prot · GJ0932 · 1995-12-06 00:00:00 — I samband medratificeringen sågs den svenska lagstiftningen över,och man konstaterade att några förändringar intebehövde göras. , herrtalman, vet vi bättre.FN:s kontrollorgan, rättig-heter, har givit kritik för vårt sätt att hanterabarnkonventionen. uppgav i sinårsrapport att konventionen borde omarbetasoch införlivas i den lagstiftning där den aktuella re-geln lämpligen hör hemma. Socialtjänstkommitténanser att det behövs nya lagbestämmelser för att maninom skall kunna svara upp mot kon-ventionens artiklar 3 och 12 om barnets bästa ochbarns medinflytande. harsett att förändringar i utlänningslagen är nödvändiga.Det är alltså alldeles uppenbart att svensk lag-stiftning inte till fullo står i överensstämmelse medbarnkonventionens bestämmelser och intentioner. Detär också alldeles för lätt att bortse från att konventio-nen förpliktar på samma sätt som lagstiftning gör - attsäga att svensk lag står över en konvention. Detta ärinte acceptabelt.Det var därför med allra största tillfredsställelsejag kunde konstatera att en socialutskottsmajoritetkom fram till att behöver införlivasmed svensk rätt genom transformering. Det är bara såden nationella lagstiftningen genomgående kan få ettbarnperspektiv och i vissa fall t.o.m. gå längre änkonventionen. Det är alltså med största glädje, herrtalman, som jag yrkar bifall till utskottets förslag idenna del. först känns det som om vi i Sverigeverkligen tar på allvar. Det bordevi har gjort sedan.Men det är också alldeles uppenbart att nya infor-mationsinsatser om måste till, inteminst bland kommunfolket. harnyligen publicerat en kommunstudie. På spaning efterBarnkonventionen har hon kallat den. Studien visarvisserligen på ett stort intresse för barn och ungdoms-frågor men också, fortfarande , på enskrämmande brist på kunskap och information ombarnkonventionen ute i kommunerna.Barnombudsmannen jämför med handlingspro-grammet , som på mycket harfått ett betydligt mycket större genomslag i kommu-nerna.Barns uppväxtvillkor styrs av så många olika fak-torer - både ekonomiska, politiska och kulturella. Dekommunala beslutsfattarnas syn på barn påverkar ihögsta grad barnens och ungdomarnas vardag. Därförmåste anda genomsyra också heladet kommunala arbetet. För att höja barnkonventio-nens status i kommunerna fordras speciella informa-tionsinsatser, även om konventionen till följd av KU:soch socialutskottets uttalanden nu får en speciell ju-ridisk behandling.Herr talman! Jag vill nu övergå till att ta upp yt-terligare en fråga som behandlas i detta betänkande,nämligen frågan om föräldrautbildningen. Kraven påföräldrarna ökar i vårt ständigt föränderliga samhälle.Stora omflyttningar har fått till följd att de naturligabanden till hembygden, till släkt och till vänner harlösts upp. Rötter har klippts av, och nya har haft svårtatt växa i främmande miljöer. Många familjer hardärför blivit isolerade och känner sig ensamma ochutsatta i sin föräldraroll. Det är inte längre lika natur-ligt som förr att fråga mormor eller farmor till rådseller att be grannen eller en god vän att titta till barnennär det behövs.Vår tid präglas dessutom av arbetslöshet och dåligekonomi. Nya separationer hör till vardagen. Föräld-rar går skilda vägar och de ensamstående föräldrarnablir allt fler. Många barn växer upp utan pappa ellernågon annan manlig förebild i sin närhet, och familjermed "dina barn, mina barn och våra barn" blir alltvanligare. Flyktingar har skilts från hemlandet, frånsläkt och vänner. Arbetslivet har skilts från familjeli-vet. Konflikter uppstår då vardagen skall räcka till förbåde arbete, hem och familj. Det är inte lätt i dagenssamhälle att vara förälder, med det stora ansvar detinnebär att ge barnen en harmonisk och trygg upp-växt.Ett sätt för samhället att hjälpa föräldrarna i densvåra uppgiften är att erbjuda föräldrautbildning.Sådan finns vid barnavårdscentraler och ger förutomgrundläggande kunskaper om barns utveckling ochbehov också möjligheter till utbyte av erfarenheter