prot · GJ0941 · 1995-12-19 00:00:00 — Resul-tatet är att utvecklingskraften i svensk ekonomi blirsvag och massarbetslösheten består.Nu är 1995 snart slut. Det var det år då socialde-mokraterna skulle sänka den öppna arbetslösheten tillunder enligt löften före valet. Verkligheten visarnågot helt annat, som alla är alltför medvetna om. Denöppna arbetslösheten är fortfarande en bra bit över7 %, och den totala arbetslösheten är . Överen halv miljon människor är fortfarande utan reguljärtarbete. Det är ett betydande svek som socialdemokra-terna måste erkänna innan de kan gå vidare.Svek nummer två är lika allvarligt. Det gäller vår-den. gick socialdemokraternatill storms mot besparingar inom kommuner ochlandsting och förespeglade de flesta att så skulle detminsann inte behöva bli om det bara blev en ny rege-ring. visar verkligheten återigen hur dessa oppor-tunistiska löften har blivit totalt förbigångna. Kom-munernas ekonomi har urholkats med många miljar-der kronor, bl.a. genom avdragsgilla egenavgifter ochutgifter som beror på den höga arbetslösheten. Alltfler människor oroas, och jag tror med rätta, över attinte kunna lita på att sjukvård, äldrevård och andraviktiga kommunala välfärdssystem fungerar. Det är ettmycket stort svek.Nummer tre på sveklistan gäller ersättningsnivåer-na i socialförsäkringarna. Många minns hur rasandesocialdemokraterna var när de sänktes från till80 %. Ingen kunde väl drömma om att socialdemokra-terna själva skulle sänka nivån ytterligare till 75 %.Verkligheten visar återigen att vallöften är inget värdanär socialdemokraterna väl har kommit i regerings-ställning.Man kan fortsätta så här. Detta är verkligen ingenuppbygglig lista. Det är inte konstigt att många män-niskor vänder från politiken och känner allt störrevanmakt och främlingskap inför de beslut som fattas iden här kammaren. Jag är mycket oroad över att dettafaktiskt medverkar till den sociala oro som vi ser isamhället omkring oss, det våld den främlingsfientlig-het och den intolerans som syns. Kammaren kan vis-serligen delta i enhälliga manifestationer mot detta,men det måste också fattas konkreta beslut som stöd-jer den tolerans och gemenskap som förutsätts för attskapa ett socialt homogent samhälle. Vi har t.o.m.sett mycket avskräckande tendenser till nynazism.Ingvar och brukar ju be-römma sig av att ha återtagit makten - från markna-den åter till politikerna, säger man. Jag menar attsocialdemokraterna i själva verket genom dessa svik-na vallöften och den opportunistiska politik som detidigare bedrev har medverkat till att fördjupa denpolitiska krisen och till att öka klyftorna mellan poli-tiker och medborgare. Statsministerkandidaten har tyvärr förvärrat detta problem genom uttalan-den som uppenbarligen inte har varit sanna. Det ärsvårt att se hur någon skall kunna lita på att Perssonmenar vad han säger i fortsättningen.Nåväl, efter allt detta ris vill jag ändå erkänna attGöran har varit duktig på ett område. Mendet är en duktighet med stora svarta sorgkanter. Den har förvisso angripitsmed kraft, men kraften har varit urskillningslös, så attåtgärderna har försämrat möjligheterna att bekämpamassarbetslösheten och har medverkat till att jobbenhar blivit färre än vad de skulle behöva bli. Den ra-sande takten i skattehöjningarna och de många åter-ställarna på arbetsmarknaden har slagit väldigt hårtmot nyföretagandet och expansionslusten i framförallt de små och medelstora företagen.Sådana här höjda skatter ger nog pengar på kortsikt, men de permanentar massarbetslöshe-ten, och därmed permanentar de höga utgifter förarbetslöshet och olika bidrag, helt frånsett de negativasociala effekterna. har visat sig varakameral i kubik, utan förmåga att i sin budgetpolitikta minsta hänsyn till företagandets villkor. Det märksoerhört tydligt i den ganska dåliga proposition och idet lika dåliga betänkande som dagens debatt gäller.Ett av de mest uppenbara exemplen på denna ka-merala inställning är beslutet att företagare skall