prot · GJ098 · 1995-10-13 00:00:00 — Vad händer egentligen med arbetsgruppen förindustriprogrammet, som faktiskt har sina problem?Vad tänker statsrådet göra åt de problem i den nyagymnasieskolan som artikuleras allt livligare?Jag tillhör ju inte dem som tror på en återgång tillden gamla gymnasieskolan, men det finns faktiskt ettantal bekymmer som måste hanteras - och det ärbråttom!Anf. 59 Statsrådet ()Herr talman! Jag instämmer i det som BeatriceAsk sade om att man aldrig får hänvisa till att detsaknas anvisningar i arbetet för att värna och utvecklademokratin. Hur skulle det se ut i ett demokratisktsamhälle om man skyllde hot mot demokratin ellerandra brister i demokratin på att det saknas anvisning-ar för hur man skall arbeta?Skolan lider inte brist på anvisningar, och mångaskolor visar på gott civilkurage och stor idérikedomnär det gäller arbetet mot rasism och våld. Men detbehöver spridas till fler skolor.Jag skall svara på de konkreta frågorna.När det gäller arbetsgruppen för industriprogram-met tror jag att kommer att ge svar.Hon är nämligen ordförande i den arbetsgruppen.När det gäller längd har vi i budget-propositionen aviserat, och det gäller fortfarande, attregeringen kommer att ta ställning denna höst. Omregeringen bestämmer sig för att föreslå en tioåriggrundskola kommer den propositionen under våren.Utvecklingen inom gymnasieskolan följs på flerasätt av , av en särskild arbetsgrupp somföljer kursutformningen och av en parlamentariskkommitté där också finns representera-de. Vi väntar nu de första resultaten av de här olikautvärderingarna och uppföljningarna. När de kommerfinns det anledning att ta ställning till resultaten därav.Anf. 60 (m) replikHerr talman! Det är riktigt att det finns flera ar-betsgrupper som följer utvecklingen. Även jag fårnaturligtvis information om vad som sker i de olikaarbetsgrupperna. fick vi faktiskt konkre-ta förslag och synpunkter. Min fråga här var om stats-rådet hade dragit någon slutsats av det.Jag är litet bekymrad över rapporterna om att ele-ver på yrkesinriktade program inte hänger med och atten del lärare propagerar för en återgång till kortarerent yrkesinriktade utbildningar. Vi måste hanteraproblemet för att det lyft som är idén med den nyagymnasieskolan skall kunna förverkligas. Men vi kaninte vänta hur länge som helst på alla utredningar somskall bli färdiga, utan vi måste ju tycka till.Anf. 61 Statsrådet ()Herr talman! Med den förändringstakt som finnsbåde i samhället och i skolan är det självklart frågaom en avvägning mellan den tid som behövs för attgöra ordentliga utredningar och utvärderingar och denhandlingskraft som måste visas, ibland innan utred-ningar är klara.De problem som finns, framför allt när det gällerkärnämnena inom några av de nationella program-men, är en fråga som särskilt uppmärksammas av denparlamentariska kommittén. Just kommerman att ha flera stora konferenser som röner stortintresse från lärare som arbetar i kärnämnena. Detskall bli mycket intressant att se vad som händer på dekonferenserna.Jag är också oroad över att det finns elever somsäger att de nu inte klarar undervisningen i kärnämne-na. Men än mer oroad är jag kanske över att det finnslärare och skolor som inte klarar av eleverna inom deprogrammen.Anf. 62 () replikHerr talman! Det är som skolminister säger, nämligen att föräldrar harbemötts med krav som gör att de kanske känner att deinte duger eller inte har något att tillföra i skolan. Dethar ju varit en väldigt stor tidsförändring, så det ärviktigt att vi hänger med.Jag har förhoppningar kring utvecklingssamtalenoch den nya läroplanen, men jag är inte säker på attdetta är tillräckligt. Jag har kamrater som har barn iskolan och som säger att det är väldigtsvårt att finna lyhördhet. Det går bra när det är frågaom mindre saker, men när det börjar bli kontroversi-ellt och när det handlar om maktförhållanden blir detgenast mycket besvärligare. Därför är det viktigt attge föräldrarna ett starkt inflytande. Ger