iföräldragrupperna. De ökade möjligheterna att knytasociala kontakter är också av väldigt stor betydelse.Erfarenheterna från dem som deltagit i för-äldragrupper har varit mycket positiva. Men enligtSocialstyrelsens rapport 1994:4 Barns villkor i för-ändringstider är det tyvärr inte alla barnavårdscentra-ler som erbjuder denna verksamhet.I hela landet erbjöd av samtliga BVC-enheter alla nyblivna föräldrar att delta i för-äldragrupper. Högst andel BVC-enheter med sådanverksamhet fanns i glesbygdskommuner och lands-bygdskommuner, medan den lägsta andelen fanns istorstäderna.Detta anser jag inte vara acceptabelt. I de storastäderna är isoleringen och ensamheten oftast somstörst. Verksamheten måste vidgas till alla BVC-enheter, och den behöver också utvecklas.Föräldrautbildning borde vara en rättighet för allavuxna. Den borde starta tidigt och återkomma fleragånger under livet. Inte minst ur jämställdhetsaspektborde föräldrautbildning vara mycket värdefull ochsäkerligen också bidra till att stärka papparollen.Det är föräldrarnas gemensamma ansvar att skapatrygga uppväxtvillkor för sina barn, men olika formerav samhällsstöd är nödvändigt för att alla skall klaradenna uppgift. Att tillhandahålla föräldrautbildning ärett sätt.Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservationnr 2.Anf. 160 ()Herr talman! Barnen är vår kontakt med framti-den. Genom att ge barnen en god start lägger vi grun-den till en bättre framtid.Vi understryker i vår partimotion om barnens rät-tigheter föräldrarnas ansvar för sina barn. Att få barnär att axla ett ansvar som sträcker sig från födelsen tillden dag då barnet är en vuxen individ. Det är ett an-svar som handlar om att rusta en annan människa förlivet, att fostra och bidra till barnets utveckling, attöverföra normer och att sätta gränser. fårbarn inte behandlas som vuxnas ägodelar, vilket skerpå många håll i världen.Därför är , som antogs 1989,så viktig. Den slår fast det som kan verka självklart:Barn har fullt människovärde, och barns rättighetermåste värnas. Barnets bästa skall komma i främstarummet, och barnet skall ha rätt att bilda egna åsikteroch få uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet.Barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållandetill barnets ålder och mognad.Därför, herr talman, är det bekymmersamt att bådesocialtjänsten och rättsväsendet kritiseras för att inte itillräckligt hög grad lyssna till barn och inte ha till-räckliga kunskaper om barns och ungdomars behov.Kritiken har kommit från många håll - bl.a. från fri-villigorganisationerna.Vi i liberalerna är bekymrade över attSverige inte tar hand om barn till asylsökande på detsätt konventionen föreskriver. Det är också bekym-mersamt att för barnens rättigheterinte anser att lever upp till konventionen närdet gäller barn och fängelseförvar.Vi har yrkat på förändringar i svensk lagstiftningför att skall kunna leva upp till den barnkon-vention som ju har ratificerat. Det är därförtillfredsställande och glädjande att utskottsmajoritetenbestående av , ,, och kds kunnat enats om etttillkännagivande om en bred översyn av svensk lag-stiftning och praxis för att få den att överensstämmamed barnkonventionen.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan i den delen.Vi i har tillsammans med ,, kds och reserverat oss till för-mån för ett tillkännagivande om föräldrautbildningen.Som jag har framhållit är det föräldrarnasgemensamma ansvar att skapa trygga uppväxtvillkorför sina barn, men samhällets stöd är viktigt för som förälder skall klara uppgiften.Föräldrautbildningen innehåller många olika de-lar: barns utveckling, hur man praktiskt sköter barnoch hur en trygg och bra relation byggs upp mellanbarn och föräldrar. Men en bra föräldrautbildning kanockså hjälpa till att uppfylla det viktiga målet att pap-porna tar ett större del av ansvaret för barnen. Någotsom har diskuterats mycket är bristen påen pappa som förebild, inte minst för pojkar. Vi anseratt både humanitära och ekonomiska vinster