prot · GJ0914 · 1995-10-25 00:00:00 — Luften i området har också försäm-rats så mycket att luftvägssjukdomar är mycket vanli-ga där.FN är utblottat - det vet vi. Det står i skuld till si-na fordringsägare. Men ändå lyckas FN hjälpa ett landsom så dåligt klarar av detta stora vattenproblem ochsom vill börja ta itu med det. Vilken annan instans ivärlden gör det?Detta är ungefär samma fråga som jag ställde närdet gällde tribunalen. Det finns inte pengar men ändåskall tribunalen hållas.När jag tänkte på det här kom jag att tänka på hurdet är i vår värld . Det mesta i vår värld i dagräknas i pengar. är ett land med hög standardoch med bra köpkraft. Ett framgångsrikt företag är ettföretag som är lönsamt och som har hög vinst somkan delas mellan aktieägarna. En människas ställningoch anseende kan mycket väl vara beroende av hurmycket pengar han tjänar eller hur stor den privataförmögenheten är. Det gäller att vara lönsam! Är FNlönsamt?Ja, jag tror att FN är väldigt lönsamt. Jag tror attdet kommer att bli ännu mera lönsamt, för krig ochkonflikter kostar pengar. Jag tror att det kostar mycketmer än löner för de observatörer och konfliktlösaresom är på plats i ett land där en konflikt håller på attbryta ut. Jag tror att ett reformerat, effektivt FN är sålönsamt att det blir svårt att rikta någon som helstkritik mot FN för brist på effektivitet när det gällerbudget och penninghantering.Anf. 15 ()Fru talman! Jag vill säga till jag är glad för de svar jag har fått, speciellt när detgäller - vi är fullt överens där.Vi är naturligtvis också överens om att vi hårtskall driva kraven på effektiviseringar och att vi skallanvända all vår kreativitet för att hjälpa till. Jag vet attett arbete påbörjades under förra regeringen och att nifortsätter det med all kraft för att driva fram effektivi-seringar, och jag hoppas att vi skall vara framgångsri-ka, både för vår egen skull och för FN:s.Jag vill också ta upp några punkter som jag intehade tillfälle att ta upp i mitt förra anförande.Vi har ju bara en jord, och det är vårt gemensam-ma ansvar att förvalta den så att vi överlämnar den tillvåra barn och barnbarn i minst lika bra skick som detvi själva tog emot den i. För oss kristdemokrater ärförvaltarskapstanken ett bärande fundament i ideolo-gin. FN:s första stora miljökonferens ägde rum iStockholm 1972, och i blev en hållbar ut-veckling ett begrepp som vi alla har ansvaret för attförverkliga i vårt dagliga liv.Vi kanske tycker att vi står oss bra vid en jämfö-relse med många andra länder när det gäller respektenför mänskliga rättigheter, även om vi har påpekat attvi ingalunda är fullkomliga. Om skulleutnyttja jordens resurser, inte minst dess energitill-gångar, i lika stor utsträckning som vi tillåter osssjälva att göra skulle situationen mycket bliohållbar. Därför är det nödvändigt att varje medbor-gare tar ett personligt ansvar för en uthållig utvecklingbåde för miljö och mänskliga resurser. Detta vet vi attFN driver på många olika sätt och gör det med fram-gång.När FN bildades var det efter densmärtsamma upplevelsen av allt det mänskliga lidandeoch den förödelse två världskrig hade inneburit. Ävenom optimismen inte kan ha varit allenarådande eftermisslyckandet med i form avandra världskriget insåg ändå ett femtiotal stater nöd-vändigheten av ett globalt samarbete för fred ochdemokrati. Man hade också lärt sig att förödmjukelseav förlorare var den absolut sämsta vägen att gå omman ville uppnå en varaktig fred.Konflikterna har ändrat karaktär sedan andravärldskrigets slut och har blivit mer regionala. I alltstörre utsträckning har interna och etiska motsättning-ar kommit i förgrunden. Död och förintelse har i allthögre grad drabbat civilbefolkningen, inte minstkvinnor och barn. Oräkneliga barn har lämnats föräld-ralösa i krigets spår, och miljontals människor hardrivits på flykten.UNHCR har spelat en mycket aktiv roll för att lö-sa flyktingproblemen på olika håll i vår värld och fåttNobels fredspris både 1954 och 1981 för sitt arbetemed flyktingarna i och . Det är ett arbetedär vi alla måste vara villiga att ställa upp närUNHCR kallar, och där behöver kanske även vi enuppmaning för att inte våra hjärtan skall hårdna.