man intemaktredskapen blir det mycket svårt att komma vida-re.Jag tycker således att det är mycket positivt omdet kommer förslag . Jag utgår från, eller ivarje fall hoppas, att de då innehåller mycket långtgå-ende förslag.Anf. 63 Statsrådet ()Herr talman! Nej - och där har rätt -det räcker inte med utvecklingssamtal och en ny lä-roplan. Det finns mycket mer att göra när det gällerföräldrars inflytande i skolan. Det är helt riktigt attföräldrar ofta släppts in för synpunkter på sådant sominte är centralt i skolan. Men föräldrar vill ha infly-tande över sådant som de frågar sina barn om närbarnen kommer hem från skolan. Det kan gälla föl-jande frågor: Hur har du haft det i skolan? Trivs du iskolan? Vad har du lärt dig?Sådana frågor vill föräldrar ha ett inflytande över iskolan. Det är regeringens ambition att föräldrar skallfå ett ökat inflytande över dessa områden.Jag tror också att man av utvecklingen på andraområden kan se att engagemang ofta följer av attmänniskor får ett ökat ansvar. Regeringen återkom-mer i de frågorna.Anf. 64 () replikHerr talman! Jag tycker att mycket av det somstatsrådet sade i sitt anförande var bra, och jag är gladför att det sades så tydligt. T.ex. gäller det att densvenska skolan inte skall vara värdeneutral. Vi harunder väldigt haft en oerhört tam debatt närdet handlar om hur vi skall förmedla värderingar tillnästa generation. Att det sägs tydligt att skolan rollen, att föräldrarna har den rollen och att vi allai samhället har den rollen, är något som vi kristdemo-krater har efterlyst. Jag är därför glad för attdetta sades så tydligt här i talarstolen.En annan sak som också var bra är detta med attföräldrarna duger. Det är inte så konstigt att mångaföräldrar inte tror att de duger. I den allmänna opinio-nen och i debatten var budskapet under väldigt mångaår - det minns jag från när jag själv hade småbarn på70-talet: Du duger inte! Det behövs professionellpersonal för att ditt barn skall utvecklas på rätt sätt,för att det skall bli talutvecklat, för att det skall fåsocial kompetens på alla andra områden osv. Det ärklart att föräldrarna då inte plötsligt kan tro att deduger till att sitta och förhandla med lärare och rekto-rer. Det är sant att föräldrar duger, och föräldrainfly-tandet är en viktig del i utvecklandet av skolan.Kartläggning talade också om.Kommer statsrådet att ta initiativ till en kartläggningnu, eller pågår det en sådan redan? Jag tycker attdetta är oerhört viktigt för att vi skall komma vidarenär det gäller hur skolorna klarar mobbning och andraproblem.Min sista fråga gäller segregationen som jag hadeuppe i mitt huvudanförande. Vad är på gång där?Anf. 65 Statsrådet ()Herr talman! Jag vill börja med det sista. När detgäller arbetet mot segregation, behövs det åtgärder påmånga områden. När det gäller skolans område, pågårdet just nu ett forsknings- och utbildningsprogram påSkolverket som har precis denna inriktning och varsresultat vi noga följer.Sedan gäller det kartläggning av mobbning ochvåld i skolorna: Det är möjligt att det skulle varaaktuellt på nationell nivå, men jag tror att det viktigas-te är att skolledarna i varje skola kartlägger situatio-nen på sin egen skola. Vi vet ju alla att skillnaderna ärstora. Det spelar stor roll om man gör någonting aktivti skolorna eller om man ännu inte har gjort det.Den kartläggningen, som sker på varje skola, trorjag är den viktigaste. Jag tror att det viktigaste som vinu skall göra från den politiska styrnivåns sida är attpå olika sätt uppmuntra initiera och stödja utveckling-en av arbetet mot mobbning, våld och trakasserier iskolan. Skolorna behöver ingjutas mod och få stöd idet arbetet.Anf. 66 () replikHerr talman! Självklart skall varje skola kartläggasina egna problem. Det har de också fått i uppdrag attgöra. Det fick de redan under den föregående rege-ringen och det arbetet pågår . Men jag menar attSkolverket och regeringen också behöver få veta hurtillståndet är. Jag undrar om det inte är dags att börjamed