutera. Jag anser att det är rimligt att ocksåinkomster över taket är med och finansierar sjuk- ocharbetsskadeersättningen. Riskerna är så systematisktojämnt fördelade att en solidarisk finansiering harstort fog för sig. Jag har tidigare tagit upp detta syn-sätt i ett svar på en fråga här i kammaren.Det senaste tillskottet till socialförsäkringsdebat-ten står annars för. Det är bra att skillna-derna mellan olika synsätt beträffande försäkringarnasframtid blir tydliga. Det räcker kanske med att konsta-tera att med deras förslag på , skullefyra femtedelar av alla sjukfall lämnas utan ersättning.De har också föreslagit att taket för ersättningarnaskall sänkas. Jag vill gärna ha sagt att min bestämdauppfattning är att tillräckligt höga tak är en av de allraviktigaste principfrågorna i en generell inkomstbort-fallsförsäkring. Det är den generella välfärdsmodel-lens själva grundbult att de flesta får det mesta av sininkomst försäkrad i det allmänna systemet. Det är såman bygger stabilitet med solidaritet och egenintressepå samma gång.Det visar sig också i de analyser som har tagitsfram att sänkta tak skulle innebära stora förluster förförsäkringen. Risken att bli sjuk är så pass mycketlägre för dem med höga inkomster att det är en vinstatt de är med i det allmänna systemet. Skälet till attockså de med höga inkomster vill vara med i ett all-mänt system är att om de blir sjuka, får de ut ersätt-ningar som är tillräckligt bra. Om också de med högainkomster kan känna sig trygga i att de får den ersätt-ning som de behöver den dagen det behövs, så kan deflesta så länge de är friska - och de med högre in-komster är alltså friska oftare och längre - vara gladaåt det och t.o.m. med glädje stå ut med litet solidari-tet.Kanske är det rent av så att det är möjligt att stå utmed ganska mycket solidaritet om man är rik ochfrisk.Anf. 8 ()Herr talman! tycks mena att detinte är välfärden eller välfärdssystemet som har orsa-kat krisen. Vad var det för anledning som låg tillgrund för att den första åtgärd som den socialdemo-kratiska regeringen då vidtog var att sänka ersätt-ningsnivån i sjukförsäkringen? färre sjukskriv-ningar blev följden.Självklart har det timpenningsjukförsäkringssys-tem som hon själv kritiserar varit rent omoraliskt ochspelat en väldigt stor roll när det gäller samhällseko-nomin. Självklart är det så.Jag undrar om över huvud tagetinte har lyssnat till kritikerna inom sina egna led, t.ex.till som i sin lilla bok slut förordar ett grundtrygghetssysytem av center-modell. Jag har själv konsulterat forskare som san-nerligen inte är moderater men som föreslår en modellsom har ganska stor likhet med vårt diskussionsför-slag till stämman. Detta innehåller ett sammanhålletsystem för allt inkomstbortfall, vid såväl sjukdom somarbetslöshet.Det är rätt intressant detta med en sänkning av er-sättningsnivåerna till . Det är ingen grundtrygg-hetsnivå när Socialdemokraterna kommer överens omdet, men när andra partier föreslår det, så förkastasdet. Jag vill också betona att det moderata förslagettills vidare är ett diskussionsförslag. Vi skall diskuteradet på stämman när vi har det klart.Jag tycker att det har varit en intressant debattmed ideologiska företecken. Här finns det väldigtmånga idéer för socialförsäkringsministern att ta fastapå. Men jag fick inte klart för mig så mycket vadSocialdemokraternas vilja egentligen är. Politik är attvilja, sade en gång . Jag delar den upp-fattningen. Det regerande partiet måste tala om vaddet vill för framtiden.Jag skall ta upp ett par frågor som här har diskute-rats. Den ena är