prot · GI0959 · 1995-02-10 00:00:00 — Det finns starka belägg för att regleringen avden svenska arbetsmarknaden hämmar en dynamiskutveckling och därmed också tillkomsten av nya arbe-ten.Flera av arbetsmarknadslagarna, t.ex. lagen omanställningsskydd, premierar dem som har arbete menförsvårar för dem som inte redan har fått fast fot påarbetsmarknaden. Lagstiftningen bidrar därmed till enutslagning av människor. Den karaktär av skydds-lagstiftning som reglerna för dem som redan finns påarbetsmarknaden har får till effekt att den rörlighetsom den nya tiden kräver kommer till stånd i mindreutsträckning än vad som vore önskvärt. Förutom dearbetslöshetsskapande effekter som detta får kommerdet att medföra att det blir allt svårare att få tillgångtill den arbetskraft som behövs i olika företag ochbranscher.Det var i medvetande om detta som den förra re-geringen inledde förnyelsen av arbetsrätten. Också demycket blygsamma förändringar till gagn för de ar-betssökande och dynamiken i företagen som besluta-des 1993 har emellertid nu återtagits. Jag är övertygadom att väsentliga förändringar av villkoren på arbets-marknaden måste genomföras, om skall kun-na klara konkurrensen och bereda fler riktiga arbeten.Den nuvarande lagstiftningen motverkar den mänskli-ga utveckling som ett samhälle i frontlinjen måstefrämja.Den förändring som vi vill se tar sin utgångspunkti det framträdande personliga inslaget i det nya ar-betslivet. Det innebär att tvingande kollektiviserandelagstiftning som en gång tillkom för det gamla in-dustrisamhällets behov bör ersättas med så individuel-la relationer som möjligt. Kollektivavtal kan i dettasammanhang vara väl så utvecklingshämmande somnågonsin lagstiftning.Vägen bort från en reglering med en halvsekel-gammal historia med starka organiserade förmånsta-gare är inte okomplicerad. Vi vill förorda en processefter två linjer.Den gradvisa reformeringen av arbetsmarknads-lagstiftningen bör återigen igångsättas, men med meramålmedvetna ambitioner. måsteall arbetsmarknadslagstiftning ha utvecklats på ettsådant sätt att den främjar den angelägna förnyelsenav arbetsmarknaden.Men parallellt med denna reformering måste engenerell möjlighet öppnas för varje arbetstagare ocharbetsgivare att teckna individuella avtal. Till stöd försådana avtal kan behovet av en lagstiftning som regle-rar grunderna för anställning och eventuellt andravillkor behöva prövas.Genom en dubbel utvecklingsstrategi av detta slagges arbetstagare och arbetsgivare valmöjlighet mellanregelverken. Tillsammans med de övriga inslagen i enpolitik för flera arbeten kommer det att ge fler männi-skor tillgång till arbetsmarknaden.Jag har redogjort för på vad sätt vi anseratt arbetsmarknaden bör reformeras, dvs. att vi tyckeratt man skall riva upp den återställningsprocess somsocialdemokraterna har igångsatt. Vi vill att man skallse över semesterfrågor, arbetstidsfrågor och ledighets-regleringar, och vi vill också att de frågor som den avsocialdemokraterna nedlagda Arbetsrättskommitténarbetade med bör prövas på nytt.Men vi ser alltså att detta inte är tillräckligt. Vianser att det också skall ges en möjlighet till enskildaavtal mellan arbetsgivare och arbetstagare. tyck-er många ungdomar att de vill jobba mer för att sedan kunna vara lediga . Det bör finnas möjlighet att sluta sådanaavtal mellan arbetsgivare och arbetstagare för att gearbetstagarna mera flexibla villkor för sin anställning.På detta sätt ger man också möjlighet att skapa flerarbeten än de som finns. Vi anser att en utredningav detta är nödvändig.Anf. 23 HANS ()Herr talman! Arbetslöshetsbekämpningen är denviktigaste uppgiften för regering, riksdagoch övriga samhällsaktörer under lång tid framöver.Särskilt viktigt är det att avskaffa den öppna arbets-lösheten för ungdomar. Regeringens program är ettbra exempel på nytänkande och kraftfullhet. Att ung-domar blir bidragsberoende är förödande. Det måstevi förhindra genom offensiva insatser