prot · GJ0927 · 1995-11-22 00:00:00 — Jag begriper intevarför ni röstar för en försöksverksamhet om ni är såövertygade om att man borde ha principen direkt.Anf. 145 () replikFru talman! Det kan ligga mycket i att man kanprata förbi varandra i en sådan här fråga. Visst delarjag uppfattningen att det vore bättre att slippa för-söksverksamheten.Men när jag har talat med företrädare för dessaorganisationer och med föräldrar om vad som är vik-tigast menar de att det inte är så viktigt om det blir enförsöksverksamhet eller inte. Det viktiga är att de fårbeskedet om tilltro.Jag delar inte farhågor när det gäl-ler omhändertagande. Jag kan förstå att det kännskonstigt att stå och opponera i den här situationen. Jagtycker att det underlag vi har fått är så tydligt ochtalar just för den reservation som vi har lagt.Anf. 146 (m) replikFru talman! Jag tycker ändå att det är litet riska-belt att ge sig in på en försöksverksamhet utan att haden möjlighet som jag tycker att man borde ha. Ochom man har den möjligheten behöver man inte hanågon försöksverksamhet. Det är hela poängen.Låt mig också ställa en fråga till i konsekvens med uppfattningen häratt vi skall ge föräldrar rätt att välja klass eller gruppinom den vanliga också? Jag vill ändå troatt valet mellan träningsskola, grundsärskola och olikavarianter av dessa är en pedagogisk fråga som manarbetar med inom skolan. Där är det kanske mindrelämpligt att föräldrar väljer i varje läge.Här har ju jag stött majoriteten. Vi väljer i ställetatt säga att vi måste se över om gränsdragningarnainom särskolan är riktiga, och det tycker jag är bramycket klokare. Tycker ni i konsekvens med det för-slag som ni har att vi också skall ändra reglerna i denvanliga skolan?Anf. 147 () replikFru talman! När jag läser igenom det gamla betän-kandet står det: Utskottet finner efter noggrant över-vägande att det är fel att en myndighet kan ta överföräldrars ansvar.Där står det också: Detta gäller även val inomsärskolan.Då undrar jag vad det är som har framkommit påden korta tiden som gör att , och ävenmajoriteten, har ändrat uppfattning.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare repliker.Anf. 148 SKÅNBERG (kds)Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 2 i UbU1.I betänkandet 1993/94:UbU6 anförde ett enigtutbildningsutskott följande: "Utskottet instämmer i --- att ett barns placering i särskolan mot föräldrarnasvilja utgör en dålig grund för barnets skolgång. Det ärdärför angeläget att samverkansformerna mellan för-äldrarna och berörda myndigheter utvecklas. Det börankomma på regeringen att föranstalta härom. När detgäller frågan om vem som skall ha sista ordet, i de fallman inte blir överens om val av nu aktuell skolform,finner utskottet, efter noggrant övervägande, att det ärprincipiellt betänkligt att myndighet ges möjlighet attslutligt ta över föräldrarnas ansvar. Utskottet villdärför föreslå att av regeringen begär enöversyn av nu gällande regler såvitt avser val av skol-form för utvecklingsstörda barn. Den bör syfta till attföräldrarna i princip får det slutliga avgörandet närdet har varit omöjligt att nå fram till ett gemensamtställningstagande i vad gäller valet mellan grundskolaoch särskola samt inom särskolan. Översynen bör skeså skyndsamt att regeringen kan förelägga riksdagenett förslag i ärendet före utgången av . "Så långt är allting väl. Det blev ett tillkännagivan-de till regeringen utifrån det jag nu läste upp.Det hade inte varit några problem om regeringenhade gjort vad vi beställde i tillkännagivandet. Dethade inte heller varit några problem om detta hadeändrats och regeringen hade lagt en proposition somavvek från beställningen. Men har vi fått facit.En majoritet i utskottet vill inte hålla fast vid mansjälv enigt bestämde 1993/94. Det gäller "samt inomsärskolan".Vi vet ju att förr eller senare blir försöksverksam-heten, om allt går som vi tror, en ordnad och regleradverklighet och inte ett undantag. Vi vet också attsärskolan och möjligheten att