prot · GI0987 · 1995-04-06 00:00:00 — Därförbehöver man inte bortse från att kulturen även kan haandra intressanta effekter.En studie som har gjorts visar att om kulturlivethåller hög kvalitet är det en viktig tillväxtfaktor. Uni-versitet och flygkommunikationer har visat sig varaviktiga tillväxtfaktorer, men som tredje faktor kom-mer kulturen.I en utredning som heter Kultur som lokaliserings-faktor drar , på grundval av tyskastudier, slutsatsen att begreppet "kulturella subventio-ner" egentligen borde ersättas med "kulturella inves-teringar".Utredningen visar att med det traditionella in-dustrisamhället på utgående har vissa gamla lokalise-ringsfaktorer förlorat i vikt. I västliga industristäder ärnödvändiga "hårda" lokaliseringsfaktorer oftast till-godosedda. Då blir andra kriterier utslagsgivande,som t.ex. lokaliseringsfaktorn kultur. Ett flertal studierfrån olika länder visar en ökande efterfrågan på kulturnär man väljer lokalisering för företag och bostadsortför arbetstagarna och deras familjer.Ett blomstrande kulturutbud fungerar också somen magnet och drar till sig en rad andra viktiga verk-samheter. Mycket talar dessutom för att kulturen i sigsjälv är en tillväxtbransch, om man får uttrycka det så.Även om kulturens stora betydelse inte kan be-skrivas i ekonomiska termer och även om det är nöd-vändigt att kulturen behåller sin integritet, vore detvärdefullt att tillsätta en ekonomisk expertutredningsom visar på kulturens betydelse som lokaliserings-och produktivitetsfaktor i Sverige.Herr talman! För tids vinnande yrkar jag inte bifalltill min reservation nr 5, men jag står naturligtvisbakom den.Anf. 41 ()Herr talman! Det har antytts av flera att i och medatt arbetar kan man inte föra någondebatt. Jag delar inte den uppfattningen. Tvärtom trorjag att det är viktigare än någonsin att göra det justnär utredningen arbetar. Däremot - och det är en heltannan sak - kanske det inte är lämpligt att riksdagenfattar ett antal frejdiga beslut som förändrar förut-sättningarna för viktiga delar av kulturpolitiken, sam-tidigt som man ingående försöker utreda vilken kul-turpolitik vi skall ha för framtiden. Det är viktigt atthålla isär begreppen. Jag tror att de flesta oss vidnärmare eftertanke tycker att det är viktigt att vi haren levande kulturpolitisk debatt. Sedan är det en heltannan sak att man inte nu skall låsa . så att har gjort vad den kun-nat för att stimulera en debatt. Ett uttryck för detta,och det är viktigt, är att utredningen när den var ny-tillsatt ägnade mycket tid åt att resa runt i vartenda läni för att få in synpunkter från olika institutio-ner, kulturarbetare och olika grupper.Jag skall gärna delta i denna debatt, och från den-na talarstol, och tala om vad jag tycker är principielltviktigt i kulturpolitiken, trots att en del inte tycker skall göra det medan utredning pågår.Om vi skall ha någon respekt för en statlig kultur-politik är det oerhört viktigt att vi i väsentliga avseen-den lägger fast vad vi tycker är viktigt.Den första punkt som jag tycker är central för enaktiv kulturpolitik vad gäller det statliga ansvaret äratt satsa på barn och ungdom. Speciellt i en kärvekonomisk tid tenderar just de svaga grupperna, desom inte har de vuxnas röst, att hamna i skymundan.Dit hör framför allt barnen. Ett uttryck för detta är attsatsningarna på kultur i skolan har minskat, i vissa fallkatastrofalt. På motsvarande sätt kan man säga att detär oerhört viktigt att satsa på ungdomars fritid, om viskall kunna ge dem en chans till ett rikt och menings-fullt liv.Den andra viktiga saken när det gäller kulturpoli-tiken, viktigare än någonsin, är att en aktiv kulturpo-litik i sig kan medverka till att minska främlingsfient-ligheten. Har man en kulturpolitik som står för öp-penhet, tilltro och trygghet i den egna miljön ökarviljan och förmågan att ta till sig främmande intryck,intryck från andra kulturer och religioner än den somman själv har. Därför är det oerhört viktigt att man ide sammanhangen kan föra en