Övertygelsen om att större ansträngningar måstegöras, bl.a. från FN:s sida, för att på ett tidigare stadi-um komma in och avstyra väpnade konflikter växersig allt starkare - det har redan sagts av flera talare.Mycket mänskligt lidande kunde undvikas om kon-fliktförebyggande åtgärder sattes in på ett tidigt stadi-um. FN måste bli bättre på att identifiera konflikthär-dar på ett tidigt stadium och få möjlighet att gå in medförebyggande diplomati och demokratiuppbyggandeåtgärder.Jag vill bara nämna den insats som görsfrån sida i , där och även jag har varit med och där KristinaSvensson gör ett mycket fint arbete. Vi har sett hurdet gick i , och den situationen vill vi till varjepris undvika i . Det här tror jag är ett sätt attpraktiskt försöka åstadkomma fred och försoninginnan katastrofen bryter ut.Anf. 16 Utrikesminister ()Fru talman! frågade vad som nuhänder med den kommission som harlett och om det här blir konkreta förslag.Ingvar vistelse i den härveckan har syftet inte bara att delta i firandet av år utan också att sammanträda med stats- och re-geringschefer från ett stort antal länder för att justarbeta fram konkreta förslag. Hur bra vi än skullegöra det här i landet är det viktigt att förslagen har eninternationell förankring.Om utvecklingsbiståndet vill jag säga att Sverigedär har varit en föregångare. är fortfarande ettland som många håller fram, just som enförebild. inser att även kan habudgetära problem då och då, men man vet samtidigtatt kommer att hålla fast vid FN:s bistånds-mål. Vi kommer också att göra allt vad vi kan för attuppnå vårt eget mål, som ju är av bruttonational-inkomsten.Jag vill sluta den här debatten med ett citat avOlof . uttryckte han sig så här:Förenta nationerna måste få lyckas, lyckas i an-strängningen att främja fred och nedrustning, lyckas iatt förhindra en ekologisk katastrof, lyckas i kampenmot hunger och umbäranden. Det finns helt enkeltinget alternativ till internationellt samarbete. Endastgenom förenade ansträngningar kan vi hoppas övergåfrån gemensam fruktan till gemensam säkerhet.Anf. 17 ()Fru talman! Det är med stor tillfredsställelse somutrikesutskottet tar emot den FN-skrivelse som i dagremitteras till oss. FN:s verksamhet har under senareår så gott som debatterats i massmedierna,men det har inte funnits motsvarande tillfäl-le för till en övergripande idédebatt omFN:s roll och . Med FN-skrivelsensom grund kan det djupa och långvariga engagemangför FN som finns hos svenska folket, här i riksdagenoch i regeringen också komma till uttryck här i kam-maren, och det är bra.FN-skrivelsen borde inte vara en engångsföreteel-se med anledning av FN:s 50-årsfirande. FN är kan-ske det viktigaste av alla de internationella organ somSverige verkar inom och förtjänar ett större utrymme iriksdagen. Precis som sker med vår verksamhet iövriga internationella organisationer, t.ex. i Europarå-det, , och senare i Europaunio-nen, bör enligt min mening också få en årligFN-skrivelse med motionsrätt.Riksdagen skulle därmed få en chans att regelbun-det följa och debattera de numera snabbt föränderligaförutsättningarna för FN:s verksamhet.Under det halvsekel som FN har verkat har värl-den förändrats radikalt på i stort sett alla områden ochmed en alltjämt accelererande hastighet. Världen harblivit både större och mindre, och ingenting är egent-ligen sig likt, jämfört med hur det såg ut för 50 årsedan.Antalet länder har nästan tredubblats, och världs-befolkningen har ökat från 2,5 miljarder människortill över 5 miljarder . Tillväxten i industri- ochjordbruksproduktion har varit enastående. Världseko-nomin har ökat sexfalt och världshandeln många flergånger. Medelinkomsten per capita har ökat, men dethar också klyftan mellan fattiga och rika, inom ochmellan länder. lever en fjärdedel av världensbefolkning i absolut