kan upp-nås genom det förebyggande arbetet som föräldraut-bildningen utgör. Vi anser därför att föräldrautbild-ningen måste lyftas fram.Jag yrkar bifall till reservationen som behandlarföräldrautbildningen.Folkpartiet har ytterligare en reservation till dettabetänkande som knyter an till det jag talade om,nämligen ansvarsfördelningen mellan föräldrarna. Vianser att fördelningen av ansvaret för hem och familjinte har förbättrats tillräckligt. Detta har inneburit attmånga kvinnors arbetsbelastning ökat drastiskt undersenare år. Vi anser att det krävs en rad förändringarför att komma till rätta med den ojämna ansvarsför-delningen. Förutom lagstiftning, som t.ex. barnom-sorgslagen, krävs ett ihärdigt och uthålligt opinions-arbete för att ändra på invanda könsmönster och his-toriskt betingade ansvarsområden.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna nr2 och 6.Anf. 161 ()Herr talman! Så har kammaren kommit fram tillatt behandla ärenden som gäller barn och ungdomar,, barnbidrag m.m. Det sker vid entidpunkt då förhoppningsvis de flesta barn redansover, vilket gör att de som skulle vara intresserade avde här frågorna har svårt att ta del av debatten. Jagkan väl också konstatera att vi talar om föräldra-ansvar. Det är inte så lätt för oss riksdagsledamöter attuppfylla, eftersom debatter vid den här tidpunktenomöjliggör att man fungerar som förälder när manborde göra det. Men, herr talman, det får vi kanskefördjupa oss mera i vid ett annat tillfälle. Det tyckerjag är angeläget.Det här betänkandet från socialutskottet tar upp ettflertal frågor som är angelägna för barn och ungdo-mar. Jag vill bara peka på några av de frågor somVänsterpartiet tycker är mycket angelägna.Det gäller t.ex. frågan om barnomsorg. Barnom-sorgen är fortfarande inte helt utbyggd där det finnsbehov. Vi kräver att det skall finnas en barnomsorgs-plan för verksamheten i alla kommuner. Vi menar attett effektivt sätt att få till stånd sådant där det fattas äratt införa sanktioner, eftersom det biter på kommu-nerna.Vi tycker också att det är viktigt att vidareutbildapersonal som arbetar inom barnomsorg. Jag vill fram-för allt understryka att barnvårdarorganisationen somhar funnits i många kommuner är allt mindre före-kommande runt om i vårt land. Jag hade som förälderförmånen att ha barnvårdare här i när minabarn var små. Jag kan intyga hur otroligt viktig ensådan verksamhet är för att man skall kunna fungeraute i arbetslivet. Med den hårdnande arbetsmarknadsom vi har tycker jag att det är ett mirakel attmånga föräldrar som inte har den möjligheten ochservicen ändå kan fungera i arbetslivet. Det ställerotroligt hårda krav på dem som är föräldrar till etteller flera barn.Jag vill också peka på familjerådgivningens ochungdomsmottagningarnas väsentliga roll. I utskottetsbetänkande hänvisar man till att det pågår utredning-ar, att frågorna bereds osv. Jag anser dock att manfrån utskottets sida, och från sida,klart borde ha tagit ställning till hur betydelsefullaverksamheterna är och till att en utbyggnad är nöd-vändig.Herr talman! Den frågan som debatten om det härbetänkandet framför allt gäller är barnkonventionenoch dess eventuella inkorporering i svensk lagstift-ning. Inledningsvis vill jag konstatera att när FN an-tog 1989 och när den sedan trädde ikraft i var vi säkert mångasom trodde att det framför allt rörde sig om en kon-vention som var väsentlig i många fattiga länder därman inte hade kommit så långt i lagstiftningen för attskydda barnen. För svenskt vidkommande ansågs dethär inte vara något som direkt skulle påverka oss.Vi fick tyvärr klart för oss att ävenSverige har allvarliga brister på det här området. , kommittén för barnets rättighe-ter, konstaterade i sin rapport som förelåg 1992 attSverige på flera punkter allvarligt inte kunde uppfyllabarnkonventionen. Därefter har vi sett att otaliga brotthar begåtts mot barnkonventionen.Framför allt har vi uppmärksammat att man vidtillämpningen av utlänningslagen inte har betraktatbarn som barn , vilket