prot · GI09116 · 1995-06-08 00:00:00 — Låt oss hoppas att de ca 150 vilande ansök-ningarna nu kommer att behandlas i en positiv anda.Herr talman! Jag har inget yrkande. Jag vill ändåpå detta sätt markera för en industrigren som betydermycket för vårt lands säkerhet.Anf. 115 ()Herr talman! Jag skall börja med att instämmamed om att det handlar om dubbelmo-ral. Vapenexporten från svensk sida är ett utslag avdubbelmoral. Vi talar om respekten för mänskligarättigheter och rätten att leva i fred som viexporterar vapen. Vi vet, och det finns mycket fakta,att svenska vapen faktiskt används i krig och förövergrepp mot mänskliga rättigheter. Där är vi över-ens.Däremot är vi inte överens om slutsatsen. Hur kanslutsatsen bli, , att vi skall öka exporten,exempelvis till eller andra länder som faktisktbefinner sig i ett område som är mycket oroligt ochinstabilt? Det är att direkt uppmana till krig.Jag vill också fråga om jag tolkade . Skall vi upphäva vapenembargot mot Bosnien?Skall vi från svensk sida kanske börja exportera va-pen till Bosnien och hela det f.d. ? Det ärett område som verkligen behöver vapen, eller hur?Jag är förvånad, eftersom parti inte ensi utrikesutskottet har framfört den åsikten.När det avslutningsvis gäller talet om och försva-ret för den svenska försvarsindustrin, är jag inte allslika säker som om denna industris för-träfflighet. Jag tycker att den visar oroväckande svag-het. Det kommer signaler från många politiska hållom att det finns intresse för att utveckla civila produk-ter. Men vad har hänt i det fallet? läste jag etttal från av direktör inför omden svenska försvarsindustrins framtid. Det sägs inteett enda ord om hur man kan använda den nuvarandetekniska kapaciteten inom försvarsindustrin för attbygga ut civil produktion för att kunna avveckla ochminska svensk vapenexport och svensk vapenproduk-tion. Det är där dubbelmoralen ligger och inte i att viskulle göra en minskning. Det är det som är det nöd-vändiga i dagens läge, var härmed avslutad.BeslutMom. 5 (förändringar i krigsmateriellagstiftningen)1. utskottet2. 2 (v, mp)Votering:250 för utskottet33 för res. 266 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 134 s, 67 m, 19 c, 19 fp, 11 kdsFör res. 2: 1 fp, 17 v, 15 mpFrånvarande: 27 s, 13 m, 8 c, 6 fp, 5 v, 3 mp, 4kdsMom. 7 (åtgärder för avveckling av svensk krigsma-terielexport m.m.)1. utskottet2. 4 (v, mp)Votering:251 för utskottet32 för res. 466 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 134 s, 68 m, 19 c, 19 fp, 11 kdsFör res. 4: 1 fp, 17 v, 14 mpFrånvarande: 27 s, 12 m, 8 c, 6 fp, 5 v, 4 mp, 4kdsÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av förste vice talmannen medgav kam-maren att de ärenden som hann debatteras färdigtunder återstoden av dagens sammanträde fick avgörasvid arbetsplenum tidigast kl.11.00.AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.14 § Vissa anslag inom betänkande 1994/95:UU26Vissa anslag inom område(Prop. 1994/95:150 delvis)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )15 § Vissa forskningsresurser till betänkande 1994/95:FöU7Vissa forskningsresurser till (skr.1994/95:223)Kammaren biföll utskottets hemställan att ärendetfick avgöras efter en bordläggning.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )16 § Vissa ändringar i miljölagstiftningen tillföljd av betänkande 1994/95:JoU21Vissa ändringar i miljölagstiftningen till följd av EU-medlemskapet (prop. 1994/95:181)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )17 § betänkande 1994/95:JoU24Kompletteringspropositionen (prop. 1994/95:150delvis)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )18 § Vissa åtgärder mot utsläpp av försurandeämnen och andra luftföroreningarFöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1994/95:JoU22Vissa åtgärder mot utsläpp av försurande ämnen ochandra luftföroreningar (prop. 1994/95:119)Anf. 116 ()Herr talman! Effekterna i naturen av försurningeni