prot · GI09114 · 1995-06-02 00:00:00 — Isolering är iregel inte rätt metod för att få till stånd en förbättring.Tvärtom kan detta bidra till att ett lands diktatur fåranledning att göra landet ännu mera slutet och därige-nom förhindra att information om fri- och rättigheter ivärlden i övrigt når medborgarna.Avbrytande av de ekonomiska förbindelserna le-der ofta till att diktaturen fördjupas och situationenvad gäller mänskliga rättigheter förvärras. Regimenkan skylla problemen på utlandet.Genom frihandelsavtal och tullunioner bidrar mantvärtom till att öka demokratin och respekten förmänskliga rättigheter. Endast i yttersta nödfall skallsanktioner och bojkott vara ett medel för att påverkaländernas utveckling och då vara internationellt beslu-tad av för att få effekt.Den europeiska unionen utvecklar en målmedve-ten strategi för att stödja utvecklingen i Medelhav-sområdet. Avsikten är att vidga handelsförbindelsernaför att främja både ekonomi och inte minst demokratioch mänskliga rättigheter.I dialogen med partner i är det viktigt att just frågor om mänskliga rättig-heter och demokrati kraftfullt betonas. Den hittillsva-rande utvecklingen visar entydigt att det inte räckermed stort tillflöde av kapital i form av oljeintäktereller bistånd. Sker inte en demokratisk utveckling ochen kraftig förbättring av respekten för mänskligarättigheter kommer södra och östra delen av att fortsätta att vara en instabil region.Sverige bör i sitt agerande inom ramen för EU:sMedelhavspolitik betona respekten för mänskligarättigheter och demokrati som en förutsättning för enstabil långsiktig utveckling.Till sist, fru talman, vill jag kommentera den mo-derata reservationen.FN är inblandat i en rad länder som överva-kare och medlare vid pågående fredsprocesser ochdemokratiseringssträvanden i forna diktaturer runt omi världen. ställs allt fler krav på organisa-tionen från nationer och olika folkgrupper i världenatt FN skall engagera sig för att åstadkomma hållbaralösningar när nya hot och konflikter uppstår.FN:s roll som konfliktlösare och fredsbevararebehöver stärkas. Detta kan endast ske genom en ef-fektivisering och koncentration av verksamheten.Sverige har tillsammans med de övriga nordiska län-derna tidigare tagit fram förslag som skulle kunnabidra till detta.Prioriteringar av verksamheten, hårdare kontrollav sekretariatet och en förbättrad budgetdiciplin ärnödvändiga reformer som måste genomföras för attFN skall kunna möta den nya tidens krav.Endast ett fåtal av medlemsländerna betalar i dagde bidrag som man förbundit sig att göra. FN harbetydande ekonomiska problem. Vi tycker därför inteatt det i detta läge är rimligt att begära av FN och dessmedlemsstater att dagens knappa resurser skall an-vändas för ytterligare en stor internationell konferens,som utskottets majoritet vill ge regeringen till känna.På övriga punkter, fru talman, yrkar jag bifall tillhemställan i utskottets betänkande.Anf. 101 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp)Fru talman! är det FN bildades. Under detta år får FNockså motta mycket kritik, och man lever under stressoch stora ekonomiska svårigheter, precis som IngerKoch framförde här.Efter ohyggliga lidanden hop-pades man på att människans förnuft skulle få rådaoch att de grymma brott mot mänskliga rättighetersom då hade ägt rum aldrig mer skulle upprepas. Detvar i den andan man stiftade FN.I allmänna förklaring om demänskliga rättigheterna, som antogs den 10 december1948, lade man i 30 artiklar fast vad som fortsätt-ningsvis skulle vara rättesnöre för FN:s medlemslän-der. Jag tror att det kan vara bra att ibland påminnasom vad man då kom överens om. Många av de ländersom vi kritiserar är ju undertecknare av dessadokument.Rättighetsförklaringen inleds med följande ord:"Enär erkännandet av det inneboende värdet hos allamedlemmar av människosläktet och av deras lika ochoförytterliga rättigheter är grundvalen för frihet, rätt-visa och fred i världen - - - kungör generalförsam-lingen denna allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna såsom en gemensam riktlinje för allafolk och nationer, på det att varje individ och varjesamhällsorgan må med denna förklaring i åtankeständigt sträva efter att genom undervisning och upp-fostran befordra respekten för dessa fri- och rättighe-ter samt genom framstegsfrämjande inhemska ochinternationella åtgärder säkerställa deras allmänna ochverksamma erkännande och tillämpning såväl blandfolken i medlemsstaterna som bland folken i områdenunder deras överhöghet. "Det är högtidliga ord, det är allvarsamma ord ochdet är förpliktande ord.Men ändå - som vi tidigare hörde här - påminnsvi ständigt om brott mot just detta av medlemsländer-na själva.Via TV och radio möts vi av nyheter som pekar pågrova brott mot mänskliga rättigheter. Jag tror att vialla ofta känner en förtvivlan och en vanmakt införallt det som vi via massmedierna får ta del av.I dag får vi bl.a. uppleva hur de FN-soldater somär satta att skapa fred och försoning tas som gisslan avbosnienserber och används som mänskliga sköldar vidolika förmodade militära mål.Jag skall nämna några rubriker ur pressen baraunder den här veckan.Svenska Dagbladet hade rubriken:"Bosnienserber tog ytterligare gisslan. var-nar FN".Dagens Nyheter av har rubriken: .Tisdagens hade rubriken:.Så kan man läsa i rubrik efter rubrik varje dag.I går kunde man läsa en rubrik om att var tredjesvensk är för dödsstraff.I MR-betänkandet tas flera områden och mångaländer upp som exempel på hur brott mot mänskligarättigheter och stundligen äger rum. Iblandkänner man att det är detta som mest uppmärksam-mas. Men det är klart att det också finns en positivutveckling, en demokratiutveckling. Ofta är det väl så,att hälsan tiger still. Det som är positivt talar manmindre om. Vi accentuerar det som upprör oss, ochdet är kanske rätt inställning. Då kan vi försöka attpåverka för att det som är fel skall kunna rättas till.Amnesty International gav ut enrapport om , som också är ett FN-land. Jag tänkteanföra några citat ur den rapporten. "är djupt oroat över defortsatta grova brotten mot mänskliga rättigheter iIran. ""Även iranska dissidenter som har flytt landet ärinte säkra; flera har blivit mördade under omständig-heter som pekar på att de har blivit avrättade av deniranska regeringens agenter. ""har myndigheterna vägrat internationellamänskliga rättighetsorganisationer, inklusive AmnestyInternational, inresa till landet. Till och med FN:sspeciella högkommissarie för mänskliga rättigheter,som har mandat av det internationella samfundet attundersöka brott mot de mänskliga rättigheterna i ,har förvägrats inresa till landet "Sida upp och sida ner kritiserar Amnesty Interna-tional . Dessa citat, som är fritt översatta av mig,pekar på hur allvarligt läget är. Det är många ledamö-ter i den här kammaren som också har reagerat genomatt skriva under upprop just när det gäller brott motmänskliga rättigheter i Iran.Enligt artikel 9 i FN:s Mänskliga rättighets-förklaring må ingen godtyckligt anhållas, fängslaseller landsförvisas. Och enligt artikel 11 har envarsom blivit anklagad för straffbar gärning rätt att be-traktas som oskyldig till dess hans skuld blivit lagli-gen fastställd vid offentlig rättegång under vilken hanåtnjuter alla för sitt försvar nödvändiga garantier.För medlemslandet är det långt kvar till full-följandet av dessa mänskliga rättigheter, som mansäger sig stå bakom.I söndagens kunde vi läsa ombarnarbete i . Vi kan se och läsa om hur 15-årige hackar kol och lägger det på enträsläde djupt nere i en kolgruva. Han har arbetat därsedan han var . Dessa barn kallas för "de svartasmåänglarna". Många av dem är yngre än 12 år.För att ge detta ett ansikte skall jag citera baranågra rader ur artikeln. Det står så här:"Ingången till helvetet kröns av en avflagnad ma-donnafigur. gör ett snabbt korstecken,kastar en blick på den gipsfigur som sitter ingrävd ibergssluttningen och försvinner in i mörkret. Vi tittareftertänksamt på det svarta