prot · GJ0941 · 1995-12-19 00:00:00 — Jag tittar mig omkring ivärlden, i de länder som har mycket större inkomst-och löneskillnader än vad vi har, och där finns intenågonting som tyder på att detta automatiskt leder tillökad sysselsättning.Jag vill inte heller att löntagare i skall be-tala priset för det här genom att deras grundläggandetrygghetsfrågor urholkas. Vi tittar också på den frågani , och det finns en särskild utredning.Det finns bland de fem punkterna från Essenmöteten punkt som handlar om att man också skall titta påavregleringsområdet, och det gör vi i och för sig ock-så i . Hur kan vi inte minst få konkurrensen attfungera bättre? Hur kan upphandlingsfrågorna skötasså att alla får vara med och konkurrera på lika villkor?Det finns alltså fortfarande mycket att göra när detgäller regleringar i . På jordbruksområdetskulle vi vilja göra mycket, för att ta ett exempel.Vi kommer ändå aldrig att kunna klara de nyajobben om vi inte blir bättre på den ekonomiska poli-tikens område och om vi inte kan öka tillväxten iEuropa. När vi kommer in på de områdena - det villjag inte sticka under stol med - finns det naturligtvisskillnader. Det går inte att tro att den konservativaregeringen i tycker precis lika som vi iSverige tycker i dessa frågor.Vid fanns det 8 socialdemokratiskastatsministrar bland de 15. Det fanns 3 socialdemo-kratiska utrikesministrar, som satt i koalitionsrege-ringar. Därför vill jag säga till dem som har påstått attsocialdemokratin är ute i och att våra idéerinte kan få genomslag, att de naturligtvis har fel. Menom vi vill åstadkomma en gemensam europeisk poli-tik måste vi resonera oss fram till gemensamma insat-ser från regeringar med litet olika utgångspunkter ocholika ideologier.Det som har positivt förvånat mig, liksom minakolleger, är möjligheten att föra en sådan dialog ochatt nå resultat. Jag upplever att alla regeringar nu ärgenuint oroade över arbetslösheten i , och dåär det möjligt att vi från svensk sida får ge och ta påolika punkter. Men sammantaget finns det nu enmycket starkare vilja att vidta en lång rad åtgärdermot arbetslösheten. Det tycker jag är positivt, och detvill jag ta fasta på.Anf. 28 ()Fru talman! Jag vill först passa på att göra ett till-rättaläggande. Det är inte så att vi i pånågot sätt är oklara när det gäller att ge fullt stöd åtförsöken att åstadkomma ett ökat samarbete mot ar-betslösheten i EU. Vi vill att det här samarbetet skallvara mellanstatligt, och vi tycker att det kan bygga påde principer som statsministern själv nämnde på ensocialdemokratisk partikongress, nämligen att det ärfråga om försök att lyfta upp en Keynesiansk politikpå Europanivå.Men problemet för oss är att vi har den övertygel-sen att EMU-processen omöjliggör detta. Det är ettuttryckligt omöjliggörande av den typen av ekono-misk politik. Man kan helt enkelt inte sätta upp kon-kreta mål mot arbetslösheten, därför att det blir enrestpost när man har tagit hänsyn till de s.k. konver-genskraven.Jag vill fråga statsministern följande: Vihör här hur exempelvis och tolkar allmänna uttalanden om att satsa påarbetslösheten. Det ställer både högern och vänsternupp på i EU-sammanhang. Är det en riktig tolkningsom jag gör, dvs. att anledningen till att det går att fåenhällighet kring dessa mycket abstrakta och allmän-na målformuleringarna är att man lägger in så radikaltolika meningar i vad man konkret skall göra motarbetslösheten?Anf. 29 Statsminister ()Fru talman! Jag kan börja med att åberopa slutetpå mitt förra svar till . Jag utveckladedär ganska tydligt vad vi är överens om, vad somskiljer och varför det ändå är viktigt att kunna drivaen någorlunda samlad politik i Europa.Om jag skall dramatisera det litet kan jag säga attvi inte får göra om 30-talets fullständigt katastrofalamisstag, då inte orkade samarbeta, som leddetill en förödelse av fullständigt obeskrivligt slag intebara i utan över hela världen. Det bör jag sägatill dem som ställer de kritiska frågorna: Orkar ni?Kan ni ta er samman? Ja, jag