prot · GI09114 · 1995-06-02 00:00:00 — Jag vill återupprepa attjag tror att detta mer är en skillnad i temperament ochmetoder när det gäller att göra vad vi båda anser be-höver göras.Anf. 109 ()Fru talman! Brott mot de mänskliga rättigheternaär en internationell angelägenhet.Som vi har hört här tidigare kränks de mänskligarättigheterna runt om i världen genom att enskildautsätts för tortyr, avrättningar och andra grova över-grepp.Efter att just ha anlänt hem efter den interparla-mentariska konferens, som nämnde,som berörde framtid, finner jag det varaanledning att betona att vi i har ett stort an-svar och kanske ett särskilt ansvar när det gäller attvärna små folkgruppers rätt mot större stater.Vi är själva en relativt liten nation. Vi har därförförståelse för det behov av stöd från vänner sommindre stater har. Den lilla statens eller den mindrefolkgruppens rätt mot den större ockupations- ellerinnovationsmakten kan ofta jämföras med Davidskamp mot Goliat.På fanns flera av dessa folk-grupper representerade. Och de hade alla sammavädjan till oss svenskar och andra parlamentarikersom var där:Hjälp oss! Vi behöver ert stöd. Vi behöver er röstför att skapa en världsopinion mot det förtryck ochmot de övergrepp som vi utsätts för.Västsaharierna var där liksom representanter förDalai Lama och tibetanerna. Självklart var össtimore-serna där, men också representanter för oppositionen iBurma och för kurderna.Flera av dessa folkgrupper har kämpat i årtiondenför demokrati och respekt för mänskliga rättigheter.De har inte gett upp.Deras hopp har förstärkts avatt det ockuperade har blivit självstän-digt,att apartheid har bekämpats,att en fredsprocess nu pågår mellan palestinier-na, israelerna och deras grannstater ochatt den långvariga väpnade konflikten på Nordir-land har upphört.Dessa händelser inger hopp. Man ser att det somför var nästintill omöjligt att uppnå gåratt finna lösningar på.Vad gäller gjordes gemensamma utta-landen som gick ut på timoresernas rätt att självabestämma över sin framtid. har också längehävdat denna ståndpunkt och betonar att vi står bak-om kravet på en folkomröstning, där folket skall uttalasin vilja om självständighet eller ej. Den allmännauppfattningen är att av timore-serna önskar självständighet från Indonesien.Särskilt betonades kravet på att timoresernas re-presentanter skulle få deltaga i samtalen om sin fram-tid. Det är något som kan tyckas självklart men somalls inte är det.FN-samtalen pågår mellan FN, Indonesienoch utan att timoreserna får sitta med vidbordet vid dessa samtal. Visserligen har FN och Por-tugal regelbundna samtal med olika timoresiska re-presentanter, men det sker mera inofficiellt.Timoreserna framförde krav på att få deltaga isamtalen. De krävde också ett frisläppande av ZananaGusmao. Krav framfördes på att Gusmao skulle fri-släppas så att han skulle kunna deltaga i FN-samtalen.Nu ställer sig utskottet bakom kraven från Centernpå att inte bara Zanana Gusmao utan alla politiskafångar skall friges.Det vittnades om fortsatt förföljelse av timoreserpå ön - misshandel, arresteringar och mord. Nyligenhar en grupp timoreser flytt till , precis somKarl-Göran Biörsmark nämnde, för att rädda sina liv.Förtrycket av den indonesiska ockupationsmakten ärmycket omfattande.Kraven på ett trupptillbakadragande måste tillgo-doses. En permanent närvaro av FN på ärnödvändig för att trygga folket på ön.Tidigare har här påtalats det särskilda yttrandesom vi är flera som står bakom. Det betonar vikten aven ökad FN-närvaro. I avvaktan på att en särskild FN-styrka skall kunna finnas på ön är det alltså viktigt attandra FN-organ som FAO och WHO kan vara perma-nent på ön.Timoreserna betonade också vikten av att olikagrupper besöker ön - internationella och enskildaorganisationer, massmedierna och särskilt MR-organisationer - för att kunna följa timoresernas kampmot ockupationsmakten. Det får inte bli så att Indo-nesien begår brott mot mänskliga rättigheter på ön ihemlighet. Det måste påtalas.Fru