rehabliliteringsfrågan Jag gläder migåt att i en partimotion med som första namn sade att vi måstekomma ifrån ett passivt sjukpenningbetalande och gåöver till att rehabilitera människor. Tyvärr dröjde detalltför länge innan förslaget blev verklighet. Vi vet attförsäkringskassorna, trots en dålig arbetsmarknad, harlyckats få ner långtidssjukskrivningarna och minskaförtidspensioneringarna. Alltså måste vi gå vidare pådenna väg.Jag vill också säga när det gäller det här medpengar från olika påsar att jag är glad över att deborgerliga kvinnoförbundsordförandena har varitdjupt involverade i den frågan. ,jag själv, och upp-vaktade dåvarande majoriteten i Socialdepartementetoch fick en lagändring till stånd som gjorde det möj-ligt. Jag tycker att intresset för denna fråga har varitlitet för lågt från socialdemokratins sida. I mitt egethem landsting i är man över huvud tagetinte intresserade av att gå den här vägen.Jag vill också beröra det här med fusket som hartagits upp tidigare. Vi fick en rapport härom dagensom är rent skrämmande. Ändå ser vi, sade en avutredarna, bara toppen på ett ! Man har kommitfram till att otillbörligt utnyttjande och fusk före-kommer i en omfattning som uppgår till minst 5-7miljarder kronor! Svartjobb ligger högst upp på ska-lan. Människor uppbär alltså någon form av socialför-säkringsersättning och arbetar ändå mot betalning. Vivet att bidragsförskottssytemet nu är under debatt ochatt ett förslag kommer till . Det är bra. Jagställer ändå, liksom övriga här, frågan: Vilka ytterli-gare åtgärder är regeringen beredd att vidta i denfrågan? Det är oerhört viktigt att det sker någontinghär, så att vi kan upprätthålla respekten för de socialasystemen.Anf. 9 ()Herr talman! För det första tycker jag att det ärviktigt att säga att debatten om inkomstbortfallsprin-cipen ibland blir obegriplig. Det låter som om sänktaersättningsnivåer skulle vara ett steg mot grundtrygg-het. tycker jag det är dags att en gång för alla sägaatt så är det inte.Det vill med grundtrygghet är att det skallfinnas en heltäckande arbetslivsförsäkring vid ofrivil-ligt inkomstbortfall. Det betyder att man förenarskydd mot inkomstbortfall med grundtrygghet. Vitycker att det är viktigare att klara ett säkert skydd förde mest utsatta, för dem med allra lägst inkomster, änatt skydda oss som tjänar ganska mycket.Anna säger ju att de flesta skall få detmesta av de allmänna försäkringarna, och det tror jagatt alla som är tongivande i den här debatten ställerupp på. Men om vi måste prioritera, ,är det då viktigare att skydda dem som har det mestaän att se till att de flesta får skydd?Jag märkte att mycket noga undvekatt svara på frågan om de fler som får socialbi-drag eller de 100 000 arbetslösa som vare sig fårKAS eller a-kassa, de som inte får tillhöra de flesta.Är det viktigare att skydda dem som har det mesta änatt skydda de arbetslösa som inte ens får tillhöra demsom vi kallar de flesta?För det andra vill jag ställa en fråga om utform-ning av tak för egenavgifter. Vi från Centerpartietssida är beredda att diskutera olika lösningar, men detförutsätter en helhet som innefattar också bättregrundtrygghet för de människor som inte har ettskydd. Är socialdemokraterna beredda att diskuteradet?För det tredje efterlyste . Jag tror att det är bra med Saltsjöbadsandaockså när det gäller välfärdspolitiken. Men då ärfrågan till om igen: Är att se till att vi får möjligheter att diskuterahelheten - lösningen för arbetslösa, för sjuka, när detgäller socialbidragen och hur vi skall organisera dettai ett sammanhang, i en helhet?Sedan tycker