prot · GJ098 · 1995-10-13 00:00:00 — De som kan köpa privataförsäkringar är de som har det litet bättre.Egenavgifter tas inte ut över taket, sade AnnaHedborg. Det är förstås helt riktigt. Men de beskattasinte heller kommunalt och landstingskommunalt. Detär utmärkande för dem. Det ger kommuner och lands-ting minskade inkomster, och det gör det svårare fördem att klara socialbidrag och sjukvård. Det här ärnågot som man kanske måste tänka vidare på.Anf. 13 ()Herr talman! har många låginkomst-tagare problem att klara sin ekonomi om de blir sjuka.Det var statsrådet som sade så alldelesnyss - ordagrannt tror jag.Jag skulle naturligtvis själv ha kunnat säga det, fördet är sant. är det så - och den nivå somgäller är i ersättning i socialförsäkringar-na.Med den nivån har många inte någon marginalalls. Ändå sänker Socialdemokraterna, med stöd frånbl.a. , ersättningsnivån till den förstajanuari . Detta innebär att man inte värnar lågin-komsttagarna. Man sänker hellre nivån för alla änman värnar de svagaste och sänker för medel- ochhöginkomsttagarna.Det som stör mig allra mest av det som händer iSverige just nu är att barnfamiljerna drabbas allravärst. Sjukförsäkringsnivån får effekter för alla. A-kasseersättningen får effekter för alla som drabbas avarbetslöshet, men dessutom drabbas barnfamiljerna påalla andra områden också.Nedskärningarna genomdrivs över hela linjen närdet gäller barnfamiljerna. Barnfamiljer med låga in-komster kommer att få det oerhört kärvt i socialde-mokraternas . Förutom sjukpenningen och a-kassan är det föräldrapenningen, barnbidraget, fler-barnstillägget som man nu går in och sänker och efterhand avskaffar.Det som jag ändå tycker är höjden är det som nusker med barntillägget i svux och svuxa. Det är oer-hört många ensamstående mammor som drabbas.Låginkomsttagare och lågutbildade, de som verkligenbehöver få en ny chans i livet för att kunna se en möj-lighet, en väg framåt och för att kunna skapa sig ettvärdigare liv, drabbas nu mer än någon annan grupp idet svenska samhället.Jag är oerhört förvånad över det sammantagna re-sultatet av dagens socialdemokratiska politik. Alla vetatt vi måste spara, men varför ser profilen ut på dethär sättet? Vart tog fördelningspolitiken vägen?Anf. 14 Statsrådet ()Herr talman! På fördelningspolitikens område harvi socialdemokrater alltid haft mycket gemensamtmed , framför allt när det gäller de sämstställda. Men att driva en framgångsrik socialpolitik äraldrig så enkelt som att ta från toppen för att ge tillbotten.Andreas tror att det går att vädja till me-delklassens altruism när man skall bedriva fram-gångsrik fördelningspolitik. Det är en vansklig stra-tegi. Ett bättre och effektivare sätt är att se till ocksåmedelklassens egenintresse, och den inkomstrelatera-de socialförsäkringen gör just detta så länge taken ärhöga.Försäkringens solidariska finansiering i kombina-tion med ojämnt fördelade risker i samhället gör att viomfördelar från rik till fattig, från höginkomsttagaresom har låga risker till låginkomsttagare som harbetydligt större risker. Det har visat sig att det ärinkomstbortfallssystem med höga tak som klarar attomfördela mest till de sämst ställda. Grundtrygghetenär störst där inkomstbortfallsprincipen gäller flestmänniskor.Till kråksången hör också att för-slag till sänkta tak i ohälsoförsäkringen är med nuva-rande konstruktion av egenavgifterna en dålig affärför statsfinanserna. Inkomsterna till försäkringensjunker mer än utgifterna, just därför att de som harhöga inkomster har så bra hälsa att de blir stora net-tobidragsgivare till socialförsäkringen.Det är inte svårt att hålla med om de allmänna målför socialpolitiken som representantförespråkat i dagens debatt. Ofta är jag också ense om medlen. Men Vänstern harfortfarande problem med trovärdigheten. När detgäller att leverera de kännbara besparingar som fak-tiskt har varit nödvändiga för att sanera statsfinanser-na har Vänstern i sista stund backat ur. Det är enbitter erfarenhet från det gångna