välja inom särskolaninte kommer att undantas. Varför då släpa efter denutveckling som vi inser är den enda rimliga bådeprincipiellt och praktiskt? Det måste kännas oerhörtotillfredsställande för majoriteten att bromsa . Jagkan inte finna några sakliga skäl till varför särskolanskulle vara undantagen.När det gäller föräldrarnas kompetens, förutomdet principiella ställningstagandet, talar ju all expertisför att föräldrarna har möjlighet att välja mer väl-grundat och genomtänkt än någon annan. Min egenerfarenhet från de år som jag har arbetat inom FUBoch med utvecklingsstörda på sommarkolonier är attjag aldrig har träffat så engagerade föräldrar somdessa.Med den lilla erfarenhet jag har anser jag att fa-miljer med ett utvecklingsstört barn genomgående harett djupare engagemang i varandra och en djuparesammanhållning. Man har gjort oerhört mycket för attsätta sig in i sitt barns bästa. Jag tror inte att det ärlyckligt att i de sällsynta fall där det är olika meningsäga att en expert skulle veta bättre.Kristdemokraterna står fast vid den bedömningsom gjordes av ett enigt utskott . Vi anser detanmärkningsvärt att regeringen först dröjt med försla-get i ärendet och sedan när det väl kommer frångårriksdagens beslut. Vi tycker att propositionen andasen misstro mot den här föräldragruppens möjligheteratt avgöra vad som är bäst för deras egna barn.Riksdagen bör därför vid voteringen senare i dagåterigen slå fast att föräldrarna till utvecklingsstördabarn i princip skall ha det slutliga avgörandet när detgäller valet mellan grundskola och särskola samt inomsärskolan.Dessutom har det funnits en tydligtutveckling mot att allt fler barn placeras i särskola.Det har skett i takt med att budgeten för skolan harbantats och anslagen blivit mindre för barn med sär-skilda behov i den vanliga skolan. En stram ekonomikan leda till att skolledningen på grund av brist påresurser bedömer att det är lämpligt att placera barneti särskolan. Detta är ingen önskvärd utveckling. Denmåste noggrant följas.Vi tycker att vi har fått gehör i utskottet för vårvilja att göra en uppföljning och utvärdering, men vivill trycka på att detta måste ske skyndsamt. Det fårinte vara en lösning att på grund av ekonomiska skälkugga ut, slussa ut och pressa ut de här barnen ur denvanliga skolan. Det är kommunens ansvar att erbjudaelever med särskilda behov hjälp och stöd. Det finnsuttalat i lagstiftningen på många ställen.Anf. 149 (m) replikFru talman! Jag ogillar att ge mig på mina borger-liga kamrater, men man kan inte argumentera förföräldrarnas rätt att välja och rösta med majoriteten.Folkpartiet, och kds röstar ju för en försöks-verksamhet i huvudfrågan. Det är ju det ni står ochkritiserar regeringen för. Jag förstår inte hur det häng-er ihop. Är man övertygad om föräldrarnas rätt attvälja måste man ju anse att det skall fattas beslut omdet. Däremot kan ni ha synpunkter på den brasklappsom vi moderater har med i förslaget.Sedan frågade i sitt inlägg vad detär som gör att har ändrat sig, eller hanhänvisade rättare sagt till vad som sades i utskottetförra gången den här frågan var aktuell.Det som har hänt är att vi har sagt att det är kloka-re att se över strukturen inom särskolan än att geföräldrar rätt att välja den. När det gäller huvudfrå-gan, om föräldrar i princip skall fatta besluten, har vidragit slutsatsen att de bör få göra det, och vi vill haen liten paragraf om det inte skulle fungera i någothörn.Jag förstår inte hur man kan argumentera på detsätt som Skånberg gjorde och samtidigtrösta för det socialdemokratiska förslaget i huvudfrå-gan. Det är ju så det kommer att bli.Anf. 150 SKÅNBERG (kds) replikFru talman! Det är sant att det principiellt inteskulle behövas någon försöksverksamhet, men när detnu går att få en majoritet för försöksverksamheten hördet till den demokratiska traditionen att försökakomma så långt som möjligt. Här var det möjligt att försöksverksamhet, och vi har alla skäl att troatt det kommer att bli en permanentad verksamhet.Jag