beta-la moms till staten innan de ens har fått betalt av sinakunder. Det är som om vanliga löntagare skulle betalainkomstskatt till staten innan de har fått några inkoms-ter. Jag undrar om det inte skulle bli ganska mycketav uppror, om något sådant skulle föreslås, men närdet gäller företagare går det enligt socialdemokraternatydligen an ändå.Verkligheten visar också att dålig politik ger dåli-ga resultat. Jag har redan nämnt massarbetslösheten.Dessutom minskar nu nyföretagandet tyvärr ganskakraftigt. Det minskade med . kom siffror även för tredje kvarta-let, som visar att nyföretagandet har fortsatt att mins-ka. Alla jämförelser är här gjorda med förra året.Detta är dåligt i sig, och det är ju rent förödandemed tanke på alla de nya företag som vi skulle behövai för att få fart på utvecklingskraft, för attknäcka massarbetslösheten och för att få en stabil basför vård och omsorg. har redan från börjanovanligt få egenföretagare, och antalet har sedan 1950minskat från till . minskardet alltså ännu mer. Det är ett kvitto på socialdemo-kraternas misslyckande.Herr talman! Jag nämnde att propositionen ärganska intetsägande och rent av dålig. Finansutskot-tets betänkande nr 1 är tyvärr lika dåligt. På en punkttycker jag faktiskt att det är sämre, och det gällerRiksbankens ställning.Riksbanksfullmäktige har avlåtit en skrivelse tillutskottet och enhälligt föreslagit att utskottet skullebegära ett förslag från regeringen om ändrad lagstift-ning för att stärka bankens självständighet inklusiveatt få inskrivet ett mål i Riksbankslagen om att värnapenningvärdet.I propositionen andas regeringen en positiv in-ställning till det här, och har i en inter-pellationsdebatt med mig svarat ja på frågan om hanär beredd att föreslå ett sådant lagstiftat prisstabili-tetsmål. Jag utgår tills vidare från att detta ja är ett jaoch inte skall tolkas som ett nej.Men finansutskottets socialdemokrater och cen-terpartister vågar inte eller vill inte ha någon åsikt allsi denna fråga. är det ju nära två veckor sedanbetänkandet justerades i utskottet, och omsvängning-en inom socialdemokratin kan ibland gå fort. Jag villdärför fråga majoritetens talesman han vågar säga vad han tycker: Skall Riksbankenfå ett i Riksbankslagen preciserat mål att värna pen-ningvärdet? Det räcker med ett ja eller ett nej.Herr talman! Verkligheten är nog den svåraste fi-enden för regeringen och dess samarbetspartner. Jagtycker att många inom deras led går så långt att deförnekar verkligheten och förordar en politik som integår att genomföra. Det finns några väldigt slående ochenkla fakta som mycket väl beskriver verkligheten.År 1970 var det tredje rikaste landet ivärlden. Därefter har vi successivt halkat efter, och nuär vi ungefär nr 17. En lång rad länder - , Nor-ge och många andra - har gått om i fråga omvälstånd. Av detta tycker jag att man skall dra i hu-vudsak en enda slutsats: Den politik som fördes under70- och 80-talen var fel. Den ledde till att vi blevrelativt sett fattigare.En politik för framtiden, som innebär att vi skallkunna bli relativt sett mera välmående i ,måste alltså vara annorlunda. Om den gamla politikenvar fel, är ju en politik som skall vara bättre för fram-tiden med nödvändighet annorlunda. Jag tycker attGöran borde ägna sin icke alls obetydligapedagogiska talang åt att sprida denna insikt, att dengamla sortens politik gav ett dåligt resultat och att vidärför nu måste ändra på den. I stället har han nusedan han blev partiledarkandidat börjat prata om attgå tillbaka till välfärdssamhället - observera ordvalet"tillbaka" - och om att facket är ettsärintresse bland andra; en offensiv formulering. Nuskall det i stället handla om fördjupat fackligt-politiskt samarbete och om att avveckla kärnkraftentill . Det vore förödande om han menar vad hansäger.I valrörelsen ställdes i rubriken till en artikeli följande fråga: "Kan man lita på attsocialdemokraterna ljuger?" Vad är det för sorts de-mokrati i när sådana frågor måste tas på all-var?Jag