prot · GI09113 · 1995-06-01 00:00:00 — Detta innebäratt person- och belastningsregister skall ersättas av ettbelastningsregister och att det skall inrättas ettmisstankeregister med uppgifter om bl.a. den som ärskäligen misstänkt för brott enligt den s.k.personbladsrutinen. belastningsdelföreslås samordnad med belastningsregistret.I reservation 1 anser ochMiljöpartiet att de uppgifter som skall tas in imisstankeregistret, och i vilken omfattning denberörde, myndigheter och enskilda skall få ta del avuppgifterna i registret, inte är tillräckligt utredda. Defrågor som och reserverarsig för kommer att belysas i det utredningsarbete somnyligen inletts om den närmare utformningen av denrättsliga regleringen av registret.I reservation 2 angående mom. 2 om EU-anpassning menar samlingspartiet attregeringen i propositionen borde redovisat sin syn påregisterfrågorna utifrån att medlemskap i frågor om hur våra nationella register kankomma att förhålla sig till övriga medlemsländersregister i olika avseenden. Då det pågår ett arbete medatt belysa de frågeställningar som aktualiseras i dennareservation anser utskottet inte att någon åtgärd frånriksdagens sida är nödvändig.Herr talman! Vidare menar i sin reservation angående mom. 3 omregistrering av minderåriga lagöverträdare m.m. attdet är nödvändigt att den som är ochskäligen misstänkt för brott blir föremål förregistrering.Brottsförebyggande rådet har inom ramen för ettregeringsuppdrag att ta fram underlag förett nationellt brottsförebyggande program. Utskottetanser att resultatet av detta utredningsarbete böravvaktas som utskottet vill understryka attdet skulle vara av stort värde att ha tillgång tilltillförlitlig statistisk information om brott begångnaav barn . Utskottet avvaktar därmed detförslag som regeringen kommer fram till efter att dettabetänkande behandlats.Herr talman! Slutligen anser ,och i reservation 4 att detbehövs tillgång till bättre statistiskt underlag förstudier av brottsutveckling m.m. i kampen mot våldoch hot mot kvinnor i nära relationer än vad som förnärvarande är tillgängligt.Kvinnovåldskommissionen skall enligt sinadirektiv undersöka om den nuvarande brottsstatistikenkan och bör könsuppdelas i större utsträckning än förnärvarande. Vidare pågår inom i samarbete med ettarbete för att finna metoder för att statistiskt bättrekunna följa de rättstillämpande myndigheternashantering av ett ärende från anmälan till lagföring.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet och avslag påsamtliga reservationer.Anf. 8 (mp)Herr talman! Jag vill fråga som avses med ytterligare utredning. Jag tyckteatt sade att de farhågor somjag har belyst i mitt anförande skall utredasytterligare. Som jag uppfattar det är det en utredaresom sitter och gör arbetet och för fram sina åsikter.Det verkar inte som att de farhågor som jag harbelysts har tagits upp, utan det är det som behövsgöras.Jag förstår inte vad menarmed ytterligare utredning. Det här betänkandet skallutmynna i ett lagförslag. Har jag missuppfattatgången?Anf. 9 ()Herr talman! Jag vill hänvisa till mitt anförande.Jag uppfattar det som att frågar omreservationen från och . Defrågorna kommer att belysas tydligt.Det är också värt att komma i håg att detta beslutinnebär riktlinjer, precis som jag sade, för kommandeförslag till ny registerstruktur.Anf. 10 (mp)Herr talman! Hur kommer dessa tankar attbelysas? Jag förstår inte hur det skall gå till. De finnsju bara i och reservation.Utskottet har inte belyst dessa farhågor.Anf. 11 ()Herr talman! Det finns inte något lagförslag ,utan det är efter det att utredningsarbetet är klart somdet kommer att finnas ett lagförslag som vi kan taställning till.Anf. 12 ()Herr talman! Det är just den här utredningen somjag är ute efter i reservationen. att det här bara är riktlinjer och att utredarenkommer att titta på de här frågorna. Det är det vi iVänsterpartiet har vänt oss mot.Det görs i de här riktlinjerna en ganska klaruppdelning i fråga om hur