prot · GJ0928 · 1995-11-23 00:00:00 — Men om man låter varje människa ha sin egenidentitet går det bra.Nationaldagen har ju faktiskt bara på nack-en. Det var som den firades första gången. Dåhade vi tidigare firat som svenska flaggansdag. Det är också litet förvånande att ett land somSverige inte har haft nationaldag under en längre tid.Under de här åren har det skett en ganska kraftigutveckling. Den första gången jag som VD i PositivaSverige skickade ut en broschyr med nationalsångentill alla skolbarn skrevs det i massmediernaatt vi ville provocera barnen till att sjunga national-sången. Det säger en del om läget i landet då. Numeraefterfrågas de här broschyrerna, och man sjungernationalsången. Men fortfarande hör jag att en delrektorer säger att de inte vill sjunga nationalsångendärför att det finns invandrare på skolan.Då är vi tillbaka till det som någon redan har på-pekat i debatten , nämligen att det är invandraresom vill fira nationaldagen, att det är invandrare somvill sjunga nationalsången. Vid en examen som jagdeltog i ville rektorn inte ta upp nationalsången. Dåreste sig en svart flicka upp och började sjunga, ochdå kunde ju rektorn inte hindra det. Det finns alltsåmånga krafter som står bakom den här tanken.Jag håller helt med dem som har sagt att det intebara kan bli fråga om en allmän helgdag. menar ju t.o.m. att skulle bli en dagför . Det är självklart att nationaldagen skall blien dag som fylls med innehåll. Det finns redan raderav uppfinningsrika människor över hela landet somkämpar på och som ordnar saker. Här i Stockholmt.ex. är numera så fullt att man diskuterarmöjligheten att förlägga firandet till , därmånga fler människor skulle få rum.Fru talman! Jag menar att underlaget, möjligheter-na för att fira nationaldagen är stora.Jag vill också ta upp en annan sak, som säkertskulle kunna utvecklas. Många kommuner delar ju nuden ut medborgarskapsbevis till sina nyblivnasvenska medborgare. Det har uppskattats oerhört. Pådet sättet kan nationaldagen bli för både våranya svenskar och våra gamla svenskar.Och som sagt - att hissa flaggan är också något vigör allt oftare.Men det är ju inte bara för de yttre festligheternasskull som vi behöver nationaldagen. Det är minst likamycket fråga om ett inre behov. Vad krävs av densvenska identiteten? Några här har talat om en"grumlig nationalkänsla". Jag menar att väldigtmånga svenskar inte ens har fått diskutera vad ennationalkänsla innebär. Hur byggs den upp? Vad för uttryck? Vi har i varit rädda för attöver huvud taget nudda vid den diskussionen. Jag troratt vi måste börja göra det. Vi måste börja diskuteravad en svensk identitet betyder, vad det betyder attvåga vara stolt över att vara svensk.Vi måste också kunna diskutera motsatsen, dvs.hur kommer det sig att svenskar inte är stolta över sitteget land. Att vara stolt över sitt land är ju något oer-hört självklart. Om man inte är stolt över sig själv,vem skall då vara stolt över en? Om man inte bryr sigom vad man själv gör, vem skall då bry sig om det?Om man inte är stolt över sitt eget land, vem tar dåansvar för det?För mig är det här oerhört viktiga frågor. Det äroerhört viktigt att se att det yttre symboliska firandetav som helgdag, som nationaldag också harinre mycket påtagliga konsekvenser, som kan ge upp-hov till en starkt förbättrad konkurrenskraft men ock-så en mycket starkare identitet.När vi skulle gå med i EU var det ganska mångasom blev nyfikna på . Vad var egentligenSverige för ett land? Plötsligt kom på kartanpå ett alldeles nytt sätt. Då började man undra vad detvar för bild vi visade upp av . Ja, vi var ettland som inte hade någon nationaldag, men vad stodvi för i övrigt? Vilka är det viktigaste svenska egen-skaperna? Det var väldigt svårt att tala om. Jag trorändå att det är viktigt att tala om den saken.Vad är det som kännetecknar ? En sak somkännetecknar är vårt behov av att hylla vårnatur, att vara ute i naturen. Därför är enväldigt bra dag att fira nationaldagen. Det är ju dåsom är som allra vackrast, eller