prot · GI0987 · 1995-04-06 00:00:00 — Den skall alltsåstudera skillnaden mellan processen att lära ut ochprocessen att lära in och försöka förmedla goda ex-empel. Det är alldeles utmärkt att man använderpraktiskt verkande lärare för detta arbete. Jag tillhördem som har sagt här att det finnsmycket viktig kunskap som inte fångas i en doktors-avhandling, utan som hanteras av människor somkanske inte är vetenskapligt skolade på det sätt somakademin kräver. Jag är mycket glad för det.När det gäller utredningen om gymnasieskolan harjag också som utgångspunkt att alla elever skall läsakärnämnena. Det är en sympatisk princip. Jag är inteberedd att ändra på den . Men vad vi glömdebort och vad man fortfarande inte kommer ihåg är attdetta planterades in i en miljö som inte var beredd.Lärare fick detta nya, gigantiska uppdrag, men de fickinte resurser för sitt eget omtänkande. fannsdet lärare som inte ville tänka om. Det finns fortfa-rande lärare i gymnasieskolan som vill att detta skallgå åt fanders. Vi måste vara medvetna om detta. Jaghoppas att man i den här kommittén är så pass realis-tisk att man kommer att syssla med detta.En annan fråga för den här kommittén är någotsom jag har upplevt och som jag har fått många på-ringningar om. Det är att vissa kommuner samlar"strulpellar", de som inte hinner med och de som inteär riktigt motiverade i grupper, för att de skall fåmöjlighet att gå i ett individuellt program. Det är junågonting som helt motverkar det som var tanken. Jagvill höra ministerns reaktion på det.Anf. 126 Statsrådet ()Herr talman! brukar vara en väl-talig företrädare just för den praktiskt förankradekunskapen och reflexionen, och jag hoppas att vi kanförenas i det engagemanget.Margitta har helt rätt när hon beskriver deproblem som finns i gymnasieskolan, i varje falli vissa gymnasieskolor. Det var också en av anled-ningarna till att vi socialdemokrater kände oss tvek-samma och var kritiska till takten i det förändringsar-bete som har pågått och som pågår i gymnasieskolan.Men är alla förändringarna här, och arbetet är igång i gymnasieskolan. måste vi ge dels arbetsro,dels stöd för att man skall klara av det förändringsar-bete som behövs i gymnasieskolan.Det krävs förändringar i organisationen. Manmåste vara beredd att forma organisationen utifrån deelever man har och de målsättningar man har förverksamheten, och inte följa de traditionella organisa-toriska formerna för gymnasieskolan. Jag tror att detkan vara en anledning till att man får problem.En annan anledning till att man får problem trorjag kan vara att lärare inte klarar av att samarbeta. Jagmenar inte bara att man skall samordna sitt arbeteutan att man skall samarbeta i verklig mening kringdet man har bestämt sig för att lära ut till eleverna.Om lärarna samarbetar i kärnämnen och kanskeframför allt yrkesämnen kommer man - det är jagganska säker på - att få en förändring av undervis-ningen i kärnämnena. Det visar sig nämligen att ikärnämnet svenska finns det inte alls samma problemsom t.ex. i kärnämnena engelska och matematik. Or-saken är säkert att man i ämnet svenska har en mycketlängre erfarenhet av att undervisa alla ungdomar i enårskull.Anf. 127 () replikHerr talman! Vi har nog ungefär samma syn på varproblemen ligger.Jag vet inte om jag riktigt gillar att hävda att det var den förra regeringen somhade så bråttom. Propositionen Växa med kunskapergenomfördes ju faktiskt 1990/91. Om man kanpåstå att vi hade bråttom delar vi ansvaret för denbrådskan tvärs över alla partigränser. varemot förslaget men valde att inte riva upp beslutet föratt ge skolan arbetsro. Ett av våra motiv var att maninte borde ha så bråttom.Om jag får ställa ytterligare en fråga så skulle dengälla Teknikens hus. Tala om för mig varför det är såviktigt att får betrakta Teknikens hus somalla andra försöksverksamheter, trots att det är nå-gonting unikt. Den signal detta ger orsakar oro ochrädsla att Teknikens hus skall försvinna och att detinte längre har samma tyngd och