prot · GJ093 · 1995-10-04 00:00:00 — Fokuseringen till dessa fyra politi-kområden innebär på intet sätt att mins-kar engagemanget för en skärpt svensk miljöpolitik,för kraftfulla åtgärder mot våldet i samhället, förstärkt grundtrygghet och rättvisa i välfärdspolitiken,för ökad jämställdhet och för att hela skallleva och att också de miljövänliga biologiska näring-arna skall utvecklas.Emellertid är ekonomin och jobben, ett energisys-tem utan kärnkraft, säkerhetspolitiken och Europasutveckling de fyra viktigaste uppgifterna för och regering att hantera den närmaste tiden.Dessa uppgifter har en enorm betydelse för hela sam-hällets utveckling; de är långsiktiga till sin karaktäroch de är starkt strukturpåverkande - de avgör heltenkelt framtiden.Det första halvårets minoritetsregerande medåterställar- och vänstersvängspolitik kunde inte skapatrovärdighet och stabilitet. De senaste sex månadernaskonstruktiva samarbete mellan regeringen och Cen-terpartiet är på väg att klara just detta. Efter uppgörel-sen mellan regeringen och om vårbudge-ten, arbetsmarknads- och regionalpolitiken, EU-finansieringen och konvergensprogrammet har förtro-endet ökat och en allt stabilare situation etablerats försvensk ekonomi. Skillnaden är som mellan natt ochdag. ser vi i varje fall gryningsljuset.Förhoppningarna från de flesta bedömare är nustora att statens finanser skall förbättras snabbare äntidigare beräknat. Svartmålarna i svensk politik - desom i denna beskrivning känner igen sig och sinatidigare anföranden från kammarens talarstol får gär-na ta åt sig - dömde på förhand tvärsäkert ut s-c-samarbetet. De har på varje punkt fått fel. Tillväxtenökar mer än väntat. Den långa räntan är väsentligtlägre än . Räntegapet mot har sjunkitdramatiskt. Kronan stärks successivt. Allt detta harskett utan att inflationsbrasan har tänts. foten uppe på fast mark.Centerpartiet kommer att fortsätta att ta ansvar förSverige. Det var ett partipolitiskt vågspel menen nödvändig åtgärd för . Nationell samlingvar vårt budskap inför valet . Därför står vi star-ka i förhållande till vår egen opinion och i förhållandetill svenska folket. Behovet av nationell samling ärinte mindre än det var då. Vårt land behöverbåda fötterna på fast mark. Den som står i skuld ärinte fri, för att anknyta till finansministerns uttalande.Eller för att citera en annan källa: "Du varder där ickeutkommande, till dess du haver betalat den ytterstaskärven".Med andra ord: Skuldbördans ränteboja håller ossfängslade tills vi betalat. Det finns ingen väg tillbaka.Sveriges framtid som välfärdsnation ligger fortfarandei potten. Den som faller undan för vänsterpopulismensbedrägliga budskap riskerar att ödelägga heladet mödosamma ekonomiska saneringsarbetet. Detkommer inte att bero på om det bygge vihar påbörjat äventyras. Vi kommer att fortsätta detarbetet målmedvetet.Varaktigt lägre räntenivå innebär mer av investe-ringar och jobb, billigare boende och mer att dela påför alla. Lägg därtill att matmomsen, som IngvarCarlsson sade, sänks , vilket för en tre-barnsfamilj betyder ca i lägre mat-kostnader. Sänkta priser ger mer pengar kvar i plån-boken. Med en ny momsklass på - det är på gång- och högst tre momsklasser måste ju matmomsensänkas, om man har någon social anständighet. Desom inte vill detta förordar i realiteten en höjning.Detta beror, som ni vet, bl.a. på EU:s skatteriktlinjer.Närmast står regeringens tillväxtproposition pådagordningen. Åtgärder för att öka företagandet ochantalet nya jobb är helt nödvändiga. Regeringsförkla-ringen är med rätta fylld av positiva skrivningar omden svenska ekonomin. Men arbetsmarknadssituatio-nen - det vill jag stryka under med mycket grovastreck - är oacceptabel, och det är dessutom bråttom.Högkonjunkturer - som hjälper oss i det här arbetet -varar som bekant inte hur länge som helst.Inför tillväxtpropositionen förutsätter Centerpar-tiet att tidigare utfästelser i kompletteringspropositio-nen skall konkretiseras. Det gäller överenskommelsenom