luft, mark och vatten är gigantiska. De är resultatetframför allt av vår västerländska civilisation och ettskrämmande exempel på vår kollektiva oförmåga attta konsekvenserna fullt ut av kunskaper som vi har för att komma till rätta med problemen.Det försurande nedfallet kommer främst från and-ra länder, vilket regeringen och utskottet redovisar ipropositionen respektive betänkandet. Men ocksåSverige förorsakar försurande utsläpp som i sin turfaller ner i andra länder, främst i . Det betyderatt ambitionerna i fortfarande måste öka närdet gäller åtgärder för att minska våra utsläpp.I ett särskilt yttrande tar vi upp den kritik som ut-skottet uttrycker mot att yrkanden lämnats in som harbehandlats eller som kommer att behandlas i andrasammanhang. Men jag tycker att man skall hålla iminnet att försurningsfrågorna har aktualiserats tregånger under innevarande och att de medstor säkerhet kommer att aktualiseras återigen innanmandatperioden är slut. Detta beror delvis på att för-surningsfrågorna är komplexa och påverkar samhälletpå många olika områden och på att det finns olikainfallsvinklar beträffande försurningsproblemen.Försurningsproblemen kommer att aktualiseras närdet gäller internationellt arbete, trafik- och miljöfrå-gor i allmänhet samt jordbrukets påverkan på miljön.Försurningen kommer att behandlas när det gällerluft- och havsföroreningar. Med andra ord går det inteatt undvika att frågan kommer upp . Attdet sedan saknas en samlad redovisning av försur-ningsproblemen - en sådan kräver i sinreservation nr 3, vilken jag yrkar bifall till - gör detinte enklare vid motionsskrivandet.Jag tycker inte att man, som utskottet gör, börskriva att "propositionen innehåller endast en hemstäl-lanspunkt som kräver medverkan" - näm-ligen att godkänner protokollet till 1979 årskonvention om långväga gränsöverskridande luftföro-reningar med ytterligare minskning av svavelutsläp-pen.Om det bara var det som var regeringens avsiktborde propositionen ha haft ett annat namn. Det bordeheller inte ha stått i beskrivningen av propositionenshuvudsakliga innehåll: "Regeringen redovisar ocksåinriktningen av det fortsatta arbetet mot försurning-en. "Just frågan om att godkänna svavelprotokollet ärför övrigt okontroversiell på så sätt att redanhar klarat av de krav som sätts för minskningen avsvavelutsläppen. Där gäller det snarare att se till attambitionsnivån ökar där det är kostnadseffektivt. Detgäller t.ex. utsläpp från sjöfarten där det finns mycketkvar att göra.Vänsterpartiet har två reservationer till det härbetänkandet. Den ena - reservation nr 3 som jag re-dan yrkat bifall till - handlar, som sagt, om avsakna-den av en samlad redovisning av försurningsproble-matiken.Det är mycket märkligt att regeringen i en propo-sition som sägs redovisa inriktningen av det fortsattaarbetet mot försurningen ägnar den största delen åtsmåskalig vedeldning, medan en diskussion kringtrafikfrågornas betydelse lyser med sin frånvaro.Vi är helt överens om att försurningsproblemet ärett av allvarligaste miljöproblem, och vimenar att regeringen bör komma tillbaka till riksda-gen med ett samlat program. Vi menar också att vibehöver göra en utredning tillsammans med våragrannländer för att få en gemensam helhetsbild avåtgärdsbehoven.Vi menar i den andra reservationen att det måsteinföras krav på ackumulatortank för nybyggda an-läggningar för eldning med fasta bränslen. Regeringenhar infört ett investeringsstöd för ackumulatortank,och det tycker vi är bra. Men jag begriper inte varförman inte tar steget fullt ut och kräver att det skallfinnas på nybyggda anläggningar. Vi vet ju, och re-geringen skriver också, att installation av ackumula-tortank tillsammans med rätt eldningsteknik kanminska de utsläppen med 60-90 %.Anf. 117 ()Herr talman! Återigen skall det handla om försur-ning.Jag läste zoologi, läran om djuren, 1967. Då pra-tade vi om försurning. Vi pratade om att försurningenallvarligt