årets budgetarbete.Samtidigt vill vänsterpartisterna gärna säga attockså de törs, att de har varit med om att spara 114miljarder av de 118 miljarder som regeringen harförstärkt budgeten med. Men när det kommer tillkritan verkar det ändå som att de sista 4 miljardernakan användas . De är som grisen kan ätas upp om och om igen. Så fort en bespa-ring är impopulär hänvisar man till de sista 4 miljar-derna som man inte ville spara.Sedan är det ett annat problem, och det är attmånga inflytelserika vänsterpartister verkar vackla närdet gäller takfrågorna. Var står ni egentligen i denfrågan? Hur långt har ni lyckats frigöra er från denrena vänsterpopulismen?Det stora alternativet till en allmän inkomstbort-fallsförsäkring av vår framgångsrika modell är ändåmoderaternas nya program. Det var intressant attGullan som kan en hel del om socialpolitikinte verkade överdrivet förtjust i den egna skissen.Men det kan man kanske begripa. Hon sade inte såmycket om den. Det innehåller faktiskt väldigt storaoch tydliga försämringar på olika punkter.Ribban för inträdet i föreslagna för-säkring kommer att höjas. Man måste arbeta 75 tim-mar för att över huvudtaget få sjukpenning eller arbetslöshetsersättning. Detkommer i alla fall inte att innebära att det blir flermedlemmar i den a-kassan än i den som vi har i dag.Att delta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder kommerförstås inte att räknas.Ersättningsnivån skall vara , men den räknaspå en betydligt mindre del av inkomsten. Man vill , och det är inte för att lägga kostna-derna på arbetsgivarna - kostnaderna ligger redan där- utan det är bara för att försämra för individerna.Försäkringen skall bara omfatta den del av in-komsten som ligger under fem basbelopp, dvs. Man skall enbart betala med egenavgifter.När intervjuades om de ekonomis-ka konsekvenserna kunde han inte ge mera besked änatt försäkringen blir billigare för höginkomsttagarnaoch sämre för låginkomsttagarna, och det är ju inte såsvårt at räkna ut.Anf. 15 ()Herr talman! Det är intressant att ett förslag som skall disku-tera på sin stämma och som ännu inte är antaget. Menhon har inte ett ord att säga om vad socialdemokrater-na verkligen vill.Nej, sanningen är den att socialdemokraterna är ettparti som liknar en skuta som driver omkring på vil-lande hav och ropar efter Saltsjöbadsanda. Så är det.Inom arbetslöshetsförsäkringen finns det fem ka-rensdagar, och detta vill jag säga bara som en förkla-ring till varför vi har lagt fram förslaget. Men jagskall återkomma och diskutera förslaget när det ärantaget.Sedan har det talats mycket om fördelningspolitik.Nu handlar det, mina vänner, faktiskt om att skapanågot att fördela. Där håller jag med om att det är denya jobben som skall komma till. Men då måste vi setill att näringslivet får bättre villkor så att jobbenuppstår.Till sist: Vad tänker socialdemokraterna göra föratt få till stånd ett bättre kristänkande? I senaste num-ret av kräver ju TCO en högre sjuker-sättning. Det behövs inte någon lägre nivå när statengår med en vinst på 17 miljarder, står det att läsa.Man har tydligen glömt att det fanns en brist i Ar-betsmarknadsfonden på 87 miljarder i slutet av /95. Samma krav kommer från LO.Vad gör ni för att öka krismedvetandet och för atttala om för människor hur det egentligen ser ut medSveriges ekonomi, ? Vi har inte fåttsvar på våra frågor - och det var inte heller att vänta -men litet mera hade jag kanske väntat mig att få ut avden här debatten.Jag konstaterar bara: Vi diskuterar våra förslag in-nan de är antagna. Ni gick till val och lovade guld ochgröna skogar. Ni demonstrerade för en höjning avarbetslöshetsersättningen till . har ni sänktden till . Sår man vind får man också skördastorm, och det är också det som händer inom ert parti,. Var mer bekymrad för det än övermoderat politik!Anf. 16 ()Herr talman! Viktigast för är att inte ställa100 000 arbetslösa utan generellt stöd. Vi vill att såmånga arbetslösa som möjligt skall omfattas av enallmän försäkring