prot · GI0977 · 1995-03-22 00:00:00 — Så är det kanske medKurt uppfattning och min uppfattningi presstödsfrågan. Jag minns inte för vilken gång iordningen som vi nu debatterar frågan. Argumentenfrån sida är i stort sett de sam-ma. De börjar bli litet slitna.Tror verkligen på fullt allvaratt den omständigheten att tidningar som representeraren femtedel av den totala upplagan i får 80 %av tidningsstödet - av - verkli-gen nämnvärt bidrar till att fördjupa demokratin ochmångfalden? Jag tror det definitivt inte.Man kan också ifrågasätta det demokratiskt rimli-ga i att den socialdemokratiska pressen och Center-pressen tillsammans lägger beslag på fyra femtedelarav det stöd som utgår direkt från skattebetalarna. Jagskulle kunna tänka mig att skattebetalarna tycker attdessa pengar skulle kunna användas på ett bättre sätt.Det är klart att mångfalden har sina sidor. Jag in-stämmer i påståendet att bara DN till morgonkaffetskulle vara någonting av en mardröm. Å andra sidantror jag att är fullt kapabelt attklara sin situation utan något presstöd. Presstödetutgör en försvinnande liten del av Svenska Dagbladetsbudget. Kvar står att det är konkurrens på lika villkorsom behövs i sammanhanget.Jag vill säga några ord om massmedierådet. Viskall inte diskutera det . Nej, vi diskuterar jupresstödet. Kan inte se någotmärkligt i att detta råd tillsättes och får någonting aven permanent karaktär? När hade vi permanenta ut-redningar och kommittéer sist? Det enda jag kankomma på som närmar sig det är den socialiseringsut-redning som fanns , , och lades ned 1934. I övrigt har vi förvisso ingapermanenta kommittéer.Anf. 6 () replikFru talman! Jag skulle på nytt vilja ta upp diskus-sionen om rådet. Den oro som nu tyckskänna gäller att rådet skulle ha en permanent uppgift.Jag tror att man skall vara klar över att den fråga sområdet skall hantera är mycket stor och omfattande,. Jag har framför mig en sammanställ-ning av det som den sittande presstödsutredningengjorde vad gäller koncentrationen. Vi har lämnat överdet till regeringen. Jag förmodar att det kommer attingå som ett underlag för kommittén.Jag vågar påstå att kommittén, om den får möjlig-heter att arbeta , kommeratt få stor betydelse för yttrandefrihetsfrågorna i posi-tiv riktning. Det här är en omfattande fråga. Det ärinte konstigt att ett råd av detta slag arbetar under ensådan tidsperiod.Jag vill åberopa ytterligare engång och säga att han har varit mycket orolig för attpresstödet skulle urholkas. Det är faktiskt inte på detsättet att har haft en lysande eko-nomi. Jag tror att jag vågar påstå att det vonPlaten menade i artikeln är att stockholmarna ochäven andra som läser tidningar fått nöja sig med om vi inte hade haft presstödet. Det ärprecis den oro som ändå syftade på.Presstödet har räddat . Det är ettobestridligt faktum.Anf. 7 () replikFru talman! Jag ber om ursäkt för att jag taladefrån fel plats tidigare. När det är så här glest besatt ibänkarna är det inte alltid så lätt att hitta den rättaplatsen.Till vill jag återigen säga attdet som är det intressanta i detta sammanhang är attrådet skall vara permanent. Att man utreder dessafrågor är väl alldeles i sin ordning. Men är inte ocksåKurt litet förvånad över att man sedaninrättar ett permanent råd? Dessa uppgifter låg tidiga-re på -94, men de togs ifrån denutredningen.Jag tycker över huvud taget att man först skall tareda på om det finns en ägarkoncentration och hur deni så fall fungerar, och därefter kan man möjligtvisdiskutera olika åtgärder.Jag tror att har lika fel som KurtOve har när han säger att det är presstödetsom räddat . Om så hade varitfallet, vilket det dock inte är, hade man mycket välkunnat ifrågasätta om Svenska Dagbladets existensverkligen är så nödvändig. Det finns förvisso andramöjligheter att klara de problemen.Jag har inte fått svar på min fråga till . Tror han verkligen att den omständighetenatt en liten del av pressen - alldeles speciellt densocialdemokratiska och Centerpressen - får avpresstödet