samarbetar hellre, försö-ker övertyga en konservativ, kompromissar på någonpunkt och gör något åt dessa stora problem, än att visom sätter oss på var sin sida och bör-jar gräva skyttegravar. Det är en grundläggande in-ställning hos mig som socialdemokrat, och det skämsjag inte för.Det finns fyra sidor i dokumentet, varav en hel delfaktiskt är konkret. Det gör att jag inför som svensk statsminister ärligt kan säga attjag är nöjd med dokumentet. Vi har kommit en bra bitpå väg, men vi är inte framme vid målet. Vi måstefortsätta arbeta med detta. Jag och min efterträdarekommer även att arbeta med de konservativa ellerborgerliga regeringsföreträdare som finns, men vi gördet också i en stor grupp av socialdemokrater i Euro-pa.Trots att jag har sagt att jag inte har bestämt migkan jag inte förstå dem som säger att EMU inte harnågra fördelar, efter det att och Sverigeskrona utsatts av marknadskrafterna för våldsammaspekulationer. Räntorna har drivits upp. De boendehar fått enorma kostnadshöjningar på grund av detta.Det är självklart att det finns stora och starka argu-ment för att vi skall ha ett valutapolitiskt samarbete iEuropa. Men innan jag tar slutlig ställning till dettavill jag veta vilken den europeiska politiken mot ar-betslösheten är. Då är jag beredd att väga sammanargumenten.Men jag förstår inte hur man kan vara så oförmö-gen att se fördelarna att man går ut och säger att EMUinte har några positiva effekter för sysselsättning ochtillväxt och stabilitet - framför allt inte när man ärekonom.Anf. 30 ()Fru talman! Jag skall försäkra statsministern att vivänsterpartister delar oron för en ny 30-talsutveckling. Vi är speciellt oroliga för att ett have-rerat EMU-projekt - det kan nämligen fortfarandehaverera - skall leda till en sådan utveckling. Det ärdärför det skulle ha varit så oerhört bra om helaEMU-processen hade tagits upp på dagordningen vidnästa års regeringskonferens.Är statsministern beredd att verka för att fråganom EMU tas upp, om det skulle vara så att hela dettamycket olycksaliga projekt skulle haverera?Anf. 31 Statsminister ()Fru talman! avslöjar sin inställ-ning när han säger "detta mycket olycksaliga projekt".Han avslöjar därmed sin inställning. Han har en för-handsinställning. Han vill inte pröva det sakliga inne-hållet, och där skiljer vi oss åt.Jag är i och för sig glad åt att in-ledde med att säga att man nu var beredd att klartstödja kampen mot arbetslösheten i . Jag utgårifrån att det blir ett sådant klart stöd i fortsättningen.Regeringscheferna har inte skjutit på diskussionenom EMU. Vi ägnade en mycket stor del av mötet iMadrid åt den frågan, redan innan regeringskonferen-sen. Vi har lagt fast hur vi tycker att frågan skall han-teras. Det är ju som EMU skall träda i kraft,och därför kan vi inte skjuta diskussionen framför oss.Det har varit nödvändigt att sakdiskutera. Det har vigjort. Vi har lagt fast procedurer. Jag menar att vi harhanterat frågan på ett ansvarsfullt sätt. Sedan åter-kommer vi till riksdag, som skall fatta beslutom skall delta eller inte.Anf. 32 ()Fru talman! Jag är mycket glad över det somstatsministern har sagt när det gäller det historiskaarbetet med östutvidgningen, att det nu är fastställt entidpunkt då förhandlingarna skall kunna starta och attalla kan få vara med från början. Det är också sköntatt höra att regeringens företrädare med hetta driverdessa frågor och tycker att det för framtiden kanske ärde viktigaste frågorna när det gäller Europasamarbe-tet. hade ett seminarium i går, därutrikesministern var närvarande och mycket engagerattalade just om denna fråga. Jag vill gratulera rege-ringen till detta. Det är ett historiskt och stort stegframåt som har tagits.Det finns naturligtvis andra frågor som kan upple-vas som litet mindre, men som naturligtvis är väldigtviktiga för vanligt folk . Det gäller valutan.Med tanke på den diskussion som har varit skulle jagvilja fråga om regeringscheferna bara har fattat beslutom hur euro skall stavas, eller finns det också nu ettauktoritativt