registret skall byggas upp,och det sägs att det skall skapas ett nyttmisstankeregister. Det finns inte några farhågor ifråga om hur uppgifterna kommer att föras in ochvilka som kommer att ha tillgång till dem.Därför ansåg vi att det var viktigt att inte anta dehär riktlinjerna , utan att vi skall vänta på utredaren,som kommer med ett samlat förslag. Det är dengången vi brukar ha i vanliga fall. Om man precis hartillsatt en utredning borde man vänta tills den kommermed ett förslag, i stället för att ge så tydliga riktlinjer.Anf. 13 ()Herr talman! Jag vill vidhålla att vi antarriktlinjerna . Utskottet har den inställningen, ochdärför avvaktar vi det lagförslag som kommer.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §)12 § Några delgivningsfrågorFöredrogsJustitieutskottets betänkande 1994/95:JuU22Några delgivningsfrågor (prop. 1994/95:188)Anf. 14 (m)Herr talman! Till det betänkande omdelgivningsfrågor som vi nu skall debattera finnsfogade två moderata reservationer, som rör delseffektiviseringar på delgivningsområdet, dels privatastämningsmän.Vår utgångspunkt när vi moderater har tagitställning till propositionens förslag på det här områdetär att snabbhet och effektivitet på delgivningsområdetgagnar rättssäkerheten. Omvänt gäller, att om viförhindrar förbättringar i delgivningssystemetkommer detta att missgynna rättssäkerheten. Eftersomrättssäkerheten är central för oss - jag utgår att den ärdet för hela kammaren - är det angeläget att vi har enöppenhet för att pröva nya vägar och nya metoder föratt just öka på snabbheten och effektiviseringen idelgivningsverksamheten.Det finns också skäl att se över effektiviteten frånen annan utgångspunkt. Vi vet attdelgivningsverksamheten - framför allt om den inteomprövas och effektiviseras - tar onödiga resurser ianspråk, bl.a. från polisen. Då är det viktigt att mankan frigöra resurser från polisen, i syfte att polisenskall kunna ägna sig åt specifika polisiära uppgifter,där de är bättre skickade att klara saker som inteandra kan göra.Det är de två utgångspunkterna som har väglettoss när vi har tagit ställning till propositionensförslag.Det är också viktigt att notera att det finns enbetydande enighet i utskottet om att merparten avförslagen i propositionen är någonting som vi allasluter upp kring. Det finns också anledning attmarkera att enighet råder om betydelsen av atteffektivisera delgivningsförfarandet.Jag tror också att det finns en betydande enighetom att man kan förenkla. Men man kan komma till enpunkt då man inte kan gå längre i förenklingar avformaliakraven, därför att där går gränsen för vad somkan vara rimligt för att kombinera det med en godrättssäkerhet. Det kan i och för sig vara enbedömningsfråga från område till område att taställning till, men det finns definitivt - det är viktigtatt understryka det - en nivå under vilken man intekan gå när det gäller formaliakraven. I vissasituationer är det utomordentligt viktigt attformaliakraven iakttas.Vi vill alltså från moderat sida på ett par områdengå längre än vad som föreslås i propositionen. För detförsta gäller det kärandens möjligheter ochskyldigheter att i dispositiva mål ombesörjadelgivningen. Vi föreslår alltså att man skall ha störremöjlighet och större skyldighet från kärandens sida idispositiva mål, och en sådan regel måste följas av ettmycket ordentligt kontrollsystem, som innebär har en garanti för att personer som kan ha ensvagare position garanteras en rätt att få sin sakframförd. Det är viktigt att markera detta.Det har framförts av utskottsmajoriteten att vårtförslag skulle innebära problem och farhågor i detavseendet. Men vi tror att det är möjligt att kombineraen större rätt och skyldighet för de kärande idispositiva mål med den positionen som kärandebehöver ha, dvs. en stark position.Vi tror också att det är viktigt att regeringenfunderar vidare på de här sakerna, kommer tillbakatill och redovisar förslag , såatt ett sådant förslag skulle kunna gälla från den 