hur?Det finns också en annan sak som är viktig att taupp i det här sammanhanget, nämligen att andra län-der firar sina nationaldagar. Vad skall vi bjuda vårautländska vänner på? Jag tycker att vi skall kunnabjuda dem till och att vi en gångom året faktiskt kan hylla Sverige.Jag skulle vilja att det i lagtexten stod: Med all-män helgdag avses i lag eller annan författning sönda-gar, däribland , , juldagen,annandagen, , , Kristihimmelsfärdsdag, nationaldagen, midsommardagenoch alla dag.Med det vill jag yrka bifall till reservation 1 ochtacka för ordet. Jag hoppas att det som tidigare stämmer, dvs. att det bara är en tidsfrågainnan nationaldagen i blir helgdag. Jag villockså skicka med till justitieministern att det är intres-sant att diskussionen om nationaldagen avfärdas meden enda mening.Anf. 46 () replikFru talman! Vi avfärdar inte nationaldagen med enenda mening. Det vi ifrågasätter är att den görs om helgdag, med de konsekvenser det kan få.Jag tror att annars är på rätt spårnär det gäller den interkulturella processen. Jag troratt om vi svenskar är delaktiga i våra flyktingars ochinvandrares firande av sina nationaldagar, ökar pres-sen på oss att bli medvetna om vad vi har och hur viuttrycker det. Det är så man tydliggör sin egen identi-tet. Egentligen är det själva grunden för hur en sannoch riktig dialog går till. Jag vill gärna lyckönskaBirgitta och många andra som arbetar för attutveckla nationaldagen.När den utvecklingen har kommit en bit på vägkommer det att bli uppenbart att tiden den 6 juni-kvällen, en vacker sommarkväll, inte räcker till, ochdå kommer frågan att få ny aktualitet här. Jag lovaringet, men visst skall vi vara redo att ta steg i den härriktningen när det visar sig att behovet finns. Dialogenmåste ändå komma i gång. Folket måste resas.Jag tror att flyktingars och invandrares syn på bå-de sina egna nationaldagar och vår nationaldag ärnågot av en nyckel i det här sammanhanget.Anf. 47 () replikFru talman! Det var faktiskt justitieministern jagtalade om. Det är hon som i propositionen1994/95:100 avfärdar nationaldagsresonemanget i enenda mening. Jag menade inte att ni gör det i utskot-tet.Det är förvånande att vi i skall delta vidandra länders nationaldagsfirande men att vi inte skallha någon egen nationaldag att bjuda in invandrarna,de nya svenskarna till. För mig känns det väldigtkonstigt.Det är ungefär så vi resonerar i andra samman-hang. Vi skall självklart köpa aktier i andra företagutomlands, vi skall självklart ha sommarhus utom-lands, men hit till skall inga andra få komma.Vi skall helst inte ha några turister, vi skall inte hanågra utifrån som köper sommarhus här, vi skall intetillåta internationella investeringar i . Vi lever i en internationell värld, vi måste föraden här dialogen, och vi måste ställa upp och ge någotvi också. Vi kan inte bara tro att vi skall få av dem. Vimåste kunna säga: Om vi kommer till er ,så kommer ni till oss . Om vi går på engrekisk högtid, måste vi kunna bjuda tillbaka den 6juni.Den här folkliga uppslutningen finns. Jag kan bju-da in till många ställen i där detkommer tiotusentals människor. Det skall bli ett nöje.Jag skall skicka 10-20 inbjudningar. Vi här i riksda-gen är ju lediga då. Alla andra är inte lediga den 6juni, men är ledig och jag med.Anf. 48 () replikFru talman! Jag har litet svårt att känna igen mig iden negativa lista på allt vi inte vill som beskriver, men jag vet å andra sidan inte vilkasom är "vi" i det här resonemanget.Jag tror inte att det främst handlar om att vi skallgynna resebolagen att starta storskaliga charterresormellan nationerna för att vi skall fira varandras natio-naldagar. Jag ser det snarare som en möjlighet för ossi vårt eget land att få en fördjupad identitet. Då är detbra att vi kan fira , och andra län-ders nationaldagar och också fira den svenska och attvi på det sättet kan se hur utbytet kan växa fram.Jag har talat vid - dock inte för10 000 människor, men jag var nöjd med dem somvar där, och vi hade det trevligt.Anf. 49 () replikFru talman! Jag har försökt göra en jämförelsemed den tidigare rådande svenska inställningen - somnu håller på att försvinna - som har inneburit att vihar kostat på oss att köpa sommarhus i andra ländermen inte tillåtit utlänningar att köpa hus i . Jagmenar självfallet inte att vi skall ha den typen av in-bjudningar till nationaldagen, utan det skall ske iSverige.Jag är mycket tacksam för de positiva orden. Jagskall med intresse följa vad som händer inom social-demokratin när det gäller de här frågorna.Anf. 50 ()Fru talman! Jag tänkte bara kommentera BirgittaWistrands inlägg, eftersom jag tyckte att hennes jäm-förelse i den här diskussionen var hårresande. I övrigthar det varit en ganska intressant diskussion, om na-tionalism verkligen är en grund för internationalism.Birgitta sade, om jag inte helt missuppfatta-de henne, att man måste lära sig svenska innan mankan lära sig andra språk. Jag tror att det är sant, sär-skilt för dem som växer upp i . Men att ha detsom en grund för att man måste vara nationalist för attbli internationalist synes mig mycket märkligt. Attdessutom hävda att forskningen står bakom sådanarön är litet övermaga.Jag har också en fråga till . Detvar intressant att det i slutet av hennes anförande komen liten kläm, att om vi nu lyckas stärka nationalkäns-lan och får ett ordentligt firande av national-dag kommer det att leda till stärkt konkurrenskraft. Ärdet egentligen det som är syftet?Anf. 51 ()Fru talman! Jag förstår att det känns svårt för er attgå med på att det finns forskning som tar upp de härfrågorna. Men jag kan erbju-da en lång litteraturlista, som visar att de här sakernaär väl dokumenterade. Det gäller just att det förstkrävs en stark nationalkänsla för att man skall kunnabli internationell. Alla behöver en egen nationalitetför att bli internationella.Jag tycker inte alls att det är något fel med kon-kurrenskraft, utan det är väldigt bra - annars kanSverige inte överleva. Jag hoppas att också PeterEriksson vill att skall överleva.Anf. 52 ()Fru talman! Jag har bara svårt att se varför detskulle leda till stärkt konkurrenskraft om nationalda-gen blev helgdag. Jag får det inte riktigt att gå ihop.Om kan visa mig seriös forsk-ning som säger att nationalism är en grund för inter-nationalism är jag mycket intresserad, och jag lovaratt titta på det.Anf. 53 ()Fru talman! Det är alltså den nationella identitetensom vi talar om. Nationalism har ju för svenskar blivitnågonting som är oerhört fult. Vi talar om att saknanationell identitet; då kan man inte heller bli interna-tionell. Vi har inte varit särskilt ordentliga när detgäller grammatiken i denna debatt, så jag tycker där-för att det är viktigt att säga att det är nationell identi-tet vi talar om.Jag skall överlämna den här litteraturlistan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )10 § Längre upphovsrättsligt skydd och droitde suiteFöredrogsLagutskottets betänkande 1995/96:LU1Längre upphovsrättsligt skydd och droit de suite(prop. 1994/95:151)Anf. 54 (m)Fru talman! betänkande rörandelängre upphovsrättsligt skydd och droit de suite grun-dar sig på en proposition som regeringen lade fram ivåras och i vilken regeringen ursprungligen hade tänktsig ett ikraftträdande av lagen i år.Då det emellertid visade sig att frågan om åter-uppväckande av rättigheter vållat viss uppmärksamhetbland flera av EU:s medlemsländer och det ävenifrågasatts om direktivet med tvingande verkan på-fordrade att redan utlöpta skyddstider skulle återupp-väckas, beslutade utskottet dock att uppskjuta denslutliga behandlingen av hela ärendet till denna höst.Under tiden skulle man avvakta hur en del medlems-stater avsåg att hantera frågan.Lagförslaget går i huvudsak ut på att man nu infören till upphovsrätten knuten ersättning åt endast bild-konstnärer då deras verk vidareförsäljs yrkesmässigt,dvs. att man nu inför det som i den franska rättenbrukar benämnas droit de suite i den svenska upp-hovsrättslagen. Man föreslår en generell ersättning om5 % av försäljningspriset, såvida