en planmässig tillsyn också av den offentligaskolan för att vi som skall fatta beslut, som skall kun-na debattera om de här frågorna och som skall gå inoch stödja de vuxna i skolorna skall veta hur förhål-landena är också vid de enskilda skolorna. Jag trorinte att det ena skall utesluta det andra - tvärtom!Jag skulle också önska att blevännu tydligare i den just nu mycket aktuelladebatten om nazistsymboler. Jag tycker att vi här iriksdagen skall uttala att lärare och skolledare harrätt att förbjuda denna typ av symboler i skolan.Jag skulle vilja ha ett tydligt uttalande från YlvaJohansson om det.Anf. 67 Statsrådet ()Herr talman! När det gäller det konkreta arbetet iskolan för att hävda och utveckla våra grundläggandedemokratiska värderingar och att alltid reagera på ochmotverka nazistsymboler och andra hotande, rasistis-ka eller icke-demokratiska uttryck måste man användasig av flera olika sätt på de konkreta skolorna. Jag troratt det viktiga stöd som vi kan ge är att uppmuntra detarbete som redan bedrivs på en del skolor och ingjutamod bland dem som ännu inte bedriver det.Jag tror att det finns många olika sätt att bedrivadet arbetet på. Jag tror också att det är viktigt att detbedrivs på ett sådant sätt att det har stöd av de eleveroch av all den personal som finns på skolan. Det skallinte enbart ske utfärdanden från skolledningen, ävenom denna självklart har det övergripande och avgö-rande ansvaret.När det sedan gäller utvärdering och tillsyn av denoffentliga skolan så kan jag säga att det finns enplanmässig sådan som ansvarar för. Denkommer att ge resultat nästa gång man presenterar sinrapport som heter Bilden av skolan.Anf. 68 () replikFru talman! tillgrep knepet att sä-ga att jag inte hade läst regeringsförklaringen. Dentypen av argument brukar inte komma från henne. Iregeringsförklaringen står det när det gäller skolan:"När en ung människa lämnar skolan med otillräckli-ga kunskaper är det inte bara en katastrof för indivi-den. Det är även ett oansvarigt resursslöseri för sam-hället. Målet är att alla ungdomar skall lämna skolanmed tillräckliga kunskaper och färdigheter. Det kräveren gemensam skola och en kvalitetshöjning i grund-skolan och gymnasieskolan genom bl.a. förbättradekunskaper i svenska, informationsteknik, naturveten-skap och teknik." Vidare står det i regeringsförkla-ringen:"skall konkurrera med välutbildad arbets-kraft inom alla samhällssektorer. Kvaliteten igrundutbildningen och vuxenutbildningen är avgö-rande. "Det är allt som står om skolan, så det var lätt attläsa upp. Det ligger en fara i att ensidigt betona kun-skapskraven. Det är ju just de klumpigt utformadekunskapskraven i form av målrelaterade betyg fördem som går de yrkesförberedande programmen somär en av de stora stötestenarna. - ochtill viss del gymnasieskolans - problem är inte kun-skapsproblemet. Vi måste ta upp alla de andra frågor-na: demokratin, självtilliten, tryggheten, förståelsenav vars och ens plats i en världsbild som är så förvir-rad som den vi har i dag.Det finns alltså många andra viktiga punkter somborde ha tagits fram i regeringsförklaringen för attdenna rätt skulle ha speglat de problem som framförallt och gymnasiet har i i dag.Så vill jag bara tillägga att när jag hör tala om de här frågorna är jag glad att soci-aldemokratin rymmer många olika aspekter. Jag hållermed om i stort sett allt som här sägerfrån talarstolen.Jag kan avsluta med säga att vi är glada att detmobbningsprogram som vi gemensamt har arbetat förnu har gått igenom. Det finns ett mobbningsprogram ivarje skola i . 