hålet, granskar trästöttornasom ska hindra tak och väggar från att rasa och kliverefter. "När jag läste detta påmindes jag om när jag somtonåring besökte en kolgruva iEngland. Jag lovade mig själv att aldrig göra om det,därför att det var den mest obehagliga upplevelse somjag någonsin varit med om. På vägen tillbaka frånkolgruvan passerade vi många kors över barn somhade dött i kolgruvan . Detta pågår fort-farande i världen.Colombia, jämsides med flera andra länder, leverju inte upp till de konventionsförklaringar som finns ibarnkonventionen och som har skrivit un-der. Artikel 32 lyder så här:"Konventionsstaterna erkänner barnets rätt tillskydd mot ekonomiskt utnyttjande och mot att utföraarbete som kan vara skadligt eller hindra barnetsutbildning eller äventyra barnets hälsa eller fysiska,psykiska, andliga, moraliska eller sociala utveckling. "Detta tas även upp i betänkandet. Man försöker attge de anonyma barnen ett ansikte genom att berättaom . Han gav ett ansikte åt de miljontalsbarn som tvingas till barnarbete.En fråga som jag ofta får är: Men vad gör FN?Man känner samma vanmakt som vi alla kanske görnågon gång. Men vi skall komma ihåg att FN inte ärstarkare än vad dess medlemsländer gör FN till. Ked-jan av är inte starkare än dess svagastelänk. Därför gäller det att på olika sätt stärka FN ochdess arbete för mänskliga rättigheter och friheter. Detskall man alltid påpeka när människor frågar sig vadFN gör.FN har ju anordnat flera konferenser, och i betän-kandet tas det upp några av dem. i och iWien. går man vidare med Världskvinnokonfe-rensen och i Istanbul- allt för att försöka hitta vägar för att lösa dessaproblem.En kraftig utskottsmajoritet bestående av samtligapartier utom Moderata samlingspartiet ställer sigbakom förslaget från sexpartimotionen om en som skall ta sin utgångspunkt i den tradi-tionella mansrollen. En sådan konferens skulle kunnage viktig kunskap som kan leda till positiva föränd-ringar för såväl kvinnor som män. Det verkar som attModerata samlingspartiet egentligen inte har någon-ting emot konferensen som sådan. Det är pengarnasom är bekymret, och det kan jag hålla med om. FNhar ekonomiska bekymmer. Det är ändå glädjande attModerata samlingspartiet ställer sig bakom de formu-leringar som finns. Jag noterar att det i den moderatareservationen står att man vill främja ett fortsatt aktivtarbete i frågor som rör män och jämställdhet, först iett nordiskt och senare i ett globalt perspektiv. Det ärjust detta som vi vill åstadkomma. På ett eller annatsätt skulle man nog också kunna klara detta ekono-miskt.Slutligen, fru talman: I reservation 3 ställer Folk-partiet sig bakom ett tillkännagivande till regeringenmed förslag om att man skall överväga att sända enofficiell svensk delegation till , detta som ettbidrag till fredsansträngningarna i landet. Vi menar attSverige nu har ett unikt tillfälle att bygga vidare på dekontakter som knöts som de svenskaingenjörerna gisslan där. Dessa kontakter borde man nu kunnaanvända för att hjälpa till att bygga fred i Colombia.Jag yrkar bifall till reservation 3.Anf. 102 ()Fru talman! De mänskliga rättigheterna, som vi skall diskutera, är en självklarhet för de flesta avoss. De har kommit för att stanna. De första deklara-tionerna kom , och den fastagrund som vi har vilar på FN-deklarationen avden 10 december 1948.Men vi är inte oemotsagda. För inte så länge sedanhävdade en debattör att det här med mänskliga rättig-heter var ett mode, en modeideologi. Jag tror att kam-pen för mänskliga rättigheter har kommit för att stan-na. Det är en utveckling som måste gå framåt.Det är väsentligt att understryka att rättigheternatill liv, till ett bra liv och till att uttrycka sin åsikt inteär - och bör inte vara - annorlunda om man växer uppi jämfört med om man växer upp i eller inågot annat land.Det finns de som ibland hävdar att formen för de-mokrati och formen för människors rätt att uttryckasina åsikter skall skilja sig åt mellan västvärlden ochexempelvis vissa . Det är