prot · GJ096 · 1995-10-11 00:00:00 — Det är viktigt att arbeta för att främjaett dynamiskt , ett som växer och ut-vecklas. Därför måste den inre marknaden fullföljas.EU måste bli öppnare mot omvärlden. En gemensamvaluta av god "kvalitet" är också av stort värde, inteminst för , med vår historia av devalveringar.Sverige stod utanför EU , men vårekonomiska utveckling var inte särskilt framgångsrik.Efter att ha legat i den europeiska toppen blev Sverigeett mediokert land ur ekonomisk synpunkt. I stället föratt utvecklas genom högre produktivitet sänkte vi vårareallöner jämfört med omvärlden - helt enkelt enform av social dumpning. har blivit förknip-pat med låga reallöner och hög arbetslöshet.Om de gångna decenniernas relativa utveckling iSverige skulle få fortsätta skulle vi om 5- bli ettav fattigaste länder. Även om huvudor-saken till detta var den inhemska politiken var nogpriset för att stå utanför EU större än vad vi själva harinsett.Men är vi med, och ser EU-medlemskapetut att bli en succé. av med-lemskap har ekonomi växt med ca två pro-centenheter mer än vad som tidigare förväntats. Re-dan första året skulle det svenska folkhushållet få över30 miljarder kronor mer. Trots medlemsavgiftenstärks de offentliga finanserna redan första året, tackvare EU.Nu skall man inte vara så snabb att dra de här slut-satserna. Det har ju bara gått . Vi vet dess-utom att ekonomisk utveckling hänger samman medandra saker. Konjunkturerna går upp och ner, både ioch utanför EU. Skall vi vara riktigt seriösa skall vinog utvärdera EU-medlemskapets effekt på ekonominförst efter en hel konjunkturcykel, dvs. kanske , eller så.Men en slutsats kan vi dra . Det är attnej-partiernas påståenden om förluster till följd avEU-medlemskapet inte alls bygger på någon sakliggrund. finns det ingenting som pekar i denriktningen.Jag tycker det vore på sin plats om Vänsterpartietsoch representanter nu bad om ursäkt förde här felaktiga påståendena. Jag tänker särskilt påalla de offentliganställda som har skrämts av att EU-medlemskapet skulle innebära negativa effekter på deoffentliga finanserna. Jag tycker faktiskt att man harskyldighet att be om ursäkt för detta.Snabb tillväxt är bra för att skapa nya jobb, nyaföretag och därmed minska arbetslösheten. Men deträcker inte. Vissa länder som haft en god tillväxtunder har likväl haft svårt att få ned en bestå-ende hög arbetslöshet. Även arbetsmarknaden måstefungera. I många länder är den så "stel" att unga,lågutbildade och redan arbetslösa har svårt att kommain. Arbetsmarknadens funktionssätt varierar mellanEU:s medlemsländer. Det är också en av orsakerna tillatt arbetslösheten varierar så kraftigt mellan medlems-länderna. Arbetsmarknadspolitik och liknande är ju iallt väsentligt nationella frågor.Men EU har i sin prioritering av kampen för att fåned arbetslösheten utarbetat rekommendationer sommedlemsländerna enats om att följa i sin nationellapolitik. Det startade med den s.k. Delorsrapporten,och det bekräftades senast vid toppmötet i idecember förra året.Därför har det väckt en sådan förvåning ochmisstänksamhet när den verkarnonchalera programmet i viktiga avseenden och istället presenterar planer på någonting som kallassysselsättningsunion. Regeringen har ökat löneskat-terna, inte minskat dem, och återreglerat arbetsmark-naden, inte gjort den mer smidig.Jag vill fråga : Vore det inte bättreatt den helhjärtat slöt upp bakomEU:s program för ökad tillväxt, konkurrenskraft ochfler jobb i stället för att försöka göra en manöver somuppfattas som en divisionsmanöver?Anf. 10 ()Fru talman! ordförandeJacques Santer har varit mycket tydlig i fråga om denstora utmaning för Europasamarbetet som 1996 årsregeringskonferens innebär. Han har vid flera tillfäl-len varnat för att vi nu håller på att upprepa misstagenfrån . EU får inte uppfattas som - ellerännu värre utvecklas till - ett projekt för politiker ochbyråkrater. Detta skulle vara förödande för den folkli-ga legitimiteten. Resultatet av regeringskon-ferens