barnkonventionenstadgar. Barndomen har i stället tagit slut vid 16 år.Vid ett flertal tillfällen har barn skilts från sina föräld-rar, vilket inte heller skall göras enligt barnkonventio-nen. Man har inte hört barnens uppfattning i asylären-den och i en rad andra fall.Jag vill peka på att det faktiskt inte bara är utlän-ningslagen som har ställt till problem. Vi kan i ställetta ett exempel som är aktuellt , nämligenfrågan om personlig assistent. Utredningsförslagetgick ut på att man skulle upphöra med personligaassistenter till barn . Först under myckethårt tryck går regeringen ut och säger att besparingar-na inte skall beröra barnen utan, beklagligtvis, allaandra grupper. Jag menar att ett sådant beslut heltstrider mot artikel 4, där manfaktiskt talar om att varje land skall ge det yttersta avsina tillgängliga resurser. har tillgängligaresurser för personliga assistenter för gravt handikap-pade barn. Men den frågan var uppenbarligen inte heltklar för dem som gjorde utredningen och för rege-ringen, innan man bestämde sig för att avstå från dendelen som kom fram i utredningen.Herr talman! Det är en öppen fråga hur man skallanvända . Jag har förstått att det harvarit stora diskussioner i ochsocialutskottet. Vissa hävdar att den bästa vägen ärmed s.k. transformering, dvs. att man tar lag för lagoch ser till att det stämmer med barnkonventionen.Det är den väg som socialutskottet och även barnom-budsmannen har anfört.Vänsterpartiet anser att det är nödvändigt att seöver lag för lag och att se till att varenda lag är i över-ensstämmelse med . Vi ser också attdet är mycket positivt med exempelvis det nya försla-get till socialtjänstlag, där man har ett klart barnpers-pektiv och har vävt in barnkonventionen.Jag ser ingen motsättning mellan de här olika an-greppssätten. Jag menar att vi från början skulle hainkorporerat . När vi nu inte hargjort, skall vi få med hela inne i våregen lagstiftning och se till att varenda lagstår i överensstämmelse med konventionen.Många ger uttryck för farhågan att om man tar inhela i lagstiftningen skulle mandärigenom få ett alltför lågt tak. Man skulle då intekunna genomföra hårdare lagstiftning och ge barnenfler rättigheter än vad stadgar. Jaganser att det är helt ogrundat.Vi har artikel 41 i som lyder:Ingenting i denna konvention skall inverka på be-stämmelser som går längre vad gäller att förverkligabarnets rättigheter och som kan finnas a) i en konven-tionsstats lagstiftning eller b) för den staten gällandeinternationell rätt.Jag menar att det därmed är helt klart och tydligtatt , som har kommit mycket längre än mångaandra länder vad gäller rättigheter för barn, har fullfrihet att behålla den lagstiftning som går längre förbarnets rättigheter och att införa ytterligare lagstift-ning som går längre än . Det äralltså inget skäl för att man inte skall inkorporera den.Herr talman! Jag skall sluta , eftersom timmenär sen, och jag vill bara instämma i de reservationersom har till detta betänkande mendärutöver yrka bifall till reservation 1, som gällerinkorporering av barnkonventionen.Jag vill också skicka med en uppmaning till rege-ringen, om det nu blir så - vilket kan förefalla tro-ligt - att beslutar enligt utskottets majori-tetsförslag. Det är att regeringen när man gör dennaöversyn av och hur den skallstämma överens med gällande svensk lagstiftning, islutänden överväger om man kanske ändå skall ta medbarnkonventionen i dess helhet i lagstiftningen och setill att översynen sker mycket skyndsamt, så att vi såsnart som möjligt får alla lagar i full överensstämmel-se med barnkonventionen.Anf. 162 ()Herr talman! I fråga om betänkandet SoU4 vill jaghuvudsakligen tala om en punkt, nämligen barnkon-ventionen.Men först vill jag bara bekräfta utskottets skriv-ning, där det står att ungdomsmottagningarna har enoerhört stor betydelse för ungdomarna och spelar enviktig roll i förebyggande arbete. Ge-nom min hemkommun , som var en av deallra första att inrätta en ungdomsmottagning, har jagsom högstadielärare på nära