prot · GJ096 · 1995-10-11 00:00:00 — Jag delar verkligen Kulturutredning-ens syn på decentralisering och regional finansiering,men vi vet alla, även , att ekonomin imånga kommuner och landsting är mycket ansträngd.Det gäller kanske särskilt i förortskom-muner.Jag undrar därför om socialdemokraterna är villigaatt öka kommunernas inkomster, exempelvis via ettanpassat utjämningssystem eller via extra statsbidrag,om det skulle visa sig att vissa kommuner faktiskt intehar möjlighet till en medfinansiering, utan att en så-dan för deras del skulle innebära att de i stället får draner på det lokala kulturutbudet. Det går bra att svaraja, nej eller nja, så kan vi förkorta den här debatten.Anf. 168 ()Herr talman! Vi för nu inte en debatt om generellastatsbidrag eller skatteutjämningsbidrag. Den fråganfår därför återkomma med iett annat sammanhang.I stället för att säga ja, nej eller nja vill jag faktisktsvara att det självklart är upp till varje kommun ellerregion att själv avgöra hur mycket man vill satsa påden egna kommunen eller regionen inom det kulturel-la området. Staten kan stimulera och stödja genom attmedfinansiera. Det kan röra sig om att ha ett någor-lunda anständigt grundbeloppssystem. Vi föreslår iutredningen att ett sådant skall vara flexibelt ochinrymma möjlighet till större lokala hänsyn.Jag ser faktiskt detta som en möjlighet för enkommun eller en region att utifrån sina egna förut-sättningar och sin egen vilja utveckla kulturpolitikenpå ett kanske smidigare sätt än vad man kunnatgöra.FörsvarspolitikAnf. 169 ()Herr talman! Den proposition avseende delbeslutom framtida svenskt försvar som sedan några da-gar tillbaka ligger på bord innehåller själv-fallet en del som vi moderater tycker är bra och en delannat som vi ifrågasätter. Vi tycker också att det sak-nas en del som vi menar borde finnas där.Jag ser allvarliga brister i propositionen, men jaguppfattar dem ändå inte på annat sätt än som ett ge-nomtänkt pedagogiskt grepp från regeringen för att fåtill stånd en konstruktiv debatt i försvarsutskottet, såatt man där både breddar beslutsunderlaget och förfram konstruktiva idéer som leder fram till ett ganskanormalt och bra försvarsbeslut. Vi skall göra vårtbästa för att infria de förväntningarna.Jag tänker under de få minuter som står mig tillbuds försöka lyfta fram några av de punkter som vianser vara sämst tillgodosedda.Vi anser att det säkerhetspolitiska underlaget in-nehåller en bra dagslägesbeskrivning men saknar detsom skulle vara den egentliga säkerhetspolitiska de-len, nämligen något som garderar oss som utgör huvuddelen av den tidsom ett försvarsbeslut sträcker sig över. Det är lätt attha en mening om den överblickbara framtiden liksomatt dimensionera ett försvar för , men försla-get bör också förses med en längre siktande analys,med säkerhetspolitiska marginaler som räcker tilläven för en osäker framtid.Jag menar med detta att allt tal om budgetminsk-ningar därför att andra länder har genomfört sådana ärtämligen ointressant. Jag vill föra fram två aspekter pådetta.För det första: När andra länder kraftigt har höjt sina försvarsanslag har vibehållit en oförändrad försvarsekonomi. De ländernakan då och då göra synbarligen stora nedskärningarmen likväl i reala termer ha en bättre försvarsekonomiän vi. Vi har länge varit i otakt med omvärlden, och vifår nog vackert fortsätta att vara det ett tag till, för dåblir det bättre.För det andra är det föga intressant att setill t.ex. av olika skäl minskande krigsmakt.För oss är det faktiskt, försvarsministern, egentligenbara intressant hur mycket de har kvar. Har det somfinns kvar stor volym och hög teknisk kvalitet? Svaretär i båda fallen ja.Med detta lämnar jag säkerhetspolitiken.Vi moderater ser med oro på den teknik som till-lämpas i propositionen. Jag måste fråga försvarsminis-tern och medbrodern - observera att jag inte sademedbrottslingen - hur ni har tänkt er attvi skall kunna fatta ett beslut avseendeekonomiska nivåer, då så mycket saknas som hardirekt