finner det inte svårt att inordna mig i det, ochjag är övertygad om att de här föräldrarna efter defyra åren kommer att få den slutliga rätten.Anf. 151 (m) replikFru talman! Om oppositionen hade stått upp somen kvinna och krävt att slippa försöksverksamhet, föratt i stället gå till beslut direkt, tror jag nästan att vihade lyckats övertyga även Socialdemokraterna. Jagtycker att det är en dålig ursäkt att säga att det var sålångt man kunde komma och sedan i argumentationenkritisera det beslut man är beredd att fatta.Jag beklagar att det blir en försöksverksamhet,därför att det är inte nödvändigt. Men det behövs enmöjlighet att ta tag i mycket specifika fall, och det ärdet vi moderater står ensamma om i dag.Anf. 152 SKÅNBERG (kds) replikFru talman! Vi ser till sakpolitiken. Det här är enutveckling som inte kommer att stoppas. Försöksverk-samheten kommer med all säkerhet att bli verklighetoch föräldrarnas rättighet . Det visadesig vara en framkomlig väg. Jag delar de principiellainvändningar som har riktat, men denhär vägen kommer att leda fram till föräldrarnas rätt,och det tycker jag är viktigare.Anf. 153 ()Fru talman! Grunden för socialdemokratisk skol-politik är en sammanhållen skola, där barn och ung-domar med olika erfarenheter, sociala tillhörigheteroch kulturer träffas. De har alla samma arbetsplats,där undervisningen och den personliga utvecklingenberikas av att de vuxna, ungdomarna och barnen ärolika ibland och är lika i andra situationer. Integratio-nen är bra inte bara för skolan, utan också för samhäl-let.Grundskolan skall vara öppen för alla - helt i linjemed att vi vill ha ett samhälle som är öppet för alla.Inget barn skall tvingas stå utanför den allmännaobligatoriska skolan - vår skola för alla. Detta gälleräven för elever som är utvecklingsstörda eller jäm-ställda med dessa barn och som på grund av sinafunktionshinder bedöms inte kunna nå upp till grund-skolans kunskapsmål och således har rätt att fullföljasin skolplikt i särskolan. Begreppet "särskild skolp-likt" föreslås tas bort, för att markera att den obliga-toriska skolan har ett skolpliktsbegrepp som gäller föralla barn.Innehållet i detta betänkande, med förslag omändringar i skollagen, syftar till att ge föräldrar ökatinflytande över utvecklingsstörda barns skolgång.Detta innebär - och det är viktigt att poängtera, efter-som det fortfarande råder viss förvirring - att betän-kandet går längre i frågan om valfrihet än det förslagsom den borgerliga regeringens tillsatta arbetsgrupplade fram.I det betänkande vi diskuterar här föreslås attföräldrar alltid och obetingat skall ha det slutgiltigaavgörandet om deras barn skall gå i grundskolan.Under en fyraårig försöksperiod får barn inte tas emoti särskolan utan vårdnadshavarens medgivande.I den moderata reservationen till betänkandet dock att skolan som huvudman alltid slutgiltigtkan anvisa särskolan, även mot föräldrarnas vilja. Förmig innebär det att vi inte får "en skola för alla", utanbara "en skola för nästan alla".Det som är bäst för varje barn skall gälla i beslutom placering, och det är för många barn att börja isärskolan med de tillgångar och förtjänster den här.Särskolan behövs, men att börja där mot föräldernsvilja kan inte anses vara bäst för barnet. Därför yrkarjag avslag på reservation.Att vi nu säger att det är en fyraårig försöksperiodinnebär inte att vi avser att ta bort denna rätt efter fyraår, utan snarare att vi dels vill följa upp lagstiftningenutifrån resultaten av det faktiska inflytandet, dels villfölja upp våra intentioner om att utveckla arbetsfor-mer och beslutsprocesser som betonar samverkan ochdet gemensamma ansvaret. Det bästa för barnen är attde vuxna runt om och tillsammans med varje barn kanbidra till en helhet och en samsyn. Föräldern ses somexpert på barnet och dess behov, och skolans personalses som expert på pedagogiska metoder, resurser ochorganisation.Behovet av samverkan kan inte nog understrykas,och det är därför glädjande att höra hur