prot · GJ0919 · 1995-11-08 00:00:00 — Detgäller alltså följande:att tillgodose de anställdas behov av utveck-ling, inflytande, frihet och trygghetatt främja jämställdhet mellan könenatt främja invandrarnas villkor på arbetsmark-nadenDessa tre delmål har det gemensamt att de syftartill att stärka arbetstagarens eller den arbetssökandesställning på arbetsmarknaden. En fri, kunnig, trygg,initiativrik arbetstagare främjar emellertid även detförsta delmålet, dvs. flexibilitet och produktutveck-ling. En rädd och otrygg arbetstagare eller arbetssö-kande innebär sannolikt färre synliga arbetslednings-problem, men kräver i längden den initiativrikedomsom utgör en förutsättning för en förbättring av kon-kurrenskraften och en ökad produktutveckling i Sve-rige. På detta sätt kan de fyra målen sägas hänga ihop.Moderaternas förslag om rätten att teckna indivi-duella avtal mellan arbetsgivare och den enskildearbetstagaren samt avskaffande av förhandlingsrätt ärbeställning från ochslår direkt mot löntagarorganisationerna.Min förhoppning är att inser att denpolitik man bedriver i längden endast skadar svensktnäringsliv. politik, som påhejas av SAFoch som går ut på att försöka slå sönder den fackligaverksamheten, kommer inte att lyckas. De svenskafackliga organisationerna kommer inte att släppakraven på ett centralt kollektivavtal som normgivanderiktlinje för hela . Utan kollektivavtal är detfritt fram för att lönesättningen inte skall vara enförhandlingsfråga utan arbetsgivarens verktyg. Dettaskapar otrygga arbetstagare och är helt främmande förden svenska löntagaren.Det finns ingen motsättning mellan målet att upp-nå en större individuell rättvisa och den verksamhetmed starka fackföreningar som företräder individensintresse. Frågor som lönesättning, övergripande reg-lering av anställningsvillkor och anställningsförhål-landen i övrigt kräver ett kollektivt handlande, somendast kan ske genom starka fackföreningar. Förövrigt anser jag att de regler som finns i medbestäm-mandelagen när det gäller förhandlingsväsendet ochden fackliga verksamheten är väletablerade och väl-fungerande och kräver inga störreförändringar.Herr talman! Jag yrkar bifall till arbetsmarknads-utskottets hemställan och avslag på samtliga reserva-tioner.Anf. 61 () replikHerr talman! skall hållas räkningför att han sade att den förra regeringen hade för av-sikt att ha system som gynnar produktionen. Han talarsig också varm för värdet av en bättre konkurrens ochen starkare produktion. Därför blir det något av enomöjlig uppgift som tar på sig att för-svara en återgång till ett system som uppenbarligenhar hindrat att lösa de problem som många arbetslösa,inte minst unga, har när det gäller att få ett nytt jobb.Jag skulle vilja fråga om tycker attåterställarna var bra. Jag tolkade hans inlägg så atthan rent av tyckte det. Jag skall inskränka mig i övrigttill att endast ställa en fråga eftersom det är mångasom har begärt replik: Om nu parterna i kommer fram till att 1994 årsregler var ganska bra och rent av förordar dem, kom-mer regeringen och socialdemokraterna att accepteradetta?Anf. 62 () replikHerr talman! Jag sade i mitt inlägg att det var braatt balansen mellan arbetstagare och arbetsgivarekommer att återställas genom att man gick tillbaka tillde gamla reglerna i arbetsrätten, att de nya på vissapunkter mera var lämpade för den moderna arbetsor-ganisationen och den situation som utveckling i ar-betslivet ger. kommer na-turligtvis att titta på frågan. Men jag är helt övertygadom att arbetsmarknadens parter tillsammans hittar bralösningar. En förutsättning för att få en bra dialogmellan arbetsgivare och arbetstagare var att manåtergick till de gamla reglerna.Anf. 63 () replikHerr talman! Är det inte, , att gå enomväg för att få ett bra samtalsklimat mellan parternaatt genomföra lagändringar som uppenbarligen harförsämrat och som, såvitt jag förstår, hyser tvivel på? När nu också att man bör ha balans i det här, känns det felatt återgå till det som har hindrat många att få