betydelse för oss iriksdagen och för departementet. Förklara för migvarför det är så viktigt att inte ange att just dessapengar är till för den verksamhet som bedrivs i Tek-nikens hus och att vi tycker att den är unik och viktigför framtiden.Anf. 128 Statsrådet ()replikHerr talman! Jag vill också svara på den fråga somMargitta ställde tidigare om det individuellaprogrammet.Jag vågar inte säkert säga hur det ser ut , ochdet kan säkert ingen annan göra heller - uppföljning-en och utvärderingen pågår. De signaler jag får omdet individuella programmet ger mig anledning attkänna viss oro för hur det individuella programmetanvänds, men det är alltså för tidigt att säga någontingsäkert om detta.Att jag känner en sådan liten gnagande oro är enav anledningarna till att jag har givit tilläggsdirektivtill den parlamentariska kommitté som följer genom-förandet av förändringar i gymnasieskolan att särskiltuppmärksamma det individuella programmet. Vi fårsedan se vad man kan dra för slutsatser och vilken denhelhetliga bilden är.Det finns ganska många Teknikens hus och natur-vetenskapligt-tekniska centra i vårt land. Vi har underen period givit stöd till 13 av dem för att stimuleranaturvetenskaplig-teknisk utbildning. Det är fortfa-rande mycket angeläget att stimulera ungdomar attvälja naturvetenskaplig-teknisk utbildning, att stimu-lera lärare att utveckla sitt arbete i dessa ämnen ochatt ge allmänheten möjlighet att känna av och upplevahur spännande och roligt det är med naturvetenskapoch teknik, vilket kanske många ännu inte har upp-täckt. Det finns anledning att återkomma till hur vi påolika sätt skall kunna stimulera elever att välja dessaämnen, lärare att utveckla sitt arbetssätt och allmänhe-ten att ta större aktiv del i dessa ämnen.Anf. 129 () replikHerr talman! Jag är inte särskilt förvånad över Yl-va svar på min fråga om kommunernasekonomi och hur de skall klara att inte göra nedskär-ningar på skolans område. Det löd: Hur kan du hamage att ställa en sådan fråga, du som satt med i enregering som såg till att vi har den ekonomiska situa-tion som vi har ? - Jag har nämligen fått denknäppen på näsan ett antal gånger tidigare av statsrå-dets partivänner.Jag ställer inte upp på den beskrivningen. Menäven om det vore så, är det ju historia . sitterYlva med i den regering som har beslutatsig för att inte ge kompensation för avdragsrätten föregenavgifterna, och det är en kostnad på 7 miljarder.När jag satt med i regeringen var jag väldigt oroligoch bekymrad över de indragningar som vi gjorde,inte minst på skolans område. Jag tyckte att det fruk-tansvärt jobbigt när jag var ute på skolor, när männi-skor skrev till mig och när jag ställdes inför en tribu-nal i Folkets hus här i , där jag skulle för-svara nedskärningarna, och den ena efter den andraberättade hur det såg ut på skolorna: psykologernahade försvunnit, skolsköterskorna fick inte det deskulle ha, osv.Därför förvånar det mig mycket att inte uttrycker någon som helst oro, trots att sko-lorna redan har sparat så mycket och antagligenkommer att få spara ännu mer. Det förvånar mig oer-hört mycket. Det är ändå den som sitter i ansvarigställning som måste ta på sig det ansvaret.Anf. 130 Statsrådet ()replikHerr talman! Jag kan i och för sig hålla med IngerDavidson om att det viktiga nu är att se framåt och attinte älta vad som har varit. Men det är svårt att intedra sådana paralleller när man hör att argumentera.Självklart känner jag oro för de neddragningarsom har skett i skolan och för densituation med mycket knappa resurser som finns imånga kommuner. Men ingen kommun och ingenelev är hjälpt av att jag känner oro. Vi sitter i rege-ringen för att regera, för att handla. Och gäller detatt skapa sådana möjligheter att vi kan ta det här lan-det ur det svåra ekonomiska läge som det befinner sigi och att skapa förutsättningar för kommunerna attlångsiktigt klara ansvaret för ett välfärdssamhälle.Skall vi lyckas med det krävs det en ganska tuff poli-tik, och det finns några partier