vet inte om det är meningsfullt att fråga GöranPersson, men jag vill ändå ställa följande fråga: ÄrGöran beredd att förstöra sin budgetsaneringoch öka arbetslösheten genom en förtida avvecklingav kärnkraften?Sverige ligger, som jag nämnde, numera undergenomsnittet i välstånd. Vi har högre total arbetslös-het än EU. Den svenska ekonomins långsiktiga ut-vecklingskraft har försvagats mycket kraftigt, och iregeringens prognoser blir produktionsökningenmindre och mindre som går. Socialdemo-kraterna hoppas nu att det skall bli bättre. Utskottetskriver i betänkandet att det är en "självklarhet attytterligare åtgärder skall vidtas för att minska arbets-lösheten". Jag vill fråga : Vad är detdär för hemliga recept och hemliga åtgärder? Varförgenomförs de inte genast, om man nu ser det som såsjälvklart att de leder till flera jobb?Jag utgår från att det inte kan vara den s.k. syssel-sättningsunionen i EU-politiken som regeringen hop-pas på - de förslagen handlar ju, som mycket tydlig om här alldeles , om en sam-ordnad konjunkturpolitik och mera efterfrågan. Dethjälper ju inte vare sig mot svag utvecklingskraft elleren strukturell arbetslöshet. Även om man har aldrig såmycket tilltro till en sådan samordnad europeiskkonjunkturpolitik, hjälper det inte mot den strukturel-la arbetslösheten, som enligt regeringens propositionär i - !Om socialdemokraterna har några andra recept inågon byrålåda, tycker jag alltså att det vore naturligtatt de tog fram dem.Om konjunkturen svänger mer än vad regeringen tror,blir bristen på säkerhetsmarginaler i budgetpolitikenväldigt uppenbar. Vi har tagit upp detta i Folkpartietsmotioner. Det beskrivs också i några av reservatio-nerna. Jag skulle vilja fråga även därom han, och för all del även , tycker attdet är angeläget att minska budgetens konjunktur-känslighet. Vad tänker man i så fall göra?Låt mig till slut, herr talman, göra något som jagytterst sällan gör, nämligen att citera har sagt så här: Vi - det är då - harställt upp på tillväxtpropositionen för vi har stuvat omden så att den inte heter tillväxt och inte leder tilltillväxt.Det är faktiskt en sanning med mycket stort S.Folkpartiet har däremot en mycket bra politik fören mera positiv dynamisk utveckling. Därmed kan viockså knäcka massarbetslöshet och skapa en stabilbas för välfärden. Det rör ett antal områden. får två tredjedelar av alla männi-skor i sin inkomst från den offentliga sektorn.De offentliga transfereringarna är alltså större än denprivata lönesumman. Det är uppenbart orimligt. Bådeskatter och utgifter måste minskas. Arbetsmarkndenmåste bli mindre stel. Vi behöver ett betydande måttav mer konkurrens. Några av dessa områden, herrtalman, kommer att vidareutvecklas i senare debattin-lägg.För tids vinnande yrkar jag bifall till endast ettfåtal av reservationerna. nämligen reservationerna 2,10, 14 och 64 - den senare faktiskt i opposition moten sällsynt dålig socialdemokratisk fördelningspolitik,nämligen slopade barntillägget i svux och svuxa.(Applåder)Anf. 36 ()Herr talman! Jag skall börja med att yrka bifalltill reservationerna 3, 11, 39 och 46.Den som är i skuld är icke fri. Det har vi hört ettantal gånger. Det är ett uttalande som vi vänsterpartis-ter helhjärtat instämmer i. Det var också därför som viställde upp på den helt dominerande delen av detsaneringsprogram som regeringen presenterade förrahösten.Inte heller en arbetslös är fri, speciellt inte om denarbetslöse har fått ersättningsnivån sänkt till 75 %.Det kommer att bli många ofria arbetslösa med denförändringen.Vi har fått höra regeringsföreträdare säga till ossvänsterpartister att vi inte höll måttet. Vi svajade, viklarade inte av när det började bli tuffa tag. Det kanvara riktigt att gränsen gick där vi kom till frågan omatt sänka ersättningsnivåerna till . Det klaradeinte vi. Vi tror att det var fel att sänka nivåerna.Ingvar sade från ta-larstolen att svajade i fråga om syssel-sättningen på EU-nivå, programmet för sysselsätt-ningen. Jag