aktiv kulturpolitik.Den tredje punkten som är viktig för en kulturpo-litik, och där jag hoppas att kankomma med bra förslag, är att utifrån det enkla slag-ordet "Utan konstnärer ingen konst" konstatera att detär viktigt att se till att konstnärligt verksamma fårrimliga ekonomiska villkor. Därför är det också vik-tigt att vi prövar på vilket sätt detta kan ske. Jag ärövertygad om att i det avseendetkommer att utföra ett ingående arbete.Den fjärde punkten som är viktig för en samhälle-lig, i detta fall statlig, kulturpolitik är att se till att gefler praktiska möjligheter att ta del av kulturen, attsjälva utöva kultur, att aktivt konsumera kultur ochdelta i kulturlivet. Hur mycket man deltar i kulturlivetär i många avseenden klassbundet. De som är minstbenägna att vara aktiva inom kultursektorn är de sombor i glesbygd, de som kommer från arbetarklassen.Oftast är det män som är minst benägna. Omvänt ärstorstadsbon som är välutbildad och dessutom kvinnasom är högkonsumerande. Jag tror att det viktigt skapar förutsättningar för att vidga deltagandet,både socialt och geografiskt. Vi skall också se till attmännen börjar efterfråga mer kultur så att vi får jäm-ställdhet även på det området.Det har diskuterats om att anslå mer pengar tillkulturen. Jag tillhör dem som tycker att det är eninvestering att investera i kulturen. Attinvestera i kultur är att investera i människors utveck-ling. Det är att investera i sådana viktiga saker somyttrandefrihet och demokrati. Det är att investera iöppenhet och internationalism. Det är att investera ivår gemensamma materiella rikedom, och det är attinvestera i barn och ungdom.Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan.Anf. 42 (v)replikHerr talman! Jag vill, precis som andra som deltagit i debatten, ha en levande kul-turdebatt. Men jag tycker faktiskt att kulturdebatten är otroligt lam. Alla på något sätt väntar på ut-redningens betänkande. Man väntar på den debattsom skall komma efter det att harkommit med sitt förslag. Men jag anser att det då ärdelvis . Det är nu vi behöver en kraftfull kul-turpolitisk debatt, inte bara i kammaren utan överhuvud taget i samhället, i tidningar.Hur går egentligen kultursatsningarna ihop menalla de neddragningar som sker i kommuner ochlandsting? Jag är allvarligt oroad över detta.Anf. 43 () replikHerr talman! Drastiska nedskärningar i kommunergår naturligtvis inte ihop med en aktiv kulturpolitik,men det är inte heller det ansvarsområde som vi harhär. Vårt ansvar är att se till att de mål som man sätterupp för den statliga kulturpolitiken skall fungera somriktlinjer när kommuner och landsting sätter upp sinamål. Däremot kan jag säga att det som sker inom denstatliga budgeten inte innebär några neddragningar.Den stora satsning som sker inom föremålsområdet,som ju är en del av vårt gemensamma kulturarv, är eninvestering för framtiden. Det gäller sådant som an-nars förstörs. Det är en viktig investering, speciellt ikärva ekonomiska tider.Jag kan hålla med om attdet finns en hel del personer som i tystnad sitter ochväntar på utredningen. Jag delar uppfattningen att detär fel, det blir . I den mån någon till äventyrsläser protokollet från debatten vill jag gärna säga attjag hoppas att alla som är intresserade av dessa frågortar aktiv del i den diskussion som är helt nödvändigtför en vital kulturpolitik.Anf. 44 ()Värderade talman! Mest inflytande får man omtillhör en regering. Det vet vi alla. Vi vill alla tillhöraregeringen. Det har märkts inte minst under de senastedagarna. Jag har sällan sett några rapporter från val-vakor där man jublar därför att man har hamnat iopposition.När under den förra regeringspe-rioden var kulturminister lyckades hon hålla uppekulturens fana ganska högt i regeringen och lyckadesfå fram en ökning av kulturanslagen . Social-demokraterna däremot kritiserade oss och sade attmed en socialdemokratisk regering skall det minsannbli åtskilliga miljoner mer till kultur. Därför måste niförstå att vi är både snopna och