för jobb ochutbildning. Då behövs inga åldersgränser i arbetslös-hetsersättningen för att förhindra bidragsberoende.Arbetslöshetsbekämpningen ställer stora krav påuthållighet, flexibilitet kreativitet och ödmjukhet.Med ödmjukhet menar jag här att det inte är möjligtatt lägga fast ett recept för arbetslöshetsbekämpningenoch sedan slå sigtill ro och vänta på resultatet. Det är i det här sam-manhanget anmärkningsvärt att få höra de borgerligaföreträdarna tala som om de aldrig har varit i närhetenav regeringsmakten och ansvaret för arbetsmarknads-politiken. Detta gör man efter endast iopposition. I stället för denna fundamentalism är detmer angeläget än någonsin att ständigt våga pröva nyagrepp och ompröva traditionella arbetsmarknadspoli-tiska medel.Regeringen föreslår i budgetpropositionen ettfemtiotal olika åtgärder i kampen mot arbetslösheten.Det är utmärkt. På så sätt kan flexibilitet uppnås.Därutöver krävs att de som har att praktiskt hanteraåtgärderna vågar ochförmår använda det svängrum som finns i åtgärdsbat-teriet.Herr talman! Det som bekymrar mig och mångaandra är de prognoser för utvecklingen påarbetsmarknaden som regeringen lämnar i budgetpro-positionen och som visar på en fortsatt hög arbetslös-het trots mycket stora insatser. Denna dystra bildförstärks när man tar del av den presenteradelångtidsutredningen.Jag tycker inte att det är rimligt att acceptera enöppen arbetslöshet om under överskådlig tid.Vi skall i det sammanhanget komma ihåg att om ge-nomsnittet är så högt, betyder det att vissa delar avlandethar en dubbelt så hög öppen arbetslöshet. Densituationen har vi i delar av län.Trots att det går bra för många företag och det ny-anställs på många håll, uppgår exempelvis den öppnaarbetslösheten till i . För ungdomargäller nästan den dubbla andelen. Det är därför bra attregeringen håller dörren öppen för fler insatser om detvisar sig nödvändigt. Jag tror att det dessvärre ganskasnart kommer att bli nödvändigt att göra ännu mer pådet arbetsmarknadspolitiska området. Det kommerockså att bli nödvändigt att rikta speciella insatser tillorter som har särskilt hög arbetslöshet.Herr talman! Jag inledde med att tala om flexibili-tet när det gäller åtgärder motarbetslösheten. Jag vill i det sammanhanget lyfta framnågra synpunkter och idéer. Våra arbetsförmedlingarhinner inte med att fullgöra sina uppgifter. Ar-betslösa har berättat för mig att det ibland går tre utan att det tas någon kontakt från ar-betsförmedlingen i syfte att ordna jobb eller utbild-ning. Det är för mig en oacceptabel situation, som förde arbetslösa är förnedrande och förstörande.Herr talman! En åtgärd som skulle kunna lätta påtrycket hos arbetsförmedlingarna är attgöra den särskilt upphandlade arbetsmarknadsutbild-ningen mer målinriktad.Det innebär att redan när utbildningen inleds skallsiktet vara inställt på ett jobb som finns eller som kantänkas finnas när utbildningen är klar. eller arbetsförmedlingen skulle då i vissafall kunnaträffa avtal med utbildningsanordnare om utbildningmed jobbgaranti. Kvaliteten och effektiviteten skullehöjas, och utbildningsanordnarnas kontaktnät på ar-betsmarknaden skulle kunna tas till vara. Mer resurserskulle på det sättet kunna frigöras för dem som har detsärskilt svårt på arbetsmarknaden.I arbetslinjens anda skulle jag också vilja att detprövas om det är möjligt att omvandla del av denkontanta arbetslöshetsersättningen till pengar som germeningsfulla jobb.Regeringen har föreslagit att man skulle skapa s.k.arbetsföretag med en huvudsaklig inriktning på detprivata näringslivet. Det vore intressant att pröva envariant av detta inom kommun- och landstingssektorn.Ett sådant arbetsföretag skulle t.ex. kunna vara enpersonalpool i äldreomsorgen. Det skulle vara enöronmärkt extra resurs som har möjlighet att ge deäldre välbehövlig omvårdnad utöver vad den ordina-rie personalen hinner med.Dessutom skulle ett sådant arbetsföretag fungerasom vikariepool. är det ofta