ett oaccepta-belt sätt att diskutera.FN har stärkts i sin kamp för demänskliga rättigheterna och i sin övervakning genomatt inrätta olika institut. Men är resursernaför den typen av arbete små. Det är viktigt att visa attde mänskliga rättigheterna omfattar både de medbor-gerliga politiska rättigheter som en individ har och dekollektiva rättigheterna när det gäller ekonomi samtsociala och kulturella rättigheter.Men vi måste också tala klartext. Betänkandethandlar om mänskliga rättigheter, men det bordeegentligen handla om bristen på mänskliga rättigheter.Det är ju det som det rör sig om.Vi måste också undersöka vad vi kan göra ochåstadkomma på de platser där respekten för mänskligarättigheter inte finns. Man kan naturligtvis utnyttja dediplomatiska kanalerna för att uttrycka sitt missnöjegentemot regeringar som missköter sig, men vi harockså verksamma sanktioner. Sanktionen mot Sydaf-rika visar t.ex. att detta är ett instrument som böranvändas.Jag saknar två saker i denna debatt. Det ena är enperson från regeringen. Jag anser att det här är frågorsom i högsta grad berör den , ochjag efterlyser en representant för regeringen när riks-dagen diskuterar dessa frågor. Den personen finns intehär , och det beklagar jag.Det andra jag saknar är en debatt om ett an-nat betänkande, nämligen det som handlar om krigs-materiel. Jag beklagar att vi inte på samma gång somvi diskuterar mänskliga rättigheter kan behandla detbetänkandet, därför att dessa frågor går inte att skiljaåt. och andra länder bidrar faktiskt aktivt tillatt mänskliga rättigheter kränks genom att vi exporte-rar vapen till vissa länder. Jag saknar dessa två saker idebatten.Det här betänkandet är långt ifrån heltäckande. Vivet att det finns oerhörda problem med att få dengrundläggande mänskliga rättigheten - rätten till liv -respekterad i många fler länder än dem som vi faktisktdiskuterar och analyserar. Jag tänker t.ex. på ,på , , , f.d. Jugoslavienoch en rad andra länder.Inte heller jag kan naturligtvis vara heltäckandeoch ta upp allt det vi borde ta upp. Jag skall bara pekapå situationen i allmänhet på några områden och inågra enskilda länder.Från kommer sena-re att särskilt tala om kvinnor och mänskliga rättighe-ter samt om situationen i . kommeratt tala om situationen i , som förtjänar all upp-märksamhet på grund av otroliga försummelserav de mänskliga rättigheterna.Fru talman! Jag skall börja från början - jag skallbörja med barnets rättigheter. Den 20 november 1989antogs i FN. Barntoppmötet i 1990 bekräftade sedan konventionen. 170 län-der har ratificerat den, och ytterligare några har under-tecknat den. Men det viktiga är ju hur den efterlevs.Det gäller att inte bara underteckna.Vi vet att barnets rättigheter kränks i en rad län-der. Det är miljoner barn som inte har tillgång till detmest elementära, till mat, utbildning och hälsa. Det ärmer än 200 miljoner barn som är ute i barnarbete.Karl-Göran Biörsmark har på ett bra sätt beskrivit justsituationen för barnarbetare i . Men detfinns tyvärr otroligt många fler exempel.Vi har i utskottet särskilt uppmärksammat barn in-om exportindustrin. Där har mordet på ,företrädare för ,blivit det tydligaste exemplet på hur ett barn somprotesterar mot förhållanden inte får behålla sitt liv.Men det finns också gatubarn i en rad länder. Definns i , , , och påflera andra håll. Dessa barn tvingas att klara sin för-sörjning genom att sälja saker på gatan eller genomkriminell verksamhet.Jag har också velat peka på betydelsen av hemar-bete för barn. Framför allt flickor i tving-as att arbeta som hembiträden och leva under slavlik-nande förhållanden. De utnyttjas väldigt ofta sexuellteller säljs som sexslavar.Sedan har vi barnpornografin. Vi vet att vårt landockså i hög grad har försummat barn och på det visetdeltagit i exploatering av barn.De problem som världens barn har gäller inte allsbara barn i de s.k. . Fattigdomen i Europaökar och sexuella övergrepp och barnpornografi finnsrunt om i vår närhet.I början av veckan