1januari 1996. Jag tror att det i utskottshandlingarnastår , men det skall självfallet varaden 1 januari 1996.För det andra tror vi att det finns fördelar att vinnamed en utvidgning av stämningsmannabehörighetenpå delgivningsområdet. Enligt vår uppfattning böräven privat arbetande stämningsmän, som står underoffentlig kontroll, kunna godtas och ges sammabehörighet att överlämna handlingar och intyga att såhar skett. Förslagsvis bör polis och länsstyrelse kunnautöva den här tillsynen och kontrollen. Det är alltsåväldigt angeläget att understryka, att när vi vill föreslådetta och vill se en sådan möjlighet förverkligad, ärdet i kombination med ett mycket ordentligt kontroll-och tillsynsförfarande från den offentliga maktenssida.Även här menar vi att regeringen bör återkommatill , så att vi kan få beslut ochikraftträdande av en sådan möjlighet och ett sådantsystem från den 1 januari 1996.Med det, herr talman, yrkar jag bifall tillreservation nr 1.Anf. 15 ()Herr talman! I detta betänkande behandlasregeringens förslag om effektiviseringar pådelgivningsområdet, bl.a. utvidgade möjligheter attanvända förenklad delgivning och att läggadelgivningsansvar på käranden i dispositiva tvistemål.Därtill föreslås utvidgade möjligheter att tillgripahusrannsakan för att kunna genomföra delgivning ibrottmål samt föreslås att utredning i ettdelgivningsärende om att den sökte håller sig undanskall få användas vid bedömning av om han håller sigundan även i ett senare delgivningsärende.Delgivningssystemet har varitföremål för flera översyner, och lagändringar harföretagits vid flera tillfällen.Den 1 februari 1991 genomfördes vissa ändringari delgivningslagstiftningen, och reformen har, såsomdet aviserades i propositionen, nu utvärderats.Domstolsverket har avlämnat en rapport, där detsammanfattningsvis sägs att man har funnit att de nyareglerna på det hela taget fungerar tillfredsställande.Trots de åtgärder som mer eller mindrefortlöpande under harvidtagits för att effektivisera delgivningsverksamhetenär läget bekymmersamt. Särskilt ansträngd är polisensstämningsmannaorganisation.Bristande delgivning gör ofta att ett förfarandehejdas och leder på detta sätt till effektivitetsförluster.Bristande delgivning är t.ex. den viktigaste orsakentill att rättegångsförhandlingar får ställas in.När försök till effektiviseringar avdelgivningsverksamheten övervägs måste alltidrättssäkerhetsaspekter beaktas. För att kunna tillvaratasin rätt måste alla på ett tillräckligt säkert sättunderrättas om vad som krävs av dem. Å andra sidanär det också en rättssäkerhetsfråga att den som har ettkrav mot en annan inte hindras från att komma till sinrätt genom att motparten kan hålla sig undandelgivning. Ändringar av delgivningsregler innebärdärför i allmänhet en balansgång.De nu föreslagna förändringarna syftar till att i änhögre grad förenkla och förbättra delgivningssystemetmed ett bibehållande av en hög rättssäkerhetsnivå.Regeringen gör också den bedömningen att deföreslagna lagändringarna skall leda till att polisensstämningsmannaorganisation kommer att avlastasbetydligt samt att även andra myndigheter, särskiltdomstolarna, avlastas en del arbete med delgivning.De nya reglerna kommer att bidra till effektivare ochsnabbare handläggning av många mål och ärenden,och viktiga besparingar kan hämtas hem.Propositionen innehåller bl.a. förslag om att i ettmål om betalningsföreläggande eller vanlighandräckning hos kronofogdemyndigheten skallinformation om förenklad delgivning kunna delgessvaranden för att sådan delgivning sedan skall kunnaanvändas genast i tingsrätten, om målet efterbestridande överlämnas dit för fortsatt handläggning.I propositionen föreslås också att husrannsakanskall kunna tillgripas för delgivning av stämning ibrottmål och för kallelse av den tilltalade tillförhandling i brottmål, allt oavsett brottetssvårighetsgrad. En förutsättning är dock attdelgivningsförsök har misslyckats ellerbedöms som utsiktslösa.Från polis- och