skulle påverka den svenska naturen. Detskulle innebära att , med de gnejser och grani-ter vi har i marken, skulle fara illa och att pH-värdenaskulle sjunka. Det skulle innebära att metaller släppte.Det skulle få betydelse för svamplivet, mykorrhizan imarken. Det borde också få betydelse för träden. Vipratade om vilka effekter det skulle kunna få på detvilda att vi fick en annan typ av metallförekomster ijorden. Vi pratade om vad utläckaget av metallernaskulle betyda för sjöar och vattendrag, där många djurinte alls klarar den påspädning av metaller som blirföljden. Vi pratade om vilka djur som antagligenskulle försvinna på grund av försurningen, dels pågrund av det låga pH-värdet, som för vissa djur, fram-för allt de vattenlevande, innebär att proteinerna igälarna förstörs, dels därför att många inte klarar denkemiska chock som en försurning innebär, framför alltvid vårfloden.Det här var 1967. Det är sedan.Det är tragiskt att stå här med ett betänkandei vilket det talas om att försurningen är ett av de all-varligaste miljöproblem som vi har i och ivilket det sägs att den totala belastningen av försuran-de nedfall i överskrider den kritiska belast-ningen fem till tio gånger.Ibland är det lätt att tappa tron på att vi människorverkligen mäktar med den miljöförstöring vi självaskapar. Det är också lätt att tappa tron på att vi politi-ker verkligen kommer till de nödvändiga beslut sommåste till för att vi skall nå det samhälle som allapratar så vackert om, att ta hänsyn till vad naturen tål,kretsloppssamhället - ja, ni har hört alla orden mångamånga gånger, och de flesta partier kan dem i dag.Men när det kommer till kritan fattar man inte depolitiska beslut som krävs. Vi skriver fortfarande, år1995, i ett betänkande att den totala belastningen avförsurande nedfall i fem till tio gånger över-skrider den kritiska belastningen, och vi vet att för-surningen fortgår.Vi behandlar nu i riksdag ett betänkandesom skall handla om vissa åtgärder mot utsläpp avförsurande ämnen och andra luftföroreningar. Motbakgrund av all den kunskap som vi har samlat på ossunder borde det här då vara ett dokument somverkligen tar tag i problemet. Men tyvärr kan jagkonstatera att så inte är fallet.När jag som miljöpartist väcker motioner får jaghöra från många håll att jag är för detaljerad. Men jagär övertygad om att det är först när vi börjar diskuterade konkreta detaljerna, de konkreta stegen på väg tilldet samhälle vi talar om, det som tar hänsyn till vadnaturen tål och som blir ett kretsloppssamhälle, det ärförst då vi har chans att ta oss till det som är visionen.Jag är övertygad om att vi kan tala aldrig så mycketom det här samhället, men vet vi inte vilka steg viskall ta, kommer vi heller aldrig dit.Efter ett år i kan jag konstatera att jag ärfullkomligt övertygad om att behöver ettmiljöutskott. Vi behöver ett utskott som verkligenhanterar miljöfrågorna seriöst, ett utskott där vi disku-terar vilka åtgärder vi skall vidta. Att som hamiljöfrågorna som ett bihang till jordbruksutskottetkänns inte bra.I det här betänkandet tar man inte upp det somegentligen är det största problemet vad gäller försur-ningen, nämligen trafiken. Man säger, som man alltidbrukar säga, att det mesta av de förorenande ämnenakommer från andra länder. Men är det landsom förorenar mest i . Det är bara att titta påstatistiken. Vi sprider själva närmare kvä-veoxider. Det land som kommer närmast efter ärTyskland, med ungefär . spriderdessutom närmare föroreningar till Fin-land.Kommer vi till rätta med de svenska problemenskulle alltså en stor del av problemen här hemma iSverige kunna åtgärdas. Det går inte alltid att skyllapå att åtgärderna skall vidtas någon annanstans. Vimåste visa att vi kan göra det här.I det här betänkandet sägs mycket om vedeldning.Det handlar om ratificerandet av svavelprotokollet.Man har också slängt in litet andra frågor, som jagtycker vi behandlar en aning styvmoderligt.Vi