prot · GJ0921 · 1995-11-10 00:00:00 — Jag tror att det är viktigt attkomma ihåg att om vi tittar över en litet såhar Socialdemokraterna under långa perioder faktisktvarit det näst största företagarpartiet. Vi var ett väldigtstort företagarparti i det senaste valet och det harfunnits val då vi t.o.m. har varit större som företagar-parti än vad parti har varit.Det har att göra med att många av de små företa-garna har en mycket stark koppling till den privatakonsumtionen. Det gäller t.ex. entreprenörer somjobbar mot hushållen. Jag tror alltså att det finns enväldigt stor förståelse.Gustaf von nämner några exempel på sådantsom vi ger oss på. I fråga om socialbidragen säger viexempelvis att vi kommer med ett nytt förslag. Inommitt område vill vi samordna resurser när det gällersocialbidrag, försäkringskassa, arbetslöshetsförsäkringoch arbetsmarknadspolitik. Vi försöker alltså att ba-lansera detta med med åtgärder på kort och lång siktoch detta med generella och selektiva åtgärder.Sten säger att dagens politik har miss-lyckats. Jag skulle litet överraskande kunna säga jadär. Jag anser att vår generation politiker på en viktigpunkt har misslyckats. Vi är nämligen den förstagenerationen riksdagsmän, också ,som har vallat upp en statsskuld till sina barn. Detmåste vara väldigt tungt för att åkahem från och lämna efter sig en enormstatsskuld. I den meningen har i förhållandetill exempelvis misslyckats. Detta ägnar åt-minstone jag mycket tid åt att försöka få oss ur. Jaghoppas att jag, när jag åker hem, kan visa att åtmins-tone jag har varit med om att vända utvecklingen.Däremot tycker jag inte att är medoch försöker lösa detta. Jag uppfattar honom som enkategorisk nej-sägare till allt som innebär selektivainsatser. Det tror jag är fel. Det har visat sig att desamhällen där marknadsekonomin fullt ut får råda blirbrutala, hårda klassamhällen. Det behövs selektivaåtgärder. Det behövs särskilda insatser för dem somfar illa. Jag tycker alltså inte att pekarpå några bra lösningar.Sedan över till , som ju egentligenhar framställt denna interpellation och som borde fåmer av svaret - jag skall ägna mer av mitt nästa in-lägg åt det. De exempel som pekar på ärför mig väldigt riktiga. Det handlar om kunnande ochkompetens. Det handlar om entreprenörskap blandinvandrare - som ju ofta är väldigt duktiga entrepre-nörer. Det handlar om långsiktighet - om näringspoli-tik, utbildningspolitik, skattepolitik och kompetens.Det handlar naturligtvis också om arbetsmark-nadspolitik, och vad jag vill bidra med är framför alltatt se till att vi kan samköra de olika stöd som finnssåsom kommunernas socialbidrag och socialminis-terns försäkringsstöd. Mina områden där är arbets-marknadspolitiken och arbetslöshetsförsäkringen.Därför har jag i tillväxtpropositionen lagt fram ettförslag om att få i gång en sådan försöksverksamhetdär vi ser över dessa sektorer som helhet.Anf. 7 ()Fru talman! Låt mig ta upp två saker som jagtycker är viktiga i den här debatten. Den ena är att vinågon gång måste bestämma oss för att höja blickennär det gäller invandrarfrågor. Någonstans måste vibestämma oss för att för en gångs skull inte betraktadessa grupper som tillfälliga gäster som är utanfördet svenska samhället. Vi är en grupp som lever häroch som kommer att leva här. Vi har barn och viväxer här.Man måste titta på hur den totala arbetsmarknads-politiken skall passa in när det gäller de här gruppernaoch på hur man skall ta vara på den idérikedom ochskaparkraft som finns i dessa grupper. Vi måste beja-ka den mångfald som finns för att kunna utvecklaarbetsmarknaden. Arbetsmarknaden kommer att seannorlunda ut . Det är vad det handlar om.Jag tror att vi genom att betrakta dessa gruppersom en stor skaparkraft i vårt land också skulle börjase dem som en konkret grupp som kommer att bidramed egna idéer, initiativ och företag för att utvecklaSverige. Det kan hända att kommer att seannorlunda ut jämfört med hur det har gjort fram till . Detta är viktigt att ta med i sammanhanget.Sedan gäller