är av avgörande betydelse för den svenskademokratin? Hur klarade sig då den svenska demo-kratin innan presstödet kom till?Anf. 8 () replikFru talman! Men snälla : Presstödetbestår inte bara av det stöd som går via budgeten. Dethar lämnats en SOU som måste kännatill som visar att det indirekta stödet till pressen ärmycket större än det direkta stöd vi nu talar om. Bir-ger Hagård försöker lägga något slags slöja över detoch bryr sig inte ens om det. Det stödet till dagspres-sen rör sig om - 2 000miljoner. Det är alltså fyra gånger större än det stöd vinu diskuterar. Det är bara det att detta indirekta stöd,som också kommer t.ex. och eko-nomiskt starka tidningar till del, gynnar de stora tid-ningarna.Om vore intresserad av att minskapresstödet för att den svenska ekonomin är dålig bor-de han i stället angripa den verkligt stora posten, dvs.just detta indirekta stöd till pressen.Om man jämför vad presstödet kostar och vadsom går till framför allt borgerliga stora tidningar ärdet vi diskuterar egentligen den mycket mindresumman. Den är fyra gånger mindre än vad det ärfrågan om i det andra sammanhanget.Det är inte bara som har varitorolig för att presstödet skulle försvinna, . Jag skall be att få läsa upp hur han skrev 1991 isin artikel. Han skrev så här: Å andra sidan har jag ettstarkt minne av att alla de näringslivets toppmän somjag lyssnat till i . Visst har de uttryckt åsikten att stödet böravskaffas och att Svenskan bör stå på egna kommer-siella ben före sammanträdena och efter dem. Underdiskussionerna på våra möten har däremot den ståen-de eller i vart fall ständigt återkommande frågan varit:Hur går det med presstödet? Finns det någon chans attöka det? Det är väl ingen risk att det försvinner?Det här har varit folk som har varit väl insatta iSvenska ekonomi.Anf. 9 () replikFru talman! Om jag förstod låg det något egendomligt i att kommentera prin-cipiella frågor om gränsdragningen mellan den poli-tiska makten och den fria pressen - jag syftar påmassmedierådet - som det finns en anmälani . Jag förstår att aldrig ägnar sig åt principiella övervägandenöver huvud taget så länge ett ärende som har beröringmed saken finns i . Jag tycker attdet är rimligt att man har rätt att diskutera sådant. Dethär är en fråga av stor principiell betydelse.Det problematiska med rådet är just att dess upp-gifter är så oklara. Det är därför hybridkonstruktionenmellan kommitté och myndighet inger sådan betänk-samhet för vår del.Å ena sidan lovar man att inte klampa över degränser som ändå måste finnas, och å andra sidanföreslår man något som nästan kan uppfattas som ändå överväger att göra det.Frågan är om det är allvarligt menat, det som sägsom frivilliga överenskommelser osv. i instruktionenför rådet och vad det betyder i så fall. Eller är detnågonting som bara sägs, utan att ha någon direktinnebörd?När det gäller presstödet tycker jag att man skallha litet sinne för proportioner. Det talas storvulet härom att vi mer eller mindre räddar demokratin i Sveri-ge genom att vi har presstöd. Den stora tidningsdödenägde rum långt innan presstödet kom. Det som däref-ter har skett är möjligen att en och annan tidning kan-ske har fått en chans att klara sig. Men den stora för-ändringen skedde långt dessförinnan.Kurt förde ett resonemang som ioch för sig var sympatiskt och intressant om tidning-arnas ekonomiska situation, risken för prishöjningarpå prenumerationer och liknande. Men om man nu hardet som utgångspunkt förefaller det mig mera intres-sant att t.ex. låta bli att införa moms på dagstidningar.Det är en generell åtgärd som påverkar pressen överlag. Draget av intressepolitik i den socialdemokratiskaretoriken är slående.Anf. 10 ()replikFru talman! Under de som jag har suttit iriksdagen har jag också varit ledamot i konstitutions-utskottet. Om det är någonting jag har fått lära migunder dessa så är det att föra principiella dis-kussioner. Jag har i mitt liv varit medom att man anmäler en fråga till granskning och innan granskningen ens