talman! Övergrepp och brott mot mänskligarättigheter är väl dokumenterade i och påandra håll. Jag avser nu att tala om Kina.Vi har här tidigare fått exempel på vilka övergreppsom sker i . Det är likadant i Tibet.Vår svenska kamp för att dessa brott skall tas uppi FN:s kommission för mänskliga rättigheter måstefortsätta. Även om vi från svensk sida liksom från detinternationella samfundets sida inte har ifrågasattKinas överhöghet över , måste enligt sinegen konstitution se till att kan åtnjuta visstsjälvstyre såsom autonom region i Kina.I går frågade jag tibetanernas representant vidÖsttimorkonferensen vilka frågor han ansåg varaviktigast att lyfta fram i debatter runt om i parlamen-ten just nu.Han menade att visst var en dialog mellan DalaiLama och den kinesiska ledningen viktig och visst vardet viktigt med utländska besök i och besöksut-byten. De oroar sig för att inte kunna komma till talsvid kvinnokonferensen i Peking.Allra värst enligt sändebud var dockatt kineserna tar över landet. Kineser flyttar dit. Kine-ser tar hand om näringsliv, handel och utbildning. Deskövlar skog och förstör miljön. De tar över påsamma sätt som indonesierna försöker ta över Östti-mor och på samma sätt som ryssarna gjorde förr un-der Sovjettiden när de flyttade in i de baltiska stater-na.Den här integreringsprocessen sade sändebud var det absolut största hotet motTibets framtid. Det var detta han ville att vi skulleprotestera mot runt om i parlamenten. Det var ocksådetta han ville att vi skulle lyfta fram vid Pekingkon-ferensen i höst.Västsaharierna utgör en annan mindre folkgruppsom pendlar mellan hopp och förtvivlan vad gällerframtiden. Deras framtid skall avgöras i en folkom-röstning. Det har slagits fast. En gemensam fredsplanlades fram och accepterades av både Poli-sario och . Trots detta har den folkomröst-ning som enligt fredsplanen skulle ha ägt rum redan ijanuari 1992 skjutits upp och år efterår.Från marockansk sida försöker man ständigt för-hindra att FN-planen genomförs. Först vägrade manöppna kontor för . Sedanville man inte justera röstlängder. Dessutom har manmotarbetat att observatörer och journalister skallkunna följa registreringen, och det pågår fortfarande.Nu fortsätter man att göra det besvärligt.Men har ändå FN lyckats påskynda identifika-tionsarbetet vad gäller de röstberättigade. I bästa fallkan, som utskottet skriver, folkomröstningen genom-föras i januari.I en centermotion till årets riksdag påtalar vi attdet från svensk sida bör göras ytterligare ansträng-ningar för att fredsplanen skall kunna genomföras. Vihar dessutom krävt att det skall tas initiativ för attpolitiker och observatörer från humanitära organisa-tioner skall vara där och övervaka folkomröstningenoch att marockanska styrkor måste lämna det ockupe-rade före en folkomröstning.Det har skett mängder av fängslanden under årenav befrielsekamp. Nya fängslanden har skett de senas-te månaderna av dem som protesterar mot attfredsplanen inte kan genomföras. Det var i huvudsakungdomar. saknas 800 västsaharier. Manvet inte vad som har hänt med dem.Vi måste fortsätta att agera så att alla fångar bevil-jas amnesti och frisläpps före folkomröstningen. Detframhålls också i betänkandet. Det betonas även att viskall försöka närvara vid folkomröstningen.Avslutningsvis vill jag bara uttrycka min glädjeöver att utskottet ställer sig bakom och tillstyrkermotionerna, bl.a. centerkvinnornas motion om attregeringen bör agera för att en ommansrollen anordnas. En som skall tasin utgångspunkt i den traditionella mansrollen börkunna ge mycket viktig kunskap som kan leda tillpositiva förändringar, inte bara för männen utan fram-för allt för kvinnorna.Med detta vill jag yrka bifall till utskottets hem-ställan.Anf. 110 SKÅNBERG (kds)Fru talman! Jag vill göra vad jag kan för att kon-centrera mitt anförande. Betänkandet omspänner enmängd viktiga ställningstaganden när det gäller olikaländer, deras folk och de mänskliga rättigheterna. Detskulle föra för långt att upprepa