det själva särbehandlingsdebatten.Detta har diskuterats, och det har lagts olika typer avförslag om att positivt särbehandla olika grupper i vårtland. Man diskuterar satsningar för ungdomar som ärarbetslösa. Kvinnor skall kunna få låna pengar för attstarta eget osv. Men när frågan om invandrare kom-mer upp, reagerar alltid otroligt kraf-tigt. Det känner jag till.Det förslag som den parlamentariska kommitténlägger fram är ganska enkelt. Jag skulle gärna viljarekommendera att läsa kommitténskonkreta förslag; det får inte skapas något slags för-virring om vad det egentligen är för förslag vi läggerfram. Det står att privata och offentliga arbetsgivarebör upprätta och genomföra särskilda program somresulterar i att invandrare skall anställas i större ut-sträckning än . Detta är ingenting annat än enutmaning till näringslivet att anställa människor.När det gäller allt det som harredovisat vill jag säga att ingen av oss som sitter ikommittén egentligen tycker att kvoteringen måsteförverkligas. Vi har dock insett att vi i harhamnat i en situation där stora grupper av invandrarefullständigt står utanför arbetsmarknaden. Vi har enarbetslöshet som bland en del grupper är uppe i . Detta förslag visar bara på tillståndet i landet.Anf. 8 ()Fru talman! Apropå det här med särbehandling villjag säga att den debatt som var efter det att delbetän-kandet hade lagts egentligen bara visade attde som debatterade inte hade läst vad som står i be-tänkandet. Det verkade på debatten som om det fannsmed en mängd stödåtgärder - det gällde stora belopp- och att man nu skulle stödja invandrare på ett allde-les exceptionellt sätt. Men det handlar inte om det i deförslag som är lagda, utan det handlar om precis såda-na åtgärder som vi har vidtagit för många andra grup-per tidigare.Jag vill återkomma till det svar som jag fick av ar-betsmarknadsministern när det gäller frågan ombankgaranti. Arbetsmarknadsministern säger att dettahar använts på andra områden med mycket bra resul-tat. Då är det ju beprövat! Således borde det inte varaså förtvivlat svårt att i alla fall införa denna ganskaenkla åtgärd inom det här området, där situationen ärså akut.Sedan gömmer sig arbetsmarknadsministern litetgrand bakom att det här hör till Näringsdepartemen-tets område. Men jag är alldeles övertygad om attregeringen samarbetar när det gäller t.ex. tillväxtpro-positionen, så den frågan, som faktiskt inte behövdevara så komplicerad, borde man ha kunnat diskutera.Det rör sig alltså om små belopp. Det handlar ommänniskor som vill starta en egen verksamhet för attkunna komma i gång, men som inte kan få borgeneller något sådant så att de kan få låna pengar. Det äralltså ganska enkelt egentligen.Jag tycker att det är synd att inte några av våraförslag tagits med i tilläggspropositionen. Jag uppre-par det. Jag skulle vilja fråga arbetsmarknadsminis-tern om det inte är möjligt att komma med någotsärförslag som gäller just detta, i stället för att väntatill långt fram i vår när det eventuellt skall komma arbetsmarknadspolitisk proposition. Jag fick intesvar på den frågan heller.Man borde kunna göra någonting snabbt. Vi be-finner oss i en akut situation, och jag är mycket oroadför vad som kommer att hända i om vi intevisar att vi gör någonting och att vi uppmuntrar denegna kraften hos de människor som har kommit tillvårt land. Det är detta det handlar om.Anf. 9 ()Fru talman! Först vill jag vända mig till som alltid schabloniserar när jag är med i debat-ten. Jag var faktiskt på ochunder heltidsengagerad på en avdelning därmajoriteten icke var svenskar. Jag blev omvald irad, så min kontakt med verkligheten är kanske intefullt så begränsad som tror.Fru talman! hade vi en enorm invand-ringsvåg till . De som kom hit fick faktisktinte mycket hjälp av det svenska samhället. Man komkanske med båt till eller , steg i landvid varv och började jobbaett par dagar . Det var inte helt problemfritt förde människorna att komma till ett nytt land. Men deklarade sig förhållandevis bra.Jag har fått den