måste bli sådant att vi i en folkomröstning kanfå medborgarnas förtroende för fortsatt samarbete. Vihar inte - och får inte ha - mer bråttom än att varjesteg på EU-samarbetets väg måste ske med eftertanke.Fru talman! Resultatet av Europaparlamentsvaletbör vara en väckarklocka för oss politiker. Vi har inteförmått att förklara den styrka som EU-medlemskapetinnebär för . Vi som i samband med folkom-röstningen drev på för svenskt medlem-skap och alltjämt tror på EU-samarbetets möjlighetermåste återkommande redovisa värdet av medlemska-pet. Det går inte att sträcka vapen inför fanatiska EU-motståndare, som gör sitt bästa för att misskrediteraEU och som inte respekterar folkomröstningens resul-tat.Valrörelsen inför EU-parlamentsvalet var i ett av-seende positiv - den handlade faktiskt om Europafrå-gorna. De farhågor som inledningsvis framfördes omatt inrikespolitiken skulle dominera kom på skam.Partierna gav klargörande besked. Nja-paroll häcklades inledningsvis, men för den som öpp-nade och läste vår valpraktika fanns klara besked påvad vi tyckte i olika frågor. I de flesta frågor säger vija, i några nej - jag återkommer till detta.Centerpartiet prioriterar tre frågeställningar införregeringskonferensen: utvidgningen österut, miljöfrå-gorna och ökad decentralisering genom maktspridningoch insatser för att stärka regionerna i Europa.Utvidgningen österut till Central- och Östeuropaoch till de baltiska staterna och också till ochMalta är av avgörande betydelse för freden och sä-kerheten i . Utvidgningen är hela Europa-samarbetets största utmaning de kommande åren.Denna utvidgningsprocess får inte fördröjas av villkorpå att EU-samarbetet först genomgår omfattandeförändringar. Utvidgningen österut tas ibland tillintäkt för såväl kraftiga nedskärningar av EU:s ge-mensamma jordbrukspolitik, CAP, som regionalpoli-tiken och inskränkningar av EU-demokratin genomavskaffad vetorätt, större makt för stora stater, färrearbetsspråk och inskränkningar av det roterande ord-förandeskapet.Centerpartiet delar åsikten att en jordbruksreformär nödvändig. Detta verkar samtliga svenska partiervara eniga om. Reformeringen av jordbrukspolitikenskall emellertid bedömas utifrån sina egna problemoch möjligheter. Man får inte ställa orealistiska kravnär det gäller takten i genomförandet eller villkora enöstutvidgning med att EU:s gemensamma jordbruks-politik, CAP, först måste reformeras. Det är fel tänkt.Detsamma gäller kraven på en åternationaliseringav jordbruket. En sådan lösning skulle bara innebäraatt vissa länder kommer att stödja det egna jordbruketmed ännu större subventioner. Vi skulle åter få seprotektionistisk fingerfärdighet utvecklas på jord-bruksområdet. Det är inte heller rimligt att diskuteraett EU-medlemskap utan en jordbrukspolitik för , i avvaktan på en reform. Jordbruket mår braav en vidgad inre marknad, och det är några ländersom är betjänta av stöd för att förändra sin jordbruks-produktion.Min slutsats är därför att de svenska partierna börsöka en gemensam hållning i fråga om en reformeradmen gemensam jordbrukspolitik. Vi har i vårt landgoda erfarenheter av den avreglering av jordbruketsom inleddes , och den svenska modellen föravreglering röner stort intresse inom EU. Genom ensvensk samsyn på reformeringen av CAP, med ut-gångspunkt i den svenska avregleringen, har vi godaförutsättningar att lotsa en jordbruksreform flera stegframåt. var navet i den svenska avregle-ringen, och vi är villiga att ta ansvar för en avregle-ring också i Europa.Sverige bör känna ett särskilt ansvar för Baltikumsmöjligheter till EU-medlemskap i utvidgningsfasen.Tyvärr blottlade kampanjen inför Europaparlaments-valet ett skrämmande ointresse för balternas strävantill EU-medlemskap bland företrädare som röstade neji folkomröstningen. Jag vill för del varamycket tydlig i budskapet till folk: Center-partiet kommer att vara pådrivande nationellt och iEU-parlamentet i EU:s utvidgningsprocess. Budska-pet är att en breddning av EU-samarbetet är viktigareän