påverkan på den ekonomiska nivån.Mest anmärkningsvärt är enligt min mening attförsvarsmaterielfrågorna ställts utanför. Så kan mannaturligtvis göra, men i konsekvens med det måsteman då också undvika att låsa ekonomin. Härtill villjag lägga att stor oklarhet råder i viktiga personalfrå-gor som har påverkan på ekonomin.Ytterligare bör tilläggas att det omtalade svartahålet nu skjuts framför oss. Socialdemokraterna lova-de att det skulle bli föremål för studium av enberedning. Det bör kanske göras, men så har inteskett. Också detta har direkt påverkan på den ekono-miska nivån, och det rör sig då om kanske 1½-2 mil-jarder kronor.Jag vill inte lägga ytterligare sten på börda, menjag vill ändå erinra försvarsministern om att vårt ut-landsengagemang i Bosnien har medfört en materiel-förslitning av utomordentligt stora mått. Det finnsbedömare som uppskattar kostnaden för detta tilluppemot . När tar regeringen tag idetta?Det finns alltså inga belägg för att vi nu kan läggafast en ekonomisk nivå.Jag vill gärna mycket kort också peka på ett parandra saker. Det ges i propositionen utrymme för tvåsaker som jag tycker är anmärkningsvärda. Det åsyf-tade gäller dels FN-styrkan, dels en utbildning för enhuman städgummeverksamhet här hemma. Låt migbörja med FN-styrkan.Det har varit möjligt, med den bredd ochkvalitet som svenskt försvar haft, att rekrytera eninternationell styrka ur de stående styrkor som vi harhaft och med utgångspunkt i de materiella förråd somvi har här hemma. Det har varit en bra modell. Dethar funnits goda skäl för att den skulle tillämpas ocksåi fortsättningen.Nu vill man vända på kuttingen och i stället starktbetona den internationella styrkan. Svenskt försvarblir nästan en restprodukt av internationell styrka.Det kan inte vara möjligt att detta är grunden föratt ge ytterligare förstärkning åt folkförsvarsviljan härhemma, försvarsministern!Jag nämnde "städgummeverksamheten". Det äralldeles uppenbart att det finns sådana behov. Menkan försvarsministern här i debatten ge ett enda ex-empel på någon typ av katastrof här hemma då För-svarsmakten inte har ställt upp? Ett sådant exempelfinns inte. Följaktligen är detta ett okynnesbehov.Jag tycker nog att kunde blanda sig idebatten och ge svar på frågan om det är bra att lägganed förband bara på grund av att man vill tillgodoseskapade eller påhittade behov.Anf. 170 ()Herr talman! Jag måste säga att jag är mycket till-talad av den tvåstegsmodell som lagts upp för för-svarsbeslutet. Vi får ett konstruktivt växelspel mellanregering och riksdag. Genom uppläggningen av för-svarsbeslutet i två etapper skapas utrymme för ytterli-gare beredning. För försvarsutskottet borde ocksådenna tvåstegsmodell stimulera till debatt och dis-kussion under höstens utskottsarbete. Våra slutsatserkommer mycket tydligt att påverka försvarsbeslutetsutformning. Det finns också utrymme för en bred ochallmän debatt om vårt framtida totalförsvar.Centerpartiet delar de bedömningar och stöder deförslag som återfinns i propositionen. Genom samar-betet med regeringen har fått gehör förviktiga delar av vår försvars- och säkerhetspolitik.Att tillsammans med den socialde-mokratiska riksdagsgruppen bildar en majoritet här ikammaren innebär inte att alla frågor därmed skallanses avgjorda. För min och räkningvill jag här och gärna deklarera att vi eftersträvarett bredare samförstånd i de centrala försvars- ochsäkerhetspolitiska frågor som vi nu har att pröva iutskottet.Jag vill särskilt lyfta fram några avsnitt i proposi-tionen där Försvarsberedningen möjligen kunde upp-fattas som onödigt låst i sitt ställningstagande och därpropositionen genom s-c-samarbetet öppnat för fort-satta diskussioner och ytterligare beredning. Det gäl-ler pliktfrågorna, den fortsatta materiella och tekniskaförnyelsen och försvarsindustrifrågorna men ocksådiskussionen om totalförsvarets ledningsorganisation.Ett vidgat säkerhetsbegrepp kräver en värnplikts-utbildning också för civila ändamål. Den eftersattabevakningen av våra