fattigdom.Men världen har också krympt, blivit mindre. kan vi färdas sträckor som dettidigare tog dagar och veckor för oss att färdas. Hän-delser från världens alla hörn serveras oss hemma ivardagsrumssoffan i samma stund som de sker ute ivärlden. Världen kan med rätta beskrivas som denglobala byn.Vi är mycket mer beroende av varandra än tidiga-re. Ekonomiska transaktioner och kapitalflöden övergränserna men också miljöproblem och andra globalahot gör ett närmare internationellt samarbete nödvän-digt.Världen har förvisso gjort framsteg, men tillvaronär ändå mycket osäker och otrygg för många männi-skor på vår planet.Den dominerande uppgiften för FN har under desshittillsvarande varit att försöka förhindra krigoch konflikter. Efter det har förväntning-arna på FN i det här avseendet vuxit lavinartat. Med-lemsländernas förväntningar på FN-organisationenhar tyvärr inte åtföljts av nödvändiga resurser för attlösa uppgifterna.Trots de svårigheter och misslyckanden som FNhar fått vidkännas är FN:s sammantagna insatser un-der de här 50 åren imponerande. Som fru talmannentidigare sade i sin inledning, har FN faktiskt bidragittill fredlig lösning av 145 lokala och regionala kon-flikter.FN:s utvecklingsarbete och humanitära arbete harhittills inte fått den uppmärksamhet det förtjänar ochinte heller de resurser som verksamheten kräver.Verksamheten bygger på frivilliga bidrag, mende har sannolikt räddat långt fler människoliv än deav säkerhetsrådet beslutade aktionerna för fredsbeva-rande och fredsframtvingande verksamhet. Tack vareFN har 3 miljoner barn kunnat räddas tilllivet, och 1,3 miljarder människor har tillgångtill rent dricksvatten.FN är engagerat i miljöfrågor, befolkningsfrågor,mänskliga rättighetsfrågor, nedrustningsfrågor och påmånga andra områden. Det här är insatser som sam-mantaget har bidragit till ett bättre liv för världensfolk.I dag finns det en tydlig rågång mellan FN:s arbeteför utveckling och humanitära insatser å ena sidan ochsäkerhetsrådets arbete för fred och säkerhet å andrasidan. Den uppdelningen är inte längre gångbar.Hoten mot fred och säkerhet har kraftigt ändrats.Konfliktbilden ser inte ut på samma sätt. Det är intelängre regeringars fiendskap som utgör konfliktorsa-ken, utan det är att folkgrupper inom länder är socialtoch ekonomiskt eller etniskt och religiöst diskrimine-rade. Av 82 krig som pågick var 79 konflikter av det här slaget.Säkerhet kan inte upprätthållas med vapen ochmilitär i den här typen av konflikter. För att möta denya hoten måste FN hitta nya instrument. ett av de mest genomarbetade bidragen i det häravseendet.Ekonomiska och sociala orättvisor liksom etniskoch religiös diskriminering måste ses i ettsäkerhetspolitiskt perspektiv. Rågången mellan säker-hetsrådets arbete och de humanitära organisationernasoch utvecklingsorganisationernas arbete måste upphö-ra. Världssamfundet måste fås att se den tickandesociala bomben och göra allt för att desarmera deninnan den exploderar.Att, som , vänta tills en konflikt brutit ut kostar,förutom allt mänskligt lidande, oerhörda summorpengar. Att ingripa tidigt, innan en konflikt bryter ut,medan parterna fortfarande kan tala med varandra, attanalysera orsakerna, att medla och kanske, om detvisar sig nödvändigt, bistå ekonomiskt till social ochekonomisk utveckling - det måste bli FN:s högstprioriterade uppgift i framtiden.Fru talman! FN:s 50-årsjubileum innebär ett tillfäl-le för oss och för världssamfundet att med nya kun-skaper och med ambitiösa förslag som bas ta ut en nykompassriktning, formulera nya mål och metoder isyfte att skapa en bättre värld för kommande genera-tioner. Med utgångspunkt från den nu avgivna FN-skrivelsen kommer utrikesutskottet att ge ett bidrag iden processen.