besvikna när det se-dan blev en socialdemokratisk regering och MargotWallströms första budget innebar en försämring avstödet till kulturen.Värderade talman! Av det här betänkandets rubrikframgår att vi skall diskutera övergripande kulturfrå-gor. har i motion 1994/95:Kr240 gjort enmängd markeringar. Vår huvudsynpunkt har varit attvi vill återställa anslagen till kulturen till vad de varunder den förra regeringsperioden. Vi försöker att talaför en höjning av anslagen i förhållande till vad soci-aldemokraterna nu har föreslagit.Vi återkommer i flera andra betänkanden underdagen, så jag gör ingen annan markering än just dettaatt vårt huvudbudskap är att vi är besvikna över inte lyckats hålla uppe kulturanslagen bättre änvad som framgår av propositionen.Anf. 45 () replikHerr talman! Jag bidrar möjligen till historie-skrivningen genom att säga att under den förra social-demokratiska regeringen fick vi en ökning på 350miljoner kronor av anslagen till kulturen, om jag inteminns fel. Det var en nedgång under . upplever jag inte någon nedgång inom kultur-sektorn.Däremot har den socialdemokratiska regeringenlyckats hålla uppe en annan del inom kultursektorn,där man systematiskt skar under den borgerliga rege-ringen. Jag tänker då på folkbildningen som drabba-des av en minskning av anslaget i storleksordningen400-500 miljoner kronor. Det tycker jag kan nyanseraden bild försökte ge av socialde-mokratisk kulturpolitik.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )8 § Museer m.m.FöredrogsKulturutskottets betänkande 1994/95:KrU18Museer m.m. (prop. 1994/95:100 delvis)Anf. 46 ()Fru talman! Låt mig få anknyta till den debatt somjust har varit.Jag håller med alla dem som har sagt att det ärsynd om debatten om kulturen har legat nere underden här tiden. Jag tycker också att den i viss mån hargjort det. lade under sitt första år,tror jag, fram en debattbok som hette Förnyelse ochkontinuitet, där ett tjugotal personer inbjöds att skrivaom sin syn på kulturen. Avsikten var - och vi hadehoppats på - att få i gång en aktiv debatt. Men detblev inte så. Den rann ut i sanden. Det ärbara att beklaga. Vi får se om vi kan rätta till detsenare.Fru talman! Vi behandlar nu KrU18 Museer. Storenighet råder bland oss alla om att museerna har betydelse i svenskt kulturliv.Sedan många år söker vi våra rötter, vår bakgrundoch vår historia. Och rötterna, bakgrunden och histo-rien hittar vi mycket ofta i våra fina museer.De blir allt viktigare för oss, också ur den syn-punkten att vi nu har kommit med i det europeiskasamarbetet. För att stärka identiteten av svensk kulturoch svenskt samhällsliv är det just kunskapen om osssjälva och om vår kultur som är så väsentlig. Dettagäller inte bara i det europeiska samarbetet, utan ävenmycket vidare - i det internationella är detta medidentiteten och rötterna så väsentligt för oss alla.Det är därför också viktigt att museerna samarbe-tar. Vi har fyra huvudgrupper av museer. De statliga,som också ibland kallas tiogruppen, länsmuseernasom är mycket framgångsrika, de kommunala muse-erna som är oerhört många och sedan den s.k. övrigagruppen där det ingår åtskilliga museer, bl.a. alla vårahembygdsmuseer. De här samarbetar naturligtvis medvarandra, både på institutionsnivå och när det gällerenskilda museitjänstemän och förtroendemän inommuseivärlden. Man samarbetar också i , vars nyvalde ordförande kommer sena-re på talarlistan.Vi håller sedan en bra tid på med en omorganisa-tion för att ännu mer förstärka museernas möjligheteratt samarbeta och föra fram svensk kultur i de avseen-den som museerna har ansvar för.Det är med glädje man kan konstatera att museer-nas utställningsverksamhet har varitmycket framgångsrik i . Jag behöver barapåminna om den stora utställningen i Historiska ochNordiska museerna Den svenska historien. Praktiskttaget alla länsmuseer tog upp delar av den, och dengick runt i alla län. Vi har haft utställningar-na om , och många andra.Museiutredningens betänkande Minne och bild-ning har varit