håll sett dess betydelse.Hit kan ungdomarna gå och få medicinsk, social ochpsykologisk rådgivning, genom ett team som arbetardär, med psykolog, kontakt med kurator, barnmorska,gynekolog m.fl.Mottagningen har tystnadsplikt även inför barnensföräldrar, och det är viktigt för ungdomarnas öppen-het i sin glädje, undran eller förtvivlan inför framti-den. Man påträffar också ofta andra sjukdomar. Mankan t.ex. upptäcka flickor med anorexia och ingripadär, då man har ett bra tillfälle att tala om detta frå-gor.Barnens högtid närmar sig, och vi kunde inte hafått en mera allvarlig tid att anta änjust , strax före jul.Konventionen om barnets rättigheter antogs avFN:s generalförsamling . Denantogs utan omröstning, dvs. ingen stat motsatte sigantagandet. Ett undertecknande av konventioneninnebär inte att staten blir bunden av den. Därtillkrävs att staten ratificerar eller ansluter sig till kon-ventionen.Konventionen trädde i kraft den 2 september1990, sedan den hade ratificerats av 20 stater, däri-bland Sverige.Sverige ratificerade konventionen utan att reserve-ra sig på någon punkt. I regeringens proposition1989/90:107 till om godkännande av kon-ventionen konstaterades att tillträde till konventioneninte föranledde några ändringar i gällande lag.Konventionen innehåller 13 inledande paragraferoch 54 artiklar. Den är uppdelad i tre delar, som be-handlar substansfrågor, övervakningssystem respekti-ve slutbestämmelser.Konventionens regler är tillämpliga på varje indi-vid upp till om inte barnet blir myndigt tidigare.Konventionen är således i hög grad även en rättighets-lag för ungdomar.En av huvudprinciperna i denna, liksom i andrakonventioner om mänskliga rättigheter, är diskrimi-neringsförbudet, artikel 2. Någon diskriminering fårdärför inte förekomma på grund av barnets eller dessföräldrars ras, kön, etniskt ursprung etc.En av de andra grundpelarna är att vid alla åtgär-der som rör barn skall barnets bästa komma i främstarummet, artikel 3.Barnkonventionen är efterlängtad av dem som ar-betar med barn. anser att den skall inför-livas i svensk lag, inkorporeras och därmed bli lag iSverige. Alla andra former ger möjlighet att låta andraviktiga samhällsintressen gå före barnkonventionen.Vilka är sådana viktiga samhällsintressen? Det kanvara ekonomiska intressen, som t.ex. att man i en-mansutredningen om LSS för gravt handikappadeföreslagit att barn inte skulle få ha per-sonlig assistent. Vår socialminister har gått ut och sagtatt det inte får ske, och det är både viktigt och gläd-jande. Men jag vill ändå betona betydelsen av per-sonlig assistent för barn , och i annat samman-hang, , för vuxna.I går deltog ett antal riksdagsledamöter i informa-tion från direkt inblandade personer i svårt handikap-pade personers liv. Där var barn, handikappade, för-äldrar, ledsagare och funktionshindrade med. De hadeolika handikapp, och de berättade i ord och visademed exempel hur viktigt detta var. En förälder medtre barn, varav ett svårt handikappat, beskrev det såhär: Förut var vi en handikappad familj - nu är vi enfamilj med ett handikappat barn, som vi kan ge ettvärdigt liv.Det blir en oerhörd skillnad om man vänder på dehär orden.Om inte rätten till personlig assistent behålls, an-ser jag att det går emot , att manlåter det ekonomiska samhällsintresset vara viktigareän barnets bästa.När det gäller asylsökande barn som skilts från si-na föräldrar bryter eller . Det har skett i ettantal fall. Dessutom har barn avvisats som mått up-penbart dåligt av en avvisning, vilket intygats av psy-kologisk expertis och läkarexpertis.Jag skall ta några citat från . "I ärendet har även åberopats FN-konventionenom barnets rättigheter och då företrädesvis artikel 3. -- - Artikeln åberopas inte sällan som stöd för att ettbarn inte kan avvisas eller utvisas om det finns någotsom talar för att barnet skulle få det bättre i någotavseende om det fick stanna i . ""I den engelska versionen av texten i artikel 3 står?