som klarar av att seproblemen och fatta de beslut som krävs. Skall vilyckas krävs det också att vi klarar av att komma tillrätta med den stora arbetslösheten. Om vi inte gör detkommer den att bli en farlig bomb som växer och somriskerar att välta vårt välfärdssamhälle över bord.Anf. 131 () replikHerr talman! Jag tackar för det svaret, som jagtycker var betydligt bättre än det förra. Det ansvarsta-gande talar om skulle ha kommitännu tidigare. Det är väldigt synd att den insikten intefanns, så att vi kunde ha hjälpts åt att börja sanerastatsskulden . Men viär beredda - det har vi sagt - att ställa upp nu ocksåoch även att försvara att det måste till ytterligare be-sparingar, som har föreslagits. På den punkten är vialltså överens.Jag vill ställa en annan fråga också, om jag hinnermed det. Den gäller lagstiftning om föräldrarnas möj-lighet till inflytande i skolan. Under förra periodenfanns det förslag om det från socialdemokraterna, ochdärför trodde jag att vi skulle få gehör för de motionerfrån framför allt och Centerpartietsom handlar om det. Jag är förvånad över att vi intehar fått det och vill bara höra vad det är som håller detbeslutet tillbaka.Anf. 132 Statsrådet ()replikHerr talman! Först vill jag säga till det under den förra regeringens tid faktiskt var visocialdemokrater som orkade med att ställa upp ochta ansvar i en krissituation och åstadkomma ett kris-paket tillsammans med regeringen. Det är klart att jagär glad att nu säger att kds är bereddatt spela den rollen . Jag välkomnar det.När det gäller en lagstiftning om föräldrars infly-tande vill jag säga att jag tror att det är viktigare att vikan skapa former för föräldrarnas inflytande, bådeformellt och för deltagande i skolan. Jag tror att det ärviktigare än lagstiftning. Jag skall inte utesluta kan behöva lagstiftning, men jag kan inte seatt det är där skon klämmer.Den utredning som den förra regeringen tillsatteoch som har kartlagt elev- och föräldrainflytandetöverlämnade sitt betänkande till mig för sedan.Där drar man slutsatsen att det nu inte behövs någraåtgärder av det slaget utan att det pågår mycket arbetesom behöver stödjas och stimuleras.Jag har tillsatt en ny utredning, ,som också skall komma med förslag när det gäller attstärka elev- och föräldrainflytande. Det står denkommittén fritt att komma med förslag om lagstift-ning om den finner att det är ett verksamt medel föratt öka föräldrainflytandet i skolan.Anf. 133 ()Herr talman! Jag tänker ägna mitt anförande åt tvåsaker - dels skolans inre arbete, dels frågan om riksin-ternat.Med beslut om nya lär-, kurs- ochtimplaner för skolväsendet har de yttre ramarna lagtsfast. De nationella målen har satts. Ansvaret för ge-nomförande av verksamheten ligger hos kommunernaoch olika skolhuvudmän.Avsikten har varit att dra fördel av olikalokala förutsättningar och göra skolväsendets olikadelar mer flexibla. Ett decentraliserat ansvar innebäratt kreativitet och vilja till ansvarstagande stimuleras.Utvecklingen i samhället, nya arbetsmetoder, ochnya möjligheter och problem ställer krav på föränd-ringar av skolans inre arbete.Jag vill inledningsvis konstatera att det råder enbred samstämmighet om behovet av att förnya ochutveckla skolans inre arbete. Det har bl.a. tagit siguttryck i form av tillsättandet av en utredning som fåttuppgiften att ta fram och redovisa åtgärder för attstimulera den pedagogiska utvecklingen, och det ärbra. Men hur denna förnyelse och utveckling skall gåtill och vilka möjligheter som finns råder det dockdelade meningar om.Vi moderater anser att en viktig utgångspunkt är,vilket måste vara en ledstjärna i utvecklingsarbetet, attpolitiker inte skall bestämma hur skolornas var-dagsarbete skall gå till. Förnyelsearbetet skall vara enuppgift för skolorna själva och för dess personal. Meddet ökade ansvaret för dem som är verksamma inomskolan kommer att följa en positiv utveckling. Dennafrihet för verksamheterna leder till att nya pedagogis-ka metoder och arbetssätt växer fram. att