jag att det är dags att ta itu med denvänstermyt som man försöker sprida i svensk politik,och som ägnade mycket tid åt.Ulla ville läsa högt ur olika centermotioneroch skrämma människor med det som stod i dem.Jag vet inte om ni lyssnade noga på vad det varsom läste upp. Men bland det skräm-mande som läste upp var att vi villbegränsa automatiken i statens utgiftsökningar. Detfaktum att vi inte tycker att statens utgifter kan ökaautomatiskt tycker är hemskt.Det måste jag vända på: Tycker attstatens utgifter skall kunna öka automatiskt? Eftersomstatens utgifter till stor del består av lånade pengar,tycker att statens lån skall kunna ökaautomatiskt? Tycker att staten auto-matiskt skall låna mer och mer? Framför allt är dettapengar som den svenska staten lånar av utländskabankirer. Finns det ingen gräns för hur mycket UllaHoffmann och är beredda att sälja ut avsvenskt oberoende och svensk frihet?Anf. 10 ()Herr talman! Det är bra att bidragsproblematikenär under behandling i . Det är baraatt hoppas att det går undan.Svaret på frågan om sänkningen av ersättningsni-vån från till tyckte jag inte var något vida-re. Samhällsekonomiska skäl angavs, men det fannsinget prioriteringsresonemang i statsrådets svar. Mendet kanske kommer i nästa replik.Därefter tog statsrådet upp rättvisa, ef-fektivitet och solidaritet som en grund för välfärdssys-temen. Det är riktigt, men jag saknar ordet ansvar.Vi har alla ett ansvar för tingens ordning, att sakersköts rätt och riktigt. Väljaren har ett ansvar att väljade politiker man vill se ta ansvaret för de gemensam-ma resurserna. Politikern har sedan ett ansvar attförvalta det här på ett riktigt sätt.Jag känner inte minst inom välfärdsområdet attansvaret sviktar när det gäller att stå emot opinioner.Just i besparingstider blir det så uppenbart att starkaopinioner kan påverka beslut i en riktning som gör attfördelningen av gemensamma resurser inte blir rätt-vis. Vi har ett mycket konkret sådant exempel påbordet . Det pågår en diskussion om de kostnads-fria läkemedlen som exemplifierar hur svårt det är attförändra ett förlegat system till ett modernt, mer rätt-vist och effektivt.Tjänstemännen, som har att förverkliga de politis-ka besluten, har också sitt ansvar när det gäller att gesignaler till det politiska systemet om fel och bristerman ser. Det ansvarstagandet tycker jag borde stärkasoch uppmärksammas mer. Alltför många lunkar på isin verksamhet och tror att lagar och förordningar ärstatiska, inte kan ändras, om man upptäcker fel ochbrister t.ex. i socialförsäkringssystemen.Vårdgivarna har också sitt ansvar. Jag tog upp ex-empel på hur vårdgivarna läkarna skulle kunna bidramed avsevärda besparingar inom hälso- och sjukvår-den. Men det finns naturligtvis en rad andra kategori-er också om kostnadsmedvetenheten ökar. Men manbehöver också ta fram förslag, få kommunikation meddem som står för de administrativa, organisatoriskabesluten och med politikerna om vad som behöverändras.Jag kan lyfta fram en sådan grupp som distrikts-sköterskorna, som skulle kunna utnyttjas mycketbättre om man lyssnade på deras signaler om vad deskulle kunna göra mer. Det finns områden där manskulle kunna tillvarata deras kunskap bättre, till det deär utbildade för: kostinformation, bantargrupper,folkhälsoarbete.Jag vill också här ta upp vårdtagarnas ansvar. Vihar själva ett ansvar för att utnyttja systemen på rättsätt, så att vi inte misshushållar med resurserna. Förnågra år sedan lyfte man fram egenvård, medborgar-nas möjligheter att själva ta hand om enklare kräm-por. Då kritiserades det för att vara