ökad riskkapitalförsörjning, inte minst för de småoch medelstora företagen, och återinförd kvittnings-rätt, som ju är till gagn för dem som är löntagareoch vill starta eget; det är viktigt för att de skallkomma i gång och få fast mark under fötterna.Chansen finns nu också att på allvar påbörja enskatteväxling. Det innebär lägre skatt på jobben ochhögre skatt på miljöskadlig verksamhet; det slår verk-ligen två flugor i en smäll. Jag vill gärna utveckla dethär något mer eftersom jag tycker att debatten på dethär området är undermålig.Det fortsatta ekonomiska saneringsarbetet kan blien upptakt för en radikal förändring av energisystemetgenom en skatteväxlingsreform. Genom sänkt skatt påarbete ökar produktion och inkomster och därmedskattebasen. Skatt på miljöskadlig verksamhet mins-kar sådan verksamhet, och därmed minskar skatteba-sen - men också miljöskulden, som en del vill sopaunder mattan i den vanliga diskussionen. Det är justdessa minskningar av miljöbelastningen, av miljö-skulden, som är avsikten. Dessutom: Jobben är enbristvara, men det gäller inte för miljöskadlig verk-samhet. Det finns alla möjligheter att fortsätta attsuccessivt vidga den skattebasen till helt nya områ-den. De som förordar att vi skall vänta på utlandetsäger också att vi skall vänta på den som är långsam-mast och missar dessutom poängen med god miljösom konkurrensfaktor. Tänk om vi skulle avstå frånallt som andra länder inte förmår, inte vill, inte kaneller inte förstår!Fru talman! lägger Energikommissionenfram sitt betänkande. Vi utgår från att Socialdemokra-terna och avser att fullfölja sina löften isamband med folkomröstningen . Linje 2 utlova-de att kärnkraften skulle vara avvecklad senast år2010, både före folkomröstningen och därefter här iriksdagen. behöver en långsiktig och mil-jövänlig energipolitik. Energiförsörjningen måste varatrygg och spelreglerna klara.Med dessa krav på ett kommande energibeslutfinns det i det svenska energisystemet inget utrymmeför kärnkraft, en kraftkälla behäftad med en hittillsolöslig avfallsproblematik. Jag vill bara hänvisa tilldet som har hänt senast: det tydliga nejet - tydligareän i den andra omröstningen, om jag så får uttryckadet - till att ta emot avfallet. sade nej i Sorsele.Dessutom blir kärnkraften med tiden allt mindrepålitlig. En del tycks tro att den skall bli bättre ju merden åldras, men det blir allt fler driftstörningar ochsprickor - man kan ägna sig åt att försöka fila neddem, men det förbättrar ju inte säkerheten. Det skaparbara ökad osäkerhet.Om man biter sig fast vid kärnkraften riskerasSveriges framtid som industri- och företagarnation.Miljöteknikutveckling, småskalighet och fler jobb blirresultatet av en omställning av energisystemet. Det ärvår gemensamma uppgift att förstärka en sådan ut-veckling under riksdagsåret.Säkerhets- och försvarspolitiken får vi tillfälle attåterkomma till senare under morgondagen. Låt migbara konstatera att uppfattning ombibehållen svensk alliansfrihet och ett tydligt nej tillmedlemskap i unionen och NATO harmycket starkt stöd hos svenska folket. Det kräver ettefter våra förhållanden starkt försvar. Till dessa för-hållanden hör både ekonomin och hotbilden i omvärl-den. När hoten försvagas, liksom ekonomin, måsteockså försvaret spara - det borde alla inse.Det nordiska samarbetet har en legitimitet och för-ankring hos svenska folket som Europasamarbetetännu saknar. Det blev övertydligt vid EU-valet den 17september. Valdeltagandet kan bara till en viss delförklaras med "trötthet" att gå till valurnorna. Densom stannar där i analysen gör ett allvarligt misstag.EU har har aldrig varit och blir aldrig något annat änett långsiktigt projekt, där freden i är den heltavgörande frågan. De snabba klippens löften slårtillbaka.Det monetära samarbetets tredje steg med en ge-mensam valuta har i varje fall inte fallit svens-ka folket i smaken, och det är inte förvånande. Såsomsamarbetet nu är utformat tar det ingen hänsyn till detvå frågor jämte