Överläggningen var härmed avslutad.Skrivelsen bordlades.3 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 17, 18 och 19 ok-tober.4 § Ny riksdagsledamot, m.m.Upplästes och lades till handlingarna följande frånvalprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis för riksdagsle-damot och ersättare för riksdagsledamöterTill valprövningsnämnden har från Riksskattever-ket inkommit bevis om att () utsetts till ny ledamot av fr.o.m. den23 sedan Per () entledigatsfrån sitt uppdrag som riksdagsledamot. Från har också inkommit ny bilaga till tidigareutfärdade bevis för ersättare för riksdagsledamöter.Valprövningsnämnden har denna dag granskatbeviset för den nya ledamoten och den nya bilagan tillbevis för ersättare och därvid funnit att de blivit utfär-dade i enlighet med 15 kap. 1 § vallagen.Stockholm den 24 oktober 1995Lars /§ Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner1995/96:Fö1-Fö11 till försvarsutskottet1995/96:Sk4-Sk8 till skatteutskottet1995/96:So4-So7 till socialutskottet1995/96:L5-L8 till lagutskottet6 § Ny ellagstiftningFöredrogsNäringsutskottets betänkande 1995/96:NU1Ny ellagstiftning (prop. 1994/95:222)Anf. 18 ()Herr talman! Dagens ärende på kammarens före-dragningslista är näringsutskottets betänkande om nyellagstiftning. Det är ett stort och komplicerat ärende,som handlar om en elmarknadsreform vars syfte är attstärka elkundernas ställning genom att åstadkommaen fri konkurrens mellan dem som producerar elek-trisk energi.Syftet med denna reform är att vi skall få ett merrationellt utnyttjande av våra resurser och att vi skallkunna tillförsäkra kunderna, företag och individer,flexibla leveransvillkor och el till lägsta möjliga pri-ser.Det här är ingen framhafsad reform. Tvärtom ärden väl förberedd och väl genomarbetad. Det arbetetbedrevs länge under bred parlamentarisk enighet.Inledningsvis medverkade i hög grad socialdemo-kratin. Man bolagiserade , och man tillsatteEllagsutredningen. Arbetet togs sedan över av dennya borgerliga regeringen och dåvarande näringsmi-nister Per . lade regeringenfram ett förslag till en ny ellagstiftning, och riksdagenbeslöt att genomföra reformen från den 1januari 1995.Trots det här gedigna beredningsförfarandet valdeSocialdemokraterna att rösta nejtill elmarknadsreformen. Plötsligt riskerade den nyaellagstiftningen att försvåra en kärnkraftsavveckling.Plötsligt hotade den glesbygdskundernas ställning.Plötsligt skulle elmarknadsreformen beröva och regering möjligheten att bedriva en aktivenergipolitik.Efter valet och regeringsskiftet valde den nya so-cialdemokratiska regeringen att riva upp reformen.Bara tolv dagar före ikraftträdandet uppsköts den påobestämd tid. I stället gavs den sittande energikom-missionen i uppdrag att titta närmare på och utreda deplötsligt påkomna socialdemokratiska farhågorna.Om det här kan sägas två saker, herr talman.Den första kommentaren är att Energikommissio-nen har fullföljt det här uppdraget. presentera-de vi i kommissionen ett delbetänkande där det fram-gick att enligt uppfattningpåverkar inte elmarknadsreformen förutsättningarnaför investeringar i ny kraftproduktion. Elmarknadsre-formen försvårar inte heller möjligheterna till effekti-vering av elanvändningen. Den låser definitivt inteEnergikommissionen i dess fortsatta arbete. Den göringenting för att försvåra en aktiv energipolitik -tvärtom gör kanske de nya ekonomiska styrmedlen påen avreglerad elmarknad energipolitiken ännu merverkningsfull än tidigare.Energikommissionen kunde också konstatera attutrikeshandeln inte var ett hot utan tvärtom ger ossstora fördelar i form av lägre produktionskostnaderoch bättre miljö. Inte heller fanns det några risker föratt en avreglering av elmarknaden skulle leda till envåldsam export av el som skulle riskera att prisernahöjdes.Kommissionens slutsats blev att elmarknadsre-formen borde genomföras och det möjligt.Kommissionen lade fram en del smärre förslag tilljusteringar i den vilande lagstiftningen som regering-en nu tar upp i sin proposition. Men det är alltigenomsmå, närmast kosmetiska förändringar, vilket tydligtavslöjar att socialdemokratins invändningar våren1994 faktiskt saknade grund.Man kan fråga sig om motståndet då var ett utslagav någon sorts reflexmässig oppositionspolitik. Denmest näraliggande