FUB, kom-munerna m.fl. kan referera att det i praktikeninte uppstår några konflikter i samband med place-ring. De utredningar och beaktanden som görs verkarha bra grund, och besluten tillåts mogna fram.Utvecklingssamtalen har en betydelsefull roll föratt kunna åstadkomma bra underlag för planering,uppföljning och utvärdering av skolgången. Det gälleralla barn, men är kanske ännu viktigare för gruppenutvecklingsstörda, som har ett större behov av indivi-dualisering.Gruppen utvecklingsstörda är en mycket hetero-gen grupp, och variationerna är stora i fråga om förut-sättningar att kunna delta i olika moment i träning ochundervisning. Olikheterna i behov skall vara vägle-dande för planeringen av varje barns skolgång. Va-riationerna i antalet möjliga alternativ till val av skol-form bör därför också vara stora. Valfriheten mellanolika former bör öka. Valet inom särskolan bör när-mast handla om val av metoder, organisation av loka-ler och resurser. Den enskilde eleven kan då utifrånsina förutsättningar och behov av träning delta i olikaaktiviteter och gruppgemenskaper, för att på så sättuppnå bästa resultat samt åstadkomma variation ocharbetsglädje i skolarbetet.Särskolans nuvarande organisation ger endastmöjligheter att välja mellan grundsärskolan och trä-ningsskolan samt dessutom möjligheter till integrationi . Utskottet anser att organisationsfor-merna bör vara sådana att de underlättar för skolanspersonal och för vårdnadshavare att i samverkan finnaväl fungerande, individuellt anpassade planläggningarav skolgången inom särskolan.Den utvärdering som skall pågå under försökspe-rioden bör enligt vår mening också belysa den ut-veckling som pågår inom det pedagogiska områdetvad gäller undervisnings- och träningsmetoder, infö-rande av nya hjälpmedel och tekniska resurser samtnytänkande i sätt att integrera samt bilda klasser ochgrupper. Detta är speciellt intressant att följa, efter detatt kommunerna nu tagit över huvudmannaskapet försärskolan, fullt ut . bör dettagöra att vi kan få en hel del goda och spännande ex-empel, som kan ge oss vägledning för hur särskolansorganisation skall se ut för att kunna vara bäst förbarnen.Det är dock för tidigt att komma med förslagtill konkreta förändringar, men utskottet vill medintresse följa den diskussion om framtidens särskolasom förs. , med den inriktning på entänkbar utveckling av särskoleorganisationen som härdiskuteras, vore det olyckligt att fokusera på valetmellan enbart två skolformer inom särskolan. Vi nöjeross därför med att inte föreslå några ytterligareförändringar i lagstiftningen, dvs. att inte omfattaäven valet av placering inom särskolan.Fru talman! anses i många stycken vara ettföregångsland när det gäller insatser för funktions-hindrade. anordnades en världskonferens,anordnad av , om särskilda behov inom un-dervisningen. Där antogs en deklaration, den s.k.Salamankadeklarationen, som fastslår en hel delprinciper, bl.a. att det mest effektiva sättet att bedrivaundervisning för funktionshindrade är inom ramen förden allmänna skolan. Därigenom kan man på det mesteffektiva sättet skapa ett öppet samhälle utan diskri-minering och med god integrering av funktionshind-rade.Diskussionen om den framtida skolgången för ut-vecklingsstörda barn och även för andra handikappa-de barn behöver stimuleras, och jag är förhoppnings-full om att riksdag och regering kan bidra i en sådandiskussion.Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på reservations- och motion-syrkandena.Anf. 154 (m) replikFru talman! Först skulle jag naturligtvis vilja hasvar på frågan vad som har hänt socialdemokraterna,som har ändrat sig så radikalt att man numera bara villha försöksverksamhet. Jag hade trott att , som deltog i debatterna förr och var myckettvärsäker i sina uppfattningar, skulle komma hit ,men hon har ju andra ansvarsområden i dag.När det gäller kritiken från socialdemokraternamot den reservation som finns från oss moderater ochpåståendet att den skulle stå i strid med "en skola