har börjat har bestämt sigför vilken ståndpunkt man skall inta. Det är ett ganskaegendomligt, måhända nytt sätt som på väg att införa i riksdagsarbetet. Det är mycketmärkligt.Dessutom vill jag nog hävda att det sätt som Hå-kan resonerar på om presstödsfrågor är rättmycket av hyckleri. Han angriper enbart stödet tillpressen över budgeten. Men precis som en annandebattör här i kammaren undviker han att prata om deverkligt stora summorna. Det förstår jag mycket väl.Den största posten i det indirekta stödet går till detidningar som står ytterst nära.Om man anser sig behöva sänka stödet till pressenför att man tycker att den svenska ekonomin är svagär det ett stort hyckleri att man inte angriper de eko-nomiska poster där det verkligen finns möjligheter attgöra någonting utan att mångfalden går förlorad. Detär hyckleri och ingenting annat, . 11 () replikFru talman! Jag kan inte på allvar tro att menar att man skulle vara förhindrad att taupp en diskussion om principiella aspekter i en debattom pressfrågor i i en fråga som har debatte-rats intensivt i samhället, åtminstone itidningarna, därför att det finns en anmälan till konsti-tutionsutskottet. Det kan inte vara en rimlig konsek-vens.Det socialdemokratiska försvaret av presstödet iden form det har betingas, som har poängterat, till mycket stor del, för att ut-trycka det försiktigt, av att man ser det som en intres-sefråga för den egna pressen. Det är uppenbart. Dethar egentligen varit samma försvar under hela den tidvi har haft presstöd i olika former. Jag tror att detdessutom är litet missriktat.Om man ser på det historiskt kan man se att detidningar som klarade den stora krisen, den storaperioden av pressdöd i , gjorde det av heltandra skäl än att det inför-des presstöd. De såg till själva att sanera sin ekonomi,förändra saker som inte sköttes bra i tidningarnasorganisation osv. Det finns många exempel på hurnågra tidningar misslyckades och genomförde miss-riktade åtgärder. De klarade sig inte heller. Andratidningar däremot hade framgång med att sanera sinegen ställning, så att säga. Jag tror att detta är någotsom har betytt betydligt mer för den mångfald vi ändåhar i pressen än vad presstödet har gjort. Jag tycker attdet är den grund man måste ha när man ser på hurtidningarna framöver skall kunna få sin ekonomi attfungera. Presstödet spelar i det sammanhanget enganska begränsad roll, bortsett från den roll som manav intresseskäl från vissa håll vill ge denna fråga.Anf. 12 ()replikFru talman! Vi skall kanske inte fortsätta diskuteraden principiella frågan när det gäller rådet. Jag vill änen gång upprepa att vad jag vänder mig emot är först anmäler en fråga till granskning och sedantycks ha tagit ställning innan granskningen har börjat,och bestämt sig för vad man tycker om detta råd. Jagtycker inte att det är ett bra sätt att diskutera en frågapå utifrån principiella utgångspunkter. Det var ju detHåkan anklagade mig för att inte kunnagöra. Jag tycker att denna diskussion har visat att densom har väldigt svårt att diskutera frågor utifrån prin-cipiella utgångspunkter inte är jag utan tycker nog att det finns anledning att än engång använda sig av vad har skriviti en tidningsartikel. Han uttrycker det på följande sätt:"Presstödet har enkelt uttryckt tillkommit för att ga-rantera mångfalden i det publicistiska utbudet, i frågaom nyhetsurval, politisk opinionsbildning och kultu-rella kvalitetsbedömningar." Jag tycker nog att bådeBirger Hagård och borde studeravad folk inom er egen press har haft för åsikter omjust presstödet. Jag tror inte att det skulle skada omt.ex. hade talat med Hans Schöier påEskilstuna-Kuriren, som tydligen har precis sammaåsikt när det gäller presstödets betydelse för mångfal-den. Det är ingen tvekan om att det direkta presstödetsom infördes har förhindrat enmassdöd bland tidningarna och sett till att vi har kun-nat behålla mångfalden och en fördjupad och levandesvensk demokrati. Det är ett obestridligt faktum.Anf. 13 ()Fru talman! inledde