jobb.Vad vi har förordat - och jag hoppas att ocksåsocialdemokraterna kommer till den insikten ochpolitiskt vågar stå för det - är att söka finna den ba-lans som främjar arbete och nyföretagande.Anf. 64 () replikHerr talman! Den gamla borgerliga regeringengjorde förändringar i arbetsrätten och skapade därmeden konflikt med de fackliga organisationerna. För skall ha ett bra förhandlingsklimat borde man haungefär jämlika förhållanden mellan arbetsgivare ocharbetstagare så att man kan komma fram till bra ochnya lösningar vad gäller arbetsrätten.Anf. 65 () replikHerr talman! sade att allt är bra, attalla lagar är bra, att de kollektiva lagar vi har är braoch att vi moderater vill slå sönder facket. Vi vill intealls slå sönder facket. Vi vill ge två möjligheter, somjag tidigare sade: Antingen skall man kunna stiftaegna avtal eller också skall man följa den gamla vä-gen. Men vi vill alltså förändra de lagar som vi har idag.Statsministern och ett antal andra ministrar harsagt att den arbetsrätt vi har inte är bra, och så hörman säga att arbetsrätten är bra och skall lösa detta. Min frågatill är: Om nu inte arbetsrättskommis-sionen löser detta, om nu arbetsrättskommissionenblir oenig, vad händer då? Kommer ingenting atthända då, trots att man även från Socialdemokraternassida tycker att arbetsrätten inte är bra? Vad kommersom sagt att hända, och när får vi i denna riksdagnågot besked som inte bara är utredning på utredning?När tänker Socialdemokraterna göra något för alladessa människor som är arbetslösa? Det tror jag atthela väntar på ett besked om. Som sagt var:Vad händer om man inte kommer överens?Anf. 66 () replikHerr talman! Den socialdemokratiska regeringenhar gjort väldigt mycket för de arbetslösa. Framförallt har den ekonomiska politik som man framgångs-rikt har bedrivit gjort att det harskapats 100 000 nya jobb. Jag tror inte att arbetsrättenhar varit något hinder för de tillkomna 100 000 nyajobben.Svaret på frågan om vad man skall göra om inte kommer till avtalslösning-ar är naturligtvis att man då måste se över det hela.Jag tycker ändå att kommissionen skall ha en rimligchans att hitta lösningar utan att man höjer pekfingraroch ställer ultimatum att om kommissionen intekommer överens kommer man att göra si och så. Detär inget bra utgångsläge för en kommission som förut-sättningslöst skall diskutera dessa frågor och kommafram till bra avtalslösningar.Anf. 67 () replikHerr talman! Det är intressant att höra att PaavoVallius tycker att det är framgångsrik politik att det ärflera arbetslösa nu än . Det är han nogganska ensam om att tycka. Jag tror inte att de arbets-lösa vi har ute i landet uppskattar kommentarer om attsocialdemokraterna för en framgångsrik politik närSverige har fler arbetslösa än tidigare.Paavo Vallius säger också att han inte tror att ar-betsrätten är ett hinder. Men har man jutillsatt en kommission nu för att man inte visste hurman skulle bete sig. Det fanns en arbetsrättskommittétidigare som var på väg att lägga fram förslag, menden lade man ner och så tillsatte man en kommission.Nu har den hållit på , och vi har inte hörtnågonting under detta år om vad som har hänt.Kommissionen skall, enligt vad som sägs, läggafram ett förslag , och dit är det i stort sett femmånader. Men fortfarande har vi inte hört ett endaförslag. Innebär det att är nöjd med denarbetsrätt vi har , eftersom han inte kan säga nå-gonting om vad som är på gång och vad som kommeratt ske? har jag inte fått svar på frågan:Om man är oense i kommissionen, kommer då denuvarande lagarna att gälla? På fackets begäran tog juSocialdemokraterna tillbaka de små förändringar somden borgerliga fyrpartiregeringen genomförde.Jag tycker att en intressant fråga för alla företag ärom Socialdemokraterna är beredda att ändra arbetsrät-ten. Det vore intressant att få reda på det nu.Anf. 68 () replikHerr talman! Det är klart att vi socialdemokraterär beredda att ändra arbetsrätten och arbetsrättslagar-na. Det är därför en kommission har tillsatts för