vad andra har sagt. Vikristdemokrater yrkar bifall till hemställan i betän-kandet. Jag vill be ledamöter observera attvi kristdemokrater ingår bland dem som står bakomett särskilt yttrande om . Det har utvecklatstidigare.Jag vill koncentrera mig på två av de kristdemo-kratiska motioner som betänkandet UU24 behandlar.Jag vill också fästa uppmärksamheten på den otill-fredsställande situationen för judarna i f.d. Sovjet-unionen och för assyrierna och syrianerna i östraTurkiet.I motion U609 påtalar vi kristdemokrater att denutbredda antisemitismen i f.d. , i syn-nerhet i , innebär en mycket svår situationför judarna.Utskottets betänkande ger i långa stycken denkristdemokratiska motionen rätt i den oro vi ger ut-tryck för. Utskottet konstaterar, liksom motionen, attproblemet inte är en bristande lagstiftning och för-fattning, utan att staten inte på ett tillfredsställandesätt upprätthåller individers och gruppers rättstrygg-het.Vi kristdemokrater noterar med tillfredsställelseatt utskottet deklarerar att den distribution av anti-semitisk press som förekommer i är oro-väckande och att det är ovedersägligt att det före-kommer antisemitiska stämningar i en del av de f.d.sovjetiska staterna, kanske särskilt i . Utskot-tet anför vidare många exempel på hur rättsvårdandeorgan eftersatt sin plikt att beivra diskriminering avjudarna, och att det inte kan uteslutas att passivitetenfrån myndigheternas sida i kan bero påeftergifter åt ett ökat stöd för en mer nationalpatrio-tisk politik som drabbat minoriteter som judarna, sominte anses höra hemma i det "rena" Ryssland.Med dessa klara ord kan jag konstatera att utri-kesutskottet i allt väsentligt delar den oro som denkristdemokratisk motionen ger uttryck för, och somföranleder att vi kristdemokrater menar att det ärotänkbart att utifrån de kända förhållandena i t.ex.Ryssland, avvisa judiska flyktingar därifrån.Jag vill också anföra vad International for Human Rights skrev :"Det är Helsingforskommittéens skyldighet att varnaalla ESK-stater för den växande faran när det gällerextremt nationalistiska rörelser i . De omfat-tar öppet deklarerade nazist- och fascistorganisatio-ner och en mycket bred samling stalinister och ultra-nationalister. - - - Det finns snabbt växande illegalaparamilitära grupperingar, ett växande antal ungdo-mar i svarta uniformer, människor som såväl talar om?arier-ryssar och tyskar´ som deras ?heliga symbolhakkorset´. - - - I dessa provinser finns det dessutomöppet antisemitiska publikationer. - - - Vi vill upp-märksamma alla ESK-stater på att situationen börjarbli hotande. Vi uppmanar dem att sätta press på denryska regeringen så att den tillämparkonstitutionen och redan existerande lagar för attskydda och upprätthålla säkerheten för alla medbor-gare i och försvara deras mänskliga rättighe-ter. "Jag kan nu konstatera att den varning som Hel-singforskommittéen utfärdade för ,och som den kristdemokratiska motionen förde påutrikesutskottets bord, nu resulterat i den tydliga re-aktion från riksdag som jag tidigare citerade.Det är angeläget att och beaktar syn på den otillfredsstäl-lande situationen för judar som flyr från de f.d. sovje-tiska staterna, och särskilt från . Jag villerinra om att det finns ett hundratal judiska familjer iSverige som väntar på ett avgörande från Invandrar-verket.Jag vill nu gå vidare till utrikesutskottets svar påden kristdemokratiska motionen U610 där vi upp-märksammar assyriernas och syrianernas otillfreds-ställande situation i Turkiet.Utskottet medger att vissa religiösa trossamfund,som de kristna syrisk-ortodoxa, ofta diskrimineras iTurkiet. Jag citerar ur betänkandet: "Assyrierna, lik-som den övriga civilbefolkningen, har under stridernai sydöstra kommit att utsättas för ett dubbelttryck såväl från den turkiska militären som från denkurdiska . Deras utsatta ställning utnytt-jas också av de grupper i området som med hot ochvåld försöker driva ut assyrier och ta över deras egen-domar. Under det senaste årtiondet har