fredsarbetet som folk sätterhögst på dagordningen, nämligen miljön och jobben.Projektet förutsätter dessutom en rörlighet på arbets-marknaden som inte finns och som knappast heller ärönskvärd, eftersom den leder till ökade regionalaobalanser. Pluralism och olikheter ersätts av centra-lism och enhetlighet.Minimikravet - och det är krav - ären folkomröstning när frågan blir aktuell. Ett projektutan återvändo, som det brukar sägas, vilket alltså närdet väl har genomförts måste gå vidare och vidare, alltmer centralistisk ekonomisk politik, förutsättersnarast en förbundsstat. Ingen annan kommer att lösaSveriges ekonomiska problem - inte EMU och inteERM. En ansvarsfull ekonomisk politik, en hållbarutveckling för jobb och bättre miljö, måste vi klara påhemmaplan och i konkurrens med andra. Det är upp-giften som ingen annan löser åt oss.Anf. 16 () replikFru talman! Låt mig bara säga att det nästan är li-tet rörande när Socialdemokraterna och Centerpartietberömmer varandra så för de väldigt stora tag som dehar tagit vad gäller saneringen. Jag hörde på radion en uppgift om att det var Socialdemokraternaoch som hade gjort upp om ett sane-ringspaket på 118 miljarder. Jag vill påstå att 114 avdem gjorde Socialdemokraterna upp med Vänsterpar-tiet om efter det vänsterval som blev resultatet för ettår sedan. Men 4 miljarder är inte så dumt det heller,gäller alltså att veta vad man talar om. Detgäller också om folkomröstningen om avfallet. Dengenomfördes faktiskt i och inte i Sorsele.Det kan vara bra att notera för protokollet, så att detblir rätt åtminstone där.Det som jag ville ta upp är frågan om en folkom-röstning om EMU. Som jag uppfattade på valnatten sade han i ganska bestämda ordalagatt det inte blir fråga om något EMU-medlemskap förSveriges del med mindre än att vi har en folkomröst-ning. Det är åtminstone min uppfattning, och jaghoppas att den också är . Jag skullevilja ha litet besked, eftersom jag tror att det är nöd-vändigt att , och Miljö-partiet, som jag tror är överens i den här frågan, nusätter sig ned och diskuterar hur vi skall få till stånden tillräcklig opinion för att övertyga regeringen omatt detta måste till.Anf. 17 ()Fru talman! Jag är glad åt att an-ser sig kunna räkna. En betydande del av det somgenomfördes, det som var förnuftigt, stod en bredaremajoritet för här i än bara Vänsterpartietoch Socialdemokraterna.Men - och det är det som är det avgörande - deträckte inte för att skapa trovärdighet, . Det hände ingenting i inställningen från omvärl-den och inte heller på hemmaplan på grund av denpolitiken. Jag skall, som jag inledningsvis sade, i daginte ägna mig åt det förflutna, men jag vill säga attSverige där förlorade . Det handlar ju om attskapa en sådan balans i de åtgärder som man vidtaratt man uppnår trovärdighet, dvs. att man också ärberedd att vidta smärtsamma åtgärder som drabbarmånga. Man kan inte bara sätta upp fingret i luftenoch känna hur opinionen blåser. Åtgärderna kan dåkomma . bör försina egna tala om att det är just de svagaste männi-skorna i vårt samhälle som kommer att förlora allramest på detta. De andra, de starka, de som har pengaroch som aldrig behöver låna, klarar sig alltid.Anf. 18 () replikFru talman! Det är alldeles riktigt att de alltid kla-rar sig, och det är just det som de har gjort under degångna åren - under den borgerliga regering som OlofJohansson satt i och även , när med den nya regeringen. Det är just desom klarar sig, medan de som inget har skall bidra.Jag förstår inte, , vilken trovärdig-het som man skapar genom att sänka barnbidragenoch ersättningarna från a-kassan och sjukförsäkring-en. I vems ögon skapar man då trovärdighet? Jagtycker att skall fundera på det.Jag fick vidare inget riktigt svar på frågan om OlofJohansson nu vill sätta sig ned med -jag utgår från att också är intresserat -och diskutera hur vi bygger vidare på det opinionsar-bete kring EU-frågan som faktiskt behövs för att viinte skall bli överkörda vad gäller EMU.Anf. 19 () replikFru