slutsatsen är naturligtvis ändå attdet var - återigen, frestas man tillägga - intern social-demokratisk splittring och inte elmarknadsreformen isig som utgjorde problemet.Den andra kommentar jag vill göra till dagensärende, herr talman, är att inga av de förslag som nuframläggs i propositionen är av den digniteten att desakligt sett har motiverat ett ettårigt uppskov medreformens ikraftträdande. Jag tycker nog att detta ärdet allvarliga i den här frågan, eftersom det sägernågonting om vilka prioriteringar regeringen ochsocialdemokratin gör.Alla, även regeringen, är ju på det klara med attlångsiktighet och fasta spelregler är av vital betydelseför investeringar, företagande och tillväxt. Ändå tillätsden interna socialdemokratiska oenigheten i den härfrågan leda till att man med bara tolv ynka dagarsvarsel inställde en reform som varit beslutad i över etthalvår, som varit väl förberedd och som alla aktörerpå marknaden har ställt in sig på och förberett siginför.Det är givet att den typen av veckopolitik skaparförvirring, alldeles bortsett från att det naturligtvisockså har inneburit att de vinster vi kan göra på ratio-naliseringar i distribution och produktion av elektrici-tet har uteblivit.Men när det sedan visar sig, och det har det gjortbåde i betänkande och i dagensproposition, att de invändningar som man haft ochsom officiellt motiverat uppskovet i det närmaste varithelt obefogade kan naturligtvis inte regeringen undgåallvarlig kritik för det.Detta är nu historia, herr talman. har man tagitsig samman, och vi kan äntligen fatta ett beslutsom innebär att marknadens aktörer får klart beskedom vilka spelregler som gäller på elmarknaden. Det ärgivetvis mycket positivt.Vi kan också konstatera att det beslut som vi fattarsenare kommer att fattas under bredparlamentarisk enighet. Det finns invändningar frånMiljöpartiet och samt ett antal över-körda ledamöter av den socialdemokratiska riksdags-gruppen, men det kan vi kanske, herr talman, levamed. Det förändrar dock inte faktum: Det finns i dagett brett parlamentariskt stöd för att äntligen genomfö-ra reformen.Vi moderater har invändningar på en mindre punktsom har med utrikeshandeln med el att göra. visade nämligen i sitt delbetänkandeatt statsmakterna med det gamla, vilande lagförslagethar det inflytande över utrikeshandeln som man kanbegära att staten skall ha. säger idelbetänkandet rent ut att det i ett kortare tidspers-pektiv inte finns något behov av ökade möjligheter tillkontroll och styrning.Nu vill regeringen ändå införa ett särskilt konces-sionsförfarande för varje kontrakt som ingås för ex-port eller import av el. Man vill också slå fast att allaeventuella tillkommande utlandsförbindelser skallägas och förvaltas av staten. Med stöd i Energikom-missionens betänkande finner vi detta onödigt, och viyrkar avslag på regeringsförslaget i dessa delar.För formens skull, herr talman, ber jag att få yrkabifall till den gemensamma reservation som Modera-terna och liberalerna har avgivit, reserva-tion nr 7. Jag yrkar också bifall till den motivreserva-tion som Moderata samlingspartiet, libera-lerna och Kristdemokratiska samhällspartiet har av-givit i reservation nr 4, som handlar om ägarförhål-landena i Vattenfall.Talmannen har för någon tid sedan påtalat detoartiga och otillständiga i att ledamöter som debatte-rar här i kammaren avlevererar sina inlägg och sedanlämnar kammaren utan att höra vad andra debattörerhar att tillföra. Jag delar talmannens uppfattning påden punkten, och jag vill därför oförbehållsamt bekammaren om ursäkt för att detta är just vad jag straxkommer att göra, nämligen avvika härifrån. Dettaberor inte på ointresse utan på att jag befinner mig ien tvångssituation: Jag skall nämligen gå och delta iett sammanträde med vars ären-den är av sådan art att jag behöver vara med.I det sammanhanget vill jag säga att Energikom-missionen ju nu arbetar med sitt digra underlag för attom en månad presentera sitt slutbetänkande och läggafram sina synpunkter på den