med tid-ningsstatistik. Jag tänkte göra det litet grand också.För några veckor sedan fick vi läsa om ny statistikjust på medieområdet, som säger att 600 000 LO-medlemmar inte längre har någon dagstidning. Detinnebär att betydligt mer än en miljon människorlever i ett hem utan en daglig tidning och att tiotusen-tals barn växer upp i ett mediesamhälle som helt do-mineras av radio och TV. Man kan naturligtvis sägasom och gör här, att det intespelar någon roll. Det gäller i stället att se till att vi fårfler radio- och TV-kanaler. Det är det som ger mång-fald och yttrandefrihet. Men sanningen är att varkenMTV, eller de nya radiokanalerna har ökatyttrandefriheten i något väsentligt avseende.Inget av alla de barn som växer upp i hem utan endaglig tidning kan få den ersatt genom att de har möj-lighet att titta på 10 eller 15 TV-kanaler. Ett sam-hällsklimat där människor aktivt deltar i debatten ochväxer upp i en atmosfär av kritisk diskussion ochnyfiket engagemang i samhällsfrågor kan inte skapasav aldrig så många skvalradiokanaler och tävlingspro-gram.Problemet med högerns mediepolitik är att den iverkligheten varken ger någon ökad yttrandefriheteller mångfald i egentlig mening. Jag menar inte att viskall gå tillbaka till en situation med Televi-sion och som enda etermedier. Mendiskussionen om fler TV- och radiokanaler är en dis-kussion som inte i första hand har med yttrandefriheteller mångfald i samhällsdebatten att göra. Det visarde senaste årens utveckling med all önskvärd tydlig-het. Däremot har presstödet med yttrandefrihet ochmångfald att göra. Det går inte att komma förbi att detsvenska presstödet har fungerat. Det har gjort attSverige är ett av de få länder i världen där bredd ochmångfald inom dagspressen har kunnat upprätthållas.Ännu i IT-åldern är dagstidningarna det absolutviktigaste mediet för analys av verkligheten och förden offentliga debatten.Högerns tal om yttrandefrihet och mångfald ärgrundfalskt. Man vill ha fler skvalradiokanaler menlägga ner presstödet, trots att man är mycket medve-ten om att det innebär att en stor del av de svenskatidningarna kommer att läggas ner och att allt färreröster kan höras i samhällsdebatten. Skillnaden mellanModeraterna och är här bara en fråga omhur bråttom det är. vill lägga ner press-stödet så fort som möjligt, under detta budgetår. Folk-partiet tar till på sig. Men faktum är att det ärlänge sedan presstödet hade ett så brett stöd i riksda-gen som det har just nu.Miljöpartiet kan knappast anklagas för att viljaskydda sina egna tidningar. Vi vill värna , pressröst i , lik-som andrahandstidningarna runt om i landet. Det ärett skydd mot enfalden och trångsyntheten och ettviktigt inslag i det demokratiska styrelseskicket.Att 600 000 LO-medlemmar inte har någon dags-tidning är en varningssignal som vi inte får glömmabort. Det visar att något har gått fel. Det visar att detkrävs ett grundläggande nytänkande för att segrega-tionen skall kunna minska och för att man skall tänkaom i den svenska skolan så att vi kan bryta den härtendensen.Att lägga ned presstödet är definitivt ingen lösningpå det problemet. Det skulle bara innebära att ännufler människor hamnar utanför samhällsdebatten ochatt allt färre åsikter får komma till tals. Allt färre kankänna att det finns en daglig tidning som talar till ochmed just dem.Utvecklingen mot ökad koncentration på ägarsidaninom etermedier och medieområdet i sin helhet ingerockså oro. Jag vill påminna om att det faktiskt intebehöver gå så långt att vi får en Berlusconi i Sverigeinnan det går galet och innan det har gått för långt.Det råd för mångfald inom massmedierna som re-geringen har tillsatt är en vettig åtgärd. Det är viktigtatt i betydligt större utsträckning studera utvecklingenoch koncentrationstendenserna inom medier och läggafram förslag för att motverka skadlig koncentration.Jag hoppas att rådet kommer att bidra till en bredareoch bättre debatt och att det även kommer att kunnapeka på de möjligheter som den nya tekniken