svårt att få framvikarier med kort varsel. Det finns många tillfällennär det uppstår stora brister, bl.a. i äldreomsorgen, avdet skälet att tiden är för kort för att få fram vikarier.Med den här modellen skulle dessa resurser finnas tillhands när det uppstår vakanser.Herr talman! Detta skulle kunna vara en del i an-strängningarna att minska den öppna arbetslösheten.Anf. 24 () replikHerr talman! sade att man kanskebehöver satsa ytterligare pengar på nya arbetsmark-nadsåtgärder. Då skulle jag vilja ställa en fråga. Avvilken anledning satsar man då 7, eller numera 5,miljarder på de nya anställningsstödet? Det innebär juatt man får 5 000 nya jobb och att varje jobb kommeratt kosta . Är det inte viktigare attsatsa dessa pengar på andra ställen om man nu tyckeratt det finns behov av nya åtgärder? Jag finner detytterligt förvånande att man använder dessa pengar påett så enormt slösaktigt sätt när redannu säger att det behövs mera pengar.Anf. 25 HANS () replikHerr talman! Jag vet inte om lyssnadedåligt på vad jag sade i mitt anförande. Jag visade påatt regeringen redan i budgetpropositionen håller endörr öppen för ytterligare insatser.Jag tycker att det är näst intill oansvarigt att sedanprata om hur mycket varje jobb som det riktade an-ställningsstödet ger kommer att kosta. Det finns intenågon grund för att göra den typ av beräkningar somKent gör.I mitt anförande pekade jag på att vi behöver enflexibilitet i arbetsmarknadspolitiken. Det förmåddeinte den borgerliga regeringen skapa. Den socialde-mokratiska regeringen anvisar nu en väg att slå in på.Anf. 26 () replikHerr talman! Om anser att jag stårför oansvariga uttalanden vill jag bara påpeka att jagciterade AMS-chefen . Han sägeratt RAS kan beräknas ge högst 5 000 arbeten. Medtanke på att det rör sig om blir detmed enkel matematik 1 miljon per jobb. Detta kaninte vara en vettig användning av pengarna.Om man redan nu vet att man har behov av ytter-ligare insatser är det ju bättre att använda dessa peng-ar på ett effektivt sätt och inte gödsla ut dem. Om jagär oansvarig finns det flera som är det. En i stort settenig svensk press och AMS-chefen säger att dettakommer att ge ytterst få jobb.Anf. 27 HANS () replikHerr talman! Jag tycker att det är viktigt att viväntar och ser vad RAS ger innan vi dömer ut denåtgärden. Därför menar jag att det är oansvarigt att ståhär i och tala om hur mycket varje nytt jobbkommer att kosta.Den regering som har röstat på underde gångna tre åren har försatt oss i den här ytterligtallvarliga situationen när det gäller både arbetslöshe-ten och den ekonomiska utvecklingen i landet. Detkrävs ett åtgärdsbatteri med stor flexibilitet för att taoss ur den. Om vi inte vågar pröva nya grepp lär vifastna i den massarbetslöshet som många av oss sersom det största hotet i framtiden.Anf. 28 ()Herr talman! Arbetsmarknadsfrågorna gäller intebara rätten till arbete och rätten att försörja sig själv.De handlar också om villkoren i arbetet och om rättenoch möjligheten att få stanna kvar i arbetslivet helavårt yrkesverksamma liv fram till ålderspensionering-en. Och detta utan att vi skall sorteras bort på grundav bristande kompetens, fel ålder, fel kön, fel efter-namn eller fel språk.Om vi skall ha den ambitionen och den målsätt-ningen krävs det en rad förändringar. Det krävs bl.a.en ny arbetsrättslagstiftning. Den lagstiftning som vihar växte fram utifrån 70-talets industrisamhälleoch utifrån hur vi då hade organiserat vårt arbetsliv.Då fanns det stora företag. Man hade ett direkt ägan-de, och det fanns stora arbetsenheter.Sedan dess har det hänt mycket i arbetslivet. Nufinns det indirekt ägande, nätverk och bolagiseringarinom koncerner. Den offentliga sektorn har ocksåändrat sin verksamhet. Där finns det både enstark decentralisering och en stark central styrning.Nya företags- och anställningsformer har ocksåvuxit fram. Jag pratar då om entreprenörsskap, ut-hyrning av arbetskraft och konsulter som finns inhyr-da