en fördjupning.Fru talman! Europasamarbetet skall utvecklas tillett effektivare instrument för att hindra försurandeutsläpp och andra gränsöverskridande föroreningar.Centerpartiets offensiva miljöpolitik med hjärtefrågorsom kretslopp, koldioxidskatt, skatteväxling, förnyba-ra energikällor, stöd till alternativa drivmedel ochkärnkraftsavveckling tar vi med oss i Europapolitiken.EU måste utnyttjas för att skärpa utsläppsnormer-na i till nivåer som naturen långsiktigt tål.Som beslutat måste kommissionennu ta fram ett förslag till koldioxidskatt som kan infö-ras i alla medlemsländer.Regionalpolitiken måste också ändras så, att EUinte som koncentrerar kraften till några storska-liga prestigeprojekt som utan i ställetförmår stödja småföretagande, miljöinvesteringar ochen utbyggnad av den elektroniska infrastrukturen ihela . En sådan förändring av EU:s struktur-politik skulle gynna miljön men också stimulera enhållbar utveckling i alla regioner.Centerpartiet är det svenska parti som med störsttrovärdighet kan driva miljöpolitik i EU. Den somskyr EU-samarbetet och aktivt strävar att lämna säll-skapet kan inte heller räkna med att få något inflytan-de över besluten eller i debatten.De partier som i valrörelsen talade sig varma förmiljöarbete på europeisk nivå måste också bedömasutifrån deras ambitionsnivå i . Då inser väljar-na att partier som tvekar eller ryggar inför skatteväx-ling och en koldioxidskatt i kommer att varalika räddhågsna och viljelösa i det europeiska samar-betet.Jag vill ställa en konkret fråga till regeringen. Vihar fått till oss regeringens lilla röda dokument om desvenska principiella intressena inför regeringskonfe-rensen 1996. Där finns inte ett ord om miljöarbetetsbetydelse. Varför inte det?För att stärka det mellanstatliga perspektivet ochöka effektiviteten samt för att ge medborgarna tilltrotill måste vi hitta en fungerande när-hetsprincip. kräver därför - det är flerpartier i som gör det - att vi kommer fram gemensam tolkning av den s.k. subsidiaritetsprin-cipen. Det är också viktigt att se till att de regler ochbestämmelser som inte fyller kraven på närhetsprinci-pen utgår, att vi försöker rensa bort det som upplevssom otympligt och detaljreglerande. I stället skall viförsöka få tid att ägna oss åt de viktiga frågorna. FörCenterpartiets del är det utvidgningen till Central- ochÖsteuropa inklusive , och , deviktiga gränsöverskridande miljöfrågorna, som kräveröverstatliga beslut, och inte minst en fördjupning avdemokratin så att EU-medborgarna känner att de harmöjlighet till inflytande och påverkan för att formaEuropas framtid inom samarbetets ram.Anf. 11 BO ()Fru talman! I den avslutade valrörelsen fördeFolkpartiet liberalerna fram ett enkelt och tydligtbudskap: EU är till för att lösa gränsöverskridandeproblem, och det skall vi göra tillsammans i Europa.Övriga frågor skall vi klara i de olika länderna på denivåer vi där väljer.Den största och viktigaste gränsöverskridande frå-gan är förstås freden. Därför är den uppgift som ståröver alla andra uppgifter i Europasamarbetet den attse till att vi underlättar freden i . Det finnsmånga aspekter på detta. Jag tänkte nämna två: Denena gäller östutvidgningen och den andra gäller dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.Den historiska uppgift som dagens politiker i Eu-ropa står inför är att fatta de beslut som behövs för attföra samman två . Den delning somandra världskriget och den efterföljande sovjetiskaockupationen av östra ledde till måste vårgeneration sätta punkt för.EU är en union för europeiska demokratier. EU:snuvarande 15 medlemsländer måste därför vara posi-tiva till ansökningar från de baltiska länderna, länder-na i samt och Malta.Uppgiften måste vara att underlätta för dessa att blimedlemmar i samma som vi andra. Om EUklarar detta fördubblas nästan antalet medlemsländer,och det bör enligt vår uppfattning ske under de när-maste tio åren. I en senare omgång bör också ett de-mokratiskt och demokratiska stater i Exjugo-slavien