beslut om hur det skall uttalas? När viförhoppningsvis kommer med i det gemensammavalutasamarbetet skall vi använda ordet . Detvore väl konstigt om vi i inte ens skulle kunnaenas om samma uttal av vår gemensamma valuta. Jagär nyfiken på hur diskussionen gick.Anf. 33 Statsminister ()Fru talman! Där har nog gränsen för min kapacitetnåtts. Vi lyckades komma överens om hur ordet skallstavas, men jag skall öppet erkänna att vi uttalade detnågot olika vid borden.Jag har tyckt att det har varit ganska naturligt attdet skall uttalas på svenska i , men jag tror här och var ute i kommer att hävda attdet skall uttalas på engelska. På den punkten menarjag med min sedvanliga pragmatiska inställning att vifår försöka kompromissa oss fram till någonting. Detfinns inget enhälligt beslut på den punkten, fru tal-man.Överläggningen var härmed avslutad.8 § En politik för arbete, trygghet ochutvecklingFöredrogsFinansutskottets betänkande 1995/96:FiU1En politik för arbete, trygghet och utveckling (prop.1995/96:25 och 1995/96:6)Anf. 34 ()Fru talman! väckte regeringen för-väntningar med tal om en tillväxtproposition till hös-ten. släppte Socialdemokraternasedan upp flera försöksballonger, som de dock efternågon tid sköt ned igen. Över huvud taget verkade detvara trögt före i portgången. När propositionen starktförsenad anlände hit till visade den sig istort sett tom på konkreta förslag. Den beskrevs somen agenda, men var mest en reviderad kommittéberät-telse med en redogörelse för sittande och planeradeutredningar. Den var en uppgiven suck från ett social-demokratiskt parti, präglat av inre splittring, avsaknadav ledarskap och en total brist på idéer om hur Sveri-ge återigen skall kunna bli ett växande samhälle.Av de få förslag som fanns var flera dessutom di-rekt tillväxthämmande. Höjd koldioxidskatt drabbarföretagen och därmed möjligheterna att få till ståndnya riktiga arbeten. Vidgad rätt för AP-fonden attköpa aktier i svenska företag är också långsiktigttillväxtfientligt. Ett ökat statligt företagsägande ärraka motsatsen till vad behöver.Efter återkomsten till regeringsmakten genomför-de socialdemokraterna raskt ett stort antal återställare.Till betydande del rörde det sig om skattehöjningar.När konjunkturen förbättrats, har det statli-ga upplåningsbehovet minskat. Men den ekonomiskapolitiken har getts en utpräglat fiskal inriktning. Dengoda konjunkturen har inte utnyttjats för att genomfö-ra strukturella reformer i tillväxtfrämjande syfte. Detskulle ha behövts mer av avreglering och mer avoffentliga utgiftsminskningar - så omfattande att detockså blev utrymme för sänkta skatter på arbete, spa-rande och företagande. Men från sådana åtgärderhindras socialdemokraterna av en ideologiskt beting-ad motvilja.Resultatet har blivit det paradoxala att den s.k.tillväxtpropositionen förutser en gradvis avtagandetillväxt fram . Den räknar med att Sve-rige då har en strukturell arbetslöshet som inte un-derstiger . Och mest anmärkningsvärt av allt -den förordar inga strukturella åtgärder som skullekunna råda bot på problemen. Det verkar som omhela regeringen tänker ta time-out från arbetet på attlångsiktigt säkerställa tillväxt, sysselsättning ochutvecklingsförmåga i svensk ekonomi. Eller - för attanvända en annan idrottsterm - är det fråga om attlämna walk-over i kampen mot arbetslösheten?Herr talman! Mycket tyder på att den återhämt-ning som inleddes under den borgerliga regeringspe-rioden kulminerar i en tillväxtpuckel . Internatio-nellt skruvas nu förväntningarna ned. Minskad efter-frågan utifrån betyder mindre draghjälp för svenskexport, till vilket även den starkare lönestegringen härhemma bidrar. Den lägre aktiviteten iSveriges ekonomi är knappast någon tillfällig svacka.Sparbankens nya s.k. inköpschefsindex visar exem-pelvis att industrins benägenhet att nyanställa perso-nal är i avtagande och att orderingången från såvälhemmamarknaden som utlandet har sjunkit. Dettamåste ofrånkomligen påverka investeringsviljan.