framtida energipolitiken iSverige. När Energikommissionen tillsattes med denuppgiften hade vi 18 månader till vårt förfogande.Den nya regeringen förkortade i slutet meden månad, och genom hattandet med elmarknadsre-formen har kommissionen tvingats ägna betydande tidåt just den frågan.Detta har inneburit att till sinhuvuduppgift har fått 9 månader i stället för 18 måna-der till sitt förfogande. När jag nu avviker till sammanträde är det bl.a. för att fram-föra uppfattningen att man faktiskt inte kan beröva enstatlig utredning halva den tid som står till dess förfo-gande utan att det får konsekvenser.Det är rimligt att också islutskedet av sitt arbete bedriver det så att de expertersom kommissionen själv har engagerat får möjlighetatt ha synpunkter på det underlagsmaterial som tasfram. Det är naturligtvis bra att man tar fram ett gedi-get underlagsmaterial, men det är ju onekligen enfördel, om man nu skall ha en kommission, att leda-möterna får erforderlig tid för att ingående diskuteraoch värdera det framtagna materialet.Min slutsats är att det inte är möjligt för att till på ett seriöstsätt behandla, diskutera, processa och förankra detdigra utredningsmaterialet, som inte ens till alla delarär färdigt. kommer mot den här bak-grunden att begära utsträckt tid, så att kommissionen istället får avge sitt slutbetänkande under det förstakvartalet . Att vi tvingas ta det steget beror ute-slutande på regeringens hantering av elmarknadsfrå-gan.Anf. 19 ()Herr talman! För en positiv utveckling av närings-livet och samhällsekonomin är det viktigt med lång-siktiga och stabila spelregler på elmarknaden. Därförär det bra att vi nu står i begrepp att besluta om el-marknadsreformen. Genom ökad konkurrens på el-marknaden kan vi få ett mer rationellt utnyttjande avresurserna inte bara i vårt land utan också sett i ettinternationellt perspektiv. Både och Finlandhar avreglerat sina elmarknader, och min förhoppningär att vi skall få till stånd en nordisk elbörs.Den ökade konkurrens som reformen innebär stär-ker konsumenternas ställning på elmarknaden och börmedföra effektivitetsvinster som gynnar de enskildakonsumenterna. Reformens främsta syfte är ju ocksåatt tillförsäkra kunderna flexibla leveransvillkor tilllägsta möjliga priser.Men, herr talman, jag vill starkt understryka att det ärabsolut nödvändigt att reformen inom alla dess områ-den följs upp och utvärderas så att eventuella missför-hållanden kan förebyggas eller åtgärdas. Alldelesspeciellt gäller detta villkoren för de små elkonsumen-terna och för konsumenterna i glesbygd. Några regio-nala orättvisor får inte uppstå till följd av reformen.Därför är det övervakningsuppdrag - tillåt mig attkalla det så - som , ochSvenska Kraftnät får enligt regeringens förslag såviktigt.Det är också nödvändigt att en billigare mätteknikutvecklas skyndsamt för att de små elkonsumenternaverkligen skall kunna ta del av reformens fördelar.För detta vilar ett stort ansvar på , liksomockså ansvaret för att utveckla prognosmetoder förbåde användningen och tillförseln av el och annanenergi. Det är därför bra att detta speciellt poängterasi förslaget.Sveriges framtida energisystem måste baseras påförnybara energikällor. Det kommer efter reforme-ringen av elmarknaden att bli möjligt för enskilda ochföretag att välja att köpa elenergi som är produceradav förnybara energikällor. Miljömedvetenhet kanalltså utgöra ett konkurrensmedel mellan elleverantö-rerna.Det är viktigt att den småskaliga miljövänliga el-produktionen får ekonomiska villkor som stimulerartill fortsatt utbyggnad, vilket också Energikommissio-nen påtalar i sitt delbetänkande. Genom förslaget omatt utsträcka leveranskoncessionssystemet från tre får de små elproducenterna bättre förutsätt-ningar för sin avsättning på en reformerad elmarknad.Det är viktigt att också detta följs upp och utvärderas itid.Vi i är inte överens med övriga vadgäller den behandling som frågan om regleringen aversättningen till de små elproducenterna fått i betän-kandet.