och i den europeiska delen av det forna Sov-jetunionen ges möjlighet att bli medlemmar.Att göra helt borde vara en okontroversielluppgift i . Tyvärr är det inte så. De två nej-partierna, och , vill natur-ligtvis inte att andra länder skall bli medlemmar i ettEU som de hävdar att bör lämna, vilket devunnit många röster på. Och även om Socialdemokra-terna säger nästan samma sak som vi i omdet önskvärda i att östutvidgningen av, är detosäkert om detta så splittrade parti kommer att orkamed att driva de förändringar av dagens EU somkommer att krävas för att göra helt.Det kommer att krävas mycket av ansökarländernaför att de skall klara villkoren för att bli medlemmar.Men det kommer också att krävas mycket av de nuva-rande medlemmarna för att kunna ta emot ett dussintalnya medlemmar. Det gäller en reformering från grun-den av EU:s jordbrukspolitik och regionalpolitik, ochdet gäller betydande förändringar av EU:s institutio-ner och regelsystem. De regler som skapades för sexmedlemmar kommer inte attfungera för 27 medlemmar i början av nästa årtionde.Sverige behöver en rejäl debatt för att kunna bidratill den historiska uppgift som östutvidgningen inne-bär vid nästa års regeringskonferens. Den socialde-mokratiska regeringen har inte klarat den upp-giften och förefaller inte klara den under de närmastemånaderna. Det senaste och tydligaste tecknet pådetta är att regeringen inte ens lyckats att tillriksdagen lämna sitt förslag till svensk Europapolitik.Om östutvidgningen är den helt dominerande frå-gan för oss i liberalerna, är det ocksåviktigt enligt vår mening att få till stånd en fungeran-de gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, baseradpå att inget land skall kunna bromsa alla de andraländerna. skall det land som vill avstå frånatt delta i konkreta åtgärder ha möjlighet att stå utan-för.Det kanske tydligaste exemplet, vid sidan av fre-den, på gränsöverskridande problem i vår världsdel ärförstås miljöproblemen. Vi har i varit utom-ordentligt duktiga på attminska svavelutsläppen. Vi har minskat dem medbortemot fyra femtedelar . Sam-tidigt har effekten i vår egen luft varit kanske bara enfemtedel och det beror förstås på att en stor del avmiljöförstöringen i form av svavelnedsläpp kommerfrån andra länder.Det finns inget organ som kan fatta beslut om deengelska skorstenarna annat än det engelska parla-mentet, om man inte fattar gemensamma beslut i Eu-ropa. Därför borde förstås alla miljövänner vara någraav dem som står längst fram i kampen för ett förbätt-rat Europasamarbete med effektiva metoder. EU ärden organisation som kan göra det.Jobben är inte lika tydligt en gränsöverskridandefråga, men det finns flera punkter där vi kan underlät-ta för att skapa jobb i vårt land genom ett förbättratEU-samarbete. Det kanske tydligaste exemplet ärfrågan om koldioxidskatt, där i och för sig ansvaretför att fatta beslut vilar på denna riksdag, men därproblemen skulle bli stora om vi ensamma genomför-de en grön skatteväxling av den typ som Folkpartietär för. Där behövs åtgärder i samtliga europeiskaländer, och där är EU en mycket naturlig arena för attfå fram beslut.Ett annat område, nu när vi är medlemmar i ,som skulle kunna förbättras genom samarbete i EU äratt se till att man har möjlighet att lätta på momsen påtjänster i akt och mening att få flera jobb inom tjäns-tesektorn. Tyvärr har den socialdemokratiska rege-ringen gång på gång sagt nej till att driva denna frågainom EU.Om EU då är till för de gränsöverskridande frå-gorna är det självklart att EU inte är till för de frågorsom kan lösas i varje land. Den s.k. närhetsprincipenmåste skärpas. Vi använde en betydande del av valrö-relsen för vår egen del att peka på olika frågor somsjälvklart är frågor för . Några är ganskaoomstridda - vi skall bestämma om sjukvården i Sve-rige och vi skall bestämma hur vi skall ha det medarbetslöshetsförsäkring och pensioner i idebatten här.På andra punkter är säkert många negativa till re-sultaten av de beslut som fattats, om