Även konsumtionen riskerar att bli lägre än enligtregeringens prognos. senasteundersökning av hushållens inköpsplaner visar att denoptimism som spirat nu har bru-tits. Då är det inte troligt att det privata sparandetskall minska på det sätt som regeringen förutsätter.Kraftiga skattehöjningar och bidragsminskningar och fortsatt stor arbetslöshet talar för åter-hållsamhet på köpsidan, vilket även den höga realrän-tan gör.Efter en kort högkonjunktur går vi nu av allt attdöma mot en avmattning, vars djup och längd är svåratt förutse. Det bådar inte gott för de många arbetslö-sa och som inte ens harkunnat finna sysselsättning. lovade soci-aldemokraterna att med deras politik skulle den öppnaarbetslösheten komma ned till . ärden , och den totala arbetslösheten betydligthögre än så. tillväxtpolitik leder såle-des till stagnation och till en bestående strukturellarbetslöshet på 10 %.Men, herr talman, det behöver inte vara så här.Sverige skulle aldrig ha behövt falla från tredje plats iden internationella välfärdsligan 1970 till sjuttondeplats bland 24 . Framför allt be-höver vi inte fortsätta att kana utför, även om jämfö-relsen utvidgas till att omfatta också de snabbväxandenya marknadsekonomierna i . För Sverigeär ett land med stora möjligheter - möjligheter somkan tas till vara eller förfuskas. Det är här vi politikerkommer in. Vår uppgift är att se till att det finns rim-liga förutsättningar för människor att verka i växandeoch lönsamma företag.När det stod klart att tillväxtpropositionen mestvar en tom gest, där regeringen förutser sitt egetmisslyckande, beslöt vi moderater att i partimotionenlägga ned extra möda på att belysa tillväxtens förut-sättningar och drivkrafter. Den tid är förbi då politikerkunde skapa tillväxt på konstgjord väg genom attblåsa upp efterfrågan med finanspolitisk expansion.Nu måste politiken i stället ges en strukturell inrikt-ning, där det gäller att skapa och vidmakthålla godainstitutioner, som främjar utbudet av arbete och kapi-tal samt stimulerar till ökad produktivitet. Det är vik-tigt med ett skattesystem och ett ränteläge, som gördet lönsamt att satsa framåt. Sänkta räntor förutsätteratt skattesänkningarna motsvaras av ännu större be-sparingar i de offentliga utgifterna. För hushållens delinnebär en sådan omställning mindre bidrag från detallmänna men större möjligheter att leva på sin för-värvsinkomst. Dessutom måste det löna sig att utbildasig längre och arbeta mer. Avreglering och privatise-ring, liksom medlemskapet i EU, ger en effektivitets-höjande konkurrens. Avgörande för att förbättradproduktivitet inte skall leda till ökad arbetslöshet äratt arbetsmarknaden blir mer flexibel.Vad budgetpolitiken beträffar efterlyser vi beslutom de ytterligare i budgetför-stärkningar som aviserades i kompletteringsproposi-tionen. Det skulle ge konvergensprogrammet densäkerhetsmarginal som behövs. har i sin senas-te granskning av svensk ekonomi rekommenderat ensådan åtgärd liksom att ge den formen av utgifts-minskningar. Budgetpolitikens långsiktiga mål börenligt vår mening vara jämvikt mellan den privata ochden offentliga sektorn. Det svarar väl mot ett skatteut-tag motsvarande genomsnittet inom EU på drygt 40 %av bruttonationalprodukten. Om den privata sektorntillåts växa, minskar behovet av offentliga insatser.Det hårda skattetryck som krävs för att finansiera offentlig sektor medför tillsammans med generö-sa socialförsäkringssystem stora effektivitetsförlustergenom att motverka arbete och sparande. Därmedförsvagas tillväxtkraften i ekonomin, och de nya job-ben blir färre.Men, herr talman, våra resonemang i partimotio-nen och våra förslag om exempelvis skattereduktionför hushållstjänster eller avreglering av arbetsrättenhar inte rönt något intresse från finansutskottets ma-joritet. Det är tråkigt och beklagligt - inte så mycketför oss som för alla arbetslösa. Socialdemokraternaklamrar sig fast vid en politik, som inte gettfler jobb i den enskilda sektorn. När de nu håller siginom samma ramar och institutionella tänkande, blirdet