i företag och olika verksamheter. Detta har häntsamtidigt som arbetsrättslagarna har varit oförändra-de.Vad har då hänt. Jo, de nya verksamhetsformernaoch de nya anställningsformerna har vuxit upp vidsidan om. Arbetsrättslagarna täcker inte längre detarbetsliv som finns i dag.Om vi tittar på vad som har hänt när det gäller an-ställningarna kan vi se att under det första halvåret1994 var av dem som anställdes inte tillsvidare-anställda utan de var visstidsanställda. Det är en formav anställning som inte heller täcks av lagen om an-ställningsskydd. Den kom till för att trygga arbetsta-garnas rättigheter. Lagarna finns för en form av an-ställning. Verkligheten har utvecklat andra former.Det krävs en ny arbetsrättslagstiftning.Nu har regeringen beslutat att tillsätta en som skall bestå av parterna och varsuppgift skall vara att genom kollektivavtal förändraarbetsrätten. Detta är ett mycket lovvärt initiativ, mendet räcker inte eftersom kollektivavtalen aldrig kom-mer att täcka hela arbetsmarknaden. De kommer inteatt reglera detta med entreprenörskap och kon-sultverksamhet t.ex. Det räcker inte eftersom det intekommer att fånga upp sådana problem som att säkrayttrandefriheten i arbetslivet. Det kommer inte att lösaen av vår framtids största frågor, nämligen rätten tillkompetensutveckling för alla. Det kommer inte attlösa frågan med deltidsarbetslösas rätt till en högretjänstgöringsgrad. Det kommer inte heller att kunnafånga upp den ojämna maktbalans som finns i dagmellan parterna när det gäller att kunna utveckla infly-tande, höja statusen på arbetstagarna, påverka strate-giska beslut som var man skall utlokalisera och varman skall lägga arbetstillfällen. Den här maktbalansenmellan parterna är själv kärnan i demokratin i arbets-rätten. Skall vi kunna förändra detta måste vi ha en nyarbetsrättslagstiftning som flyttar över makt från ar-betsgivare till arbetstagare.Jag skall lyfta fram några av de frågor som jag an-ser att en arbetsrättskommitté skall behandla. Det äryttrandefrihet och rätten till kompetensutveckling,som är en fördelningspolitisk fråga. Det är ocksårätten att ha ett utökat inflytande.Nu ser jag att taletiden går mot sitt slut. Jag skalllämna frågan om arbetsrätt för att ägna de sista se-kunderna till sextimmarsdagen, den kanske störstafrågan när det gäller att reformera arbetslivet.Att sänka arbetstiden är inte bara en fråga om sys-selsättning. Det handlar också om att minska arbets-skador. Det handlar om att höja livskvalitet. Det ärockså en fråga om jämställdhet.I dag vet vi att kvinnor med små barn jobbar 30timmar . De bekostar sin arbetstidsförkort-ning själv medan män i samma situation jobbar merän . Detta är en en könsfråga likvälsom det är en sysselsättningsfråga och en livskvali-tetsfråga.Anf. 29 ()Herr talman! I den mycket omdebatterade över-enskommelsen mellan regeringen och degröna ställdes kravet från vårt partis sida att en omfat-tande allergisanering skulle påbörjas runtom i landet.Ett av stora vallöften var just att allergi-sanera skolor och daghem.Vårt kemikalieintensiva samhälle med oerhördamängder av kroppsfrämmande ämnen har med ganskastor visshet framtvingat en fullständig allergiexplo-sion. Allergierna ökar i takt med ökad användningoch icke naturliga ämnen.År 1994 firades att 10 miljoner kemiska ämnenhade kunnat framställas på vår jord. En sådan mängdämnen är svår att överblicka. är kemistervärlden över väl medvetna om kemikaliesamhälletspåverkan på vår miljö och hälsa.Herr talman! Vi kan föreställa oss att vi byggerupp en pyramid av dessa ca 10 miljoner kemiskaämnen. De enda ämnen vilkas allergiframkallandeverkan och skadeeffekter vi känner till är de somutgör den översta toppen av denna pyramid. Om övri-ga ämnen, som är den allra största delen, vet vi prak-tiskt taget ingenting när det gäller allergiframkallandeverkan m.m. Ändå tillverkas de och släpps ut i vårnärmiljö.En kemisk förening som visar sig ha en viss ska-deverkan antas