åklagarhåll anförs bl.a. atthusrannsakan för delgivning inte kommit tillanvändning ofta men att delgivning kan underlättasom den sökte får klart för sig att husrannsakan kankomma att företas. Vidare anför man att en möjlighettill husrannsakan kan vara av stort processekonomisktvärde.Det sägs också beträffande möjlighet tillhusrannsakan att proportionalitetsprincipen skalliakttas. I varje enskilt fall gäller således att det intrångsom husrannsakan för delgivning innebär skalluppvägas av de skäl som talar för att åtgärden vidtas.Enligt regeringens mening bör det i lagtextenuttryckligen markeras att andra metoder fördelgivning skall ha prövats först och misslyckats ellerbedömts som utsiktslösa.Proportionalitetsprincipen innebär vidare atthusrannsakan knappast kommer i fråga i heltbagatellartade fall.I propositionen föreslås också förändringar vadavser notoriskt svårdelgivna personer. Förslagetinnebär, som jag sade inledningsvis, att om någon vidtidigare delgivningsförsök har varit svår att delge fårdessa erfarenheter användas vid bedömning av omsamma person i ett senare delgivningsärende kanantas ha avvikit eller på annat sätt hållit sig undan.Herr talman! Avslutningsvis vill jag här ta uppförslaget om kärandens ansvar för delgivning ochockså kommentera den reservation som här lämnatsav , som föreslår att käranden skallombesörja delgivning av stämning i alla dispositivatvistemål.Förslaget i propositionen i denna del innebär atträtten kan erbjuda käranden att ta över delgivning avstämning i ett dispositivt tvistemål vid påföljd attstämningsansökan eljest skulle avvisas. Enförutsättning är att rätten först gjort aktningsvärdadelgivningsförsök men har misslyckats.Det inträffar att kronofogdemyndigheten trotsupprepade försök inte lyckas delge svarandenföreläggande i målet. Det kan vara så att kraven förs.k. spikning inte är uppfyllda eller att förutsättningarför delgivning genom kungörelse inte finns. I densituationen skall kronofogdemyndigheten pröva omförsöken till delgivning skall fortsätta eller omsökanden skall erbjudas att själv ombesörjadelgivningen. Om sökanden inte antar erbjudandetskall ansökan avvisas.Från en del remissinstanser påpekas risken att dedrabbas som inte har resurser och kunskaper att självakunna ombesörja delgivningen. I propositionenframhålls dock att huvudregeln måste vara atttingsrätterna sköter delgivningen och att inför eneventuell tillämpning av regeln är det lämpligt attbeakta parternas processuella styrkeförhållanden.I propositionen understryks också att entillämpning av den föreslagna regeln kan leda till attkärandens talan förfaller eller avvisas om denne inteantar erbjudandet om att ombesörja delgivning ellerom denne antagit erbjudandet men ej inom viss tidinkommer med bevis om att delgivning skett. Menäven om talan förfaller och avvisas så kan den aldrigogillas. Käranden har alltid möjlighet att återkommamed en ny stämningsansökan.I motion Ju16 av föreslås attkäranden skall ombesörja delgivning av stämning ialla dispositiva tvistemål. Som skäl härför anförs bl.a.att man tycker att det är rimligt att den part som harintresse av att få till stånd en rättslig process ocksåmåste vara beredd att i större utsträckning än hittillssjälv medverka till att domstolsförfarandet inledsgenom att ombesörja delgivningen. Man pekar ocksåpå vissa besparingar som kan uppnås genom detta.Utskottet ifrågasätter om det finns någrabesparingar att göra när det gäller de okompliceradedelgivningarna. Däremot, som utskottet skriver, skulleett genomförande av motionsförslaget medförabesparingar för staten och motsvarande ökning avrättegångskostnaderna för käranden i de falldelgivning går att genomföra först efter ett meromfattande delgivningsförfarande.Precis som det finns farhågor att det för vissaenskilda kan bli en övermäktig uppgift att själv taansvar för delgivningsförfarande i det av regeringenframlagda förslaget, är risken än större att dessadrabbas om ansvaret läggs över