naturligtvis under den närmaste femårsperiodeningen halv miljon nya jobb. För det är bara inom denenskilda sektorn som de nya jobben kan komma tillstånd. Socialdemokraternas oförmåga till nytänkandeoch ovilja att göra de förändringar som ger näringsli-vet tillväxtmöjligheter riskerar att permanenta dagensmassarbetslöshet.Vi moderater kan inte tolerera en arbetslöshet avnuvarande omfattning. Vi är djupt oroade för desskonsekvenser, såväl ekonomiska som mänskliga. Föratt bryta den låsning som föreligger - och som dentomma tillväxtpropositionen inte gör det minsta för attavhjälpa - har vi föreslagit tillsättandet av enkommission för fler arbeten efter mönster av den s.k.Lindbeckkommissionen. Den skulle då bestå av väl-meriterade ekonomer och andra vetenskapsmän utanpolitiska bindningar, som mer fritt än en konventio-nell statlig utredning kan analysera behovet av struk-turreformer och formulera rekommendationer somkan ge ny växtkraft och fler nya riktiga jobb.Jag vill direkt fråga finansministern, var han nu är: Ärregeringen beredd att vidta en sådan extraordinäråtgärd för att få bukt med arbetslösheten?Detta initiativ är något helt annat än regeringensförsök att samordna en aktiv konjunkturpolitik i Key-nes anda mellan EU:s medlemsstater. Det nationellasysselsättningsprogram som sent omsiderredovisade inför det Europeiska rådets möte i Madridinnehåller mest traditionell AMS-politik, vars resultatknappast stimulerar vår omvärld till efterföljd. I en tidnär alla medlemsländer strävar efter att nedbringa sinabudgetunderskott i syfte att uppfylla konvergenskra-ven för EMU är det dessutom inte läge för en gemen-sam efterfrågestimulerande underbalansering av fi-nanspolitiken. När slutkommunikén från Madridmötettalar om kampen mot arbetslösheten, är siktet inställtpå åtgärder av det slag vi moderater efterlyser i defem Essenpunkternas anda, t.ex. sänkta indirektaarbetskraftskostnader och en mindre stelbent arbets-rätt.Herr talman! Jag vill nu vända mig direkt tillfinansministern, som är på plats. I den första intervjuGöran gav som nykrönt kandidat till bådepartiledar- och statsministerposten klargjorde han sinuppfattning i två viktiga frågor som står inför sittavgörande . Han förklarade sigpositiv till ett svenskt inträde i den europeiska valu-taunionen EMU, och han stödde en avveckling avkärnkraften . Får jag fråga finansministern:Hur skall dessa två ståndpunkter kunna förenas?I och för sig är det bra att uttalarsig för en svensk övergång till EMU:s tredje fas.Frågan inställer sig som vanligt varför inte också hansparti och hans regering gör det. Det skulle betydamycket för tilltron till avsikt att sanera såvälsamhällsekonomi som statsfinanser och därmed bådesänka räntan och stärka kronan.I detta sammanhang finns det också skäl att undravarför inte regeringen skyndsamt lägger fram förslagtill att stärka oberoende. Det har i höstbegärts av ett enigt riksbanksfullmäktige, och ävendenna åtgärd skulle stärka den ekonomiska politikenstrovärdighet. Tolka nu för all del inte finansutskottetsreflexmässiga avstyrkan av borgerliga motioner meddetta syfte som ett besked att regeringens planer påområdet måste läggas på hyllan!Göran intervjusvar att kärnkraften skallvara avvecklad till 2010 tyder på att han inte tar upp-giften som finansminister på allvar. Energikommis-sionen har i sitt i går framlagda slutbetänkande dömtut den möjligheten med hänsyn till såväl landets eko-nomi som energiförsörjningen. Men inte heller denöppning som där ges för att påbörja avvecklingenunder innevarande mandatperiod är förenlig med enansvarsfull ekonomisk politik. Varje förtida avveck-ling kommer att tolkas som en signal att istället för att reparera samhällsekonomi och statsfi-nanser ägnar sig åt kapitalförstöring. Följden blirobönhörligt att räntan stiger och kronan försvagas.En förtida avveckling medför direkt enorma mer-kostnader för skadestånd till kärnkraftsägarna och förinvesteringar i nya kraftverk. Elpriset höjs, och detdrabbar oss alla, särskilt dem