uppfattningen, som vonEssen säger, att ju mer vi politiker med vår ingenjör-skonst har lagt oss i problemen, desto större har defaktiskt blivit. I stället borde vi ha lärt oss av en delpositiva ting som är baserade invandrar-våg och applicerat dem på den situation som råder idag.Jag är ingen konsekvent nej-sägare. Jag är, bådesom människa och som politiker, för förändringar.Men jag tycker att en förändring skall baseras påpositiva erfarenheter. Man skall inte förändra förförändrandets egen skull.Låt oss som exempel när det gäller att få krediteller banklån ta två personer, en svensk och en ickesvensk, som vill starta taxiföretag. De är alltså påsamma marknad. Skall då den som inte är svensk fåbättre villkor på banken? Skall han kunna köpa sin bilbilligare? Då har han helt klart en konkurrensfördel.Det är sådant vi måste komma fram till.Till sist, fru talman och herr statsråd, är jagmycket väl medveten om min del i den ekonomiskaskulden. Det känns tungt att jag har hjälpt till att ska-pa den situation som vi har . Men det går inte attsäga att man inte kan göra som andra samhällen därdet råder full marknadsekonomi, därför att det där ärså hårt och kallt. Jag tycker att statsrådet borde gåutanför detta hus. Är det något samhälle som ärhårt och kallt är det faktiskt Sverige.Anf. 10 (m)Fru talman! Vi talade om generellaåtgärder och företagsklimat. Visst har den nuvaranderiksdagsmajoriteten och regeringen vidtagit en radgenerella politiska åtgärder. Det skulle ha varit fruk-tansvärt om så inte hade skett. Det är bara fråga omvilken riktning de har.När man talar om att skapa bra klimat för företa-gandet och företagarna har vi mest kunnat se höjdaskatter, höjda arbetsgivaravgifter och det här mom-sinbetalningseländet som skall genomföras. Jagtror faktiskt inte att de socialdemokratiska företagarnatycker att just den delen av den socialdemokratiskapolitiken är särskilt bra. Jag tror till och med att soci-aldemokratiska företagare är rätt intresserade av attförändra arbetsrätten. Men i era led är LO mycketviktigare än företagarna. Därför blir det bara återstäl-lare och knappast några förändringar. Det är det somär det tragiska, och det var det jag sade var tragiskt förlandet.Vi behöver nya grepp. Vi behöver generella åtgär-der av en ny typ. Då får politikerna se något tillbaka.Det är klart att det är fråga om heliga kor. Det gällerarbetsrätten, det är frågan om hur vi skall få tjänste-sektorn att fungera bättre genom att sänka kostnader-na för skatt, arbetsgivaravgifter och sådant. Det ärfråga om att kanske ge lån i stället för bidrag till densom utbildar sig. Det kanske är fråga om att ställaökade krav på invandrarna också, i så motto att manskall bryta passiviteten och att de själva skall ta ettstörre ansvar för sin egen integration. Det är kanskeatt växla socialbidrag mot prestationer.Jag noterar med intresse statsrådets funderingar påatt försöka samordna bidragssystemen. Det tror jag ärviktigt. Man måste titta på detta.Jag vill också säga något om generella åtgärderoch besparingar inom statsrådets område. En av destora besparingsposterna som statsrådet har lyckatsmed är, som jag förstår det, misslyckandet med RAS.Det var där man i tidningen såg att destora pengarna hämtades in och att det inte blev såstora kostnader. Det är en besparing i sig och kanskeär den bra för ränteutvecklingen.Jag tror att vi måste diskutera dessa heliga ochsvåra saker. Vi måste också, som jag sade tidigare,vara beredda att titta på säråtgärder och pröva dempositivt. Jag vill verkligen understryka att jag inte äremot att vi också tar upp detta till ordentlig diskussioni kommittéarbetet, så får vi se vad som händer sedan.Anf. 11 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Jag börjar med att vända mig till JuanFonseca som har startat den här interpellationsdebat-ten. Jag tror att den enskilt absolut viktigaste åtgärdenför att skapa jobb är tillväxt. Det finns ingen annanåtgärd som alls har samma kraft som tillväxt.När vi pratar om de framgångsrika , när man