69 Statsrådet ()Fru talman! Nej, jag sade inte till han inte hade läst regeringsförklaringen. Men omhan anklagar regeringen och regeringsförklaringen föratt enbart se utbildning som någonting som gynnarföretagen och tillväxten har han faktiskt lyssnat dåligt.Det visade sig sedan när läste ur rege-ringsdeklarationen att han kanske inte har gjort det.Man kan inte skilja kunskapskraven från de andrafrågorna. Den elev som lämnar skolan utan tillräckli-ga kunskaper - vilket i sig är ett enormt problem -gör det i allmänhet också med ett dåligt eller knäcktsjälvförtroende och med uppfattningen om sig självatt han eller hon inte duger, att han eller hon interäcker till och att lärande inte är någonting för justhonom eller henne.Att reparera kunskapsbrister från grundskole- ellergymnasietiden kan vara mycket arbetskrävande ochdet kan ta , men att reparera ett knäckt själv-förtroende eller en dålig självbild kan ta hela livet. Idet avseendet är det verkligen en katastrof för indivi-den och ett resursslöseri för samhället.Jag tror egentligen att vi är överens om att vi kanbli bättre i den svenska skolan. Vi måste skapa enskola där ingen elev blir förlorare utan där alla får enchans att utvecklas och där alla får lägga grunden fortsatt utveckling. Den grunden måste till en delbestå av goda kunskaper, men möjligheten att skaffasig goda kunskaper hänger intimt samman med klima-tet i skolan, vilket självförtroende man känner, omman bemöts med respekt och om man får en chans attsjälv vara med och påverka och vara delaktig i sinegen utbildning.Anf. 70 () replikFru talman! Tack för de orden! Det var väl bra attdet blev sagt. Bristande kunskaper är alltså det sekun-dära problemet.Det primära problemet är alla de orsaker somfinns till att elever inte kan tillägna sig de här kunska-perna. Det är hela den grupp av sociala orsaker somYlva nämner. Det är kanske där som signa-lerna till skolorna bör sättas in, alltså inte på symto-men utan på sjukdomen.Men vi är totalt överens. Det är meningslöst att vitar upp en debatt i den här frågan, för Miljöpartietdrar på den här punkten åt helt samma håll som YlvaJohansson. Socialdemokratin känner jag mig däremotlitet mer tveksam inför.Anf. 71 Statsrådet ()Fru talman! Som jag sade i mitt anförande tror jagatt det är viktigt att vi politiker visar att vi bryr oss omvad som händer i skolan och hur man arbetar i skolan,även om det inte är eller bör vara vår uppgift att gå inoch reglera hur man skall arbeta.Ofta leder ett dåligt självförtroende hos barn ochungdomar till sämre kunskaper. Det finns också ex-empel där man kan se att om dåliga kunskaper, t.ex.läs- och skrivsvårigheter, bemöts fel i skolan kan detfå förödande konsekvenser när det gäller just självför-troende och självtillit. Här behövs ett arbete på fleraplan.Anf. 72 () replikFru talman! Visserligen berörde skolministern intevuxenutbildningen och kompetenshöjningen särskiltmycket i sitt anförande. Jag hoppas ändå att jag kan fåställa några frågor i anslutning till detta.Kompetenshöjning nämns ofta som en åtgärd motarbetslöshet. Men beslutade regeringen attdrastiskt skära ned studiestödet, det s.k. svux ochsvuxa, till de vuxenstuderande genom att ta bortbarntillägget och utan att kompensera de studerandegenom höjda ersättningsnivåer.Nu skulle jag vilja fråga skolministern, som dådeltog mycket aktivt i debatten, om hon har någonuppfattning om hur detta beslut har påverkat förhål-landena i komvux och på folkhögskolor nu till hösten.Jag tänker på antalet studerande: de fler eller färreän föregående år? Hur har beslutet påverkat studieav-brotten, har de ökat eller minskat? Om det finns studi-eavbrott, vilka kan orsakerna till dessa eventuelltvara?Anf. 73 Statsrådet ()Fru talman! Jag vill protestera litet mot bilden avatt regeringen så drastiskt har försämrat studi-estödsmöjligheterna för dem som studerar med svuxoch svuxa. Trots att det har skett nedskärningar somöverensstämmer med de besparingar som har gjortsinom a-kassan är svux och svuxa fortfarande ett rela-tivt generöst studiestödssystem.Borttagandet av barntillägget har självklart inne-burit stora svårigheter för många av dem som hadedet stödet tidigare. Men vi måste också komma ihågatt det är en stödform som inte har någon motsvarig-het i andra system som ligger på samma nivå somsvux och svuxa. Jag tänker särskilt på a-kassan. Re-geringen har faktiskt sett till att många fler har