politikernas för-sök att lösa sjukvårdens resursproblem. Men jag tyck-er att det är allas vårt problem att ta till oss sådankunskap att vi klarar enklare problem själva. Det är enviktig insats också i hälsoupplysningen framöver.Anf. 11 ()Herr talman! Nedskärningarna på den offentligasektorn tillsammans med den höga arbetslösheten göratt kommunerna får en hög belastning. De tvingasdärför att skära ner på barnomsorgen och på skolan.De arbetslösas barn får inte gå på dagis, fritidsverk-samheten för de unga stängs eller avgiftsbeläggs, ochlärarna i skolan blir alltmer arbetstyngda av alla barnmed problem. Ett sådant klimat är grogrund förrasism.Jag fick ett brev från en ung kvinna i . Istället för att gå i polemik med , villjag läsa upp det brevet i sin helhet:Hej! Jag är en tjej född . Jag tycker att niborde göra något åt rasismen. Ni har ju inte gjort ettskit för att stoppa den. Det enda ni gör är att spara inpengar och tjata om EU hela tiden.Här i var det i går ett upplopp i stan.Det var en punkkonsert i Folkets hus. Då kom det ettgäng rasister beväpnade med påkar, basebollträn,skruvmejslar och järnrör. De jagade invandrarna ochskrek: Ut med packet, och djävla svartskal-lar. De hade svarta bomberjackor, kamouflerade mili-tärbyxor av något slag och svarta kängor med stålhät-ta. Och på jackorna hade de hakkors, VAM-märkenoch ett tecken som står för att det skall vara apartheidi . De hoppade på bilar och krossadeskyltfönster. En äldre man gick fram av mina kompisar som är och från Chile.Gubben sade till honom: Vi gillar inte sådana som ni.Och sedan skallade han killen.Och vad gjorde poliserna? De tog ju inte ens på-karna från rasisterna! Jag trodde det var förbjudet attha hakkors och VAM-märken på jackorna. Är det intedet? Jag såg inte poliserna gå ur bilarna när rasisternakom. Men om poliserna ser en lätt berusad tonåring,då minsann går de ur bilarna och griper honom ellerhenne. Och det är ju bra. Men de går minsann inte polisbilar när rasisterna kommer.Ni skall inte skriva i tidningarna att det bara ärungdomarna som håller på så där. I går när rasisternahade jagat bort invandrarna satt det tre gubbar och såg på, och sedan gick de fram ochskakade hand med rasisterna när de sett vad rasisternagjort.Nu har också de s.k. börjatgå runt och spreja i tunnlar osv. De sprejar en Sveri-geflagga, och över den skriver de Sverigedemokrater-na och bevara svenskt. Poliserna måste nogha sett de här märkena för alla andra ser dem ju varjedag - exempelvis mina föräldrar. Varför tar de intebort märkena? Visst ja, det är väl för dyrt. Men ni iriksdagen skall minsann ha höga löner. Ni är väl nöj-da bara ni får era flera tusentals kronor.Man vågar ju inte ens gå på stan längre. Minkompis är adopterad från och bara 155 cmlång. Rasisterna ställde sig i en cirkel runt henne ochsade att hon luktade och att hon skulle ha ett skott inacken. Eftersom ni låter dem gå med påkar och hak-kors på stan slutar de ju aldrig. Rasismen bara ökaroch ökar. Skall ni låta rasisterna ta över samhället,eller? Det är verkligen att ni gör något. !Från en väldigt missnöjd tjej på . , Udde-valla.Herr talman! Jag pratade med i går för attfå hennes tillstånd att läsa upp brevet. Jag frågade omjag fick tala om vad hon heter, men hon ville inte attjag skulle berätta hela hennes namn. Hon var oroligför vad hon och hennes familj skulle kunna råka ut förom någon inte gillade vad hon skrivit.En annan kvinna som inte heller vågar berätta sittnamn är . blev förälskad i felman. Hon våldtogs och misshandlades upprepadegånger. Mannen hotade henne och hennes familj