se hur nuvarande organisations- och led-ningsstrukturer förändras.En annan viktig utgångspunkt är att skolan måsteöppna sig mer mot övriga delar av samhället. Detinnebär att modern informationsteknik och modernaläromedel snabbare måste in och finna sin användningi skolan. Utbildningsväsendet måste snabbare ta in-tryck av modern forskning om inlärning och ledar-skap. Utbildningsväsendets uppgift är bl.a. att svaraupp mot samhällets krav och behov. Betydelsen av attlyfta fram naturvetenskap och teknik i bl.a. skolornasprofileringsarbete, måste därför betonas särskilt.Vi har tidigare pekat på betydelsen av att förändralärarrollen i skolan. Lärarutbildningen måste reviderasså att den mera motsvarar den nya tidens krav. Enmöjlighet att premiera de duktiga pedagogerna måstetillskapas. Det är bl.a. genom duglig personal somskolan utvecklas.Det är bra att skolministern har pekat på friskolor-nas betydelse när det gäller att ta vara på föräldra-medverkan och föräldrainflytande. Jag hoppas att detär något mera än bara en läpparnas bekännelse.Elevers och föräldrars inflytande växer på bekost-nad av stela regelverk och den auktoritära syn somtidigare gällde inom skolans värld. handlar det omatt finna former för elevers och föräldrars inflytandeoch engagemang. Det är inte något som man kanlagstifta fram.Decentraliseringen av ansvaret innebär att skolansjälv i sitt utvecklingsarbete måste finna former somtillgodoser de krav som ställs från elever och föräld-rar. Men visst finns det problem i skolan. Invandrare-levernas situation är ett särskilt problem som påverkarskolans inre arbete. Vi måste därför finna nya formerför att bl.a. trygga dessa barns språkutveckling. Vi hardärför föreslagit inrättandet av en särskild kommitté,med representanter från storstadsområdena som välkänner till problemen, med uppgift att komma medförslag till åtgärder.Mobbning i alla dess olika former måste motarbe-tas. Skolans uppgift inom detta område kan inte nogbetonas. Formerna för hur arbetet inom respektiveskola skall bedrivas måste dock anpassas till denlokala situationen. Det finns naturligtvis många andrafrågor.Vi moderater anser också att friskolornas utveck-ling har varit till nytta i arbetet med att utveckla olikasidor och skapa förutsättningar för en nödvändigpedagogisk förnyelse. Det erkännandet har vi fått frånskolministern. Friskolereformen har kommit att bidratill en pedagogisk vitalisering.Nu tvingas vi dock åse hur man från Socialdemo-kraternas sida med stöd av på olika sättförsöker begränsa friskolornas möjligheter - nu senastmed förslaget att sänka ersättningsnivån för friskolor-na från . Den pågående utvecklingen inomutbildningsområdet visar nu att profilering håller påatt bli ett accepterat sätt för skolorna att marknadsförasig. Detta är en följd av ökade möjligheter och störrefrihet för skolan att finna egna former. Det är ocksåen följd av elevernas ökade möjligheter att välja.Vi anser även att den pågående utvecklingen harinneburit att en konkurrenssituation nu råder inomskolans område. Det är bl.a. denna utveckling vi skallbygga vidare på.Så till frågan om riksinternat. Jag konstaterar attstatsrådet valde att helt förbigå denna orättvisa somnu håller på att inträffa. Utskottets och departementetshantering av Lundsberg skola måste ifrågasättas. Medhjälp av teknikaliteter och hänvisning till kommandeöversyn av ordningen med riksinternat nekar utskottetoch departementet Lundsbergs skola att få del av detökade anslag som skolan självfallet har räknat medsedan den uppfyllt de krav som gäller för riksinternat.Det innebär att utskottet och departementet särbe-handlar Lundsbergs skola i förhållande till andrariksinternat. Genom beslutet frångår man principenom likställdhet och likvärdig behandling. Än mermärkligt är beslutet när man beaktar det faktum attLundsbergs skola genom beslutet avden tidigare regeringen i praktiken var utlovad bidragenligt reglerna om riksinternat.Jag måste ifrågasätta utskottets ställningstagande.