innebärför att stärka yttrandemöjligheterna för många männi-skor och därmed för demokratin i sin helhet.Kritiken mot rådet har i första hand gällt organi-sationsformen. Här i kammaren har man t.ex.talat om en hybrid mellan utredning och myndighet.Om denna kritik har fog för sig får framtiden visa.Om så är fallet måste man naturligtvis vara beredd attvidta en förändring i det avseendet. Men grundidénoch grundtanken om att i större utsträckning studerakoncentrationen inom medieområdet tycker jag ärviktig och bra.Anf. 14 ()Fru talman! Jag satte egentligen enbart upp mig påtalarlistan för att precisera det yrkande som jag läm-nade i mitt första anförande. Min avsikt var att yrkabifall till reservation vad gäller presstö-det, dvs. Vi inskränker oss till det.Jag kan ändå inte låta bli att påpeka för PeterEriksson att den mångfald i medielandskapet som jagbeskrev i mitt första anförande innefattade den ökademångfald som faktiskt också finns på pressidan. Detstartas nya tidningar i . Det är naturligtvisoerhört positivt.Den oro för att andelen hushåll som har en dagligtidning minskar och att det i första hand är ekono-miskt mer utsatta grupper som slutar med sin dagligatidning, delar jag helt och fullt. Situationen blir natur-ligtvis mycket allvarlig om det här permanentas. Där-för är det naturligtvis viktigt med generella åtgärderav en typ som inte tvingar tidningarna att i onödandriva upp t.ex. sina prenumerationspriser.För min del tror jag att det vore en felaktig åtgärdatt införa moms på dagstidningar. Detta var jag ocksåinne på tidigare. Däremot har jag fortfarande svårt attse att presstödet som sådant skulle ha någon direktpositiv effekt i det här sammanhanget. Det är en urdenna aspekt i realiteten ganska sidoordnad fråga.Anf. 15 ()Fru talman! Hemma i har vi en tidningsom heter . Det är en tvåspråkigtidning som har fått presstöd. Det är en typisk sådantidning som inte skulle kunna klara sig utan presstöd.Den kommer inte ut , men inom sitt utbred-ningsområde har den en bred täckning. Jag kan garan-tera att många av dem som läser inteskulle ha en egen tidning om inte Haparandabladetfanns. Många av dem är finskspråkiga. Det finnsingen annan tidning i som är finskspråkig.Det finns många andra bra exempel som kan visaatt om man skulle ta bort presstödet, skulle väldigtmånga tidningar läggas ner. Väldigt många människorskulle då känna att de inte längre har någon tidningsom talar just till dem och tar upp deras del av världenoch deras problem. Det tycker jag är en viktig syn-punkt.Det är möjligt att det finns ett utrymme för attstarta nya reklaminriktade tidningar i somkan få en viss redaktionell text direkt från TT. Det harockså visat sig att det finns möjligheter att starta nyaannonsblad på ganska många orter i landet. En verkligdagspress med journalistiskt och redaktionellt egetinnehåll och med en ledarkommentar får vi inte ge-nom de nya tidningar som skapas . Därför tyckerjag att det finns god anledning att värna om presstö-det. Om vi skulle ta bort det skulle inte bara 600 000LO-medlemmar vara utan daglig egen tidning, utanom skulle det kanske gälla en miljon männi-skor.Anf. 16 ()Fru talman! Jag känner av naturliga skäl inte tillHaparandabladet i detalj. Jag tycker också att det ärfel att diskutera enskilda tidningsföretag i ett sådanthär sammanhang. Det finns ett antal exempel av dentyp som anför. För varje sådant exem-pel finns också andra exempel på tidningar som utanpresstöd har lyckats hitta rätt nisch och som kan gesut.I ett system där man behandlar tidningsföretag likaoch inte har någon form av snedvridande stödformerkommer naturligtvis uppfinningsrikedomen att stimu-leras. Det finns rimliga skäl att anta att det även ifortsättningen kommer att startas tidningar - även i ettsystem utan presstöd - som är redaktionellt riktigamed eget nyhetsmaterial och egna medarbetare ochinte bara ett annonsblad.Anf. 17 ()Fru talman! Jag tror att man måste vara oerhörtnärsynt om man inte ser att i ett system som behandlaralla tidningar lika, kommer de stora tidningarna somdrar åt sig många annonser och därmed stora annon-sintäkter att bli helt dominerande. Andrahandstidning-arna kommer att slås ut. Det är faktiskt en sanningsom vi har lärt oss i . och HåkanHolmberg försöker nu låtsas som att det inte är så.Tidningsmarknaden är mycket speciell. Den storadraken - den som har den största täckningen inomområdet - drar inte bara åt sig prenumerationsintäkterutan också annonsintäkter. Detta är grunden för detsvenska stödet till andrahandstidningarna, och det harspelat en viktig roll.