kunde gå direkt från båten och få jobb,skall vi komma ihåg att fördubbladesreallönerna. Sedan gjordes den bravaden om en gångtill . Det är klart att det i skenet av dettaockså fanns väldigt många jobb.Jag anser att det huvudsakliga, som också är rege-ringens politik, är att gå bort från detta gigantiskabudgetunderskott. Det som vi pekar på i tillväxtpro-positionen, lägger fram en mängd förslag om ochanger inriktningar för handlar om att öka tillväxten.Det handlar om att få ned räntan, det handlar omlönebildning, det handlar om konkurrens inom desektorer som inte är utsatta för konkurrens, dethandlar om utbildning och kompetens, för att nämnaett område som tog upp. Bara inomarbetsmarknadspolitikens område avsätts tillsammansmed EU 3½ miljarder kronor för att öka kompetensen hos alla dem som harjust den svaga utbildning som pratarom.Det handlar om internationaliseringen, som JuanFonseca var inne på och som jag också vill betona,nämligen just detta att se till att en betydligt störreandel av den svenska befolkningen på ett naturligt sättkan röra sig i en internationell miljö. Varför då inteutnyttja alla de människor som har denna egenskap,denna begåvning och denna kunskap med sig redannär de kommer till vårt land? Internationaliseringenhar en oerhörd betydelse för tillväxten.På alla de här områdena känner jag att vi driverfrågan om tillväxt. Det handlar om generella åtgärder,men det handlar också om speciella åtgärder.Frågan om positiv särbehandling skulle jag kunnaknyta ihop med beskrivning av hurman får låna pengar. Jag måste få säga att när StenAndersson beskriver hur man får en kredit i svensktbanksystem tycker jag att han faktiskt är litet naiv.En bankförbindelse bygger ofta, det vet alla, på enganska lång relation. Det finns en omfattande doku-mentation om att invandrare, även om de har en likabra eller bättre affärsidé, har problem med att få lånapengar. Den svenske taxichaufför som tar som exempel, som har ett svenskt namn, somhar sina släktingar på orten, som har en lång meritlistaatt peka på har naturligtvis långt mycket större möj-ligheter att få kredit i banken än en människa som ärhelt okänd och som kommer från ett annat land.Man behandlas inte lika . Jag tror att allakänner till det. Alla, i vart fall vi som kommer frånvanliga familjer och vanliga förhållanden, och det görju , har också personligen upplevtförändringen att gå in på en bank i för-vandling, när man fått nya jobb och hamnat i andrapositioner i samhället.Jag tror alltså att det behövs särskilda åtgärder. Dåde söker jobb sorteras många uppenbarligen bort närarbetsgivaren läser namnet, och banker är inte bättreän arbetsgivare i det fallet. Positiv särbehandlinginnebär i sak att man skall försöka åstadkomma attinvandrare får samma behandling som alla andra.Positiv särbehandling ger intrycket att de skall få enbättre behandling, men det innebär att åtgärder vidtassom gör att de får ungefär samma behandling som allaandra. Det får de inte i en bank , för att ta detexemplet.Marianne tar upp frågan varför en delav de förslag som kommittén levererade inte finnsmed i tillväxtpropositionen. Bakom detta ligger att deförslag som ni lade fram fortfarande var föremål förhantering och beredning i kanslihuset och att manäven ville lyssna på remissinstansernas synpunkter.Jag kan inte svara på i vilken takt era förslagkommer att lämnas till eller vilka som sor-teras bort. Den beredningen pågår.Det kan kännas som ett otillfredsställande svar,men det är ett korrekt svar, för så är det. Vi får se hurmycket av detta som kan läggas fram.Sten säger att det är politiken som harskapat problemet med klyftorna i samhället. Närmedborgarna får mer inflytande, när politiken får ettstörre inflytande växer klyftorna i samhället. Jagskulle vilja veta vilken kunskap och vilken vetenskapSten lutar sig mot när han säger detta. Detskulle vara väldigt intressant att få veta vad han byg-ger den iakttagelsen på, vilka samhällen han relaterartill. Han säger att ju mer av politiskt inflytande somfinns