Än mer bekymrad blir jag när det av ärendets hante-ring så klart framgår att regering och utskott låtitpartiprestige vara styrande. Ni gillar inte denna verk-samhetsform, alltså motarbetar ni den. Men det ärfullständigt oacceptabelt att på detta sätt frångå gäl-lande regelverk.Skolan lever upp till reglerna och borde därför fåresurser. skall därför utnyttja sin möjlighetatt skipa rättvisa och inte låta regeringens och utskot-tets godtycke vara styrande i denna fråga.Mot bakgrund av vad jag här har redovisat yrkarjag bifall till reservation nr 50.Anf. 134 ()replikHerr talman! Jag hörde tala ompartiprestige. Tänk att jag tror att det är precis vad dethandlade om när ville angripa Cen-tern för de fristående skolorna. Det kliar så i fingrarnapå att han inte kunde låta bli attdiskutera det här, trots att vi inte har diskuterat fråganfärdigt i utskottet. är inbjuden attdelta i arbetet. Den fråga han tar upp är inte heller ettärende som vi behandlar . Jag kan förstå detändå.Tomas vill inte att skall lyckasgöra någonting bra för de fristående skolorna. Detskulle möjligen kunna rycka en liten fjäder ur hattenpå som tror att de alltid är störst, bästoch vackrast när det gäller att sköta valfriheten. Mentänk att det tror inte jag.Det säger jag utan någon som helst partiprestige.Däremot säger jag med ganska mycket prestige att jagtror att har gjort en mycket bra sak för defristående skolorna. Tänk att det har jag också fåttmånga besked från de fristående skolorna om.Det skall bli intressant att se om börja ägna sig mindre åt partipolitik och mer åtverkligheten. Det kanske blir nästa gång vi diskuterardenna fråga här i kammaren.Anf. 135 () replikHerr talman! När det gäller att ägna sig åt parti-politik måste jag väl erkänna att jag har en hel del attlära av . Jag måste ju tillstå att närdet gäller spektakulära utspel m.m. är AndreasCarlgren mig vida överlägsen.Det kliar faktiskt inte i mina fingrar. Däremot hardet uppenbarligen kliat mycket i . Han väljer att i en uppgörelse föregå denutredning om ersättningsnivåer som kommer att läg-gas fram. Det är det som vår kritik avser. Över huvud taget menar vi faktiskt attgällande regelverk väl uppfyller det här.Andreas föregår utredningen, och det ärdet vi har invändningar emot.Anf. 136 ()replikHerr talman! säger att vi skallavvakta utredningen. Det fanns majoritet här i riksda-gen för att sänka stödet till punkt slut. VadCentern har gjort är något annat. har efter bradiskussioner med Socialdemokraterna sett till att detskall kunna bli andra villkor för de fristående skolor-na än vad som var tänkt innan.Jag skall nu inte diskutera mera med . Jag kunde dock inte låta bli när jag hörde hurangeläget det var att få ha den här debatten. Jag villsäga att jag hoppas att det var sista gången vi fickhöra att har gett sitt stöd åt att sänka bidragetfrån . Så är det inte. har sett tillatt skaffa sig ett stöd för att införa andra regler iskollagen. Det tycker jag är bra. Jag tror också attmånga fristående skolor kommer att tycka att det ärbra. Det här får vi diskutera vidare i kammaren sena-re.Anf. 137 () replikHerr talman! Faktum kvarstår att ni har deltagit ien uppgörelse som innebär en sänkning av ersätt-ningsnivåerna ner till . Var ni sedan kommer attlanda i er uppgörelse med Socialdemokraterna åter-står att se. Det som har redovisats hitintills kan tolkaspå många olika sätt.Anf. 138 ()Herr talman! Jag vill beröra reservationom skolplikten och den tioåriga någotytterligare.Skolan skall självfallet utgå från barnens behov.Centern anser att det första skolåret i en tioårig grund-skola skall bestå av en förskoleinriktad verksamhet.Det är angeläget att den utveckling som sker påflera platser i landet med mer samverkan mellan för-skolan och skolan fortsätter.Jag vill nämna ett exempel från en s.k. barnskola.Där är sexåringarna inskrivna i den vanliga skolan.De går där tillsammans med 7-8-åriga kamrater. Deteoretiska passen varvas med fri lek. 1-7-läraren ochförskolläraren delar på de teoretiska