vet att kväveoxiderna är det stora pro-blemet, men vi klarar inte de mål vi har satt upp i detsammanhanget. Vi har sagt att kväveoxiderna skallreduceras , och viklarar . Då måste vi verkligen fundera på hur viskall komma till rätta med det här. Det handlar inteom svavlet längre, och det är bra. Det handlar omkvävet. Vi har fått ett annat problem, och problemetmed kväveoxiderna är precis lika stort som det pro-blem vi tidigare hade med svavlet. Det försurar likamycket. Det här problemet är svårare att ta tag i, fördet rör trafiken, och den är tyvärr fortfarande helig idet här samhällsbygget.Vi menar att vi måste anta ett nytt mål. Vi måsteminska kväveoxiderna om viskall ha en chans att klara det naturen tål. Problemetär att vi lagrar så mycket försurande ämnen imarken, så vi måste verkligen ha ett rejält mål för attkunna kompensera för det som redan finns lagrat.Jag är övertygad om att även ett sådant problemsom älgsjukan på något sätt har att göra med försur-ningen. Vi vet ännu inte på vilket sätt. Det kan ha attgöra med kalkningen, att molybden frigörs. Det har i vilket fall att göra med försurning-en, med metaller som lossar och inte lossar och sombinds och inte binds.Jag vill yrka bifall till två reservationer, nämligenreservation 4, som just tar upp kvävemålet, och reser-vation 9, som tar upp ozonnedbrytande ämnen. Vi stårnaturligtvis bakom även de andra reservationerna,som bl.a. handlar om sjöfartens miljöproblem. Vi villminska svavelhalten i oljor, så att den blir betydligtlägre än vad den är . Vi tar i en annan reservationupp utsläppen av ammoniak, och vi menar att det ihela och slättbygder - inte bara ide fyra sydligaste länen - skall finnas krav på snabbnedmyllning och speciell spridningsteknik.Det är verkligen viktigt att går före i frågaom den fortsatta utvecklingen av de ozonnedbrytandeämnena. Tyvärr får vi i och med EU-medlemskapetsvårt att leva upp till det vi har sagt. sagt att vi skall införa ett förbud mot CFC frånden och mot HCFC från den 1 januariår 2000. På grund av EU-reglerna, som vi så små-ningom skall diskutera, blir det svårt. Detta kallasnämligen handelshinder.Miljöpartiet menar att vi måste ta till krafttag närdet gäller de ozonnedbrytande ämnena, och vi menaratt samtliga ozonnedbrytande ämnen skall vara av-vecklade . Här måste gå före.Vi måste visa att problemet med för-surningen kräver en förändring av samhällsbygget.Jag är övertygad om att just kemikalieproblemet - ochdär är försurningen en viktigt del - kom-mer att vara ett betydligt större hot än många andra.Det kommer att vara mycket större än de militärahoten. Det här är nämligen ett hot mot livet, och hotardet livet så hotar det också människan själv.Jag är övertygad om att om vi inte kommer tillrätta med de här problemen kommer jorden kanskeinte att kunna finnas kvar på det sätt som vi har tänktoss för framtida generationer. Vårt ansvar är stort ochgigantiskt, och vi politiker måste våga ta de steg sombehövs för att vi skall nå den vision vi brukar kallakretsloppssamhället och som aldrig kommer att kom-ma av sig själv.Anf. 118 ()Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillhemställan i jordbruksutskottets betänkande nr 22.I propositionen föreslås att godkännerdet nya protokollet till Genèvekonventionom långväga gränsöverskridande luftföroreningargällande ytterligare minskning av svavelutsläppen.Protokollet är en viktig fortsättning av det internatio-nella samarbetet för att begränsa skador på miljö ochhälsa till följd av gränsöverskridande luftföroreningar.Protokollet är en framgång då det innebär att de flestaländer i kommer att minska sina utsläpp avsvavel.Försurningen av mark och vatten är ett av Sverigesallvarligaste och tydligaste miljöproblem. Mer än90 % av svavelnedfallet och av kväve-nedfallet i kommer från andra länder. Om inteytterligare gemensamma åtgärder för att minska be-lastningen vidtas, hotas den biologiska mångfaldenoch