skall inte upprepa vad jag sade i det kortameningsutbytet med skall ändå försöka ytterligare förklara varförvi säger ja till gemensamma åtgärder för att få nedarbetslösheten men varför vi anser att detta är helt ochhållet oförenligt med strävan till svenskt medlemskapi EMU.Man skulle kunna använda detta med ofriheten iytterligare en sentens, nämligen: Den som vill varamed i är inte fri. Den politiker som vill varamed i är inte fri i den meningen att man då intekan bedriva vissa typer av ekonomisk politik. Då ärman konstitutionellt förbjuden att bedriva en aktiv s.k.keynesiansk politik för att få ned arbetslösheten. Detär själva grundpoängen i EMU. Det är fråga om endisciplinering att inte bedriva aktiv politik mot arbets-lösheten. Arbetslösheten blir en restpost. Man får sevad den blir när man har uppfyllt de olika konver-genskraven.Några har också uttryckt det som så att förutsätt-ningen för att det gemensamma valutaområdet skallfungera är att en svensk skogsarbetare är beredd attmed omedelbar verkan ta jobb på en spansk vingård.Det är i och för sig ett drömsamhälle för oss alla, omvi hade uppnått den graden av rörlighet att det var lättför en svensk skogsarbetare att flytta och ta jobb påen spansk vingård. Jag kanske i och för sig inte sernågot fel i det, men verkligheten är inte sådan. Det ären oerhört lång process i så fall om vi någonsin skallkomma till den situationen. Som det hela är utformat är EMU-processen en katastrofal historia. Det ärnågonting som verkligen kan driva upp massarbets-lösheten till ännu högre nivåer. Därför är vi emot intebara EMU-processen utan också de åtgärder som mannu börjar diskutera på förslag av bl.a. riksbanksfull-mäktige om att anpassa svensk lagstiftning på pen-ningpolitikens område till ett kommande EMU-medlemskap.Jag har en liten undran som kanske eller kan reda ut. Det är riks-banksfullmäktige med i spetsen somkommer med det här förslaget. Såvitt jag förstår ärriksbanksfullmäktige skyldiga att ha överläggningarmed regeringen innan de kommer med ett sådantförslag. Man måste alltså ha diskuterat detta medregeringen. Ändå är det inte regeringen utan riks-banksfullmäktige som lägger fram förslaget. Hurkommer detta sig? Är det konspirationsteoretiskt attanta att det är en försöksballong från ,som ändå är en känd förespråkare för den här typenav politik? Sedan får man se vad opinionen säger.Vidare vill jag vända mig till . Jagmedger att jag är litet undrande över Miljöpartietsuppställning bakom propositionen och konver-gensprogrammet. Det innebär, såvitt jag förstår, att nii grunden måste ha accepterat själva EMU-processen.Även om ni naturligtvis framställer er själva som detmest militanta anti-EU-partiet i , har ni ipraktiken ställt upp på den svenska EMU-processen.Är det inte så?Den andra frågan till är: Vad är detni konkret har åstadkommit för förändringar i rege-ringens politik? Jag menar inte de allmänna grönauttalandena från , utan jag menar alltsåkonkret. Vad är det för förslag som ni har ändrat på ipropositionen?Vi har fått en undersökning från LO överinkomsklyftorna i . Man visar i den här rap-porten att realinkomsterna efter skatt ökade mellanåren 1980 och 1993 för en heltidsarbetande med igenomsnitt . Det omfattar alltså . Däremothar de 100 000 med de högsta inkomsterna ökat sinrealinkomst efter skatt under samma peri-od.Om man sedan väljer ut de 5 000 personer somhar högst inkomster - den verkliga överklassen om vivill kalla dem för det - ser man att de har ökat sinrealinkomst med 106 %.Under samma period har det samlade aktievärdet iSverige stigit med realt . Detta är huvudförkla-ringen till de ökade förmögenhetsklyftorna.Jag vågar med mycket stor bestämdhet påstå attdet som hände och det som händer1995-98, delvis på grund av det saneringsprogramsom håller på att genomföras, inte kommer att föränd-ra denna bild, åtminstone inte i positiv riktning. Det ärett faktum som med kraft slås fast i den här , att klassklyftorna i har ökat.Jag kan inte förstå