mot inkomstbortfall. Viktigast föross är att se till att vi får kortare köer för socialbidraggenom en garanterad grundnivå i det generella för-säkringssystemet, en ordentlig grundtrygghet.Anna diskuterade vad som är bäst affärför staten. Ja, allra bäst affär för staten är att vi har enbra och så klar arbetslinje som möjligt. Ju fler som ärmed i en generell försäkring med krav i stället för attkravlöst få bidrag och där vi satsar på arbetslinjen,desto bättre affär för försäkringen. Det är där som vikan klara hem den stora mängden pengar. Då har viockså bättre råd med grundtryggheten.Anna sade att förslag när detgällde taken var en dålig affär. Om affären är bra ellerdålig beror på hur man utformar taken och avgifterna.Det var därför jag sade att vi från sida ärberedda att diskutera utformningen. Men viktigast föross är att äntligen komma ifrån det dåliga skyddet förså många arbetslösa, det dåliga skyddet för så mångamänniskor som tvingas söka socialbidrag.Slutligen var det synd att inte sva-rade på mina frågor medan jag fortfarande hade chan-sen att diskutera med henne. Det är möjligt att UllaHoffmann tänker ge svar nu när jag inte längre harmöjlighet att bemöta det hon säger.Men jag vill bara konstatera att så länge Social-demokraterna stödde sig mot er, gick räntan upp. Detdrev upp hyrorna för hyresgästerna, gjorde lånendyrare för villaägarna och gjorde hela ekonomin sva-gare. när man i stället samarbetar med blirekonomin bättre. Det är också bra för välfärdspoliti-ken.Anf. 17 ()Herr talman! Den här välfärdsdebatten har delskretsat kring ideologiska tankar och begrepp som vadvi menar med välfärd, solidaritet och livskvalitet, delsen rad konkreta ting kring socialförsäkringssystemoch hur vi skulle kunna få mer för pengarna. Jag hargivit några förslag från liberalerna på hurvi skulle kunna använda pengarna på ett bättre sätt,men tiden medger inte att jag går in på hela raden avförslag.Det som jag vill avrunda med är begreppet liv-skvalitet och frågan om vad som är välfärd. har ju tagit upp en rad punkter.Det handlar om bostad, tillgång till rent vatten, bramat, kläder, utbildning samt hälso- och sjukvård. Dåkan man ju säga att vi i har det väldigt bra,sett från ett internationellt perspektiv.Men det som WHO också tar upp, och där vi hardet mindre tillfredsställande, är frihet från rädsla. UllaHoffmann läste upp ett brev som var väldigt tänkvärt.Det är väldigt många i vårt samhälle som går omkringoch är rädda och att vara rädd hör inte hemma i ettvälfärdssamhälle. Att angripa våldet och rasismen äroerhört viktiga åtgärder för vår välfärd.Det andra är att känna sig behövd. Arbetslösa ochäldre människor som är pensionerade känner en otill-fredsställelse över att man inte är behövd i det härsamhället. Jag tycker att det finns anledning att ta uppen särskild debatt om hur vi skapar ett bättre samhälledärvidlag.Anf. 18 ()Herr talman! slängde ut en mas-sa frågor till mig som han beklagade att jag inte hadebesvarat. Men jag tyckte att det var mer angeläget attta upp detta brev just nu.Jag vill fråga : Menar han verk-ligen att de som uppgörelsen mellan Cen-tern och Socialdemokraterna gav till en socialförsäk-ring som har ca i överskott skullebryta automatiken i statens kostnadsutveckling?Det som kostar, , är a-kassan,och den skall kosta. Den är dimensionerad för 1,5 %-2 %. Att lägga a-kassan utanför statsbudgeten i ettgrundtrygghetssystem innebär i stället att man skjuterproblemen ifrån sig. Arbetslösheten löser man intemed kortare socialbidragsköer utan med aktivarearbetsmarknadspolitiska åtgärder.Anna tar upp de 4 miljarder kronorna.Det är inte vi i som jämt och ständigttar upp det här och talar om att vi inte törs, utan det ärfaktiskt socialdemokraterna och somsäger att vi inte törs. Jag tänker därför inte ge mig in iden debatten, utan jag gör som flickan; jag står lugntoch väntar.Anna tog också upp den ideologiska dis-kussionen som jag förde om socialförsäkringssyste-men. Hon hävdade att framstående företrädare