hade vi en europeisk barnkon-ferens här i tillsammans med Rädda Bar-nen. Vi antog en deklaration där vi tog upp hur bar-nets rättigheter måste sättas högst på dagordningen.Barnkonventionen måste helt enkelt följas.Fru talman! Jag skall nu gå över till situationen iLatinamerika. Jag kan börja med det som är glädjandei , nämligen hur en rad länder som harlevt i diktatur har övergått till en process som ledermot demokrati. Jag tänker på , ochUruguay. Det finns fler länder.Men det är inte så lätt att gå över från diktatur tilldemokrati. Jag vet från egna kontakter i t.ex. attbruket av tortyr fortfarande förekommer och att press-friheten i försummas. De som är offer fördiktaturen i får fortfarande inte tag i anhö-riga. De ansvariga har inte ställts till svars. Det tarlång tid att gå från diktatur till demokrati. Vi vet attsamma förhållanden gäller i Sydafrika.Men i flera länder i finns det störreproblem. Jag tänker på , och fleraandra länder där ursprungsbefolkningen har för-tryckts. Större delen av befolkningen förtrycks av enliten minoritet. I har militären t.o.m. tagit tillvapen mot dem som har opponerat sig mot detta.Vi har i utskottet diskuterat situationen i . Detär glädjande att antalet offer för förtrycket i Perutycks ha minskat. Det gäller förtrycket från såvälgerillans sida som från de paramilitäras sida och mili-tärens sida. Men förtrycket har ändå inte minskattotalt sett. Tortyr är mycket vanligt förekommande.Skenavrättningar sker, och det finns en rad andraförhållanden som inte hör hemma i en demokrati.Flera av oss kommer säkert ihåg utvisades från . Han harnyligen återkommit och kan vittna om den omfattandetortyr han utsattes för i fängelset i har en lunta från US State Department somhandlar om de mänskliga rättigheterna i hela världen.Den är på 600-700 sidor. Den beskriver utförligt hursituationen i lämnar allt övrigt att önska när detgäller de mänskliga rättigheterna.Jag är därför litet oroad när majoriteten i betän-kandet tar upp hur många förbättringar som har skett.Jag kan inte låta bli att fundera över om det är så attsocialdemokraterna med detta vill markera att förhål-landen har blivit så mycket bättre att det inte är någotproblem att utvisa personer tillbaks till . Jaghoppas att jag har fel, men jag är tyvärr inte säker pådet.Vi har fler länder i med problem.Jag kan bara nämna där det har varitundantagstillstånd och där de medborgerliga rättighe-terna har satts åt sidan.Jag vill också ta upp . Det är ett land som harlyckat bekämpa analfabetism och undernäring. Kubahar inneburit ett föredöme för ossinom Vänstern när det gäller arbetet med de socialafrågorna. På har man en hårt prövad befolkning.USA:s blockad har inneburit stora umbäranden förbefolkningen. Den har sannolikt också hejdat utveck-lingen av demokrati och flerpartisystem. Skulden påUSA:s skuldror är enorm.Men det fråntar inte ansvaret. Po-litiska fångar, begränsad yttrandefrihet och enpartisys-tem hör inte hemma i en demokrati. Kritiken frånAmnesty mot måste tas på allvar.Tidigare talare har varit inne på situationen i Co-lombia, ett land som är präglat avvåld. Det vi mest talar om är de ungefär 30 000 mordsom begås . kränks människor närdet gäller rätten till liv och yttrandefrihet. Vi har ock-så våldet mot barn som förmenas rätten att växaupp och ha tillgång till mat och utbildning. De finns istället i barnarbete.Men vi har också ursprungsbefolkningen i Co-lombia som på grund av byggandet av stora dam-mprojekt, kraftverk osv. undandras möjligheterna tillsin traditionella försörjning. De tvingas ut i ännustörre fattigdom.Det politiska våldet är mycket utpräglat i Colom-bia. Vi vet att paramilitära grupper förekommer. Mili-tären har väldigt liten möjlighet att styra dessa. Vi harockså våldet från gerillagrupper. Det har vi blivitmedvetna om genom att svenskar har utsatts för dettavåld.Den colombianska presidenten har lovatatt ta itu med MR-frågor och att nära samarbeta medFN på det här området. Men har det inte häntsärskilt mycket