assyriernasantal minskat betydligt till följd av en omfattandeflykt, främst till . uppskattas deras antal isydöstra uppgå till omkring 2 000, mot upp-skattningsvis ca 70 1960. I hela finns endast omkring 80 000 kristna mot ca 2 miljonerår 1900. "Jag kan konstatera att utskottet till fullo delar denoro som den kristdemokratiska motionen ger uttryckför vad gäller den svåra situationen för assyrier ochsyrianer i . Utskottet anför t.ex. erfarenheternahos den svenska delegation, som reste till påuppdrag av dåvarande MR-ministern iaugusti 1994. Utskottet noterar att de samtal delega-tionen hade i bekräftar bilden av assyriernassvåra belägenhet särskilt i landets sydöstra delar.Förvisso är situationen särskilt alarmerande iTurkiets sydöstra delar, men det förtjänas att sägas attdelegationen också påpekade att situationen för deassyrier och syrianer som flytt inom , och dåsärskilt till , var mycket svår om de inte hadeett starkt socialt nät i form av väletablerade och väl-beställda anhöriga i . Det var delegationensmening att avvisning eller utvisning av assyrier ochsyrianer till , med hänvisning till att Istanbulskulle vara mer västligt präglat, endast borde ske avsådana personer som bevisligen har ett starkt funge-rande socialt skyddsnät och tillräckliga ekonomiskaresurser.Fru talman, där väljer jag att sätta punkt. Jag harredan yrkat bifall till hemställan i betänkandet.Anf. 111 ()Fru talman! Det har varit en påtaglig enighet i denhär debatten . Respekten för de mänskliga rättig-heterna är något som ligger väldigt djupt i den svens-ka folksjälen.Men jag tror ändå att det är viktigt att de här frå-gorna uppmärksammas i en omfattande riksdagsde-batt.Respekten för mänskliga rättigheter handlar omsjälva grunden för den mänskliga samlevnaden ochbygger på den humanistiska etikens fyra grundprinci-per om självbestämmande, rättvisa, lidandeminime-ring och godhet. Det har kodifierats av Förenta natio-nerna har därmed fått en världsvid tillämpning, ochsedan 1993 har vi också en högkommissarie som skallövervaka dessa frågor. Ändå har vi alla dessa be-kymmer världen över.Respekten för mänskliga rättigheter har visat mycket nära kopplad dels till utbildningsnivåernai de aktuella länderna, dels till utvecklingen av rätt-samhället och utvecklingen av demokratin. Det gör attdet har sätt mörkt ut länge, och det är mörkt på mångahåll. Det börjar komma en del ljuspunkter i och medatt man nu ser en revolution vad gäller demokrati ochmarknadsekonomi i många länder där problemen harvarit stora, men vägen är lång att gå.Jag vill ta upp några av de problem som förelig-ger. Först är det frågan om minoriteterna och derasskydd. Det finns fortfarande världen över ett påtagligtförtryck mot minoriteter. Vi har kommunistländernapå , där kosovoalbanerna är utsatta för ettomfattande förtryck, och där det internationella sam-hället egentligen inte har kommit någon vart. Vi harungrarna i . De gamla kommunistländernahar en tragisk historia, och ljuspunkterna är väldigt få.Vi har också , där det inte bara handlar omkurderna, som här har belysts. Det handlar också omassyrier, syrianer och även romerna, och det finnsytterligare en lång rad olika grupper som förtrycks.Situationen är den att man står i en valsituation. Jagtror att det är angeläget att ändå bevara inomden västerländska kulturkretsen och att inte stöta utdet, utan sträva efter att i stället driva MR-frågornatill en positiv lösning genom att aktivt påverka regi-men.Sedan har vi alla de länder där man genom på-tvingade folkförflyttningar har folk som lever i mi-noritet i eget land. Vi har tibetanerna, och vi har fak-tiskt också ett hotande problem framöver i många avRysslands delrepubliker, där man nu har ryska majori-teter i länder som har haft en annan befolkningsma-joritet från början. Där kan vi se problem framöver.Sedan har vi naturligtvis urbefolkningarna. Det gällerinte minst indianerna i , , , osv.Vi har västsaharierna, och det finns också mångaandra exempel på detta.Vi har inget bra sätt