föralla" vill jag bara påminna om att val av skolformensärskola inte betyder att en elev som går i särskolanskall vistas i en särskild byggnad och delta i en sär-skild undervisning. Det finns någonting som heterintegrerade särskoleelever.Poängen med bedömningen är att vi i grundskolanhar vissa krav och mål uppställda, och det kan i spe-ciella fall vara uppenbart att det inte är möjligt attuppnå alla de kraven och målen. En sådan elev kan dåinte klara av med det regelverk som vihar . Då kan det vara bra att vara inskriven isärskolan, där man kan få extra stöd och hjälp, mendet går att integrera det fullt ut.Jag vet att socialdemokraterna har diskuterat dettamycket i utskottet och att de också är positiva tillolika former av förnyelse. Det ser jag som en möjlig-het framöver. Men ändå - vad har fått er att ändrauppfattning? Och framför allt - inser ni inte bekymrenmed att det faktiskt finns elever som icke kommer attklara de mål som läroplanen ställer upp?Anf. 155 () re-plikFru talman! talade om att det kundevara uppenbart att en elev inte skulle kunna uppnågrundskolans krav och mål. Jag håller inte med omdet. Jag inser att bedömningen inte är definitivt. Denbedömning man gör av ett barns utveckling gäller inte för hela skolgången, ochdärför är det viktigt att man kan ta hänsyn till det.Samtidigt måste man konstatera att den här per-sonkretsen är så omfattande och utgör en så heterogengrupp att man behöver ha möjlighet till stor öppenhet.Ett barn kanske i vissa avseenden mycket väl kan levaupp till både de krav och kunskapsmål som grundsko-lan ställer och de som grundsärskolan ställer. Om manär bedömd att vara placerad i träningsskola är det integivet att man inte också kan nå andra mål utifrån enannan skolform.Anf. 156 (m) replikFru talman! Jag vill bara påpeka att våra skriv-ningar är mycket restriktiva. Det handlar om mycketspeciella fall. Den utredning som har lagt fram det härförslaget - utredningen gjordes utifrån den diskussionvi hade - understryker att det intefår råda någon tvekan om att barnet inte klarar avskolgång i . Man försöker alltså varamycket tydlig.Det handlar inte om att bara tycka till eller anta attdet inte går. Men det finns situationer när skolansprofessionella ändå är helt övertygade om att barnetinte klarar av skolgången i eller då "detvisar sig", som vi formulerar det i vår reservation, attbarnet inte klarar av skolgången där. Då måste detfinnas möjlighet att fatta beslut om att byta skolform.Torgny slog fast att vi är duktiga på dehär sakerna i och att man i internationellasammanhang understryker att det bästa för funktions-hindrade elever är att gå i den vanliga skolan. Jagtänker inte invända mot det - det ligger mycket i depåståendena. Men jag vill ändå att det skall sägas iden här debatten att särskolan som vi har i Sverigeinnehåller kvaliteter som kanske är ett av skälen tillatt vi är ett av de länder som lyckas bäst med att någoda resultat för de här eleverna. Det finns väldigtmycket kompetens, väldigt mycket specialpedagogikför elever som annars absolut inte skulle klara sig såbra i samhället som de gör i dag.Jag tycker att detta skall sägas i den här debatten.Om föräldrarna ibland har känt sig kränkta av denpolitiska debatten, när vi undrar över hur vi skall taställning, så känner sig också många som arbetarinom särskolan ifrågasatta av motsvarande debatt.Anf. 157 () re-plikFru talman! Jag kan instämma i det som BeatriceAsk sade om kvaliteten på särskolan. Men samtidigtfår vi inte nöja oss med det. Vi pekar ju på att detpågår en väldigt omfattande utveckling när det gälleratt arbeta med funktionshindrade barn, och det gälleratt ta vara på den. Därför är det viktigt att man ser dethär som en försöksperiod, och i försöksperiodenssyfte ligger det bl.a. att se till att man verkligen får ettinflytande. Det är skillnad mellan formellt och infor-mellt inflytande. Det är ju också fråga om vilket valman ställs inför utifrån den organisation och den kun-skap som finns i kommunen. Det får inte vara så attdet handlar om ett val mellan två olika skolformer. Vimenar att det i förlängningen bör vara en större öp-penhet. Det får inte bli som med Fordbilarna, där manfick välja vilken färg man ville bara man valde svart,enligt ett citat av . 