atttitta på de frågor i arbetsrätten där det finns möjlighetatt komma fram avtalsvägen. Genom en dialog mellanarbetstagare och arbetsgivare är förhoppningen skall kunna träffa avtal på så många områdensom möjligt i arbetsrätten. Om det sedan efteråt visarsig att det finns saker och ting som regering och riks-dag borde rätta till så gör man naturligtvis det. Menatt här ställa ultimatum för arbetsrättskommissionenvore fel. Vi skall låta kommissionen arbeta i lugn ochro, så att de kan komma fram till bra lösningar. Däref-ter kan man eventuellt ändra i lagstiftningen.Anf. 69 () replikHerr talman! Jag skall återge litet från motsvaran-de debatt , då det var somförde Socialdemokraternas talan. Han sade: Arbets-lösheten är mellan efter tre årsborgerlig politik. Det är fortfarande den borgerligaregeringens politik som i allt väsentligt är bestäm-mande för förhållandena både på arbetsmarknadenoch i samhället i övrigt. Vi har börjat fatta beslut nuunder hösten, och de kan träda i kraft tidigast den 1januari 1995. Vi får se hur utvecklingen blir då.Herr talman! står vi här . Vi harfacit i hand när det gäller utvecklingen. Den öppnaarbetslösheten är högre nu än sedan.Då är frågan vilka slutsatser regeringen och Soci-aldemokraterna drar av detta. Har man gjort någramisstag? Är det något som är fel? Man har kanskefaktiskt bedrivit en felaktig politik. Men det finns juingenting av denna omprövning, ingenting av tänkan-det att man kanske gjort en del misstag.Därför kvarstår min fråga som jag ställde i mittanförande. Eftersom Socialdemokraterna tycker attdet är en riktig politik som bedrivs på arbetsrättensområde, undrar jag hur många jobb den har skapat.Den centrala frågan måste ju nämligen vara att viskall få fler människor i arbete. Hur många fler harman fått i arbete på grund av denna återställare? Ellerär det så, som jag antydde, att det faktiskt är fler somnu förvägras möjligheten till arbete på grund av åter-ställaren. Jag skulle vilja ha ett svar på just dessafrågor.Anf. 70 () replikHerr talman! Arbetslösheten ökar för tillfället.Men man får inte bortse från det faktum att det hartillkommit 100 000 nya jobb under den senaste tiden.Det är 100 000 människor som har fått nya jobb ochsysselsättningen har ökat. Arbetsrätten har inte utgjortnågot hinder för dessa människor att få arbete. Attsedan exakt säga hur många jobb som har försvunniteller tillkommit på grund av arbetsrätten kan varkenjag eller . Det finns ingen statistik överdet.Men det glädjande är att 100 000 nya sysselsätt-ningstillfällen har skapats under den socialdemokra-tiska regeringsperioden och att optimismen på ar-betsmarknaden har ökat så mycket att 56 000 männi-skor fått inträde på arbetsmarkna-den. Det är välutbildade människor som har fått nyajobb medan de som har varit långtidsarbetslösa harfått stå tillbaka. Tyvärr har arbetslösheten ökat. Menfaktum är att tack vare den optimism som den social-demokratiska politiken har skapat har det tillkommit100 000 nya sysselsättningstillfällen.Anf. 71 () replikHerr talman! låter Socialdemokra-terna ta åt sig äran för att 100 000 nya jobb har ska-pats. Det är nästan pinsamt att höra detta i riksdagenskammare.Vi har haft en viss konjunkturuppgång som hargjort att vi har lyckats få fram nya jobb. Men anled-ningen till den kritik som vi riktar mot Socialdemo-kraterna är ju faktiskt vad ni har sagt om arbetslöshe-ten.För ett år sedan sade ni här i kammaren: Vi har nulevt arbetslöshet, men när vi får möj-lighet att förändra skall vi vända på detta.Ni sade i valrörelsen att arbetslösheten skulle ner i5 % 1995. Det är , och året är snart slut. Att arbetslösheten är högre kommer ni ju inteifrån hur mycket ni än hänvisar till dessa 100 000 nyajobb, som ju faktiskt är konjunkturbetingade. Ni harmisslyckats på detta område.Frågan är då: Gör ni någon omprövning? Finns detnågot som är fel i den politik som ni har bedrivit?Såvitt jag förstått av så gör ni ingenomprövning, utan ni skall fortsätta på samma sätt ochbara noterar, precis som