den svenska skogens produktionsförmåga, vilketkan ge mycket allvarliga konsekvenser för sysselsätt-ningen och samhällsekonomin.Sveriges medlemskap i innebär att vi nu medstörre kraft kan påverka unionens politik på försur-ningsområdet. Försurningsfrågorna är ett av de priori-terade områdena i regeringens EU-politik på miljö-området - vi kunde höra den diskussionen tidigare häri dag när det gällde EU.De protokoll som har ratificeratinom ramen för konventionen om långväga gräns-överskridande luftföroreningar har haft betydelse föratt minska utsläppen av försurande ämnen, men effek-terna av dessa är inte tillräckliga för att på lång sikthålla försurningen under de kritiska belastningsgrän-serna.Protokollet om ytterligare minskning av svavelut-släppen är därför en viktig fortsättning inom det inter-nationella samarbetet för att begränsa skador på miljö,hälsa och byggnader. Det är därför viktigt att godkänner protokollet.Vidare redovisar regeringen i propositionen ocksåinriktningen av det fortsatta arbetet mot försurningensamt åtgärder för att minska utsläppen från småskaligeldning med fasta bränslen och för att minska ammo-niakavgången från jordbruket.Regeringen redovisar också åtgärder för en slutligavveckling av ozonnedbrytande ämnen samt åtgärderför att begränsa utsläppen av HCF-föreningar ochandra närbesläktade växthusgaser.I betänkandet behandlas 76 motionsyrkanden, var-av en del tar upp miljöfrågor som behandlas ingåendei andra sammanhang. Utskottet konstaterar att det imånga följdmotioner upprepas tidigare väckta yrkan-den som behandlats ingående av riskdageneller där ej hunnit fatta beslut.Utskottet erinrar om att propositionen innehållerendast en hemställandepunkt som kräver riksdagensmedverkan, nämligen att godkänner proto-kollet till konvention om långväga gräns-överskridande luftföroreningar med ytterligareminskning av svavelutsläppen. Detta förslag omfattasej av någon motion.Utskottet avstyrker därför samtliga motioner, menkonstaterar att motionerna tar upp många angelägnamiljöfrågor, men de är i stora delar tillgodosedda medvad utskottet anfört och också genom förslag ochåtgärder som aktualiserats i andra sammanhang och iandra regeringsförslag än det som nu har attbehandla.Herr talman! Jag vill åter en gång yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationerna.Anf. 119 ()replikHerr talman! Man hör ofta i debatten att den bio-logiska mångfalden i kan hotas. Vi får nogändra språkbruk och säga att den biologiska mångfal-den i har redan radikalt minskat. Det är fak-tiskt så. Maten för många av de fågelarter som fannstidigare har blivit så knapp att många arter redan harförsvunnit. Den biologiska mångfalden hotar alltsåinte att minska utan den biologiska mångfalden tende-rar möjligen att minska ytterligare. Men vi har inteens kvar den biologiska mångfald som vi hade för tioår sedan. Det går ganska snabbt nu.Som exempel kan jag nämna att rödstjärt, som varen väldigt vanlig art , finns nästan intei . Blåkråka häckade i för 20 årsedan, men finns det ingen mat för den. Det rör sigom massor av arter. När det gäller lövsångare, som ärSveriges vanligaste art, har individantalet minskatdrastiskt därför att maten håller på att ta slut. Denbiologiska mångfalden minskar dramatiskt. Säg inteatt den kan hotas, säg att den har hotats!Vi behöver inte åka längre än till för attse vad biologisk mångfald innebär. Jag önskar verkli-gen att den biologiska kunskapen i blevstörre så att vi kunde diskutera detta med biologiskmångfald på ett litet mera seriöst sätt.Jag kan räkna upp massor av arter som inte längrefinns i . Egentligen börjar vår biologiskamångfald att bli en spillra av den mångfald som vi harhaft. Vi börjar att bli väldigt biologiskt fattiga. Skallvi vända detta, är det hög tid att vi inser att någotdramatiskt måste ske. Vi måste vända minskningen,därför att den har gått långt.Anf. 120 () replikHerr talman! Det är viktigt att man tar