medatt döda dem om de anmälde honom till polisen. Tillslut tvingades tillsammans med sina barn attbyta identitet och slutligen att lämna landet. Svenskamyndigheter kunde inte skydda henne, och då tvingasMaria att lämna landet.Varför flyttas inte männen utan kvinnorna? Varförser inte myndigheterna till att besöksförbudet efter-levs?Marias dotter har varit instängd i nästan hela sittliv. Hennes son har varit instängd i hela sitt liv. Mariahar skrivit om sitt liv i ! Välfärden är visserligen en fråga förbåde kvinnor och män, men det förefaller mig som omkvinnorna är mer beredda att försvara den del somhandlar om livskvalitet.En fråga om livskvalitet är att öppet våga försvarasina ideal, det man tror på, som t.ex. frånUddevalla gör. En annan fråga om livskvalitet är attinte behöva byta identitet och till slut gå i landsflyktför att samhället inte kan skydda sina medborgare.Anf. 12 ()Herr talman! Hur vi ser på och bemöter de svagaregrupperna i samhället har alltid varit en värdemätarepå samhällsklimatet och ett mått på solidariteten.Jag vill gå till det som talade om.Jag tycker att det är ett hån mot dem som lever påmarginalen - alltså av de svenska hushållen- att tala i socialförsäkringarnasom ett incitament för eget sparande. Vad skall de 40procenten som lever kring socialbidragsnormen sparaav?Jag vänder mig också mot fusket i socialförsäk-ringssystemet. Det utgör egentligen en väldigt litendel av de väldiga summor det handlar om, men detblir mycket pengar. Om man bara nämner 5-7 miljar-der låter det hårresande, men när man vet att det totaltrör sig om 320 miljarder blir det rätt proportioner. Viskall naturligtvis gå emot fusket, men vi måste ocksåhålla oss på rätt nivå.Sjukförsäkringen går förresten med 17 miljarderinte i vinst men plus kan man säga.Varför är socialdemokraterna så halsstarriga närde säger att alla skall spara och att man skall gå nedtill för alla? Det finns många som inte kan det.Resultatet blir att de får söka socialbidrag och liksomvända ut och in på sig själva på socialkontoren i stäl-let för att få något som de faktiskt kan leva på.Jag vill säga till kds: Vi kan inte kräva att männi-skor skall vara lyckliga. Vi kan bara ge vårt landsmedborgare förutsättningar för det, och då är pengarfaktiskt ganska viktiga. Sex timmars arbetsdag och delar på jobben ger ökad livskvalitet. En braskola och bra sjukvård med människor som bryr sigom - visst är det viktigt. Det andra, att vara lyckliga,kanske vi måste klara upp själva. Men vi måste haförutsättningar för det. Kan man inte försörja sinfamilj och sina barn är man inte lycklig. Vi kan intebesluta om kärlek, men vi kan öppna för den.Sedan talade vi också om avskedande inom denoffentliga sektorn. Det är faktiskt dyrare än att behållamänniskorna. Inom landstingen finns ett kollektivav-tal. Har man jobbat och är får man75 % av lönen fram till sin pension om man inte fårett nytt jobb. Vad tjänar man på att friställa de männi-skorna? Det handlar om de här penningpåsarna, ochjag håller med dem som har talat om att vi borde setill den samhällsekonomiska vinsten och inte enbarttill vinsten inom den ena eller andra sektorn.Kostnaden för omskolning, arbetslöshets- och so-cialbidrag är högre än vad staten sparar in genompermitteringar. Men det kommer ur olika kassor.Vad gäller privata försäkringar får många handi-kappade inte en sådan. De kan inte teckna en privatförsäkring.Inga privata försäkringar i världen löser de pro-blem som de svagaste i samhället har. Jag har ingetemot att man har sådana försäkringar, med det löserinte problemen för de svaga.