talman! Svaret på den senaste frågan är själv-klart. Det återfinns ju i våra valprogram. Det är baraatt läsa. Det hoppades jag att andra partier ocksåskulle göra, eftersom frågan har diskuterats så mycketunder den gångna valrörelsen.Vårt svar när det gäller EMU, så som det är ut-format , är nej. De viktiga komponenterna saknasoch är inte integrerade i systemet. Jag har vidareut-vecklat denna kritik . Jobben och miljön liggerutanför systemet, och därmed är det inte acceptabelt.Det betyder att de kommer att vara nedvärderade i ensituation där konvergenskraven är prioriterade.Det är inget fel. Jag hoppas att ock-så instämmer vad gäller konvergenskrav. Miljöpartiethar förstått det. Ni har inte förstått det. Ni ställer inteupp på konvergensprogrammet.Det behövs disciplin, ordning och reda i ekonominför att det skall fungera. Det är själva grunden. Därförmåste kraven finnas. Men det krävs också andra fak-torer som måste föras till systemet på ett likvärdigtsätt för att det skall bli en helhet. Annars blir det,precis som det står i vårt valprogram, ännu ett centra-listiskt projekt utan helhetssyn som måste avvisas. Detär direkt taget ur vårt valprogram.Anf. 20 ()replikFru talman! Det gläder mig att jag äntligen har fåttett tydligt svar från om hur man ser på EMU.Tidigare har man bara, tycker jag, fått nja-broschyreroch nja-svar som inte har givit någon tydlighet alls.Tack så mycket för den tydligheten!Jag hoppas verkligen att vi nu också kan se ettsamarbete kring denna viktiga fråga mellan partierna iriksdagen. Vi behöver samarbeta i sakfrågor påmånga områden. Här är en fråga där vi kanske kanhjälpas åt med att se till att demokratin och debattenfungerar i samhället.Det behövs också samarbete om andra frågor -miljöfrågorna bl.a. Jag skulle vilja fråga Centerpartietvad man konkret har fått ut inom miljöområdet avsamarbetet med Socialdemokraterna. Hitintills tyckerjag mest att vi har sett att ni har lyckats skydda bön-derna i era uppgörelser. Jag skulle gärna vilja höravad ni har gjort på miljöområdet.Det gäller också att vi samarbetar för att värna desvaga människorna i samhället. Det är precis somOlof sade: De starka klarar sig alltid. Me-nade att uppgörelsen med Socialde-mokraterna ledde till att vi värnar de svaga? harstora grupper i vårt samhälle problem att klara sinhushållsbudget - minst lika stora problem som vi haratt klara statsfinanserna - och de har inte råd att köpaden mat de skulle behöva till sin familj utan får kan-ske ta billigast möjliga.Jag menar att uppgörelsen ledde till att de svagablev svagare. Man hade kunnat använda en annanmodell - den modell som föreslog medbrutet tak - och därmed hade man skyddat de svagas-te men tagit litet mer från oss som har råd.Anf. 21 () replikFru talman! Det är inte svårt att ge exempel påframgångar i samarbetet från våra utgångspunkter. Jagskall inte räkna upp dem alla.Jag vill be alla jordbrukare - det är väl inte såmånga som sitter inne vid radioapparater ellerTV-apparater - att lyssna på vad repre-sentant säger och på vilka fördomar hon sprider ombönder, som om det handlade om att positivt särbe-handla en grupp. Att hålla landskap öppna genom attge miljöstöd är faktiskt ett jobb, ett arbete, MarianneSamuelsson! Det var det som uppgörelsen ijordbruksutskottet handlade om. Att hålla landskapetöppet, som vi alla vill och pratar vackert om, är ettarbete som man inte får ersättning för men som kostarnågonting att utföra. Någon skall ju göra jobbet!