ni gör i tillväxtpropositionen,att vi skall ha en fortsatt hög arbetslöshet. Det är detsom nu är det stora misslyckandet för den socialde-mokratiska regeringen.Anf. 72 () replikHerr talman! Det var under den borgerliga rege-ringsperioden som arbetslösheten trefaldigades ochunderskottet i statsbudgeten fyrfaldigades. På ett århar förtroendet nu återskapats för svensk ekonomi. Nuförstärks kronan och räntan går ner, vilket gör attinvesteringarna i företagen ökar. Det är tack vare dengoda socialdemokratiska ekonomiska politiken somdetta sker. Det tar att rätta till de misstagsom gjordes av den tidigare fyrpartiregeringen, in-klusive kds.Anf. 73 () replikHerr talman! Det finns kanske anledning att på-minna om att han befinner sig i Sveri-ges riksdags plenisal och inte på något torgmöte. Detlåter mer som inlägg på ett torgmöte under en hetsigvalrörelse än som en saklig diskussion.Faktum är ju att den mycket snabba och kraftigaförsämringen för svensk arbetsmarknad hade börjatlångt före regeringsskiftet . Förändringen mot ensnabb, positiv förbättring skedde långt före regerings-skiftet 1994. Det är sanningen. Vi kan väl för engångs skull vara överens om den historiebeskrivning,så att vi slipper hålla på med detta retoriska resone-mang som inte leder någonstans.Det var ett par andra saker i anfö-rande som också förde tankarna till ett torgmöte, attde förändringar som den förra regeringen gjorde iarbetsrätten var ett beställningsarbete av SAF. Det ärju inte sant. Det vet ju också, inte minstdärför att SAF riktade mycket stark kritik därför ville ha förändringar av ett helt annat slag osv.Paavo Vallius talade också om den kraftiga makt-förskjutning som då skedde från svensk arbetsmark-nad genom den förändring som man var tvungen attåterställa för att få ett samtalsklimat. Att man höjdelängsta tiden från för provan-ställningar och anställningar vid arbetstoppar medmöjlighet att undanta två nyckelpersoner från LAS isamband med uppsägningar, innebar det kraftigamaktförskjutningar på svensk arbetsmarknad? KanPaavo Vallius verkligen hävda det som hanhävdar att han är seriös i debatten? Jag är förvånad.Anf. 74 () replikHerr talman! Dessa två punkter är en klar marke-ring mot de fackliga organisationerna.När det gäller lagen om anställningsskydd och deturordningsregler som gäller nu och som gällde före1994 blev det i praktiken en dialog mellan arbetstaga-re och arbetsgivare när man hamnade i det svåra lägetatt man skulle minska personal på grund av arbets-brist. Det finns en möjlighet med dagens lagstiftningatt i förhandlingarna undanta vissa nyckelpersonersom har kompetens som är viktig för företaget. Detfanns inget hinder för att gå ifrån turordningsregeln. flesta förhandlingar var inte detta något problem.Däremot blev det problem när man därefter ändradelagen, därför att då hade man klart och tydligt ställtsig på arbetsgivarens sida och sagt att arbetsgivaren,utan dialog med de fackliga organisationerna, kundeundanta vilka två personer som helst utan någon mo-tivering till att dessa personer skulle få stanna kvar iföretaget. Detta var en klar markering mot de fackligaorganisationerna.Anf. 75 () replikHerr talman! Språkbruket förändras allteftersomdebatten fortsätter här. var förslagen "enkraftig maktförskjutning på den svenska arbetsmark-naden". är formulering att det är enklar markering, och det är kanske en mera sansadbedömning. Det skadar kanske inte att vara litet akt-sam med språket.Tillväxtpropositionen lades ju fram för ett par da-gar sedan. Vi är överens med regeringen om skriv-ningarna. Det finns där ett intressant stycke om ar-betsrätten: Arbetsrätten behöver förändras. Arbetsrät-ten skall ge den enskilde löntagaren ett gott rättsskyddoch medbestämmande på arbetsplatsen samt stimuleratill det utvecklande arbetet. Den skall också varautformad så att den inte försvårar för företagen attexpandera och nysatsa.Jag tycker att det är en väldigt bra skrivning. Menbakom den döljs naturligtvis det faktum att det nuva-rande regelverket