ute på remiss och kommer så små-ningom tillbaka till . islutet av sommaren skall väl utredningen vara klar,som flera här har påpekat.Om vi nu går in på betänkande 18 vill jag här, frutalman, säga att naturligtvis står vi moderater bakomvåra reservationer. Men jag kommer av samma an-ledning som flera har nämnt att inskränka mig till attyrka bifall till reservation 1.Den gäller beräknande av medel till mu-seum i . Det är ett framgångsrikt museum.Jag är övertygad om att många kommer att säga att viförsöker snöpa dess verksamhet. Vi föreslår nämligenen besparing på två miljoner. Jo, Arbe-tets museum har stiftare med så stor verksamhet ochså god ekonomi att vi gärna skulle se att de självaställer upp och hjälper staten och inte för över detansvar de själva tog som stiftare, när nu ekonomin serut som den gör. Det är LO, KF, TCO, ABF, TBV somär stiftare. Vi hoppas de skall ta sitt fortsatta ansvar.Nästa reservation jag skulle vilja nämna i . Även där spararvi, men det beror också på att föremålsvården är detområde som enligt regeringen har fått den stora sum-man av 235 miljoner. Vi tar för givet att även Kirunakommer att bli delaktig i dessa pengar. Därför kan viockså här spara något för statens räkning.Det sista jag vill nämna är att vi sparar på Riksut-ställningar. Det beror på att utredningen ochbildning föreslog en omläggning av Riksutställningarsverksamhet, en nedskärning. Då tycker vi att det ärnaturligt att också i någon mån minska anslagen.Anf. 47 ()Värderade talman! I partimotion1994/95:Kr240 har vi bl.a. föreslagit omfördelningarav ett antal anslag inom kulturområdet. I just det härbetänkandet KrU18 ingår ett förslag från Folkpartietom minskning av stödet till sysselsättningsinsatserinom kulturområdet med . Detframgår av reservation 7.Jag har alltjämt den uppfattning som framgår avmotionen, men jag nöjer mig med de markeringar avdetta som utgörs av motionen, betänkandet och dettainlägg.De vill användaför ökade insatser inom andra kulturområden som intehör till det här betänkandet. Dem återkommer vi alltsåtill.Värderade talman! I detta betänkande finns ocksåen anslagspost som heter Arbetets museum i Norrkö-ping. Där hade regeringen från början föreslagit attArbetets museum skulle få . Sedanhar utskottets majoritet ökat det med en miljon. Jagtycker att regeringens förslag var bra. Det framgår avreservation 2, men jag gör inga andra markeringar änpå detta sätt.Det är intressant att pröva hur vi kan förkorta ar-betet här i kammaren genom att göra dessa marke-ringar som ur protokollsynpunkt är tillräckligt tydligautan att vi behöver yrka bifall till dem. Det tror jagtalmannen uppskattar.Anf. 48 ()Fru talman! Jag vill börja med att konstatera detpositiva i att regeringen i årets budget har tagit fastapå det förslag som lade fram försnart . Det behövs en räddningsaktion föratt bevara och ta till vara det kulturarv som finns vidlandets museer och arkiv.Utgångspunkten för var inte iförsta hand att föra fram Museisveriges synpunkteroch krav. Utredningen utgick i stället ifrån medbor-garperspektivet och ställde frågan: Vad skall vi havåra museer till?En av slutsatserna som utredningen drog av sittarbete var kortfattat att museerna är en viktig del avvårt kollektiva minne. Här finns vår historia, här finnskunskaperna och vittnesbörden om vårt ursprung ochvåra rötter. Men - och detta är viktigt - utredningenställde också följdfrågan: Är minnet värt något om detinte används? Svaret på den frågan blev följdriktigt:Vi skall lagra viktig kunskap och information i minnetoch vi skall använda detta för att bilda oss, lära avhistorien för att bättre kunna möta framtiden.Det är bildningsuppgiften som står i centrum förmuseernas verksamhet.Om man tar fasta på bildningsuppgiften så blir destatliga museernas roll mindre av byggna-der och monument och mer ägnad åt strategiska,stödjande och nätverksbyggande insatser. Det är enresurs som i ökad utsträckning kommer fler männi-skor och hela landet till del.När nu inbjuds att fatta