Är det då inte rättvist att det finns någon sortssamhällsengagemang i den typen av frågor? Det är ettjättebra exempel på en miljöframgång för oss. Så vardet inte från början, under skörde-tid, när förslagen lades fram.Det andra exemplet gällde de svaga. Matmomsenär ett typexempel på hur man strukturellt måste vridaden ekonomiska utvecklingen så att man lättar påskatten för dem som matkostnaderna betyder mest för.Vi undantar ju ingen. Det har kallats för gåsleverso-cialism i retoriken. Jag hoppas att det inte blir särskiltmycket gåslever efter de franska kärnvapenproven, sådet kanske vi kan bortse ifrån som en del av menyn.Det handlar om att skapa förutsättningar för lägrepriser och att rikta skattesänkningarna till de männi-skor som bäst behöver dem.När det gäller EMU vill jag säga att det är själv-klart att vi har anledning att ta oss en ordentlig funde-rare över alla partigränser. Jag hoppas nämligen attsanningen efter hand skall uppenbaras för allt fler,även om det kanske inte finns någon helt tydligmajoritet för det synsätt som jag har redogjort för här.Det är klart att det är först nu som debatten kommer.Min poäng i mitt inledningsanförande var följan-de: Att avstå självbestämmanderätt i stor omfattningtill en internationell organisation utan förankring ifolket leder till värre problem än dem vi har sett efterdet EU-parlamentsval som vi har haft.Anf. 22 ()replikFru talman! Vi tycker också att miljöstödet är enviktig del i det stöd man nu kan ta hem från EU-samarbetet, . Men var det stödet detenda som man hitintills har lyckats uppnå i samarbe-tet? Skatteväxlingen, som är viktig för att klara ener-gifrågorna , har man tydligen ännu intelyckats få in.Matmomssänkningen, sett ur perspektivet av deneddragningar man gjorde på barnbidrag och i deolika socialförsäkringsformerna, kanske inte var detallra bästa stödet till barnfamiljerna. Vi har precissom länge haft en sänkning av matmomsen påvårt program. Därför stödde vi förslaget i detta fall.Jag tror ändå att den modell som ladefram - ett höjt och beskattat barnbidrag - hade givitbetydligt bättre fördelningseffekt och större effekt förjust de barnfamiljer som har det svårt med sinekonomi än modellen med sänkt matmoms.Anf. 23 () replikFru talman! Jag tror att ibland under-skattar en del tröghetsmekanismer i den politiskaverksamheten. Vi kämpade länge under den tidigareregeringen för att över huvud taget få till en utredningom skatteväxling. Det tog tid. Nufinns den.Ibland kan man använda utredningar som ett skälför att ingenting göra . Man inväntar ut-redningens resultat, som det brukar heta. Det är ettsätt att se på utredningar.Vi menar att den gemensamma arbetsgrupp omCO2-skatten vi har som en restpost från höstens verk-samhet kan vara en inledning. Det är den linje som vidriver. Sedan får man ta de större greppen när utred-ningen kommer. Men det är ingenting som gör behöver vänta på att förändra CO2-skatten i när-perspektivet. Vi kommer självfallet att driva på detta.Jag går tillbaka till fördelningspolitiken. En paren-tes, bara: Vi motsatte oss barnbidragssänkningen avsamma skäl som . Men låt detvara förfluten tid.Vad det handlade om i svensk ekonomi - dettrodde jag att alla hade klart för sig - var att vi stodvid avgrundens rand. Då kan man inte vänta medåtgärder. Då måste man ha breda åtgärder som påver-kar alla, för det är naturligtvis de som är mest beroen-de av samhällets stöd som då påverkas. De andra, sominte är beroende av samhällets stöd, måste man taskattevägen. Jag har ingenting emot det. Det måsteman göra.Men man kan inte vänta. Man kan inte ge luddigasignaler till marknaden. I så fall kunde det har varitför sent . Vi hade oåterkalleligen varit ilångivarnas klor. Då hade denna församling haft be-tydligt mindre anledning att över huvud taget samlas.Anf. 24 ()Fru talman! Det låga valdeltagandet i EU-valet varett tecken. Men det finns tyvärr många fler. Alldelesför många människor känner en växande misstro motoss politiker, mot det politiska systemet och mot desssätt att fungera.Löftesbrotten har varit för många. Skillnaden harblivit för stor mellan retoriken före valet och realite-ten efter valet. Skillnaden mellan det statsministernsäger - kanske för att lugna en intern revolt, kanskeför att bygga ett äreminne inför sin egen avgång - ochdet man upplever i sin egen vardag blir för stor.Massmediernas rapportering om samhällsfrågorökar ofta förvirringen i stället för att minska den. I enintressant och väldokumenterad artikel i tidskriftenArena