- - - the best interest of the child shall be a primaryconsideration´." Det betyder att man i första handskall se efter vad som är bäst för barnet. "Denna for-mulering var resultatet av omfattande övervägandeunder utarbetande av konventionen. Anledningen tillatt man slutligen valde uttrycket ?primary considera-tion´ var att det framhölls att det fanns andra intressenän barnets. Som exempel på sådana intressen nämn-des övergripande samhällsintressen. ""Som alltid vid tolkning av konventioner är detursprungstexten, i det här fallet engelska, som harföreträde. Barnets intresse skall tillmätas stor viktmen andra intressen kan ta över. Det förefaller up-penbart att samhällets intresse av att reglera invand-ring är ett sådant. "Det är allvarligt. Vi måste ändra detta, så att detkommer in i svensk lag.Flyktingpolitiska kommittén säger följande:Kommittén uttalar bl.a. att kravet att beakta barnetsbästa inte är absolut och att utifrån den allmänt erkän-da principen att envar stat har rätt att avgöra vilkapersoner som skall tillåtas uppehålla sig på dess terri-torium, måste t.ex. en avvisning av en familj med barnkunna beslutas även om det objektivt sett inte är detbästa för barnet.Det är väldigt olika hur och andra länderbetraktar sådana här konventioner. I , ,, och ges folkrätts-liga dokument status som lag. I är det t.o.m.så, att om man har en lag som strider mot en traktateller en konvention får man ändra på lagen. I de andraländerna betraktas dessa dokument som lag.Det finns olika metoder att införliva internationel-la regler i nationell lagstiftning. kan sägastillämpa den s.k. dualistiska läran, som innebär attfolkrätt och inomstatlig rätt är skilda system. I deländer som jag nämnde är det alltså annorlunda.Därför behöver inkorporeras isin helhet, så att det inte uppkommer sådana här tve-tydigheter.Det är endast en konvention som vi har införlivat iSveriges lag på det här sättet, och det är den europe-iska konventionen för de mänskliga rättigheterna ochde grundläggande friheterna.De innebär att det utfärdas en lag vari det före-skrivs att konventionen, som i sin antagna form bifo-gas lagen som bilaga, skall gälla som lag i hela landet.Det är skillnaden mot en transformering, där man, omså anses krävas, översätts till innehåll och form till ensvensk lag. Det är en ganska stor skillnad.Vi har förespråkat en inkorporering, och vi är be-svikna över att gick emot detta.Jag tror att det annars hade gått igenom i . Hon har uppenbarligen grundat sitt ställ-ningstagande på felaktiga premisser, vilket vi hördeföregående talare också säga. Hon har grundat det påatt man inte fick vara bättre.Med anledning av det som jag har sagt yrkar jagbifall till reservation 1 under mom. 1 när det gäller eninkorporering av konventionen.Anf. 163 ()Herr talman! Jag har förmå-nen att vara mamma åt fyra barn. Jag har mångagånger när våra barn var små lagt mig på golvet ochförsökt att se världen med barnens ögon. Jag har in-sett att världen ser annorlunda ut när jag lägger migpå golvet där barnen leker.I allt arbete som vi som politiker lägger ned är detfaktiskt nyttigt, och ibland krävs det av oss, att vi medjämna mellanrum ställer frågan: Varför gör vi det häroch för vem?Vi kristdemokrater svävar inte på målet: Sätt bar-nen i centrum! Det mår alla bäst av. Det är viktigt attvi ser till att den grupp som är svag också har förut-sättningar.Alla människor hamnar - förr ellersenare, en del tidigare, andra senare, en del oftare, osv- i situationer då vi kan kalla oss svaga. Det kan rörasig om sjukdom, arbetslöshet, osv. En sak är säker,nämligen att om man vill ha ett tryggt och bra samhäl-le, då måste man försöka se till att den länk som ärsvagast också stärks. Man brukar ju säga att en kedjainte är starkare än den svagaste länken. För oss ärbarnen inte enbart en svag grupp, utan det är en gruppsom är oerhört viktig för vår framtid. Barnen är vårframtid. Det är faktiskt hos det uppväxande släktetsom framtiden bokstavligen ligger. Det innehålleroerhörda potentialer. Men barnen är sköra.Därför måste vi ha en enorm omsorg om barnen.