varför det då inte skulle varamöjligt att sanera den offentliga ekonomin på etträttvisare sätt, så att man åtminstone något försökerminska dessa kraftigt ökade klassklyftor.Jag skulle vilja vända mig till , somju brukar betecknas som ekonomisktsakkunnige talesperson, för att höra hans kommentartill de här siffrorna. Det här måste väl vara helt i en-lighet med den moderata ekonomiska filosofin? Dedynamiska krafterna späs på. Ökade inkomstklyftorger incitament. Marginalskatterna sänktes som mode-raterna ville. Man har visat att skattereformenledde till att höginkomsttagarna fick sänkta skatter.Detta måste väl vara precis som villeha det. Varför klagar han? Utvecklingen går ju i mo-derat riktning.Jag vågar faktiskt tro att inte begri-per det här. Jag tror inte att han begriper hur markna-den fungerar. Han har inte förstått att marknadenbehöver kunder. Det är en gammal och god sanningatt marknaden är mera effektiv om fördelningen ärjämnare. Jämlikheten är produktiv och befrämjarmarknadens effektivitet. Det har ochModeraterna aldrig begripit.Det vore i för sig också mycket intressant att höraAnne analysera skattereformen så här i efter-hand. Är nöjd med skattereformen?Gick det bra? Eller är det kanske dags att överväga ettannat skattesystem?Till sist vill jag vända mig till . Jag anser att vi - ni socialdemo-krater och vi vänsterpartister - har två stora motstån-dare. Den ena motståndaren är arbetslösheten - den ärallra viktigast. Den andra motståndaren är högern.Vi vänsterpartister är mycket nöjda med de över-enskommelser vi gjorde med Socialdemokraterna ihöstas. Det är klart att det fanns många frågor där vifick ge efter och backa. Men socialdemokraterna harföljt de överenskommelser vi gjorde. Vi har ingentingatt klaga över i det fallet.Det är inte heller så att vi väntade oss något tack.Vid förra årsskiftet skrev : Vänta eringet tack! Jag frågar nu : Väntar ni ernågot tack, när samarbetet med Socialdemokraternaförr eller senare - jag tror faktiskt att det kommer attgöra det - spricker?Efter de senaste åren måste jag ändå säga att jag ärganska optimistisk. Vi vänsterpartister är visserligeninte nöjda med den här situationen, att Socialdemo-kraterna nu har valt att samarbeta med Centerpartietoch inte med oss. Men jag har ägnat mig åt att läsa endel gamla protokoll. Jag har läst vad i de ekonomiska debatterna medAnne , och jag har läst vad han sade hösten1994. Vad som har hänt har vi ju sett. Av dettadrar jag slutsatsen att man aldrig skall vara säker påvad som händer . Därför vågar jag tro attdet kommer att ändra sig igen. Jag vågar slå vad medArne Kjörnsberg eller , vem som nuvågar anta utmaningen, att ni på er kongress i marskommer att besluta att nivån i a-kassan skall höjas.Vågar ni ställa upp?Ni socialdemokrater måste nämligen inse att var-ken Socialdemokraterna eller kan gåtill val på frågan om slopande av värnskatten, samti-digt som nivån i a-kassan tillåts ligga kvar på 75 %.Föreställ er själva den valrörelsen. Det kan inte vararimligt.Ni vet var ni har oss. Vi sitter faktiskt kvar här ikammaren. Ni är välkomna att knacka på när ni vill.Vi anser att ni i ett antal frågor har följt en helt felak-tig linje. Men, som sagt, verkligheten kan ändra sig.Ni är välkomna tillbaka. Jag tror att den majoritet avsvenska folket som röstade fram en vänstermajoritet iden här kammaren fortfarande väntar sig att politikensom bedrivs i det här landet skall präglas av denvänstermajoriteten.Anf. 37 () replikHerr talman! Jag är onekligen ganska överraskadav att ger sig till att undervisa mig ihur marknaden fungerar. Jag kan konstatera att JohanLönnroth är helt fixerad vid efterfrågesidan i ekono-min. Han talar som om inflation vore något välsignel-sebringande. Jag tycker verkligen att vi med vår erfa-renheter i har kommit bort från sådana fun-deringar.Jag vill också säga till att Modera-terna inte stod bakom den stora skatteomläggningen.Vi var för att marginalskatterna sänktes, och det varbra att så skedde. Men