detta överstiger entiondel av gällande basbelopp, att tillfalla konstnärendå hans eller hennes verk vidareförsäljs yrkesmässigt.Sådan rätt till ersättning skall gälla under verkets helaskyddstid, vara personlig och ej kunna överlåtas samttillämpas på verk av den som är svensk medborgareeller har sin vanliga vistelseort i Sverige.Vidare föreslås - i syfte att uppfylla ett EU-direktiv - att skyddstiden för upphovsrätt till litteräraoch konstnärliga verk i allmänhet skall sträckas utfrån nuvarande till 70 år.Fru talman! Vi moderater markerade redan i vårasstarka tvivel på rimligheten i och av att införa en lagom droit de suite, alltså en rätt till ersättning vid yr-kesmässig vidareförsäljning av konst. Vi menar, attom det vällovliga syftet är att förbättra nu levandebildkonstnärers villkor uppnås detta inte i någon bety-dande mån genom förslaget, utan det borde kunnalösas på andra och bättre sätt. Såvitt vi kan förståsaken kommer nämligen förslaget i huvudsak attgynna redan väletablerade konstnärer samt arvingartill ett fåtal avlidna konstnärer, vars verkmed tiden nått höga pekuniära värden.Vi ifrågasätter också det principiellt rimliga i attsärbehandla just bildkonstnärer i detta sammanhang.Man skulle nämligen kunna tänka sig att andra konst-närliga yrkesutövare, t.ex. arkitekter, också kundekomma i åtnjutande av en sådan här ersättningsrätt.Det finns också en uppenbar risk för - det visarinte minst erfarenheter från utlandet - att administra-tionskostnader slukar merparten av inkasserade er-sättningsbelopp, liksom att till rimliga kostnader inrät-ta ett system för effektiv kontroll av att lagens bokstavi detta sammanhang efterlevs, såsom t.ex. efterforsk-ning och spårning av efterlevande ersättningsberätti-gade.Företrädare för konsthandeln har också, fru tal-man, uttryckt oro för - och vi moderater delar denoron till fullo - att en vidareförsäljningsavgift kankomma att driva handeln med konst "under jord", dvs.på svarta marknaden och/eller utomlands till ländersom saknar eller nonchalerar liknande regler.Vi har också noterat att det inom EU inte finns -och troligen heller inte kommer att påbjudas - någotdirektiv om införande av droit de suite som gör att detav den anledningen skulle finnas skäl för attöverväga eller uppfatta sig förpliktigat att införa enmotsvarande ersättningsrätt.Och om man nu över huvud taget skall ha en så-dan ersättningsrätt vid yrkesmässig vidareförsäljningmenar vi under alla omständigheter att en differentie-ring av avgiften bör eftersträvas för att, om möjligt,motverka risken för att svensk konstmarknad förloraren stor del av sina uppdrag till länder utan sådana häravgifter eller till marknader som nonchalerar regler avliknande slag.Fru talman! Med hänvisning till vad jag nu harsagt ber jag att få yrka bifall till reservation nr 1.I samma betänkande tar utskottet upp frågan omlängre upphovsrättslig skyddstid. Regeringen föreslårnämligen, med hänvisning just till ett EG-direktiv avden , att en harmonisering av skydds-tiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheterskall införas. I praktiken innebär det här att man nuföreslår en förlängning från nuvarande till 70 åroch att vissa övergångsbestämmelser skall gälla tillskydd för tredje man.Fru talman! Jag har under hand, via utskottskans-liet, inhämtat att upprinnelsen till den längre skyddsti-den - de flesta EU-länder har nämligenannars tillämpat - utgör ett initiativ från Tysk-land som införde den förlängdaskyddstiden av hänsyn till den relativt blyg-samma konstnärliga produktion som åstadkommitsunder och mellan de båda världskrigen. Frankrikeföljde efter med att också införa 70-årsgräns.Det aktuella EG-direktivet fanns redan när Sverigeblev medlem i EU. Vi har inte kunnat påverka det inågon del. Vi moderater anser heller inte att just dettadirektiv är bra. Vi ser heller inga direkta kulturpolitis-ka motiv för ett förlängt upphovsrättsligt skydd. Detkommer snarare att förorsaka stora kostnader ochandra administrativa olägenheter för