skriver journalisten : Uppfatt-ningen att det kärvs folkligt stöd, rentav demokratisklegitimitet, för att genomföra stora förändringar hållerpå att försvinna. Han tecknar bilden av en elit somlösgjort sig från dem där nere.För oss liberaler, som är demokrater in i hjärtero-ten, är detta en helt avgörande politisk fråga. Elitis-men kanske kan fungera en kort övergångsperiod.Men på är en levande demokrati en absolutförutsättning för att ett samhälle skall kunna hanterasina problem och utvecklas.Vi liberaler har traditionellt varit mycket inblan-dade i demokratisk ingenjörskonst för att ändra pågrundlagar och andra regler så att demokratin skallfungera bättre. Det har ofta varit reformer i rätt rikt-ning. De reformer som jag själv var in-blandad i, där det gällde förlängd mandatperiod ochett större inslag av personval, var steg i rätt riktning.Det är nu under GunnarHelén började tala om närdemokrati. Det begreppet ärväl så aktuellt nu som det var då. Då handlade det omkommunala folkomröstningar, möjlighet att inrättakommundelsråd och liknande. Kanske har vi på dettaområde en stor uppgift kvar, nämligen att nu tillåta delokala frågorna att spela en större roll för människor-na.Det skulle åstadkommas genom att vi ger dekommunala frågorna egna valrörelser, så att de slappatt ständigt drunkna i rikspolitiken, genom skildavaldagar för riks- och kommunalval. Det talas om attIngvar genom sin känslomässiga bindningtill och till begrepp "detkommunala sambandet" har hindrat en sådan reform.Kanske innebär hans avgång en öppning på denpunkten.Alla vi politiker måste på nytt ställa oss frågorna:Lovar vi mer än vi kan hålla? Talar vi så att männi-skor begriper? Är vi verkligen beredda att lyssna påandras synpunkter? När det gäller vallöften och löf-tesbrott har givetvis inget parti helt rent samvete. Jagär av naturliga skäl inte helt objektiv. Men jag ochmånga med mig anser att Socialdemokraterna står i enklass för sig när det gäller att säga en sak före valetoch att göra något annat efter.Jag kan inte tolka den interna debatt som försinom Socialdemokraterna på annat sätt än som ensund reaktion hos många gräsrötter mot att klyftan harblivit orimligt stor. anklagades den social-demokratiska ledningen i den ena för att ha lagt om politiken i smyg.Samma dag hade den andra morgontidningen i Stock-holm en stor rubrik över en hel sida: Privata sjukför-säkringar ökar kraftigt. Socialförsäkringsministernuppmanar facken att försöka teckna avtal om tilläggs-försäkringar.Det var precis det systemet vi inte ville ha, att desom har råd eller råkar tillhöra en stark fackföreningskulle kunna skapa sig en bättre ekonomisk trygghetvid sjukdom, när vi slöt upp bakom den generellavälfärdspolitiken. Det är klart att många måste uppfat-ta detta som en kursomläggning av Socialdemokrater-na.Ni gav intrycket att ni snabbt skulle kunna pressatillbaka arbetslösheten. Det har inte skett. Ni gavintrycket att uppsägningar i den offentliga sektornskulle upphöra. Det har inte skett. I många fall hand-lar dessa kursomläggningar om saker som jag tyckerär bra men som ni inte har förankrat hos era egnaväljare. Det gäller EU-medlemskapet, skattereformenoch besparingspolitiken val.Vi i har naturligtvis särskilda skäl attanalysera vår situation. Vi har flera förlustval bakomoss. En del säger att vi är för ärliga. Det skall vi inteändra på. Vi skall ta vår utgångspunkt i samhällsana-lysen. Vad är det som oroar dagens människor mest?Är det våldet, arbetslösheten eller miljöproblemen?Är det att vi kan lita på socialförsäkringarna och attvården verkligen fungerar när vi behöver den? Utifrånsvaren skall vi försöka forma ett liberalt program medbåde gamla och nya idéer som vi tror kan bli till nyttaför Sverige.Vi skall också försöka ändra vårt arbete så att viblir mer lyhörda, ökar våra kontaktytor mot gruppersom har varit dåligt representerade, hittar for-mer för att bli ännu mer kreativa när det gäller attfinna lösningar på de stora samhällsfrågorna.