det nu gällerfärdskrivare på Norrtäljebussar eller storleken påjordgubbar. Problemet är bara att man inte tillräckligtofta går till botten med varför det blir en färdskrivarepå Norrtäljebussen med det regelsystem som finnsinom EU.Vi valde att exemplifiera det här med onödiga be-slut på hög nivå med jordgubbarna. Efter valet skickarman nu signaler, om man får tro massmedierna, frånEU att man är beredd att låta få dispens. Detbetyder väl att det som vi skrev på våra valplakat, omatt i liberalernas får jordgubbarna se ut somde vill, skulle åtminstone bli att de får se ut som devill i , och det är ju alltid ett framsteg, ävenom det kunde ha varit större.Den demokratiska kontrollen är en självklar ochviktig uppgift för ett liberalt parti att verka för. Vi gördet genom att verka för att vi här - i den svenskariksdagen, i den svenska och i de svens-ka fackutskotten - skall få mer att säga till om vadgäller position inom EU. Vi gör det ocksågenom att verka för mera öppenhet inom EU. Vi harförsökt driva den frågan i flera olika sammanhang,bl.a. under valrörelsen i debatt med statsrådet , där vi inte tyckte att det var så lätt att fåreda på vad som verkligen händer i . Tillsvar fick vi snorkiga kommentarer om telefonnumrettill Europainformationen. efteråt avslöjades detatt det inom regelbundet förekommertillägg, hemliga sådana, till protokollen från olikaländer, tillägg som man förvisso inte kan få framgenom att ringa något av anvisattelefonnummer, inte ens hans eget, gissar jag. Detkanske vi kan få höra mer om i dag.Öppenhetsfrågorna är alltså centrala och viktigafrågor om vi skall ha någon demokratisk kontroll.Möjligheten för medborgare runt om i inomEU att påverka EU hämmas förstås mycket kraftigtom vi inte har tillgång till vad som är på gång inomEU och kan kommentera detta.Folkpartiet liberalerna har länge arbetat för mereuropeiskt samarbete. Vi gjorde det i folkomröstning-en och vi gjorde det i valet till . Deideal vi då kämpade för handlade om att gränsöver-skridande samarbete skall användas för att lösa gräns-överskridande problem, om närhetsprincipen sominnebär att beslut skall fattas på den lägsta möjliganivån inom och om större kontroll och störreöppenhet. Dessa ideal kommer vi, fru talman, attfortsätta att arbeta för.Anf. 12 ()Fru talman! Inför regeringskonferensen anser vi iVänsterpartiet att det är sju huvudfrågor som rege-ringen bör aktualisera. Jag skall utveckla vår stånd-punkt när det gäller två av dessa senare.För det första måste EU grundläggande demokra-tiseras och göras öppnare.För det andra måste tankarna på EMU avvisas,eller så måste åtminstone skaffa sig juridiskthållbara undantag.För det tredje måste EU förbli strikt civilt, ochalltså icke blir någon form av militärt samarbete.För det fjärde får EU, eller för den delenSchengenavtalet, icke leda till att en solidarisk flyk-tingpolitik hindras.För det femte får EU-medlemskapet inte skaparegler som försvårar kampen mot knark och interna-tionell brottslighet.För det sjätte måste genomgå enmiljörevision med inriktning på fastställande av mi-nimikrav när det gäller miljölagar och miljöregler.För det sjunde - tvärtemot vad vi som tillvitas här- måste EU förändras så att det underlättar en ut-vidgning mot övriga stater i Europa.Valet till blev ett uttryck för be-svikelse över och en protest mot EU-medlemskapet.Det som kallas nej-sidan och som är en minoritet här iriksdagen fick egentligen flest röster i EU-valet ochfick representera hälften av EU-parlamentariker.Valdeltagandet var lågt. Många kände sig oberör-da och utanför. Kanske tyckte en del att det var förmånga nyheter i valsystemet. Många stannade säkerthemma i protest och missnöje med vad de hadeerfarit av EU. De som lät bli att rösta i EU-valet pågrund av sin entusiasm för EU var däremot sannoliktfå.Det låga valdeltagandet har sagts vara ett nederlagför demokratin. Men det är inte det låga valdeltagan-det utan snarare EU-medlemskapet i sig som är ettbakslag för demokratin.Valet utgjorde