i praktiken.Den svenska fonden för mänskliga rättighetergjorde en resa till . Rapportenrekommenderar bl.a. att en parlamentarisk delegationreser till . Man hade en rad andra viktigarekommendationer om hur man tyckte att den svenskaregeringen skulle kunna agera fortsättningsvis.Jag är litet överraskad över att den socialdemo-kratiska gruppen med bl.a. , som självvar med på resan och har skrivit dessa rekommenda-tioner, inte har velat ta med dem i utskottets betän-kande och gå på dessa rekommendationer. Varför villinte den socialdemokratiska gruppen t.ex. att densvenska regeringen skall ha ett mer aktivt inflytandeoch erbjuda sina möjligheter som fredsmäklare ellerskicka en parlamentarisk delegation?Man kan inte låta bli att undra om det är så att densvenska regeringens intresse för är någotmindre nu när de svenska ingenjörerna är frisläppta.Jag vill också beröra situationen på . In-donesiens invasion har kostat kan-ske 300 000 människor livet. Det förs årliga förhand-lingar i mellan motståndsrörelsen, Portugaloch under överinseende av FN. I dagarnaavslutas en stor solidaritetskonferens för iLissabon. och jag hade förmånenatt få vara med en del av tiden.På den här konferensen togs det bl.a. fram ett talav , som är ledare för motståndsrörel-sen. Han hade skickat det från fängelset i . Därfanns kravet på att fredsprocessen måste komma igång med. Det finns olika faser i detta, bl.a. kravet påen folkomröstning och att en FN-närvaro är absolutnödvändig. Man har fullt stöd från den portugisiskaregeringen som försöker att döva sitt dåligasamvete från den koloniala tiden på ett i mina ögonbra sätt.Jag kan inte förstå varför inte majoriteten har velatstödja det som vi har fört fram i ett särskilt yttrandeom en ökad FN-närvaro på har naturligtvis ett särskilt ansvar. MenSverige och hela det internationella samfundet måstebidra till att åstadkomma en fredlig lösning för folketi . Men förtrycker ju inte baramänniskor i , utan hundratusentals och kan-ske uppemot en miljon människor i harmördats sedan militärkuppen . Det är flera somhar tagit upp hur parlamentsledamöter har fängslatspå grund av kritik mot regimen. Även där har Sverigeett ansvar, bl.a. genom att vi fortsatt har vapenexport.Det är inte fråga om nya vapen utan det handlar omföljdleveranser. Vi har handelsrelationer. Sverigeborde på ett helt annat sätt visa solidaritet med be-folkningen i och i Östtimor.Jag vill också nämna situationen i , därtortyr är så vanligt att det ses som en folksjukdom.Där är kurder, kristna syrier och en rad andra minori-tetsgrupper mycket allvarligt förföljda. Vi har ingåen-de diskuterat situationen i med utrikesminis-tern och fått försäkringar om att inte kommeratt acceptera en tullunion med så länge eninvasion pågår i . Men hur är det med de mänskli-ga rättigheterna i ? Är den svenska regeringennöjd, om drar tillbaka sina trupper från ?Räcker det med det? Ställer vi inte högre krav?Jag vill också nämna att har ockuperatCypern, vilket ibland tycks vara ett bortglömt faktum.Det skedde 1974. Detta tycks världen vilja glömma.Jag vill också nämna som är ett om-råde där det finns en fredsplan. Där skulle en folkom-röstning genomföras som ännu inte har ägt rum.Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservation 3angående regeringsdelegation till . I övrigtvill jag yrka bifall till utskottets hemställan. Jag villgöra kammaren uppmärksam på de särskilda yttran-den som bl.a. står bakom vad gällersituationen i , att börkompletteras med ett förbud mot etnisk diskrimine-ring och att bör ta upp förhållandet att Påves-taten har samma status som andra stater, vilket vi villändra på.Slutligen, fru talman, vill jag bara konstatera attnär vi diskuterar frågor om mänskliga rättighetereller bristen på mänskliga rättigheter i världen, är detännu långt kvar till dess att FN:s allmänna förklaringom de mänskliga rättigheterna, som antogs den 10december 1948, blir verklighet. Vi har en stor uppgiftatt fylla på detta område.Anf. 103 ()Fru talman!