förVänsterpartiet vacklar i takfrågan och kallade det förvänsterpopulism. Men det är jag som är taleskvinnavad gäller socialförsäkringssystemen, och jag vacklarinte i takfrågan.Anna nämnde slutligen att systemen skallvara rättvisa och effektiva. Jag vill då tala om att detinte finns någon enhetlig definition på vad rättvisa är.Det som är rättvisa för mig är att ta från de rika ochge till de fattiga. Det som är rättvisa i exempelvis detnya pensionssystemet är att man får ut det som manhar betalat in. Jag skulle uppskatta om sitt sista inlägg ville definiera vad hon menar medrättvisa.Anf. 19 ()Herr talman! Jag efterlyser en helhetssyn. Kanskekunde man utgå från ett papper om de samlade ned-skärningarna från . Det hargjorts 40 olika sänkningar inom systemen. Dessasänkningar har man fattat beslut om en och en. Jagefterlyser en helhetssyn och att man, innan man görnedskärningar på så många områden, tar reda på hurde drabbar de enskilda människorna och familjerna.En barnfamilj där en förälder studerar på exem-pelvis komvux drabbas av i stort sett alla nedskär-ningar, medan det finns de som går relativt fria frånnedskärningar. Man måste verkligen se över detta påallvar.Det finns inte så mycket nytänkande i utredning-arna som handlar om socialförsäkringssystemen. Deinnehåller litet nedskärningar och kontroller, mennågot nytänkande finns inte. Jag tycker att vi tillsam-mans borde sätta oss ner och tänka efter vad vi kangöra som är nytt här, och inte bara fortsätta på upp-trampade stigar.När det gäller besparingar i de olika systemen harvi i velat spara litet mer, menvi har eftersträvat en rättvisare fördelning. Det gällerbåde barnbidragen, som vi ville ha beskattade, ochsocialförsäkringarna med det brutna taket. Så vi harinte varit ansvarslösa när det gäller ekonomin. Vi harvelat spara mer. Det var inte nödvändigt och är i ochför sig inget att skryta med, men vi har gjort det.Samtidigt måste man komma åt kärnan till pro-blemen, och det är naturligtvis arbetslösheten. Vi harföreslagit delning av jobben, gröna arbeten och ar-betsbyten, som talade om i går.Klyftorna ökar mellan olika grupper men ocksåmellan bostadsorter. Glesbygder och industriortermed hög arbetslöshet och hög kommunalskatt blirförlorarna. I arbetslöshetens skugga ökar dödlighetenmed vid arbetslöshet, självmorden ökarmed , förtidspensioneringarna ökar ochantalet personer som lider av psykisk ohälsa ökar med13 %.Arbetslösheten är det ondas centrum.Anf. 20 ()Herr talman! Jag efterlyste i mitt förra anförandeSocialdemokraternas fördelningspolitik. Jag ärmycket medveten om att man måste ha någonting attfördela, precis som poängterade. Detmåste ett välfärdssamhälle självfallet ha.Tyvärr inledde Socialdemokraterna sitt regerandeförra hösten med en serie återställare som bl.a. gjordeatt tillströmningen av nya jobb stannade upp.Första halvåret 1994 var nytillströmningen av jobbgod. Det blev en kraftig minskning under hösten 1994genom dessa ideologiskt betingade återställare, fjär-ran från allt vad pragmatism är och som verkligenborde prägla politiken i dessa dagar.Tillväxtpolitiken, däremot, ägnade Socialdemo-kraterna ingen tid, kraft eller energi åt under hösten1994 och . Först kommer entillväxtproposition i slutet på . Vi harväntat på den länge.Vändningen i den svenska ekonomin kom 1993.Vi borde alltså vid det här laget ha kommit betydligtlängre än vi har gjort. Vi tappade tempo på ett mycketkraftigt sätt . Jag beklagar dettaoerhört djupt. Många människor skulle kunna halämnat arbetslösheten om detta inte hade skett. Tyvärrskedde det av ideologiska skäl.Anf. 21 Statsrådet ()Herr talman! Ytterst handlar våra socialförsäk-ringar om att skapa faktisk ekonomisk trygghet för deförsäkrade. Men för att fylla sin verkliga funktionmåste systemen också upplevas som trygga av med-borgarna.Vi har mycket hårt budgetarbeteåterskapat ett trygghetssystem som vi faktiskt kanbetala för. Transfereringssystemen har helt enkeltblivit ekonomiskt tryggade. Det är den första förut-sättningen