detta medatt den biologiska mångfalden skall finnas kvar påallvar. Jag tycker faktiskt att när regeringen har getttill känna hur man skall arbeta med miljöfrågorna, kanman inte säga att regeringen och utskottet inte tardessa frågor på allvar. Jag tycker att man arbetar påett bra sätt. Man ger till känna precis hur man tänkergöra. Man tänker återkomma och ge uppdrag åt andramyndigheter att utreda vidare hur de mål som rege-ringen vill uppnå skall nås. Det tycker jag är att tadessa frågor på väldigt stort allvar.Anf. 121 ()replikHerr talman! Jag skulle vilja ha reda på om det harfattats ett enda beslut somhar lett till en ökning av den biologiska mångfalden.Anf. 122 () replikHerr talman! Kalkningen av sjöar har också letttill ett bevarande av biologisk mångfald. Det finnssäkert fler exempel som man kan ge.Anf. 123 ()Herr talman! När det gäller betänkandet har viinget yrkande från sida. Våramotionskrav har behandlats i tidigare betänkandeneller också görs det nu utfästelser att de skall följasupp.Jag vill ändå ta i anspråk och på-minna om tidigare debatter med miljöministern, de-batter som har haft anknytning till det här ämnet ochockså till det neddragna anslaget till kalkning.Det exempel som nämnde varkanske inte helt lyckat. Hon tog upp kalkningen ochinsatserna för denna. Det är på det området som rege-ringen nu har gått fram mycket hårt och skurit ner påanslagen. Det rimmar synnerligen illa med de högaambitioner på försurningsområdet som regeringensäger sig ha, när man kraftigt reducerar vårtegna nationella försvar mot försurningen. Det skadartrovärdigheten såväl nationellt som internationellt.Den ytterligare neddragning som genomförsutöver den tidigare som aviserades redan i budgetpro-positionen innebär ett hot, inte bara mot nykalkningutan också mot pågående kalkningsverksamhet. Statenhar bokstavligt talat kastat pengar i sjön om påbörjadkalkningsverksamhet nu avbryts. Det är inte barabildligt sagt utan det är i direkt bokstavlig mening.Miljöministern har gjort bra insatser i EU när detgäller försurningsfrågorna. Men trovärdigheten ska-das allvarligt av insatserna - eller snarare bristen påinsatser - i den nationella politiken.Herr talman! Min fråga till socialdemokraternaoch är om man inte ser det sombesvärande att är offensivt internationellt mendefensivt här hemma.Anf. 124 ()Herr talman! Jag delar inte syn-punkter när det gäller att vi skulle spara på kalkningenav sjöar. Det är faktiskt så att de pengar som är an-slagna verksamhet inkluderar ocksåpengar som är kvar . kommer detatt finnas mycket mer pengar än vad som tidigarefunnits till kalkning av sjöar.För att se vad som händer 1997 har regeringen den1 juni tillsatt en ensamutredare som har ett särskiltuppdrag att se över kalkningsverksamheten för sjöaroch vattendrag.Utredaren skall genom översyn av kalkningsverk-samheten belysa följande frågor. Utredaren skall medhänsyn till vunna erfarenheter bedöma ochföreslå en lämplig nivå på kalkningen för att långsik-tigt bevara den biologiska mångfalden och bibehållaförutsättningar för utnyttjandet av naturresurserna.Bedömningen bör gälla perioden till år2000. Uppdraget skall ha redovisats till regeringenden 31 november 1995.Anf. 125 ()Herr talman! tyckte att justkalkningsverksamheten är ett exempel på bra miljö-politik för att klara den biologiska mångfalden, mendet var ett väldigt illa valt exempel.Siw , jag sitter själv i och har mycket god inblick i vad som nuhänder på kalkningsområdet till följd av de förslagsom regeringen lagt fram och fått acceptans för här iriksdagen.Dessa förslag har fört med sig att man redan nuöverväger hur man skall avbryta pågående kalknings-projekt. Någon nykalkning är det definitivt inte frågaom.Det stämmer inte överens med vad man hävdarinternationellt - att vi skall driva försurningsfrågornaoch kampen mot försurningen - när vi här hemma iSverige ger upp försvaret mot skador som uppstår pågrund av försurning.