att hantera minoritetsproble-men. Men den utveckling av subsidiaritetsprincipensom vi har sett tillämpad i i allt större ut-sträckning kan ändå på något vis dämpa dessa mot-sättningar. EG har med sitt regionala råd och sin sub-sidiaritetsprincip kunnat dämpa en hel del av de kon-fliktanledningar som vi har sett t.ex. i ,, , och Belgien.Vi moderater har, för att ta upp en annan fråga, enbetydande förståelse för önskan om mansrollskonfe-rensen. Men vi har ändå, även om vi har förståelse förönskemålen att få den här typen av diskussioner, entvekan till att driva den frågan vidare i dagens läge. Inästan varje är jämställdhetsfrågoruppe som ett mycket viktigt inslag i debatterna. Detkan väldigt lätt gå inflation i den typen av FN-konferenser.Det blir lätt, om varje fråga skall tas upp som sär-skild av världstyp, att man får densituationen att många pratar och ingen lyssnar, attmånga skriver och ingen läser. Jag tror att det är vik-tigare att vi driver jämlikhetsfrågorna konsekvent ochkraftfullt i de organ där vi är verksamma. Det är frågaom lika rätt till utbildning, lika rätt till alla yrken, likalön, lika rätt till karriär och rätten till reproduktivhälsa. Där har en gammal, god och starktradition som är välkänd i hela FN-systemet.Detta att försöka att separera och skapa motsätt-ningar mellan män och kvinnor när det gäller att istället skapa ett genderperspektiv i vårt generellaagerande i alla världssamfundets olika organ tror jagegentligen är att ta ett steg tillbaka och börja om frånbörjan, och det tror jag är onödigt.Vi har som moderater talat mycket och länge omMR-frågor. Jag vill i en sådan här debatt understyrkaatt vi har framhållit att ävenbiståndet bör användas som ett viktigt påtrycknings-medel när det gäller att få effekt och genomslag förrespekten för mänskliga rättigheter.Vi menar att det i länder som inte visar någon somhelst respekt för mänskliga rättigheter inte finns nå-gon anledning att gå in med kraftfullt svenskt bistånddirekt till regimen. I sådana länder skall man ge sittbistånd via NGO:s och via andra kanaler, men detfinns ingen anledning att stötta regimer som inte visarrespekt för mänskliga rättigheter.Det är för dessa länder en fördel omen regim som icke kan respektera mänskliga rättighe-ter faller än att vi håller den kvar vid makten genomett fortsatt svenskt bistånd, så att den sitter kvar längreän nödvändigt.Anf. 112 ()Fru talman! Jag tänker uppehålla mig vid tre frå-gor: judarna i f.d. , något om kurderna,framför allt i , och en del om situationen i Iran.Jag deltog i en av invandrarministern ini-tierad resa till och för att studerajudarnas situation. Vi var två parlamentariker, trerepresentanter för och två från Ju-diska centralrådet. Resan följdes upp av ett seminari-um som ägde rum i går.Vi upplevde situationen för judarna i dessa ländersom mycket allvarlig. Det är sant att det inte finnsstatligt sanktionerad antisemitism. Däremot tydermycket på att en sådan är på gång. Vi såg med egnaögon att och andra ännu värredominerade det bokbord som fanns inne i duman iMoskva. Allt oftare framförs antisemitiska slagordfrån talarstolen där. , vars ord-förande Kovaljov besökte , är på vägatt upplösas, eftersom den ser sig som gisslan och kaninte göra något.Den folkliga antisemitismen är stark. De politikersom vill bli omvalda angriper inte antisemitism. Pre-sidenten säger inget i , bara vid besök i t.ex.Washington. Det finns ett starkt behov av syndabock-ar i . Det drabbar judarna och även andragrupper, just nu mest kaukasierna.Men det finns en viktig skillnad som utskottetkanske inte riktigt har insett. Kaukasierna avskysdärför att de påstås vara skurkar, tjuvar och allmäntkriminella som åker till och lurar ryssarna.För att avsky judarna behövs inte sådana skäl. Deavskys för att de just är judar. Den skillnaden är viktigatt komma ihåg när man mer allmänt diskuterarRysslands bristande förmåga att skydda sina egnamedborgare.I finns betydligt mer av det gamla sovjet-samhället kvar. Bilden var