kunnatfå del av studiestödet med svux och svuxa just för attfler skall kunna delta i vuxenutbildning och kompe-tenshöjning.Frågan om statistik över vad som har hänt efter deförändringar som har gjorts, om det har blivit flereller färre studerande, går ännu inte att svara säkertpå, eftersom just innevarande vecka, vecka 41, ärmätvecka för komvux. Det är man mäterhur stort deltagandet är och hur många studerande detfinns. Först efter det kan vi svara säkert.Vi kan få indikationer på detta genom att se hurstudiestöd fördelas och utbetalas. Om man tittar på deindikationerna tycks det inte vara så som en del harbefarat, att det skulle ha blivit en mindre andel kvin-nor som tar del av svux och svuxa och därmed ocksådeltar i utbildning. Säkert kommer vi inte att vetadetta förrän vi har undersökt vilka som faktiskt deltari utbildning.Anf. 74 () replikFru talman! Jag skulle vilja säga så här till skol-ministern: Med a-kassa behöver man inget barn-tillägg, för då är man hemma med sina barn. Svux ochsvuxa innebar ett barntillägg på , och jagkallar faktiskt borttagandet av det ganska drastiskaförsämringar. per barn är förmånga väldigt mycket pengar.Jag skulle vilja ge skolministern några små bilder.Jag tycker nämligen att det här är en mycket viktigfråga, och jag har vänt mig till några kommuner ochfrågat både folkhögskolor och komvux hur det ser ut.Jag gör inget anspråk på att det här skall vara någonvetenskaplig undersökning, men det kanske kan genågra bilder.Låt mig få berätta från , en kommunmed 90 000 invånare, låg utbildningsnivå, lågt löne-läge, invandrare och allmänt ansedd som socialttung. Den här hösten har nedgången i grundutbild-ningen varit mycket stor hos komvux, fleravhopp sker . Det är på grund av barntilläg-gets borttagande, och det drabbar särskilt de ensam-stående kvinnorna.Från : Totalt sett har det inte blivit färre stu-derande, men medelåldern har sjunkit. Det är en ten-dens som tydligt visar sig bland de 30 kommuner jagvarit i kontakt med. Rektorn och studievägledarnaanser att avhoppen har blivit fler än normalt och attekonomin är orsaken. Visserligen saknar man detalje-rad statistik, men förlorarna i det nya systemet anserman är de ensamstående föräldrarna.Uppgifterna från en liten kommun, kom-mun, visar att antalet studerande har gått ned med50 %, vilket helt beror på det minskade studiestödet.Dessutom avstod en del från att söka utbildning vidkomvux då det redan hade framkommit att barntilläg-get skulle tas bort.I en bygd med så stor arbetslöshet, 225 styckenöppet arbetslösa i en kommun med 4 995 personer, ärdet här mycket svårt.Jag skulle kunna fortsätta med kommun efterkommun, , , osv. Svaren härifrån ärentydiga.Anf. 75 Statsrådet ()Fru talman! Vi vet ju att vi har stora skillnadermellan olika människor i vårt land och att det finnsganska stora klyftor i de levnadsförhållanden somman har att leva under också i vårt land. att många ensamstående familjer, framför alltkvinnor som har ett eller fler barn, lever under knappaförhållanden. Särskilt gäller detta om man innan manbörjar studera antingen inte har haft någon fast in-komst eller har haft en mycket låginkomst, kanske beroende på deltidsarbete.Dessa familjer lever redan och har länge levt påmarginalen. För de familjerna har naturligtvis bortta-gandet av barntillägget i vissa fall kunnat ge ganskasvåra effekter. Regeringen har därför tillsatt en sär-skild arbetsgrupp som tittar på förhållandena för deensamstående kvinnor med barn som det framför allthandlar om.Men det är inte i första hand en fråga som bör lö-sas inom ramen för studiestödssystemet, utan genomandra delar av politiken.Anf. 76 () replikFru talman! Får jag börja med att instämma i vadBeatrice sade i sitt anförande, att det skulle varaintressant att i en allmänpolitisk debatt få diskuterautbildning och skolpolitik tillsammans med andraframtidsfrågor och inte allra sist på en fredag.Jag vill naturligtvis hålla med om,och det gör väl alla här, att det inte finns några