t.ex. radio ochTV, som använder sig av sådana fria verk som pånytt blir skyddade.Villkoren för nu levande konstnärer och författareberörs över huvud taget inte av den 20-åriga förläng-ning som det här är fråga om. Förslaget tar endastsikte på arvingar i andra och tredje led eller andra somkan härleda en rätt till verk, vars upphovsmän varitdöda i . Vi vänder oss också motatt regeringens förslag avses få retroaktiv effekt.Förslagets effekter för medier, kulturinstitutioneroch förlag berörs över huvud taget inte, vilket vi anservara en stor brist. Ej heller berörs konsekvenserna avatt nu verksamma författares och andra konstnärersbehov av att fritt kunna utnyttja äldre fria verk när detgäller ombearbetningar och nytolkningar i betydandemån kommer att kringskäras. Risk kan t.o.m. sägasföreligga för att förslaget kan komma att hämma vissnyskapande konstnärlig verksamhet.Vi anser därför att regeringen med skärpt upp-märksamhet måste följa effekterna av denna nyalagstiftning och att, i den mån den behöver ändras, fårdet ankomma på regeringen att inom EU kraftfulltverka för att en ändring av direktivet kommer tillstånd. Detta bör som sin mening ge rege-ringen till känna.Avslutningsvis vill jag med stöd av vad jag här haranfört yrka bifall också till reservation nr 8.Anf. 55 ()Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till förslagetatt regler om s.k. droit de suite införs i upphovs-rättslagen. Droit de suite låter konstigt och klingarinte speciellt svenskt. Man kan kanske säga att försla-get i sin helhet inte heller är särskilt svenskt. Detbehöver i och för sig inte betyda att det är dåligt i alladess delar. Förslagen i detta betänkande är alltså för-anledda av ett EG-direktiv. Droit de suite är den ijuridiskt språkbruk vedertagna beteckningen för en tillupphovsrätten knuten ersättning till bildkonstnärer närderas verk vidareförsäljs.Det är viktigt att bildkonstnärerna får ordnade för-hållanden och rimliga ersättningsregler för att kunnafungera och fortsätta att berika vårt kulturliv. FrånCentern hyser vi inte de farhågor som föregåendetalare anförde från talarstolen. Jag överlåter i övrigtdebatten med föregående talare till utskottets talesmanSven-Erik Österberg.Att införa den föreslagna ersättningen är ett steg irätt riktning, som jag sade tidigare. Men från Centernssida vill vi gå ett steg längre. Regeringens förslagomfattar endast yrkesmässig försäljning av konstverk.All privat vidareförsäljning av konst lämnas därvid åtsidan. Det innebär att konstnärerna går miste omrättmätiga ersättningar jämfört med när verk säljsyrkesmässigt. Det rör sig i de flesta fall om verk avmindre kända konstnärer och amatörer. Med denordning som föreslås gälla missgynnas de i förhål-lande till de stora, redan etablerade konstnärerna.Vi vill värna de små och svaga även här. Därförmenar vi att regeringen borde ha övervägt möjlighe-terna att införa en ersättning också för konst som säljsprivat. Vi har föreslagit det i vår motion. Vi har intehaft framgång i utskottet och har reserverat oss. Cen-tern står givetvis bakom den motionen och reservatio-nen. Jag avstår med hänsyn till kammarens tid från attnu yrka bifall till reservation nr 5 i betänkandet.Vi har också velat gå längre när det gäller antaletkonstnärer och verk som skall omfattas av ersättning-en. Enligt propositionens förslag skall miniminivånför ersättningen läggas på av basbeloppet. Detskulle innebära att alla konstverk som understiger3 i runda tal inte är berättigade till ersättning.Det tycker vi missgynnar de mindre kända konstnä-rernas verk i förhållande till dyrare verk av kanskemer etablerade konstnärer. Vi har i motionen före-slagit att minimisumman läggs på av basbeloppet.Det var ett förslag som också vann kulturutskottetsbifall när man yttrade sig till lagutskottet. Efter diver-se budgivning har en majoritet av lagutskottet hamnatpå en miniminivå om av basbeloppet. Vi harifrån medverkat till att nivån har bringats neri förhållande till regeringens förslag och kan anslutaoss till