mer splittrad. På ytan ver-kade det ganska bra, medan en helt annan bild växtefram när vi talade med människor i enrum. Särskilt ivästra i staden upplevde vi en storrädsla hos judarna, en rädsla för att över huvud tagettala om sin situation.Vi fick en mängd rapporter om framväxande ult-ranationalistiska grupper och partier, om antisemitiskauttalanden i TV, om trakasserier och förföljelser avenskilda judar samt om att myndigheterna inte ställerupp för dessa judar.Det finns två rapporter från resan, en från rege-ringskansliet och en från det judiska centralrådet.Dessa rapporter rekommenderar jag till läsning. Vi ärganska överens. Jag har deklarerat att jag ställer migbakom slutsatserna i rapporten från det judiska cent-ralrådet. Det finns alltså välgrundade skäl för mångajudar att lämna dessa länder. Den minimala rännil avdessa som kommer till bör behandlas gene-röst, och deras berättelse skall tas på största allvar.Vi får aldrig upprepa de misstag som gjordes iSverige då judar sändes tillbaka tillTyskland under förevändningen - som det står i ettprotokoll : Det faktum att judarna vantrivs iTyskland utgör inte skäl för asyl. Detta är underteck-nat av en person som senare fick en ganska hög ställ-ning i det svenska politiska livet.Kurdfrågan har här tidigare berörts ganska myck-et. Det handlar i stor utsträckning om den totala MR-situationen i . Den frågan har vid flera tillfäl-len diskuterats här i kammaren, och det finns en väl-digt utförlig beskrivning i betänkandet. Det råder justor enighet om att på alla nivåer och i allarelevanta internationella samfund måste arbeta förbättre förhållanden när det gäller mänskliga rättighe-ter i Turkiet.Utskottets möte med utrikesminister var idet avseendet ganska deprimerande, eftersom hanöver huvud taget inte verkade ta ansvar för hela rege-ringens politik. Han talade nämligen bara om sitt egetparti, vilket är ganska konstigt när det är fråga om enkoalitionsregering.Jag vidhåller att starka önskan att inträdai EU:s tullunion skapar möjligheter att utsätta Turkietför ett större tryck just nu för att få dem att, innan dekommer med i samarbetet, ta åtminstone några viktigasteg på vägen.Fru talman! Jag tänkte också säga några ord omsituationen i , delvis med tanke på den kampanjför namnunderskrifter som bedrivits här i riksdagenunder den senaste tiden.Det är inte svårt att förenas i fördömandet av detförtryck av mänskliga rättigheter som sker i ochav fatwan mot . Däremot är det väl-digt svårt, för att inte säga omöjligt, att ta ställning tillvilken typ av opposition som man skall stödja.Jag minns alla de iranska studenter som undershahens tid fanns här i och som på olika stäl-len propagerade för Khomeini och för hur bra alltskulle bli bara han kom till makten. vet vi hur detgick. Därför är det angeläget att skilja på motståndetmot det förtryck som finns och det okritiska stödet fördem som även med våld arbetar mot förtrycket.Fru talman! Jag har inget yrkande utöver utskot-tets hemställan i betänkandet. Jag ville bara tillföradessa synpunkter till det som står i betänkandet ochtill det som sagts här i dag.Anf. 113 ()replikFru talman! Jag är ledsen om jag förlänger debat-ten, men jag vill säga några ord med anledning av vadMarianne uttalade om okritiskt stöd föroppositionen när det gäller Iran.Jag vet inte riktigt vad som åsyftas. Jag misstänkeratt det som avses är att de parlamentariker som härhar reagerat mot det som sker i skulle vara okri-tiska mot sådana som är i opposition. Så äringalunda fallet.Det finns olika grupper som jobbar för att få enändring till stånd i fråga om situationen i . Iblandkan det vara svårt att veta vilken man skall stödja.Men så länge de stöder genomförandet av demokratioch mänskliga rättigheter - det är ju det som är grun-den - tror jag att det är viktigt att ge dem sitt stöd somjobbar just för detta.Beträffande och andra länder som levtmed förtryck har det ju i omgångar varit diskussionerom huruvida man kan stödja organisationen i frågaeller inte.