bara ha denna egenskap. Men det visarsig att ju går med användning av ett visstämne desto mer ökar risken för ytterligare biverk-ningar. Detta är nu fallet med nonylfenol, som visatsig ha ödesdigra östrogena verkningar efter att i 40 årha ingått i plaster och tvättmedel.Alla dessa ämnen kommer genom framställningoch användning i produktionen ut i vår närmiljö ochingår sedan i olika kretslopp. Artfrämmande ämnenanrikas i växter och djur och hamnar till slut i männi-skokroppen.Vid vetenskapliga undersökningar har det visat sigatt när trafikintensiteten ökar så ökar t.ex. också anta-let fall av hästallergier. Detta låter absurt, men vid enökad halt av föroreningar från biltrafiken blir barnmer allergiska, och i detta fallet ökar alltså allergiermot hästar.Vi vet att var tredje människa är allergisk, och in-om en snar framtid är vartannat barn som börjar sko-lan allergiskt. Närmiljön i skolor och daghem innehål-ler ämnen som framkallar allergier. Kemiska ämnenfinns i inandningsluften, och partiklar som rivs uppfrån mattor påverkar hälsan.Limmet i mattor och väggbeklädnader avger lös-ningsmedel, och flytspackel som använts flitigt måstesaneras bort. Därför är det nu verkligen tillfredsstäl-lande att en allergisanering kommer i gång.Flera kommuner ligger i startgroparna och harsignalerat att allergisaneringen kommer i precis rättögonblick som många människor kommeratt bli hjälpta med ett stort problem. Det gäller ju intebara att angripa symtomen utan också att kommaunderfund med orsakerna.Herr talman! I rådande läge är arbetslösheten stori byggbranschen, . Allergisane-ring är ett av medlen för att komma till rätta medbyggarbetslösheten.En allergisanering kommer att innebära att kom-muner och landsting som ligger i startgroparna fåren chans att påbörja sina saneringar med hjälp av ettbidrag på . Allergisaneringen innebär lättnad ochhjälper ett stort antal människor ur hälsosynpunkt, ochca 25 000 nya jobb skapas för byggarbetarna.Herr talman! En annan stor fråga för Miljöpartietde gröna är, som sade, att dela påjobben genom att införa en arbetstidsförkortning.Miljöpartiet vill under den här mandatperioden införaen sänkning av arbetstiden i veckanunder 1995 och före år1998.En sänkning av arbetstiden där ca en tredjedel avtiden ersätts med nya jobb skulle ge i storleksordning-en 130 000 nya arbetstillfällen. Det är en viktig faktori bekämpningen av arbetslösheten att sänka arbetsti-den.Vi ser nu att industrin går bättre och får en ökadorderingång. Men med uppgången i order följer tyvärrinte att arbetstillfällena ökar i samma takt. Genominförandet av datorer och robotar och genom rationa-liseringar finns det nu inte förutsättningar för såmånga arbetstillfällen. En sänkning av arbetstidenskulle medföra att effektiviseringen kan behållas menmed en mänskligare aspekt.En sänkning av lönearbetstiden leder till att förut-sättningarna för såväl verklig jämställdhet som liv-skvalitet i ett vidare perspektiv kan uppnås. I vårstressade samhälle försäkras individen genom enarbetstidsförkortning bättre möjligheter att förenalönearbete med fritid och eget arbete.Herr talman! Flera yrken är skadebenägna. Yrkes-skador i form av belastningsskador utmynnande idåliga ryggar och axelskador finns inom vården ochframför allt i byggbranschen. Bygghälsan visar attbelastningsskadorna utgör av antalet registrera-de arbetsskador. Inom byggbranschen skadas 1 av 15,medan 1 av 34 skadas inom övriga arbetslivet. Totaltinträffade 9 400 arbetsolyckor . Dessa arbetso-lyckor resulterade i totalt 174 000 sjukdagar.Statistiskt visas att skadefrekvensen är störst underarbetsdagens två sista timmar, då de flesta olycksfal-len inträffar. Om belastningar sker under kortare tidper dygn återhämtar sig kroppen snabbare. Att ibyggbranschen införa kortare arbetstid skulle med stor sannolikhet reducera ar-betsolyckorna.Inom offentlig sektor har flera försök gjorts medarbetstidsförkortning vilka visar att sjukfrånvaronminskar