problemet var att man integjorde något åt det hårda skattetrycket. Det fick dröjatills den borgerliga regeringen tillträdde. Vi tog undervår tid ned skattetrycket flera procentenheter.Det har vänts till sin motsats. Därmed ser viockså att den återhämtning som inleddes under denborgerliga regeringstiden nu är på väg att stanna av.Vi står nu med den mycket omfattande arbetslöshetsom är resultatet av en lössläppt expansionspolitik påden offentliga sektorns område - en politik som JohanLönnroth klänger sig fast vid. Jag menar att det inte ärmöjligt att ställa upp på sådana tankegångar somJohan kommer med. Jag tror att hans inläggmest var avsett att provocera och skaffa honom litetmer tid för att utveckla en politik som är förlegad ochinte kommer att hålla.Anf. 38 () replikHerr talman! Ja, , det där jag sadeom marknaden kanske lät litet skolmästaraktigt.Men det är ju så att jag kan luta mig mot en stark,teoretisk tradition. Jag kan börja med vår egen KnutWicksell som mycket vältaligt utvecklade varför detär så att en väl fungerande marknadsekonomi behöverett progressivt skattesystem som omfördelar bådeinkomster och förmögenhet. Är det något som enohämmad marknadsekonomi inte klarar så är det justdetta.Ni moderater har i praktisk handling tydligt visatatt ni inte har förstått att företagen också behöverkunder för att fungera. De skatteförändringar som niägnade er åt gjorde ju att människor med höga in-komster till mycket stor del lade pengarna på hög ochanvände dem för spekulation. De människorna fickökade inkomster. De som tvingades handla medpengarna fick sänkta inkomster.Angående skattereformen vill jag bara säga att omni hade fått som ni hade velat, , hadeunderfinansieringen varit ännu större och marginal-skattesänkningarna för höginkomsttagarna ännu stör-re. Det hade varit rena katastrofen.Anf. 39 () replikHerr talman! Det är väl känt att när vi föreslårskattesänkningar, föreslår vi också utgiftsminskningarsom är större än dem som skattesänkningarna omfat-tar, och detta för att få en bättre struktur på svenskekonomi. Det är inte någonting som kan stå här och breda ut sig över och trolla bort.Anf. 40 () replikHerr talman! Jag har sett många vackra moderatamotioner med långa listor på utgiftsminskningar. Mennär ni verkligen hade möjlighet att åstadkomma dethär då var det precis som det står i läroböckerna: Detär lätt att sänka skatter men inte att ta ned utgifter. Detgäller t.ex. militärutgifter eller utgifter för domstolar-nas verksamhet. Ni misslyckades ju kapitalt med varjekonkret fråga där det gällde att ta ned utgifterna. Detvar därför som underskotten växte till rekordnivåernär det var ni som var dominerande i den ekonomiskapolitiken. Ni har i praktisk handling visat att ni inte ärkompetenta att klara av vare sig en budgetsaneringeller att få en fungerande och effektiv marknadseko-nomi.Anf. 41 () replikHerr talman! frågade om jag varnöjd med skattereformen. Jag vill gärna svara på denfrågan. Jag är mycket nöjd med att skattereformengenomfördes. Det var väldigt bra att den blev av. Jagtror att svensk ekonomi faktiskt är i väsentligt bättreskick än vad den skulle ha varit om vi fortfaran-de hade levt med det perversa och ruttna gamla skat-tesystemet.Den huvudsakliga bristen är egentligen att skatte-reformen kom , att den kom efter avreglering-en på kreditmarknaden och valutamarknaden. Dettaframgår också mycket tydligt i de utvärderingsrappor-ter som just har publicerats. Det var själva tidpunktenför reformens genomförande som innebar en vissunderfinansiering. Utan att skryta vill jag ändå på-minna om att föreslog en skattereformlångt innan socialdemokratin blev mogen att vara medom en sådan. Det hade varit bättre om Folkpartietstidpunkt för genomförandet av en skattereform hadekunnat verkställas. Men icke desto mindre var detbättre att den blev av än att den inte blev av.Jag är ledsen att skattereformen inte har hållits såbra som den borde ha gjort. Det är nu aktuellt medhögre marginalskatter.