skyddsobjekt kräver en för-stärkning av bevakningsresurserna. För Centerpartietär det viktigt att utveckla i stället för att i praktikenfortsätta att avveckla den allmänna värnplikten. Vi hardärför tagit initiativ till utredningsuppdrag för attutröna formerna för en längre värnpliktsutbildning förCivilförsvaret, men också möjligheterna att organiseraen kortare militär värnpliktsutbildning med inriktningmot skyddsuppgifter och bevakning.Värnpliktsutbildningen bör dessutom ses över isyfte att åstadkomma ökad rationalitet och differenti-ering av utbildningstiderna, vilket kan effektiviseraoch kvalificera utbildningen. Den kortare värnplikten,inriktad mot bevakningsuppdrag, skall ses som en delav den ytterligare differentiering av de värnpliktigasutbildningstid som vi eftersträvar. Den kategorinvärnpliktiga kan bli ett viktigt bidrag i arbetet med attfylla hemvärnets behov av välutbildade soldater.Jag vill betona att grundprincipen att värnpliktigaskall utbildas för att fylla ett behov självfallet skallvara utgångspunkten. Pliktfrågorna avhandlas slutligti etapp två , efter att myndigheternakommit med detaljerade förslag.Det är viktigt att den materiella och kvalitativaförnyelsen av försvaret fortsätter. Ökad rörlighet,ökad kraft och ökat skydd för våra brigader skall varavägledande för planeringen. I propositionen står det:"Det är därför nödvändigt att i etappen två av för-svarsbeslutet, när myndigheternas kostnadsberäkning-ar och förslag föreligger, noga pröva om försvaretsmaterielförsörjning i tillfredsställande grad kunnattillgodoses. Slutlig ställning i dessa frågor bör därförtas först . "För och regeringen är omsorgen omen inhemsk försvarsindustri och bevarad kompetenspå ett antal strategiska teknologiområden viktigt förvår alliansfria position.Med en vidgad säkerhetspolitisk hotbild och däri-genom en breddad uppgift för totalförsvaret ökarbehovet av samordning och samverkan mellan total-försvarets civila och militära delar. Det nuvarandeledningssystemet för totalförsvaret har sin grund iandra förutsättningar än morgondagens.Jag har aldrig haft några problem med att ställamig bakom de säkerhetspolitiska bedömningarna iFörsvarsberedningen. Man skriver: "Den allmännasäkerhetspolitiska utvecklingen i har varitgynnsam för . Väpnade angrepp som skullekunna hota ter sig i dagens politiska lägemycket osannolika. Därtill kommer att de rent militäraförutsättningarna för att genomföra sådana angreppunder kommer att vara starkt begränsade.Detta gäller i synnerhet förmågan att genomföra enkustinvasion. Anspråken på totalförsvarets förmågaatt möta väpnade angrepp kommer därför att varabegränsade under . "Det är mot denna bakgrund som an-ser att besparingar är möjliga och rimliga i en an-strängd ekonomisk situation. Därmed kan Centerpar-tiets saneringsplan för den svenska ekonomin fullföl-jas genom att försvarsutgifterna som en del av sane-ringsplanen minskas med . Om man utgår från vad andra sam-hällssektorer tvingas spara finns det inte något stödför att hålla vårt land med en större försvarskostym änbehövligt. För det folkliga stödet är också detta avstor betydelse. En ramhöjning kan därför enligt minmening endast komma i fråga vid ett försämrat säker-hetpolitiskt läge. Om det säkerhetspolitiska lägetförsämrats skall detta komma fram vid de kontrollsta-tioner som också finns med i propositionen.Anf. 171 () replikHerr talman! kittlade nerven på migredan i början när han talade om att han hade fåttviktiga saker tillgodosedda. Jag vet inte om det varnågra av dem han nämnde. Förstod jag det inte rättkan kanske kan upprepa dem.Jag upprepar också min fråga: Vad anser AndersSvärd om budgettekniken? Kostnaden för något såviktigt som materielen utgör rimligen uppskattnings-vis halva kostnaden för vårt försvar. Vad är, enligtAnders , det kloka i att låsa de ekonomiskaramarna , medan man t.ex. låter frågor om flerastora kostnadskrävande materiella saker ligga kvar tillnästa år? Det är en teknikfråga som vi är intresseradeav.Anf. 172 () replikHerr talman! En principiellt viktig del av det vihar kommit fram till i överläggningarna mellan rege-ringen och är den öppenhet som gällerför pliktfrågorna, materielfrågorna och frågorna omledningsorganisationen. Man låser inte fast sig, vilketfaktiskt var fallet i högre grad i Försvarsberedningen,utan anmäler att det är områden som man måste tittasärskilt på.Jag har nog faktiskt svarat på frågan beträffandede ekonomiska ramarna. Vi gör den bedömningen attdet säkerhetspolitiska läget är sådant, att man kansänka anslaget. Jag menar att det är viktigt med tydli-ga signaler till myndigheterna så att vi får fram effek-terna inför det slutliga beslutet. Jag menar att det intebara finns utrymme för att beskriva hur svårt det ärutan också för att visa på möjligheter till rationalise-ringar osv., och möta nedskärningarna på det sättet.Det är alltså viktigt att tala om inom vilka ramar manskall arbeta och utreda vidare. Det står vi fast vid.Anf. 173 () replikHerr talman! måste vi klara upp detta, AndersSvärd! Det har ingenting med nivån att göra. Oavsettom man kallar det oförändrad nivå eller säger att vidrar in 4 miljarder är det tekniken det handlar om.Man lämnar stora viktiga tunga ekonomiska frågorobesvarade fram medan man låser ramen iår.Kan jag, , tolka detta så, att vi äröverens om att vi kanske inte skall gaffla in det såalldeles rasande noga, utan helt enkelt ha ett bredarespektrum för den ekonomiska nivån? Då kan villtillgodose detta. Var det så det skulle uppfattas tyckerjag att det är bra.Sedan till sist ytterligare en fråga. Är det bra medokynnesåtgärder som att lägga till en FN-styrka, en"städgummehistoria" i , och sedan kanskelägga ner regementen för att åstadkomma detta? Ellerkort uttryckt: Är det bra att försämra krigsorganisa-tionen för att åstadkomma någonting som är ett påhit-tat behov?Anf. 174 () replikHerr talman! Jag tycker att det är viktigt att vi be-stämmer nivån på den totala ramen. Inom den skalldet sedan avgöras, sist och slutligen , hur viskall prioritera mellan de olika områdena. Detta kannaturligtvis få konsekvenser. Men i detta säkerhets-politiska läge handlar det om inom totalramen minusfyra miljarder, som det står i propositionen.Det som kan ändra detta, och det sade jag också imitt anförande, är om den säkerhetspolitiska situatio-nen ändras. Då skall man naturligtvis kunna lägga ditmer pengar om det behövs. Man skall också så små-ningom ytterligare kunna skära ner. Man skall inte ha ett större försvar än vad sombehövs i förhållande till den säkerhetspolitiska situa-tionen.Sedan kan jag inte hålla med omatt det är okynne att tillsammans med FN satsa på fredi världen. Det tycker jag nästan får stå så naket ochdumt som det är.Anf. 175 ()Herr talman! Det är trevligt att kunna få diskuteradirekt med försvarsministern. Jag försökte i torsda-gens remissdebatt att ta upp en del av de säkerhets-politiska utgångsvärden som jag anser måste ligga tillgrund för inriktning av kommande beslut. Det varkanske förklarligt att ingen då var beredd att ta uppden tråden, så jag gör ett nytt försök i dag.Vi liberaler, i och ute i , har en vi-sion där de demokratiska staterna gemensamt uppträ-der till försvar för fred, frihet och demokrati i vår delav världen. I en intervju i den 24september - för säkerhets skull efter valettill - får man intrycket av att stats-minister delar denna vision. Vadstatsministern drar för slutsats av sin vision har vidäremot ingen aning om.Vårens högljudda och för de flesta rätt obegripligadebatt kan bara ha givit rakt motsatt intryck om vartsvensk socialdemokrati är på väg. Men strategin därtycks ju vara att ständigt erbjuda hela paletten, så attingen åsiktsriktning skall känna sig främmande i rö-relsens famn. Det enda som därmed är oklart är vartlandets regeringsparti och därmed är på väg.Det är inte helt oviktigt när statsministern, vingklipptoch snöpt av EU- valet , inom kortskall företräda i regeringskonferensen omEU:s framtid.Herr talman! En vision om gemensam säkerhet