är ett hinder för expansion ochnysatsning. Det är bra att och regeringen äröverens om att vi skall slå in på den vägen. Det ärbara att beklaga att vi tappat en del tempo på vägen.Det vore intressant att få någon vision eller någraidéer från och omvilken typ av förändringar man ser som nödvändigaför att åstadkomma en förändrad arbetsrätt.Vi har tidigare i debatten sagt att vi inte löserproblemen enbart genom kollektivavtal. En del avarbetsmarknaden omfattas ju inte i det sammanhanget.Det måste således till en förändrad lagstiftning.Anf. 76 () replikHerr talman! Jag har själv i företag varit med omförändrings- och utvecklingsarbete. Man har i endialog med arbetsgivaren varit överens om allas rätttill utveckling. Vidare har ansvar och befogenheter föralla samt målstyrning och lagarbete varit viktigapunkter i förändringsarbetet. Allt detta har alltså sketti en dialog mellan arbetsgivare och arbetstagare. Nå-got annat mål har aldrig funnits i det utvecklingsarbe-tet.Jag tror att en modell för hela svenska arbets-marknaden är att man genom en dialog mellan an-ställda och arbetsgivare kommer fram till bra lösning-ar när det gäller ständig utveckling och förändrings-processen i företag; detta för att man skall kunnakonkurrera och öka de anställdas kompetens. Därmedkan både företagare och arbetstagare dra nytta avdetta.Mot den bakgrunden menar jag att arbetsrättenskall förändras, så att man i samarbete kan utvecklaarbetsrätten på ett sådant sätt att möjlighet ges tillutveckling i företagen.Anf. 77 () replikHerr talman! Det är bra med avtal och det är bramed en dialog. Problemet är bara att inte alla proble-men på arbetsmarknaden därmed lär bli lösta. Detkrävs också en viss lagstiftning.När det gäller yttrandefriheten och dess begräns-ningar vill jag fråga - vi har sett fleraexempel när det gäller just detta med att få behålla sinanställning och att kunna yttra berättigad kritik osv. :Kommer man att kunna lösa det och säkra yttrandefri-heten genom avtal och i ? Ärdetta troligt?Utköpen - 39 §: Arbetsgivaren har faktiskt rätt attmed några månadslöner köpa ut en felaktigt uppsagdarbetstagare, trots att Arbetsdomstolen sagt att upp-sägningen var felaktig. Kan man lösa det genom avtaloch genom ?Etnisk diskriminering finns i anställningsförfaran-det men är ofta dold. Hur skall man kunna lösa detavtalsvägen och i ?Anf. 78 () replikHerr talman! Jag håller med om attden här typen av arbetsmarknadsproblematik intelöses via kommissioner. Man måste väl titta på dettaför att se om det går att finna en bra lagstiftning här.Man måste också se till företagens fortlevnad. Kan debetala höga böter, om de blir tilldömda sådana? Jaghåller alltså med om att det kanske är riktigt att tittapå lagstiftningen. En prioritering är ändå att moderni-sera arbetsrätten för det svenska arbetslivet.Anf. 79 () replikHerr talman! Det är bra att inser attdet är svårt att lösa de här problemen avtalsvägen. Jaguppfattar att det gäller alla de tre punkter som jagnämnde.Men varför skall vi då vänta? Varför kan man intei dag här i ta initiativ till att en utredningtillsätts just för att titta på lagstiftningen när det gälleryttrandefriheten? Det är en svår fråga som måsteutredas.Utköpen: Om det är problem med skadeståndsbe-gränsningarna, varför skall vi då vänta om både PaavoVallius och vi i inser att detta måste bliföremål för en lagstiftande åtgärd? Detta kan intelösas avtalsvägen. Varför väntar vi då?På samma sätt är det med den etniska diskrimine-ringen. Jag har full respekt, och även viss förståelse,för att man vill ge tid attjobba med övriga frågor. Men nämnda tre saker ärutredda av verkligheten och låter sig knappast lösasgenom avtal. Jag kan inte se någon sådan möjlighet.Om Socialdemokraterna inte heller kan se den möj-ligheten, varför väntar vi då?Anf. 80 () replikHerr talman! skall tittapå arbetsrätten o.d. Vi vet inte var kommissionenhamnar. Det vore svårt att ha två arbetsrättskommis-sioner . Vi får därför vänta tills är färdig med sitt arbete. Sedan fårvi