i samhället desto större blir orättvisorna. Detskulle vara oerhört intressant att få det dokumenterat.Gustav von tar upp en allmänpolitisk frågasom jag försökte besvara i mitt förra anförande. Jaghåller inte med honom. Jag tycker att socialdemokra-tin har skapat möjligheter för många småföretagaregenom ett fint välfärdssamhälle.Anf. 12 ()Fru talman! Jag skall avsluta den här debatten medatt säga att vi befinner oss i en situation där vi någon-stans måste välja. Vi måste bestämma oss för att påallvar få in de grupper på arbetsmarknaden som i dagstår utanför. Annars kommer vårt samhälle att präglasav enorma sociala konflikter. De barn med invandrar-bakgrund som känner att de inte är välkomna på densvenska arbetsmarknaden därför att de ser annorlundaut i jämförelse med mig eller andra kommer aldrig attacceptera att det land de tillhör diskriminerar dem.Om vi inte förstår det allvar som finns - jag vetatt förstår, men möjligen finns detandra här som inte förstår - kommer vi att få enormaproblem i vårt land.Ett integrerat kräver nya lösningar, nyavisioner och förändringar av institutioner och myn-digheter vilka inte motsvarar det nya samhället.Det kan hända att det nya kommer att semycket annorlunda ut. Jag kan ge en del exempel. Vikommer kanske inte att ha alla jobb inom det gamlanäringslivet, inom gamla typer av näringar i industrin.I stället kommer vi kanske att ha en tredje sektor sommåste utvecklas, och i den sektorn måste också in-vandrarna kunna få plats, med sin kunskap, sitt före-tagande och mycket annat.Vi måste höja kunskap och kompetens bland degrupperna. Vi måste se till att det inte bara är detsvenska språket det hela handlar om. Det gäller ocksåatt se till att människor som bor i fattiga områ-den kan hänga med i högteknologiska utbildningar,högteknologisk kompetens och mycket annat, så att deockså kan få del av kunskapssamhället.Vi måste också kunna positivt särbehandla. Omdet är så att man inte ger jobb till invandrare ochsituationen förvärras måste vi på allvar börja prata omkvotering.Det kanske skall gå att ha egna företag bland dehär grupperna. Det kanske är så att de bestämmer sigför att driva en egen bank. Why not, höll jag på attsäga. När t.ex. italienarna kom till bildade de enbank, , som är visade sig att den typen av bank också utveckladedet amerikanska samhället. Turkarna har en egenbank i . Men när vi tar upp den här typen avfrågor i betraktas vi som negativa.Vi måste decentralisera institutioner till kommu-nerna. Vi måste se till att arbetsförmedlingen, försäk-ringskassan och samordnas. Vi måste setill att det blir mera fart på det här.Avslutningsvis tror jag att det viktigaste är att görainvandrarna till subjekt i arbetsmarknadspolitiken,inte objekt som fallet är . Vi måste ge bemyndi-gande till de grupper som saknar möjligheter tillinflytande.Anf. 13 ()Fru talman! Jag håller med om att svaret inte varsärskilt tillfredsställande. Jag förstår detta med re-missbehandling, men det här var ju faktiskt ett beprö-vat förslag. Jag hoppas verkligen att regeringen ser tillatt det händer någonting så att åtminstone några av dehär förslagen blir genomförda.När det gäller invandrarpolitiken i stort är egentli-gen delaktighet det absolut viktigaste honnörsordet.Vi har pratat om valfrihet och jämlikhet. Men delak-tighet - att känna att man är med i samhället - är detabsolut viktigaste enligt min uppfattning.Delaktig blir man inte om man inte får ta ansvar,om det inte ställs krav på en så att man känner att folkfaktiskt förväntar sig något av en. Man skall inte barasitta och vänta på att något skall hända.Vi måste bryta passiviteten. Vi har varit valhänta iSverige på alla håll i den tidigare invandrarpolitiken.Det har lett till en passivitet. Vi har haft någon sortstycka-synd-om-tendens som jag inte alls tror är brautan skadlig.Jag skulle önska att de människor som kommer tillSverige och får asyl här får följande signal frånsvenska folket och från samhället:Du är välkommen hit. Vi har ett ganska bra land.Vi har också