på den enskilde att ialla dispositiva tvistemål svara för delgivning avstämning.Till sist vill jag kommentera det andra förslaget imoderaternas motion om utvidgning avstämningsmannabehörigheten till enskildanäringsidkare som bedriver delgivningsverksamhet.Frågan om en utvidgning avstämningsmannabehörigheten tas upp i denpromemoria som ligger till grund för propositionen, ivilken skissas vad som skulle krävas för en sådanutvidgning. En del av dessa krav är nu föremål förytterligare överväganden vad gäller tillsyn, avgifterm.m. och frågan bereds iJustitiedepartementet.I den av lämnade reservationengodtas förvisso att vissa ytterligare övervägandenbehöver göras, men man vill att riksdagenredan nu tar ställning för principen om privatastämningsmän.Enligt utskottets mening bör det pågåendeberedningsarbetet avvaktas innan tarställning och yrkandet avstyrks.Med det anförda yrkar jag bifall tilljustitieutskottets hemställan och avslag påreservationerna.Anf. 16 (m)Herr talman! inledde med attpeka på hur allarligt läget är när det gäller bristerna idelgivningen och hur de bristerna negativt påverkarhela den rättsliga processen. Polisen är ansträngd ochprocesser fördröjs. Låt oss vara överens om att det ärdet faktiska läget.Regeringen har kommit med förslag som harbejakats. Om detta råder enighet. Vi vill gå längre. Vitycker inte att vi har råd att låta bli att pröva ett antalnya grepp. Vi är ganska övertygade om att det går attkombinera ett ansvar för käranden i dispositiva mål.Man skall klara det i svårare mål, så varför inte prövadet i lättare mål.Det kan finnas problem med avvägningar somgäller den kärandes styrkeposition. Låt oss vara öppnaför det. Låt regeringen titta på detta.När det gäller privata stämningsmän vill jag sägaatt det inom andra områden i samhället finns uppgiftersom vi tyckte var typiska förhantering av den offentliga sektorn och som haröverförts till den privata sektorn. Under striktoffentlig tillsyn och kontroll skulle man kanske kunnaavlasta polisen inom delgivningsområdet.Det är viktigt att kontrollen finns. Vi tycker att detkan finnas skäl att redan nu godta principen, men attdet bör ankomma på regeringen att närmare övervägahur kontrollen skall ske. skulle kunna tabeslutet så att det kan träda i kraft den 1januari 1996.Motivet är att läget är så allvarligt atträttssäkerheten för många hotas genom denfördröjning som sker på grund av påtagliga bristeri delgivningsprocessen.Anf. 17 ()Herr talman! Vi är medvetna om att polisensstämningsmannaorganisation är hårt belastad. Menregeringen gör också den bedömningen att de förslagsom finns i propositionen kommer att avlasta polisensstämningsmannaorganisation och att de kommer attleda till besparingar.Man kanske måste gå vidare, men då får man göradet i den takt som man finner riktig. Man bör kanskeförst utvärdera vilken verkan olika förslag har. Närdet gäller önskemål om attdelgivningsansvaret skulle läggas ut menar utskottetatt regeringens förslag är väl avvägt.Stämningsmannaorganisationen är ju föremål fören beredning inom . Låt ossavvakta de förslag som får att ta ställningtill.Anf. 18 (m)replikHerr talman! Man kan naturligtvis välja olikatempo i denna process. Jag tyckte mig märka enganska stor öppenhet hos och är beredd att gå vidare efter löpande utvärdering.Vi gör den bedömningen att det går att gå framnågot snabbare. och majoritetengår något långsammare. Vi tycker att läget är såallvarligt att man bör forcera arbetet. skallman skaffa sig erfarenheter och vara beredd att görajusteringar om något är på väg att gå snett. Det ärsamtidigt mycket viktigt för rättssäkerheten att vi intefortsätter att leva med de problem som MargaretaSandgren inledningsvis pekade på. Fördröjningar iprocessen är icke till gagn för rättssäkerheten.Det är glädjande att notera att färdriktningen ärnågorlunda densamma.Anf. 19 ()replikHerr talman! Jag vill påpeka att vi går ytterligareett steg när vi utvidgar delgivningsansvaret. Man börutvärdera det innan man går vidare, precis som mangjorde med de förändringar som gjordes 1991. Vi fårsenare ta ställning till om man skall gå vidare.Just nu gör utskottet den bedömningen attförslaget är väl avvägt.