som arbetar i elintensivindustri. Indirekt träffas de som blir utan arbete därföratt investerarna förlorar tron på . En annannegativ effekt är att utsläppen av koldioxid och luft-föroreningar ökar. De förhoppningar som fanns vidfolkomröstningen om att utveckla konkurrens-dugliga förnybara energikällor har kommit på skam.Då återstår endast fossila bränslen med de miljöstör-ningar de medför.Därmed står också en förtida avveckling i stridmed folkomröstningens resultat. Enligt texten på desegrande röstsedlarna för linje 1 och 2 skall kärnkraf-ten användas i avvaktan på att förnybara energikällorblir tillgängliga, bl.a. i syfte att minska oljeberoendet.På röstsedeln stod det också att avvecklingen skallske i den takt som är möjlig med hänsyn till behovetav elektrisk kraft för upprätthållande av sysselsättningoch välfärd. Med hänsyn till bristen på alternativ,landets dåliga ekonomi och den redan stora arbetslös-heten betyder det att kärnkraftverken bör utnyttjas sålänge det är säkerhetsmässigt försvarbart.Herr talman! Regeringens tillväxtproposition är enbesvikelse och ett misslyckande. Där saknas destrukturgrepp som behövs för att vi skall få den godatillväxt som kan ge tillräckligt många nya riktiga jobb.Frånvaron av nya idéer och motviljan mot att omprö-va invanda tankemönster kanske sammanhänger medvalet av som stödparti. Det är för övrigt be-tecknande att , som arbetar för nolltillväxtoch mindre arbete samt mot europeisk samverkan ochny teknik, inte har funnit anledning att väcka parti-motion eller reservera sig.I den moderata motionen föreslås en rad åtgärdersom är nödvändiga om återigen skall bli entillväxt- och företagarnation. Vi är övertygade om attendast en politik som tar sin utgångspunkt i tron påmänniskors skaparkraft och vilja till arbete och före-tagande kan återge ställningen som ett fram-trädande välfärdsland. Det syftet har också det initia-tiv till en kommission för fler arbeten som vi utveck-lar ytterligare i anslutning till debatten här i dag.Samma inriktning präglar de reservationer som vimoderater har varit med om att foga till finansutskot-tets betänkande, bland vilka jag yrkar bifall till nr 2och nr 67.(Applåder)Anf. 35 ()Herr talman! Det sägs ibland att svensk politik av är visionslös. Men det gäller verkligen inte oss iFolkpartiet. I många avseenden har vi en myckettydlig bild av ett annorlunda , ett somär mycket annorlunda mot dagens socialdemokratiskaSverige.Vi tror på ett med många fler entreprenö-rer och många fler arbetstillfällen, ett där detsprudlar av initiativ av olika slag - affärsmässiga,ideella, sociala och kulturella. Nya idéer som växerfram har den egenskapen att de leder till att det skapasnya resurser. Det blir ett mer positivt och öppet sam-hälle. I ett sådant samhälle kommer alla att behövas.Just därför att allas skaparkraft tas tillvara ger ocksåett sådant samhälle större möjligheter för att ävenmänniskor på livets skuggsida kan ges ett värdigt liv.För oss i är välfärdspolitik inte ett skälls-ord utan ett instrument i anständighetens och denmänskliga växtens tjänst.För att denna bild skall kunna bli verklighet krävsatt alla politikområden samverkar och uppmuntrarenskilda människor att se och ta tillvara de möjlighe-ter som finns. Den enskilde företagaren måste bli vårtids hjälte.Innan den här tillväxtpropositionen lades framfanns det nog en hel del människor som hoppades attsocialdemokratin skulle kunna ta till sig några syn-punkter på hur man frigör de skaparkrafter och driv-krafter som medverkar till utveckling och framtidstro.De blev grymt besvikna.På några ställen i propositionen finns en svag an-tydan till nytänkande och insikt om att den egna åter-ställarpolitiken nog faktiskt är fel, men huvudin-trycket är mycket defensivt. Regeringen saknar enpolitik för en dynamisk utveckling. Innan socialde-mokraterna har gjort upp med sina opportunistiskaåsikter från oppositionstiden tror jag inte att de kanbli någon kraft för framtiden. Bristen återfaller ocksåpå deras stödpartier, och .