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )5 § betänkande 1994/95:KU41SamhällsinformationAnf. 18 ()Fru talman! är minsann interädd för att tycka till. värsta marknad-syra formulerade man sina riktlinjer för den offentligainformationen. Där finns en hel del som är bra, mendär finns också sådant som är riktigt farligt. Manframhåller bl.a. att offentliga organ som har en egeninformationstjänst bör undvika en praxis som leder tillsnedvriden konkurrens. Offentliga organ bör, enligtriktlinjerna, pröva om en existerande privat servicekan användas eller anpassas så att den tillgodoserbehoven.I ekonomernas värld är ingenting heligt. Inga vär-den är viktigare än att man först och främst måstekontrollera att kapitalet inte har chans att tjäna pengarpå dem.Lyckligtvis är klokskapen så stor att detta bara ären riktlinje och inte ett direktiv. I så fall skulle riksda-gens offentliga databas, , knappast kunna ut-vecklas utan snarare riskera att stängas. Men det ärilla nog. Även s.k. guidelines påverkar tänkande ochutveckling, och det är ett uttryck för vad som kanhända om stora tekniska förändringar genomförs i ettklimat när samhället mer eller mindre har abdikerat.Antag att man inte hade vågat göra gemensammasatsningar när teletekniken kom en bit på väg, närPosten byggdes upp, när elnätet strukturerades ellernär järnvägsnätet etablerades på allvar i vårt land.Antag att Axel hade frågat sig:Hur kommer marknaden att reagera på det här?Trampar jag kapitalet på tårna om jag bygger upp eneffektiv statlig administration?Antag att den enda fråga som ställts av tidigarepolitiker var: Vem vill och vem kan tjäna pengar pådet här? Jag undrar om samhället hade varit bättre då.Hade det varit rättvisare? Jag tror inte att den mestenvetne marknadsliberalen skulle svara ja på denfrågan i dag.I mer än ett årtionde har vi talat om den revolutionsom informationsteknologin kommer att innebära. Nuär vi där. såldes 500 000 persondatorer i Sveri-ge. räknar försäljarna med 600 000. vetvi att skillnaderna i användning mellan olika sam-hällsgrupper är mycket stor. Det finns skillnadermellan olika åldersgrupper och mellan könen. Riskenför nya klassklyftor är uppenbar.Vi "örebrolänningar" skrev motionen om att riks-dagen borde utreda möjligheterna att erbjuda Rixlexkostnadsfritt till allmänheten, eftersom vi tycker attdet är viktigt att tar en generaldiskussionom vilka som skall ha rätt till de stora informations-mängderna och om hur vi skall använda datateknikentill att minska - inte fördjupa - klassklyftorna.Rixlex är ett suveränt system. Stora ansträngning-ar och stor entusiasm har lagts ner för att bygga omett enkelt system så att vi riksdagsledamöter - meninte bara vi - skall kunna söka information i denmängd fakta som passerar . Somtkanske inte är det mest spännande på vår jord. Mendet är uppenbart att såväl i eget materialsom i SFS finns det massor som medborgare i olikaåldrar tycker är jättespännande. Det må vara regler förscooterkörning, möjligheten till kontroll av de egnaledamöternas insatser, diskussionerna om arbetstider,sysselsättning, statsskuld eller pensioner.Därför är det trist att vi inte kommit längre än tillen prissättning som innebär att material ären exklusivitet. När det kostar att fådel av Rixlex är det uppenbart att inga vanliga med-borgare vare sig vill eller kan öppna systemet från sinegen dator.Det finns anledning att vara besviken på KU:s ytt-rande.