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Löneskydd vid upprepade konkurserFöredrogsLagutskottets betänkande 1994/95:LU30Löneskydd vid upprepade konkurser (prop.1994/95:180)Anf. 20 ()Herr talman! Lagstiftningen om statlig lönegarantivid konkurser är en viktig trygghetsfaktor för deanställda. Det är därför viktigt att lagstiftningenfungerar på avsett sätt. Utformningen av reglerna förlönegarantin har dock visat sig ha stora brister, somframför allt kom då antalet konkurser blevrekordartat stort efter 1980-talets hämningslösaekonomiska yra.I omgångar har lönegarantisystemet ändrats för skulle komma till rätta med de uppenbaramissbruk som förekommer. Fusket med lönegarantinär i huvudsak av två slag. Det ena innebär attanställningar görs och anställningsavtal träffas medavsikt att lönegarantisystemet inom en snar framtidskall ta över det ekonomiska ansvaret för det somavtalats. Genom det missbruket blir kostnaderna försystemet mycket större än vad de egentligen skullebehöva vara.Den andra typen av missbruk är när man använderlönegarantin för att tillskansa sig otillbörligakonkurrensfördelar gentemot andra företag i sammabransch. Det är oerhört viktigt att vi kan komma tillrätta med detta. Det får ofta till följd att företag fårlägga ned eller gå i konkurs därför att andra företagmed hjälp av lönegarantipengar kan dumpa priserna.Regeringen föreslår nu en ändring ilönegarantilagen. Vi moderater tycker att det är dagsatt ta ett samlat grepp om hela konkurslagstiftningenoch i det sammanhanget göra en total översyn avlagstiftningen om lönegarantin.Man bör då pröva om lönegarantisystemet skullekunna utformas på samma sätt som den allmännasjukförsäkringen. Man bör pröva möjligheten att låtaförsäkringskassan ta över det administrativa arbetetmed lönegarantin.Vi tror att ett sådant system skulle bli bådebilligare, enklare och säkrare än dagens system.Vi beklagar att utskottets majoritet inte ställt sigbakom vårt krav på en samlad översyn, men jaghoppas att den utredning som regeringen tydligen nuskall tillsätta ändå prövar den modell till ett nyttlönegarantisystem som i huvuddrag redovisas imotion L43.Herr talman! Med detta yrkar jag avslag påutskottets hemställan och bifall till reservation 1.Anf. 21 PER ()Herr talman! Lönegarantin har försämrats, ochdetta har drabbat arbetstagare som fortsatt sitt arbetehos den förre arbetsgivaren vid en rekonstruktionefter konkurs. I gällande fordringskarensregleranvänds omvänd bevisföring. Enligt propositionenskall gälla att om särskilda skäl föreligger, skallkarens inte förekomma.Enligt EG:s direktiv skall karens få förekommaendast vid uppenbara missbruk och där det kanbevisas att den anställde varit i maskopi med sinarbetsgivare. Den föreslagna lagstiftningen strider heltuppenbart mot detta direktiv. Man attackerararbetstagarna när man vill komma åtkonkurssvindlerierna och det sätt som mångaföretagare använder sina företag på för att sko sig påoch lura samhället.Någon enstaka gång kan det hända att anställda ärindragna i verksamhet som är hart när brottslig, ochdet skall naturligtvis beivras, men man skall göra detpå ett sådant sätt att man kommer åt missbruket. Manfår inte gå till väga på ett sådant sätt att det generelltdrabbar arbetstagaren.Det är mycket viktigt att komma ihåg attlönegarantin är en social skyddslag. Vi är intresseradeav att skydda arbetstagarna, men vi är ocksåintresserade av att beivra missbruk. Det framlagdalagförslaget är för dåligt i båda avseendena. Genomkarensregeln blir arbetstagare rättslösa under entvåårsperiod.Visserligen tas nu regeln om krav på förmedlinggenom arbetsförmedling bort, och man skall ta hänsyntill omständigheterna i det enskilda fallet, men, somjag sagt, detta räcker inte, om vi skalluppfylla EG:s direktiv.