beslut om ensatsning på för att genomföraräddningsaktionen vid landets museer och arkiv, såinnebär detta projekt att vi har goda möjligheter atttill kommande generationer och till nästa årtusendeöverlämna ett väl förvaltat kulturarv.Kulturutskottet betonar att projektet skall genom-syras av kvalitet. Utbildningsinslag måste också fin-nas med, liksom gallringsprinciper. Hur projektetkonkret skall genomföras ankommer i stor utsträck-ning på regeringen att klara ut.En viktig utgångspunkt för satsningen på vårdber-get är att den skall göras som en åtgärd i syfte attskapa arbetstillfällen. Skall satsningen vara motiveradutifrån den bakgrunden är det nödvändigt att helalandet får del av insatsen. Det går inte att göra enarbetsmarknadspolitisk satsning på 235 miljoner kro-nor om den i huvudsak hamnar i ,där förvisso arbetslösheten också är alldeles för högmen där ändå arbetsmarknaden är bättre än på andrahåll i landet. pekar i sitt förslag påvikten av att det byggs upp vård- och konserverings-resurser på flera håll i landet, just av detta skäl.Därför framstår det, åtminstone för mig, som nå-got ologiskt att i ett förslag anser attanslaget till Stiftelsen i skallminskas i förhållande till vad regeringen har föresla-git.Folkpartiet föreslår, som harredogjort för, en ordentlig minskning av anslaget tillvårdprojektet och menar att man i stället skall använ-da medlen till andra angelägna insatser på kulturom-rådet.Utskottsmajoritetens uppfattning är en annan och,enligt min mening, en riktigare bedömning. Delsbehövs resurserna i den storleksordning som har fö-reslagits om det skall bli någon rejäl insats på det härområdet. Dels är det också viktigt att medlen hållssamman till det de är avsedda för. Om vi skall göra eninsats för att bevara denna del av vårt kulturarv skalldet göras helt och inte delt.Fru talman! Till betänkandet har fogats två reser-vationer angående Arbetets museum i Norrköping.I vanliga fall har museerna rollen att samla in,vårda, visa och forska kring föremål. Arbetets muse-um har i huvudsak en annan roll, där det handlar omatt dokumentera, forska och sprida kunskap om"arbetet" som företeelse. Det handlar alltså inte om attsamla på maskiner eller arbetsredskap, inte om attsamla på produkter, utan det handlar i första hand omatt samla på människors upplevelser och erfarenheterav arbetslivet och att levandegöra detta genom skrif-ter, utställningar och seminarier.Arbetets museum har en viktig roll i fråga om attbevara våra industriminnen - en uppgift som medsäkerhet växer i takt med att vi övergår från industri-samhället till informationssamhället.Det pågår och planeras nu vid museet ett projektom det industriella kulturarvet. Ett annat projekthandlar om de mänskliga rättigheterna, där man ocksåhar för avsikt att bygga upp ett pedagogiskt centrum,där de mänskliga rättigheterna görs begripliga ochkonkreta för barn och ungdom.För att Arbetets museum skall ha reella möjlighe-ter att utveckla sin verksamhet i den planerade rikt-ningen föreslår kulturutskottets majoritet att riksdagenbeslutar anslå mer än vad regeringenföreslagit.I den moderata reservationen föreslås att museetsanslag minskas med . Detta skullenaturligtvis omöjliggöra den utveckling av verksam-heten som Arbetets museum önskar. Jag vill dessutomunderstryka att museets stiftare har tagit ett stort an-svar genom att man har bekostat investeringarna i denfastighet som museet inryms i. denna fråga, och jag vill understryka att stif-tarna i det här fallet tar sitt ekonomiska ansvar.Inte heller c-, fp- och kds-förslaget, som i det härfallet är liktydigt med regeringens, anser utskottetsmajoritet vara möjligt att anta, om man som utgångs-punkt har att Arbetets museum skall kunna utvecklas iden angelägna riktning som jag redan har redogjortför.I sammanhanget vill jag betona att höjningen avanslaget till museum görs möjlig genom enomfördelning av kulturbudgeten och alltså inte inne-bär någon ökning av det totala anslaget på kulturom-rådet.I motion föreslås