le-der inte långt om man inte drar någon slutsats av sinvision, om man inte försöker att utforma en politik föratt förverkliga den, om man inte identifierar de möj-ligheter som föreligger och om man inte klart ochtydligt söker vinna människor för att förverkliga vi-sionen.I den proposition som ligger på riksdagensbord finns en rätt omfattande beskrivning av de sä-kerhetspolitiska förutsättningar som råder, och fram-för allt av den betydande osäkerhet som råder omframtiden. Det som bekymrar är naturligtvis att man iett politiskt dokument finner så få slutsatser av be-skrivningen och i än mindre utsträckning tankar omvad som måste göras. Låt mig ta några exempel.Propositionen pekar på två allvarliga risker för ut-vecklingen i , risken för en s.k. renationalise-ring av säkerhets-och försvarspolitiken och risken förett allt mindre amerikanskt engagemang i . Detär i båda avseendena för europeisk och därmedsvensk säkerhetspolitik vitala frågeställningar. Menvad drar regeringen för slutsats? Vad bör göraför att motverka dessa risker? Regeringen blir som såofta förr svaret skyldig.I torsdags konstaterade jag att den ofta påtaladerisken för renationalisering är en risk utanredan förhärskande verklighet i . Europasstaters agerande i Bosnien dikteras nästan uteslutandefrån nationella utgångspunkter. Senast var det denitalienska regeringen som i ett febrilt försök att åter-vinna ett internationellt erkännande, som gått förlorati den inrikespolitiska cirkusen , utövadeen fullkomligt vettlös utpressning för att få plats i dens.k. kontaktgruppen om f.d. . Serbiskafascisters angrepp på och folkmord i Bosnien hardäremot fått äga rum medan tittat på.I har Jeltsin fått härja fritt. Liksom ifallet Bosnien värnar . , ochParis - och för den delen också - mer omgoda relationer till än om folkrätt ochmänskliga rättigheter. Att hålla igen med kritik för attinte skada de demokratiska krafterna ger i Moskvabara de nationalistiska krafterna än mer vind i seglen.Herr talman! Är regeringen beredd att klargöra påvilket sätt skall främja ett gemensamt uppträ-dande i , där vi från svensk sida avstår från atti alla sammanhang driva svenska särlösningar ellerkrav på en särskild status för deltagande,t.ex. i av FN:s generalsekreterare begärda kommandefredsbevarande uppdrag i det ?När det gäller framtida engagemang i Eu-ropa tror jag att vi på allvar måste fundera på hur viskall möta detta i högsta grad reella hot. Är det genomatt i alla sammanhang avvisar ameri-kanska uppfattningar, t.ex. om fredsprocessen i Bos-nien, för att sedan, när de har kört sitt alternativ ikvav, tvingas åse att det bara är ett kraftfullt ameri-kanskt uppträdande som kan vända utvecklingen motnågon form av fredlig framtid?Är det genom att på alla sätt fördröja och motver-ka vilja att komma de nya demokratierna tillmötes - just mot bakgrund av fiasko i Bosni-en - när dessa önskar medlemskap i ? Är detgenom att i alla sammanhang fördöma den ameri-kanska kritiken mot det byråkratiska och tungroddaFN i stället för att gemensamt effektivisera och där-med säkerställa ett FN som fullt ut enligt FN-stadgansalla bestämmelser värnar fred och säkerhet?Kan det inte, försvarsministern, vara så, att för-ståelsen i i någon mån står i relation till den avoss i allt mer demonstrerade bristande förstå-elsen för åsikter och tankegångar? Hur skaparvi en ömsesidig atlantisk dialog som visar att vi iEuropa är beredda att lyssna också till , intebara skrika på hjälp när vi kapsejsat?Herr talman! Regeringen lyfter fram det interna-tionella perspektivet och medverkan i fredsfrämjandeuppdrag. Det är utmärkt! Jag citerar:"Det ställer kravpå särskilda förberedelser. För att möjliggöra effekti-va svenska bidrag krävs anpassning till internationellstandard vad gäller metoder och material. Samarbetemed andra länder om utbildning och övningar bör ske- - -".Utmärkt! Det var, som en erfaren och läskunnigstatsman som försvarsministern väl vet, det vi i Folk-partiet ville att Försvarsberedningen skulle få