detta förslag. Vi menar att frågan har förtsframåt i betydande omfattning genom att minimipro-centen halverats i förhållande till regeringens förslag,vilket i sin tur innebär att betydligt fler konstverk ochkonstnärer kommer att omfattas av ersättningen.Jag noterar att och intevarit lika kompromissvilliga. Att ensidigt vidhålla ettursprungsförslag och vägra medverka i en kompro-miss kunde inneburit att ingen förbättring åstad-kommits för de mindre etablerade konstnärerna. Denrisken ville inte ta. Därför har vi medverkattill denna lägre miniminivå på i förhållande tillregeringens ursprungsförslag på . Jag yrkar bifalltill utskottets hemställan i denna del.I vår centermotion L36 har jag föreslagit i yrkande nr 3 att den organisationsom företräder upphovsrättsinnehavarna skall träda ini fall där normalt Allmänna arvsfonden inträder. Ensådan ordning skulle enligt vår uppfattning främjakulturarbetarna bättre och stimulera det konstnärligaarbetet. Kulturen skulle berikas ytterligare i det härfallet, liksom utskottet gjort i fråga om sänkningen avminiminivån för stödet, som jag berörde. Utskot-tets majoritet har inte ansett sig vara mogen att gå påden linjen, varför jag yrkar bifall till reservation nr 6 iutskottets hemställan.Om konstnärernas organisation får det stöd somskulle utgå då inga arvingar finns, stannar stödet inomkulturarbetarkåren och kan omformas till ett generelltutformat stöd till bildkonstnärerna.Jag måste fråga majoriteten varför ni vill missunnakonstnärerna de pengar som kommer från deras egnaverk. Logiken hade bjudit att utskottet även här till-mötesgått motionsförslaget från Centern.Fru talman! Låt mig sedan vad beträffar andradelar av förslagen i betänkandet säga att vi från Cen-terns sida ställt oss bakom dem. När det gäller för-längningen av skyddstiderna, framför allt den retro-aktiva verkan som föreslås, har vi gjort det med stortvekan. Det här förslaget är i sin helhet föranlett av ettEG-direktiv. Annars skulle vi aldrig ha kommit påtanken att hitta på något så dumt. börjar allt flerländer att anta reglerna. Därför har vi inte velat attSverige skall sära ut sig i det här fallet. Vi förutsätteremellertid att genom regeringen verkar för attvi kommer tillbaka till mer rimliga upphovsrättstideroch att retroaktiviteten tas bort.Med det anförda yrkar jag bifall till övriga delarav hemställan.Anf. 56 ()Fru talman! betänkande nr 1 behand-lar upphovsrätt, som ni har förstått. Detta är ofta obe-kanta och svårförståeliga frågor för vanligt folk, ickedesto mindre är det viktiga och värdefulla angelägen-heter för berörda parter.Det kompletta rättssamhället skyddar medborgar-nas hela intressesfär, alltså även s.k. intellektuelltägande av exempelvis litterära och konstnärliga verk,av uppfinningar och av varumärken. Så sker genomimmaterialrätten. Detta är ett speciellt rättsområdeoch det kännetecknas av en komplicerad regelbildningmed nödvändig och helst global harmonisering avregleringen. Dessutom påverkas immaterialrättenofrånkomligen av den pågående snabba och omfattan-de IT-omvandlingen i vårt samhälle.Nu förstärks upphovsrätten, alltså rätten till litterä-ra och konstnärliga verk, inklusive s.k. närståenderättigheter, genom att skyddstiden förlängs från 50 till70 år. Härmed uppnår man en rättslig EU-harmoni,dvs. samma regler gäller i samtliga EU-länder. Dethär är ett utomordentligt viktigt steg på vägen mot englobal harmonisering.Samtidigt får vi en upphovsrättslig nyhet i svenskrätt. Äntligen, påstår jag, införs droit de suite, alltsåen rätt för bildkonstnärer att få ersättning vid vidare-försäljning av deras bildkonstverk. Denna rätt finnssedan flera år i de allra flesta EU-länderna. Detta ärockså en mycket angelägen svensk kulturpolitiskåtgärd. Beklagligtvis är den föreslagna ersättningsmo-dellen otillfredsställande. En lämplig modell skallbåde tillgodose syftet att ge bildkonstnärerna drägligaekonomiska villkor och bibehålla de framti-da möjligheterna för en fungerande andrahandsmark-nad inom svensk konsthandel.