för trygghet. Men en annan viktig förut-sättning är att de är politiskt tryggade.För folk i allmänhet är den stora frågan nu om deträcker med besparingar eller om vi planerar att skäraned mer. För min del är saken klar. Den allmännainkomsttrygghetsförsäkringen som försäkrar det mestaav de flestas inkomster kräver att vi nu sätter klackar-na i marken när det gäller nivåer och tak i socialför-säkringen. Det skiljer oss framför allt från Moderater-na som i stället för att se som en ersättning somav ekonomiskt tvång är i lägsta laget vill gå vidareoch skapa en mindre försäkring för allt färre och utanomfördelning. Också vill sänka tak, menCentern vill åtminstone ha solidaritet, säger man. Vitror inte på strategi. Det som man hör frånModeraterna, och även från ochTCO tyder på att det är svårt att åstadkomma solidari-tet med den politiken.Jag menar att vi politiker nu har chansen att visamedborgarna att vi vill skapa ordentlig stabilitet ochförutsägbarhet i systemen.Den som har följt dagens debatt har kunnat kon-statera att debattörerna inbördes är starkt oeniga. Detfinns inget trovärdigt alternativ till regeringens poli-tik. Men tillsammans med Socialdemokraterna går detatt få en avvägning mellan försäkrings- och fördel-ningsmässiga inslag i våra trygghetssystem. Gärnalitet mer Saltsjöbadsanda. En tillräckligt stor politiskmajoritet kring försäkringar som är både rättvisa ocheffektiva är det som skulle kunna återskapa männi-skors trygghet och tillit till politiken.Anf. 22 ()Herr talman! Ja, , litet av Saltsjö-badsanda hade vi gärna sett när vi fattade beslut omnivåerna i socialförsäkringssystemet . Modera-terna hade lagt fram ett förslag som det bara var attansluta sig till. Men Socialdemokraterna ville intevisa någon sådan anda.Vårdköer utan slut och korridorer fulla med pati-enter. Det var bilden av svensk sjukvård i valrörelsen1991. Vi minns alla de många tiotusentals patientersom väntade på vård när Socialdemokraterna lämnadeöver makten till de borgerliga. Många var sjukskrivnaoch hade svåra smärtor. Det var inte bara köerna sombehövde åtgärdas utan också ekonomin. Med mindreresurser och krav på effektivare vård vändes dennegativa utvecklingen. Vårdköerna försvann, menmycket återstod att göra.I regeringsförklaringen sade IngvarCarlsson: Den generella välfärdspolitiken skall ut-vecklas - inte avvecklas.Ett år har gått. Facit av det löftet har vi i dag.Problemen inom sjukvården hopar sig. Köerna växer.De utlovade höjningarna i socialförsäkringarna ute-blir. Dagens rubriker talar sitt eget språk: Aldrig förrhar sjukvården drabbats så hårt som nu.Hur kan köerna öka så snabbt? Nedskärningar,otydliga spelregler, otydlig ansvarsfördelning ochständiga förändringar skapar otrygghet och ineffek-tivitet i vården. Besparingar görs närmast patienten,medan politiker och administration sitter kvar i orub-bat bo. Den politiska oförmågan syns i allt längreköer, och risken är nu stor att 1980-talets planeko-nomi åter tar överhanden.Aldrig har haft en såstark monopolställning som . Att monopol gerineffektivitet är välkänt - även bland socialdemokra-ter. Trots detta är hela privatvården nu underställdlandstinget. Någon egentlig konkurrens finns intelängre, vilket kommer att visa sig ikvalitet, utveckling och kostnader.Sysselsättningsgarantin är droppen som får bäga-ren att rinna över. Sjukvårdens resurser går till över-talig, friställd personal i stället för till sjuka patienter.Diskussionen i HSU 2000 om att ta bort patien-tavgifterna till husläkarna innebär att ytterligare mil-jarder tas från de sjukaste. redan nuknappa resurser krymper än mer. Är det försvarbartatt prioritera patienter med snuva framför patienter ibehov av specialist och sjukhusvård i väntan påhjärtoperationer?Herr talman! I årets regeringsförklaring under-stryks tyvärr denna prioritering. En särskild statsråds-grupp skall dra upp riktlinjerna för hur folkhälsanlångsiktigt kan förstärkas och hur ojämlikheten i hälsakan undanröjas. Men hur har man tänkt