på sitt sätt en dom över . Som detta är uppbyggt är det inte folkensprojekt. EU har inte vuxit fram från en rörelse blandde europeiska folken. Det är i stället en konstruktionså att säga ovanifrån. Det är ett eliternas projekt, ettprojekt för vissa politiker och byråkrater, enligt detcitat som anförde.Det ligger kanske i sakens natur att internationelltpolitiskt samarbete har ett drag av elitism över sig.Vid internationella fora representeras stater och or-ganisationer av väl betrodda och högt uppsatta före-trädare: ambassadörer, högre tjänstemän, regeringsle-damöter osv.Men det är skillnad på ett internationellt samarbe-te där statens självständighet inte väsentligen anfrätsoch där väljarnas mening i sista hand är styrande ochen överstatlig organisation där många beslut antas avdessa eliter utan möjlighet för väljarna att påverka.Väljarna i ett litet land som vårt kan ju bara bytaut 22 av de 626 parlamentarikerna hur kritiska de änskulle vara mot arbete. Vi är trotsallt en liten minoritet i rådet.EU-systemets uppbyggnad innebär att politisk be-slutsmakt förskjuts från , från de folkvaldaoch därmed från folket till organ som väljarna harliten eller ingen insyn i, till kommissionen, domstolen,Coreper och allt vad de heter.Besluten fattas av rådet. Men informationen omvad som sägs där är väldigt otillräcklig. I endast enmindre del av de rättsakter som beslutas får vi vetahur regeringarna konkret ställt sig, eftersom den över-vägande andelen av lagbesluten framförhandlas avambassadörer inom Coreper.EU innebär att parlamentarismen urholkas. Riks-dagen upphör att vara lagstiftare på de områden därEU-rätten gäller. Inom EU säger man att de nationellaparlamenten skall omvandlas från att vara lagstiftandetill att vara kontrollerande. Men inte heller den kon-trollerande funktionen är egentligen utbyggd någon-stans. För vår egen del har vi inte själva löst detta.EU-nämnden har ju inte etablerat sig som ett reelltsamråds- eller kontrollorgan. De övriga riksdagsut-skotten kommer i otillräcklig omfattning in i lagstift-ningsarbetet inom EU.Även om vi skulle utveckla kontroll-funktion när det gäller regeringens och dess tjänste-mäns agerande i , kan denna kontroll inteersätta den lagstiftande rollen. Valen till ärintressanta och samlar ett stort deltagande därför attdet är en lagstiftande och beslutande församling somman väljer. Men om överstatligheten inom EU ökarriskerar vi att få riksdagsval som mest kommer attlikna en sorts revisorsval.Tendensen inom EU är nämligen att allt fler beslutskall fattas på EU-nivå. kräver ocksåett ökat inflytande över lagstiftningsprocessen, vilketriskerar att än mer hota möjligheter attpåverka och därmed också även kontrollera lagstift-ningen på EU-området.Vi anser därför att det är ett minimikrav att Sveri-ge under den stundande regeringskonferensen verkarför att samarbetet blir mera mellanstatligt och för attde nationella parlamentens inflytande inte ytterligarereduceras.Skall EU-systemet ha en möjlighet att vinna ettfolkligt förtroende krävs omfattande fördragsändring-ar som rör EU:s institutioner. Det gäller bl.a. attkommissionens initiativmonopol avskaffas och attinitiativrätt till ny lagstiftning flyttas till de nationellaparlamenten. Det kräver att en offentlighetsprincip avsvensk modell inkluderande meddelarfrihet införs ihela EU:s förvaltning och i de olika kommittéer somlyder under kommissionen. Öppenheten skall varagrundprincip, i synnerhet är detta viktigt vid alla för-slag till rättsakter.Men det är också viktigt att relationerna mellanEU:s institutioner ses över så att t.ex. den reella poli-tiska makt som tillkommer domstolen avgränsas.Om regeringskonferensen leder till att EU mer ochmer unioniseras, mer och mer utvecklas till en sortsförbundsstat, ja, då är förutsättningarna som gälldenär en majoritet av de svenska väljarna sade ja till EUrubbade. Då krävs det enligt vår mening en ny folk-omröstning.En av de frågor som regeringen bör aktualisera påregeringskonferensen är EMU.