enklalösningar för det vi nu diskuterar: innehållet i skolan,demokrati och uppfostran till en människosyn som vivill se . Den knappen finns inte.Det ser vi inte minst av den skrift vi fick i veckansom gick från , Det obegrip-liga våldet. Där finns många artiklar som just visar påatt det är mångfacetterat, att det har olika ursprungoch orsaker och att det också måste hanteras ochbemötas på många olika sätt.Jag tycker att det litet grand har vuxit fram att detskulle finnas ett motsatsförhållande mellan att haordentliga kunskaper och att ha alla de andra värdenvi diskuterar. Det tror jag är viktigt att vi klargör. kanske man på vissa skolor avsätter alltförmycket energi och tid för att diskutera och undervisa ide rena kunskapsämnena och avsätter för litet tid fördet vi nu talar om, hur de ungdomar och barn vi harblir medborgare i det samhälle som vi vill se i framti-den.Sedan pratade vi också om föräldrar som tillgång.Ja, attityderna är verkligen annorlunda . Min lillaDisa, mitt barnbarn, har just börjat skolan. Jag, somfarmor, har redan varit i hennes skola fyra fem gång-er. , när mina barn började, vänta-de man på att bli kallad.Jag vill upprepa min fråga till alla föräldrar om att skolan är öppen förbesök och för aktivt deltagande? Jag tror faktiskt intedet.Anf. 77 Statsrådet ()Fru talman! Som säkert är med-veten om kan jag inte svara för vad alla föräldrar vet.Men jag tror att det behövs ytterligare insatser för attingjuta mod i föräldrar att ta sin del av ansvaret iskolan. Det behövs också ytterligare information.Regeringen har anslagit särskilda medel till före-ningen Hem och skola just när det gäller informationtill alla föräldrar om vad de nya läroplanerna och detnya styrsystemet i skolan innebär. Det är en förut-sättning för att man skall kunna vara delaktig, dockinte den enda.Anf. 78 () replikFru talman! Det är ju bra. Men vore det inte envits med att det, nu när vi har så stora förväntningarpå föräldrarna och när det är så genomgripande för-ändringar på gång, gick ut information direkt fråndepartementet eller från till alla som ärberörda?Anf. 79 ()Fru talman! Vår grundskola är en av samhälletsstörsta mötesplatser. Dit kommer över enmiljon barn och vuxna. Dessutom är det en nästan likastor grupp av föräldrar som är mer eller mindre del-aktiga och påverkade av det som händer i skolan.Kvaliteten på och innehållet i dessa möten och hän-delser i skolan är viktiga för mig som individ - ellersom elev - men det påverkar naturligtvis även ut-vecklingen av framtidens samhälle, arbetsliv och detillväxtmöjligheter som finns för näringslivet.De upplevelser, kunskaper och värderingar somjag som barn får med mig från skolan ut i samhällethar en avgörande betydelse för hur jag kommer atthantera olika situationer som jag ställs inför, bådesom barn och senare som vuxen. Det innehåll somskolans vardag har bidrar till att forma den roll i ochden relation till samhället som jag kommer att hasenare i livet.Frågan är: Kommer jag att bli en samhällsbyggare,eller kommer jag att bli en värsting, som otrygg, osä-ker och full av vanmakt kommer att ägna mig åt kri-minalitet, vandalisering och knivslagsmål?Det stora flertalet av oss går, och har gått, igenomskolan med stort utbyte och med stor glädje. Där harvi mött både vuxna och kamrater som på olika sätt harbidragit till att vi utvecklats till att bli harmoniska ochtrygga, att vi har fått självtillit och till att vi har ut-vecklat sociala kompetenser, språk, förmåga till in-lärning och mycket mera. Detta har gjort det möjligtför oss att växa som människor.Skolan har på olika sätt bidragit till att ge oss enfördjupad livskvalitet och en grund för ett livslångtlärande. För andra, om än en betydligt mindre grupp,har skolan varit ett misslyckande och utgjort en grundför ett livslångt lidande. För det innebär ett handikappoch ett lidande att inte ha kunnat förvärva de grund-läggande kunskaperna och färdigheterna som grund-skolan kan och skall bidra till att utveckla.