vidare att anslagettill Riksutställningar skall minskas med 15 miljonerkronor. Denna uppfattning delas inte av utskottet.I den moderata reservationen tar man sin utgångs-punkt i och menar att Riksutställ-ningars verksamhet skall bli mer koncentrerad ochefterfrågestyrd. Det är riktigt att utredningen fördefram detta förslag, men ett viktigt tillägg i samman-hanget är att menade att de resursersom därmed frigörs ändå skulle komma Riksutställ-ningar till del i form av beställningar och utställnings-projekt som genomförs i samarbete med andra delarav förslag om Riksutställningarskall prövas av den nu pågående ,och utskottet menar att det finns goda skäl att avvaktavad säger om Riksutställningarinnan några mer omfattande förändringar görs.Fru talman! Med de motiveringar jag nu har läm-nat hoppas jag att jag har redogjort för skälen till attkulturutskottet föreslår avslag på de motioner sombehandlas i detta betänkande. Jag yrkar därmed bifalltill utskottets hemställan.Anf. 49 ()replikFru talman! Jag blir väl tvungen att upprepa demotiv för besparingar som vi har gjort och kanskelägga till några.Jag tror att är fullt medveten omvilka behov av besparingar vi har. Vi kan bara gåtillbaka och minnas debatten här i kammaren i går,om ordentliga nedskärningar, bl.a. till i arbets-löshetsförsäkringen. Vi anser att alla områden måsteta sitt ansvar. När man då har kunnat finna, som vi hargjort, alternativa förslag till hur verksamheten skallkunna fortsätta, tycker jag att det är att ta sitt kulturel-la ansvar i högsta grad.Stiftarna har tagit sitt ansvar beträffande Arbetetsmuseum, säger . Vad jag då frågar migär om stiftarna i allmänhet inte har något ansvar förframtiden i och med att stiftelseurkunden är under-tecknad och verksamheten har kommit i gång. Jaganser att de har det. Annars hamnar vi lätt i den situa-tion som jag minns när jag satt i kulturnämnden iStockholm, där vi fick pengar från staten för en initialverksamhet, som kanske löpte under två , ochsedan plötsligt stod där själva med kostnader somkanske inte inrymdes i budgeten. Därför finns det allanledning att vidhålla vår besparing.När det gäller räknar vi med att man där islutändan skall kunna få vida mer av de 235 miljoner-na än den summa på 2 miljoner som vi har sparat.När det gäller Riksutställningar har vi ock-så den uppfattningen att det uttalande för framtidensom gjorde ger belägg för att denbesparing vi gör är riktig.Anf. 50 () replikFru talman! När det gäller Arbetets museum villjag egentligen bara säga till attdet är självklart att stiftarna inte en gång för alla harskrivit fast ett ansvar som skall ligga på en viss nivå.Det är klart att stiftarna också i det här fallet så små-ningom skall ta ett större ansvar. Men i kulturutskottethar vi gjort den bedömningen att den verksamhet somnu planeras för bl.a. barn och ungdom, kvinnoprojektoch industriminnesvård är så pass angelägen att vianser det vara viktigt att öka resurserna för Arbetetsmuseum från den utgångspunkten. Jag vill upprepa attden ökningen inte innebär ett utökat kulturanslag i sinhelhet, utan vi gör alltså med detta en omfördelninginom kulturanslaget.När det sedan gäller Föremålsvården i Kirunaförstår jag inte varför inte kan sedet logiska, i ett läge när vi pratar om att det handlarom att vårda våra föremål i museer och arkiv, i attdetta inte bara skall göras i . Det handlar juom att bygga upp konserveringsresurser och vårdre-surser runt om i landet i olika regioner. Att i dettaläge då dra ned på en verksamhet som redan finns ochsom med säkerhet kommer att användas i detta sam-manhang är oförståeligt för mig. Jag får inte logikenatt gå ihop på det området.Anf. 51 ()replikFru talman! Stiftare har naturligtvis inte skrivitfast sig för alltid, som uttryckte det.Men jag räknar naturligtvis med att stiftare av dennakaliber, som går in med så pass mycket pengar, har ettfortsatt intresse och borde vara beredda att göra fort-satta insatser.Beträffande är det ingen relevans att talaom respektive .