titta på,men som när det avvisades tvingade oss att lämnaberedningen och som senare gav flygvapenchefen enreprimand. när EU-valet är över tycks det skeöppningar åt alla håll. När regeringen nu skjuter allaandra viktiga beslut framför sig kan-ske tiden ändå skulle räcka även till det.Anf. 176 ()Herr talman! har försvarsfrågor diskuteratsinom två på varandra följande och med ett underlag,nämligen en av regeringen framlagd proposi-tion. Den här debatten, som kallas allmänpolitisk,kommer naturligtvis att ha propositionen som grund.Så har skett under debatten mellan föregående talare,och också jag kommer att upphålla mig vid den.Det har talats om internationella uppgif-ter. I ett klimat där på ett av alla omvittnatförtjänstfullt sätt fullgör internationella uppgifterinom FN-systemet är det inte konstigt om vi hamnar iett läge där de internationella uppgifterna blir dimen-sionerade för i första hand försvarsmakten.Det är bra att det också finns diskussioner om civi-la uppgifter i propositionen och att ocksåskall kunna ta ett större ansvar när det gäller dem.Det säkerhetspolitiska resonemang som finns ipropositionen uppehåller sig en hel del kring denframtida relationen till , vad vi kan förväntaoss av utvecklingen där och i vilken utsträckning detpåverkar vårt agerande framöver. Det sker naturligtvismed rätta om vi tittar på den historiska bakgrunden.Men vi har också andra historiska erfarenheter. Ipropositionen tar man upp detta på ett sätt - jag villinte kalla det för lättfärdigt - som jag tror att vi fåranledning att följa med ökad uppmärksamhet i framti-den. Det gäller Tyskland.Efter var en av huvuduppgifter-na för segrarmakterna att se till att krig icke merskulle utgå från tysk jord. Den konstruktion man fannvar inte särdeles lyckad. Det kan vi säga nu i efter-hand.Nu har återfått sin plats i europeisk ut-veckling. intresse av att rikta uppmärksam-heten utåt tror jag kommer att förstärkas i och med lyckas med att integrera sina västra och östradelar. Jag tror att man kommer att lyckas med det.Hittills har man varit upptagen med det. Det har krävtmycket och kommer att kräva mycket, men mankommer att lyckas.I det spel som då kommer att finna sin plats inomEuropeiska unionen tror jag att vi kommer att behövavara mycket vaksamma på i vilken utsträckning EUblir ett instrument för att kontrollera tyska expansivatendenser. Motsatsen, att EU skulle bli ett instrumentför tysk maktpolitik, tror jag ingen vill ha. Jag haringet förslag till lösning av detta, men jag tror attdetta kommer att vara en mycket viktig uppgift i densäkerhetspolitiska analysen.Jag vill peka på en principiell fråga av viss bety-delse. Det är i vilken utsträckning vi i nästa etappkommer att lägga allvar vid detta att åstadkomma engrundläggande robusthet och flexibilitet inom våracivila system, det vi kallar infrastruktur, dvs. elför-sörjning, telekommunikationer, informationssystem,ledningssystem m.m.Att vi säger detta, men inte ger pengar till detkommer nog att motverka sitt syfte, liksom det hargjort tidigare. Vi har talat om beredskapshänsyn isamhällsutveckling och samhällsplanering, men vi harinte anslagit pengar till det. Jag tror att vi måste seallvarligare på den delen framöver.En annan princip som slås fast i propositionen äratt vi inte skall behålla system som inte skall ha enframtid i svenskt totalförsvar. Så snabbt som möjligtskall vi göra oss av med dem. I förra veckans debattnämndes bl.a. ubåtarna. Det är självklart att om vi intetror att vi i slutet på en tioårsperiod behöver fler änsju ubåtar behöver vi dem inte heller i en närtid, spe-ciellt som resonemanget bygger på att vi i närtid kanse att de militära hoten är små. Vad som sedan händerär en annan sak. Men om vi skall hålla på principen ipropositionen bör vi också skrota fler ubåtar än vadsom sägs nu.Herr talman! Det finns mycket att säga om syste-met med värnpliktsutbildning. Jag anser att det är felatt vi fastslår ett antal. I propositionen står det att30 000 man skall utbildas.