se vilken lagstiftning som behövs för att vi skall fåen bra arbetsrätt.Anf. 81 ()Fru talman! I samband med att regeringen hösten1994 överlämnade sin proposition om övergång avverksamheter och kollektiva uppsägningar kritiseradevi moderater denna från framför allt en utgångspunkt:den alltför omfattande svenska arbetsrättsliga lag-stiftningen - en lagstiftning som saknar internationellmotsvarighet.Vi påpekade att lagar och kollektivavtal såväl er-sätter som kompletterar varandra och skapar ett svår-genomträngligt regelverk. Det är helt klart att vårnuvarande arbetsrättsliga lagstiftning hämmar såvälden ekonomiska tillväxten som företagares vilja attutöka eller starta ny verksamhet.Vi ansåg då att inte bör skärpa lagstift-ningen utöver vad EU-direktiven stipulerar. Dettavidhåller vi även nu.De lagar som antogs är svårtillgängligaoch i stora delar svårtolkade för både arbetstagare ocharbetsgivare. Resultatet är en komplicerad lagstiftningsom försvårar överlåtelser av företag och anlitande aventreprenörerI har t.ex. ett företag, , stämts av HTF i samband med ett ent-reprenadanbud. Tvisten gäller dels 6 b § Anställ-ningsskyddslagen, dels avskedande av arbetstagare. Istämningen hävdar facket att det är övergång av verk-samhet som gäller. Företaget hävdar att det är ettnormalt anbudsförfarande och inte något övertagandeav verksamhet. har, enligtmitt förmenande, tolkat lagstiftningen korrekt. Inomparentes sagt så skulle en fällande dom sätta företageti konkurs, och minst elva människor skulle bli arbets-lösa. Anmärkningsvärt är att stämningen inlämnadesendast efter att ett likartat fall behandlats iAD. Det beslutet var enhälligt i favör för arbetsgivar-parterna.Jag vill hävda att det inte är EU:s direktiv som or-sakar tvisten i Segerstafallet utan regeringens tidigareinförlivande av direktivet i svensk lagstiftning, därsignaler har utgått att det är arbetstagarnas rätt somskall stärkas långt utöver vad EU stipulerar. Bidra-gande kan kanske också vara tolkningssvårighetermed det nu införda begreppet "övergång" i stället förtidigare använt begrepp "överlåtelse". Det skulle varaen fördel om begreppet övergång kunde snävas in såmycket som möjligt.När regeringen framhåller att det skall satsas påföretagsamhet, och framför allt då i de små och me-delstora företagen, blir det bara tomma ord när sats-ningarna inte omsätts i praktisk handling. Det finnstyvärr få tecken på att regeringen och socialdemokra-tin förstår hur företagare och entreprenörer fungerar.Detta kommer tydligt till uttryck när utskottetsmajoritet skall motivera sina ställningstaganden idagens betänkande AU3. Man gör det inte med ut-gångspunkt i att bereda mark för utökad sysselsätt-ning, utan argumentationen utgår från ett ensidigtställningstagande för den anställde. De socialdemo-kratiska företrädarna tycks inte förstå att den medal-jen också har en baksida. En alltför rigorös lagstift-ning till den anställdes förmån blir sysselsättningensfiende.Lagstiftningen har skärpts så att möjligheterna förföretagsamhet, anbudsförfarande och konkurrensneut-ralitet allvarligt försämras.Nyanställningar motverkas. De som inte harkommit in på arbetsmarknaden låses ute, framför alltungdomar. och den offentliga sektornstagnerar. För att skapa grund för nya arbeten, som såinnerligt behövs, måste de lagar som styr arbetsmark-naden moderniseras och anpassas till den nya interna-tionella tid som vi lever i.När det gäller den svenska lagstiftningen med an-ledning av EU:s övergångsdirektiv, anser vi nu attbeslut bör fattas om förändringar i MBL och LAS föratt åstadomma internationell konkurrensneutralitetoch skapa förutsättningar för nya jobb i Sverige.Vi inriktar vår kritik på följande områden:EG-direktivet omfattar inte sjögående fartyg.Den svenska lagstiftningen gör det. Svensk lagstift-ning skiljer sig därmed från övriga länders. Vår in-ställning är att bör ha samma undantag somövriga EU-länder.I den offentliga sektorn är direktivet tillämpligtpå offentlig verksamhet av ekonomisk natur.