och anställda mår psykiskt bättre. Försökenär också gjorda inom befintlig budget. En samhälls-ekonomisk vinst görs genom minskade uttag på a-kassa, socialbidrag, försäkringskassa samt minskadbarnomsorg. En arbetstidsförkortning ger alltså flerarbetstillfällen och bidrar till minskade arbetsskadoroch färre sjukdagar.Anf. 30 () replikHerr talman! kom till slut in pådet som var ämnet. Jag kände mig ett tag förflyttad allergidiskussion. Jag förstår i och för sig att Bar-bro hellre diskuterar allergiproblem, vilka isig själv är angelägna, än att diskutera sysselsättning.För att få igenom ert program på 2 miljarder kro-nor har ni i mycket stor omfattning sålt allt annat.Som jag tidigare konstaterade är ni beredda på attvarje arbetstillfälle skall kosta en miljon för att fåigenom litet allergisatsning och bli omsluten av denstora socialdemokratiska ramen. Detta är förvånans-värt.Det här kostar pengar. Jag skulle vilja ställa frågantill : Hur tror attkommunerna skall klara av detta? Det bygger faktisktpå att kommuner och landsting i väldigt stor omfatt-ning står för pengarna. Kommuner och landsting harberoende på en massa åtgärder som regeringen hargjort och föreslår i årets budget inte speciellt godekonomi.Skall man låta kommuner och landsting betalahela den stora summan för allergisanering i dettaprojekt?Anf. 31 () re-plikHerr talman! Vi anser att en allergisanering äroerhört viktig, har varit i kontakt med flera kommuner. Ettsocialdemokratiskt kommunalråd ringde mig och sadeatt de hade 57 miljoner liggande som väntade på dettaoch att allergisaneringen kommer i precis rätt ögon-blick. Den kommer att starta med en gång. De ville hahjälp med information och utbildning i hur man al-lergisanerar rätt.Allergisaneringen är också tänkt att kunna ske ibostäder. Det gäller inte bara kommuner och lands-ting. Man kan tänka sig detta projekt kommer attbekosta allergisanering även för staten och privatper-soner.Det är statistik på väg som Kommunförbundetframställt. Men den har ännu inte kommit. En del harredan startat, och oerhört många kommuner känner attdetta är något verkligt. De ligger alltså i startgroparna.Anf. 32 () replikHerr talman! Det är trevligt att höra att vi harkommuner med god ekonomi och att de är så attde ringer och frågar för att passa på de här pengarna.Jag har dock hört motsatsen.Än sämre ekonomi skulle de väl få om Miljöpar-tiets förslag om sex timmars arbetsdag skulle införas.Då skulle kommunerna verkligen knäa, med tanke påatt inte vill ha några sänkta löner. I sittsystem förutsätter man att lönerna skall vara som deär.Men fortfarande talar bara omallergisaneringen. Jag förstår det, jag förstår att Mil-jöpartiet innerst inne skäms för att man stödjer AndersSundströms förslag, och därför pratar man bara aller-gisanering. Det andra talar man tyst om, för det äregentligen ett oerhört dåligt förslag, och det tyckersäkert med.Anf. 33 () re-plikHerr talman! Först vill jag naturligtvis bemöta detKent sade om allergisaneringen. Det är vårstora fråga, och vi är oerhört glada i överatt detta äntligen kommer till stånd. Vi vet att detkommer att ge ca 25 000 nya jobb. Är det inte bra,, i ett sådant stort byggarbetslöshetsom-råde?Apropå RAS och de pengar som ligger invävda ituben, de sexton miljarderna som kommer i komplet-teringspropositionen, har även lagt in 7miljarder i sin budget. Likadant är det med det mansatsar på det privata näringslivet. Därför undrar jagöver att är så otroligt emot detta.Självklart måste man ge och ta i en överenskom-melse. Vi hade naturligtvis gärna sett att vi fått enstörre begränsning för företag, men vi fick i alla fall inen begränsning på 500 anställda. Alla undersökningarvisar att av dem som blir nyanställda är lång-tidsarbetslösa. Det bekräftade AMS-chefen i går.50 % av dessa, som är 50 000 om man bara gör enberäkning, skulle vara människor som har varit arbets-lösa över ett år.Anf. 34 ()Herr talman! Kvinnorna i har 1994 skrivithistoria.