problem, och det är inte alltid så lätt. Viönskar att vi skall kunna hjälpas åt att leva i det härlandet, att vi kan ta ansvar tillsammans för att lösavåra problem och göra något bra. Vi skall göra detgemensamt. Det kommer att kräva stora ansträng-ningar också av dig som kommer hit. Du kommer attfå jobba ganska hårt med att lära dig svenska och attutbilda dig och annat. Vi har krav och förväntningarpå dig. Du har också möjligheter, och vi skall göravad vi kan för att underlätta för dig så att din förmågakommer till sin rätt här i vårt land.Jag tycker att det bör vara utgångspunkten för alltarbete med integration och invandrarfrågor över hu-vud taget samt också för Invandrarpolitiska kommit-tén. Jag tycker också att vi i kommittén diskuterarganska mycket utifrån dessa förutsättningar. Jag hop-pas att regeringen också tar till sig just det synsättet,för jag tror att det är det som är möjligheten för attlösa problemen.Anf. 14 (m)Fru talman! Jag har den åsikten attdet finns en klar och entydig underliggande diskrimi-nering av invandrare i Sverige.Väldigt många invandrare är i underläge, inte föratt de har mindre utbildning eller lägre kompetensutan just för att de är invandrare. Det krävs kompensa-toriska åtgärder för att utjämna detta underläge och fåupp det på ett nolläge ungefär som statsrådet självuttryckte det tidigare. Sådana åtgärder, vad det nu kanvara, är jag beredd att pröva i utredningen. Men jagtror däremot inte på en direkt kvotering eller liknande.Däremot är jag beredd att pröva mildare former för attse vad man kan komma fram till.De nya jobben kommer ju ändå att behöva skapasinom tjänstesektorn i dess helhet. Då måste man na-turligtvis försöka se vad det finns för hinder att ut-veckla tjänstesektorn. Där har vi från vårt håll pekatpå en rad olika saker som man skulle kunna göra föratt få i gång tjänstesektorn. Det finns massor av ar-betsuppgifter som inte utförs därför att det är fördyrt eller så utförs de svart. Detta är naturligtvis någotsom vi måste ta till oss. De nya jobben kommer inteinom tillverkningsindustrin, inte på sjukhusen, i da-gisverksamheten eller i den offentliga sektorn överhuvud taget, utan de kommer i den nya tjänstesektorn.Jag tycker också att vi skall försöka bygga vidarepå det engagemang som också finns på frivillighetensgrund. Jag vill exempelvis peka på det initiativ somnäringslivet har tagit, 2000, vars representan-ter och jag träffade . Mankan se att många företagare från de större företagennu medvetet går ut och försöker arbeta med dessafrågor i anställningssituationer. Det gäller frågan omatt utbilda personalchefer etc., för att de skall gå ige-nom ansökningarna ordentligt och inte lägga undanalla som är undertecknade med konstiga namn. Baradet är ett första steg.I grunden handlar det om att upprätta en värdighethos människorna, att människan känner att hon har envärdighet och betyder något. Då först kan man växaoch känna att man deltar i ett samhällsliv. Det gällernu att upprätta invandrarnas värdighet i det svenskasamhället.Anf. 15 ()Fru talman! Jag vet mycket väl att det inte är kor-rekt att alltid jämföra situationen med lägeti dag. Det är helt klart så, som statsrådet säger, att vidå hade helt andra ekonomiska förutsättningar under50- och 60-talen.De invandrare som då kom hit och fick jobb fickta en betydligt större del av eget personligt ansvar änvad de fått göra . Under ett antalår ställdes inga krav alls. Men har man återigenbörjat skärpa kraven. Jag tycker inte att det skall varadet ena eller det andra utan en lagom mix. Agerandetfår inte skifta från dag till dag, som det har gjort närdet gäller svensk invandrarpolitik.Jag måste gratulera statsrådet som säger att hanhar lyckats få mig att begripa att en positiv särbe-handling inte är det som jag trodde att det var. Nutalar han om att det är samma sak som likabehandling.I det fallet är vi helt överens. Där delar jag hans upp-fattningar.Det har här nämnts banker i , banker somhar skapats av utländska medborgare i och iandra länder.