158 () replikFru talman! Jag måste få upprepa två frågor tillTorgny , som jag har lärt känna som enklok man. Den första frågan är vad det är som hargjort att även har ändrat sin uppfattning fråndet tidigare ställningstagandet. Det står så tydligt itexten att det var noggrant övervägt att valet skullegälla också inom särskolan. Vad är det som har moti-verat just den ändringen?Den andra frågan är kanske mer av ett förslag:Varför då inte slå följe med oss och i fullfölja de här bra reformerna när detgäller handikappade? säger jusjälv att är ett föregångsland. Det hade varitett väldigt litet tillägg för att göra det här förslagetmer fulländat.Anf. 159 () re-plikFru talman! Avvägningen mellan att ge den mestkvalificerade träningen och utbildningen enligt depedagogiska erfarenheter som finns ute i skolorna ochatt ge vad den allmänna kan ge är svår attgöra. Det är ingen som kan nå bägge målen samtidigt.Det som den obligatoriska skolan kan ge handlar bl.a.om den sociala träningen, tryggheten och gemenska-pen, som man vinner i större utsträckning än om manskapar många från varandra separerade skolorganisa-tioner. Därför vill vi se en utveckling där man kom-mer ifrån att bara ha två skolformer. Det är därförolyckligt att vi fokuserar på detta. Detta händersamtidigt i tiden som kommunerna håller på och taröver ansvaret och kan väntas komma med mångaintressanta bidrag och visa goda exempel på hur verk-samheten kan utvecklas, och dem vill vi ta vara på.Anf. 160 () replikHerr talman! Men det som re-fererar till som skäl för den ändrade uppfattningen ärju samma förhållanden som rådde tidigare. Organisa-tionen av är ju inte i sig förändrad. För-utsättningarna har alltså inte ändrats. Det är därför jagblir så förvånad över att ni har ändrat er från det tidi-gare eniga utskottsbetänkandet.Anf. 161 SKÅNBERG (kds) replikHerr talman! Jag måste säga att inte svarade på fråga. Då görvi ett nytt försök. Jag läser ur utbildningsutskottetsbetänkande /94 - jag lägger orden i er egenmun: Vi socialdemokrater har efter noggrant övervä-gande kommit fram till att val av skolform för ut-vecklingsstörda barn bör syfta till att föräldrarna iprincip får det slutliga avgörandet även när det gällersärskolan. - Så står det om man drar ihop det litet.Det är ett principiellt ställningstagande som nigjorde 1993/94. har ni vänt. Jag efterlyser , ochstryker under den fråga ställde tidi-gare, sakskälen till att ni tar avstånd från möjlighetenatt välja även inom särskolan.Anf. 162 () re-plikHerr talman! Vi hörde här tidigare att detta pro-blem är mycket begränsat. Det är få fall som leder tillkonflikt i slutändan när det gäller valet av skolform.Det är glädjande. Vi vill trycka på att man kan utveck-la samverkansformer så att ett gemensamt ställnings-tagande aldrig blir aktuellt. Vi menar att det i sak ärdet bästa för barnet. Barnets intresse måste gå i förstaledet. Det skall bli en så bra lösning som möjligt medbra skolgång och bra innehåll i skolans vardag förbarnet.Anf. 163 SKÅNBERG (kds) replikHerr talman! är ute på far-lig mark, när det i princip sägs att föräldrarna skall hadet sista avgörandet. I sin replik tog han tillbakadet och sade att det avgörande är barnets bästa. Vadär det som säger att ni inte med detta menar att deskall kunna välja i ? Är det så att föräld-rarna i princip, om inget annat talar för det, skall haavgörandet i alla fall? Hur kan ni splittra upp er pådenna inkonsekvens?Anf. 164 () re-plikHerr talman! Det bästa för barnet är som sagts härsamverkan, att man kommer överens. Ingen kan jutjäna på att någon med "konstruerad makt" måste fåsista ordet. Det bör i stället vara så att man kan finnaen mångfald av metoder, organisationssätt och sätt attutnyttja ny teknik och resurser.