passen, och fri-tidspedagogen har hand om den fria leken. Vid deteoretiska passen har förskolläraren hand om deyngsta barnen. På det här sättet får eleverna tillgångtill både förskolans och skolans pedagogik. En annanstor fördel är möjligheten för barnen att ha en dåligdag. Så här beskriver en ur personalen det: Om vi serpå en åttaåring att detta inte är hans dag - han kanskehar myror i benen och svårt att koncentrera sig just då- kan han ges möjlighet till en annan aktivitet.Detta exempel visar hur förskolans pedagogikkommer pedagogik till del och tvärtom.Det blir en mjuk övergång mellan förskolan ochgrundskolan.Regeringen har meddelat att man under 1995kommer att ta ställning till frågor som berör en för-längd skolgång och en sänkt skolplikt. har ien reservation noggrant poängterat att det, genom integrerar förskolans 6-årsgrupp i ,ges möjligheter att utveckla samarbetet mellan försko-lan och skolan och att därmed införa en tioårig grund-skola. Vi anser inte att man exempelvis skall sökalösningar som innebär att man sänker skolpliktsålderntill och behåller en nioårig grundskola. Detbehövs en gedigen kunskapsgrund inför gymnasiesko-lan. Då är den tioåriga viktig.Jag vill också understryka att det är viktigt attkommunerna ges en rimlig övergångsperiod för attplanera och förbereda en tioårig grundskola. Det är ettstort arbete att fasa ihop förskolan med skolverksam-heten. Det uppstår diskussioner mellan olika perso-nalkategorier om det pedagogiska arbetet, om samut-nyttjande av lokaler m.m. Det tar litet tid, men resulta-tet blir säkert bra om man får föra diskussionerna.Herr talman! Vi i står självfallet bakomsamtliga våra reservationer, även reservation 7 omskolplikten. Men på grund av kammarens arbetsbe-lastning avstår jag från att yrka bifall till dem.Anf. 139 ()Herr talman! I detta betänkande behandlas bl.a.frågor som rör den obligatoriska skolan. Grundskolanengagerar de flesta av oss. Det visar inte minst denstora mängd motioner som behandlas inom dettaområde. De vittnar om omtanke och insikter om vär-det av att ha en väl fungerande skola.Skiljelinjen mellan vad de olika partierna vill äroftast hårfin. Diskussionerna handlar oftare om skill-naderna i medlen för att man skall nå målen än omolika uppfattningar om vad vi vill med morgondagensskola.För oss är de viktigaste målen att skapa en skolaför alla och att alla skall ha rätt till en likvärdig ut-bildning. skall ge alla barn kunskap ochmöjlighet till personlig utveckling utifrån var och ensbehov och personliga förutsättningar. För att vi skalllyckas bäst med detta behöver vi utgå från barnetsperspektiv när vi planerar innehållet i skolans vardag.Detta måste ske . Förmågan att fånga dagen- barnets dag - har en avgörande betydelse. Att mötavarje barn där det befinner sig och att se världen ge-nom barnets ögon skapar de bästa möjligheterna attge varje enskilt barn de grundläggande kunskaperna,färdigheterna och den sociala och demokratiska trä-ning som behövs. Då utvecklas de till harmoniska ochlyckliga individier som aktivt kommer attdelta i samhället och i arbetslivet.Detta klarar inte skolan själv, men det är viktigt attinte underskatta skolans betydelse. De resurser somskolan har och tillvaratagandet av de erfarenheter ochdet engagemang som eleven själv och föräldrarna hargör att ett plus ett kan bli mer än två.Väl fungerande och återkommande utvecklings-samtal är en naturlig utgångspunkt för att man skallkunna skapa de bästa förutsättningarna för det enskil-da barnets utveckling. För att man på bästa sätt skallkunna skapa en positiv och utvecklande arbetsplatsför elever och personal som kollektiv är ett samver-kansforum med demokratiska arbetsformer, där eleveroch föräldrar deltar, en ovärderlig tillgång. Det slut-giltiga ansvaret för att skolan får de resurser somskolan behöver ligger dock alltid på skolledningenoch på oss politiker, både på lokal nivå och på riksni-vå. Detta är ett ansvar som vi är beredda att ta. Dettaansvar får vi aldrig avhända oss.