att ta itu medden akuta sjukvårdskris som råder, eller ser man inteden? En allt äldre befolkningkräver mer vård. Patientens valfrihet och tillgång tillvård inskränks - och detta innan de stora besparing-arna inom vården har börjat. Hur tänker Socialdemo-kraterna ta itu med sjukvårdskrisen?Nu måste den negativa utvecklingen i sjukvårdenstoppas medan tid är:Prioritera sjuka patienter! Sjukhusen har redansparat hårt. Fortsatta besparingar måste ske i denadministrativa och politiska överbyggnaden, så långtbort från patienten som möjligt. Behåll vårdgarantin,som var en förutsättning för att ta itu med 1980-taletsvårdköer. Sjuka patienter med årslånga smärtor fickäntligen den hjälp som de så väl behövde. Sysselsätt-ningsgarantin är också ett bra exempel på felaktigprioritering - resurser som borde gå till sjuka går istället till övertalig personal. Att satsa på folkhälsoar-bete kan vara bra, men man måste först ta hand om desjuka patienterna.Minska den politiska detaljstyrningen av vården.Sjukvården behöver klara och enkla spelregler ochramar.Öronmärk sjukvårdens resurser till vård. Det be-hövs en sjukvårdsmodell där vi alla garanteras att depengar som vi betalar till sjukvård också går till vård.I dag sprids landstingsskatten över många områden.Samordna resurserna inom vården. För patientensbästa är alltid ett snabbt omhändertagande och enobruten vårdkedja att föredra. Det är ett sätt att före-bygga onödigt lidande, onödiga förtidspensioner ochonödigt höga kostnader.Herr talman! Problemen inom sjukvården tilltar.Resurserna tryter. Vi får allt fler äldre. Samtidigtställer den snabba medicinskt tekniska utvecklingenhelt nya krav på vården. Nya problem går inte att lösamed gårdagens lösningar. Kanske är det att vågatänka om. Kanske är det att ifrågasätta om dentraditionella sjukvårdspolitiken kan lösa de problemsom sjukvården står inför.På partistämma läggervi fram ett förslag till en allmän hälsoförsäkring, därresurser till sjukvården öronmärks och där förmåns-systemen samordnas för att på bästa sätt ge patientenen trygghet och en värdighet i vården.Anf. 23 ()Herr talman! Jag skall ta upp en grupp som vi än-nu inte har talat så mycket om i den här välfärdsdebat-ten, nämligen de äldre.Pensionsåldern är ju inte någon biologisk gräns.Ingen av kroppens funktioner börjar försämras i justden åldern. För många pensionärer återstår fortfaran-de en tredjedel av vuxenlivet. Vi lever , och viär friskare. Många pensionärer lever ett aktivt liv ochuppfyller de drömmar de haft under sitt yrkesverk-samma liv. De behöver inga insatser från samhället,utan de är ofta en resurs både för barn och barnbarnoch även för sina jämnåriga.Men detta gäller tyvärr inte alla, och även mångafriska äldre oroas för den dag då de inte orkar ta handom sig själva eller sin make/maka. Det är då samhäl-let har ett ansvar för att ge de äldre den vård ochomsorg som de behöver.För liberalerna har äldrefrågorna längehaft sin givna plats högt upp på dagordningen. Det harvi exempelvis visat på många håll i landet där vi haftansvar för sociala frågor, genom att göra besparingarpå andra områden och föra över pengar till äldreom-sorgen. Det är därför vi med sådan envishet har käm-pat för rätten till eget rum på sjukhemmen. Den frå-gan blev för oss en symbol för vår vision om bättrevillkor för äldre och andra som behöver mycken tidoch omsorg, t.ex. de som drabbas av demenssjukdom.Mycket har hänt till det bättre inom åldringsvår-den, men vi anser ändå att det återstår mycket attgöra. Vi vet att behovet av att känna trygghet införålderdomen är mycket stort. Det sker stora för-ändringar och besparingar som ökar den oron, ochmånga vågar inte lita på att deras behov kommer atttillgodoses.Vi vill därför stärka de äldres ställning genom attupprätta en trygghetsgaranti för äldre. I socialtjänstla-gen bör tydligare slås fast vilka skyldigheter kommu-nerna har gentemot de äldre. Kommunerna skall till-handahålla service av god kvalitet, bygga bostäderoch ge anhöriga stöd.