prot · GI0995 · 1995-04-26 00:00:00 — Jag ber om ursäkt om jag spetsade tilldet litet. Visst har flerbarnsfamiljerna nytta av detta.Men detta är ju en satsning som är lika för alla i helalandet, både barn och vuxna, både väl bemedlade ochicke väl bemedlade osv. Den ger inte heller någontingtill statskassan utan tar från de besparingar vi hadekunnat göra. Hade vi kunnat ta hela den summan ochsatsa på de familjer som verkligen behöver stöd, hadedet varit en fördelningspolitisk satsning i stället.Anf. 101 ()replikFru talman! Som jag sade innan är det en fördel-ningspolitisk satsning därför att den gynnar småbarns-familjerna mest, även om själva matmomssänkningenslår igenom för alla olika lönegrupper.Det finns också en annan viktig del i detta somkommer att komma barnfamiljerna till del så små-ningom, nämligen att sänkt matmoms kan verka åter-hållsamt på lönerörelsen. Det gör att vi kanske undvi-ker inflation. Det har också en stor betydelse för KPI,alltså konsumentprisindex, som kommer att habetydelse för svensk ekonomi. Följaktligen kan dettapå flera olika områden vara bra för småbarnsfamiljer-na. Det är ett fint fördelningspolitiskt instrument.Anf. 102 ()Fru talman! Vi socialdemokrater vill att iframtiden skall vara ett välfärdsland där människorhar arbete och där de offentliga finanserna är i balans.Detta kräver kraftfulla insatser för ekonomisk tillväxt,ökad sysselsättning och sanerade statsfinanser.Budgetunderskottet gör det nödvändigt att minskautgifterna på en rad områden. Effekterna av sådanaåtgärder blir kännbara för många människor. Alterna-tivet med fortsatt höga räntor och långvarig ekono-misk kris skulle dock drabba barnfamiljer, ungdomaroch många äldre ännu hårdare.För att ränteutgifterna inte skall tränga undan väl-färden måste statsskuldens utveckling vändas. Dettaär nödvändigt för framtiden och främst för barnensskull.Fru talman! Vi föreslår att de nödvändiga bespa-ringarna görs på transfereringar, bidrag och subven-tioner. Vi vill så långt det är möjligt värna de socialaverksamheterna i omsorgen, skolan och hälso- ochsjukvården.Vi anser att alla, oberoende av inkomst, skall hatillgång till bra barnomsorg, god utbildning, hälso-och sjukvård och äldreomsorg av hög kvalitet.Tillgång till omsorg, utbildning och vård bidrar tillatt skapa förutsättningar för ökad tillväxt och syssel-sättning.Vi anser att rättvist fördelade välfärdstjänster ochen väl utbyggd social infrastruktur är en förutsättningför ett modernt samhälle där både män och kvinnorförvärvsarbetar.Den socialdemokratiska familjepolitiken är enviktig del av den generella välfärdspolitiken. Densätter barnens bästa i främsta rummet. Målet är att gebarnen en god start i livet och ge båda föräldrarna rätttill nära och tidiga relationer med sina barn och möj-lighet att delta i arbetslivet.Vi vill värna alla barns rätt till barnomsorg av godkvalitet. Barnomsorgen skall i samarbete med föräld-rarna ge omvårdnad och skapa goda förutsättningarför varje barns utveckling.Fru talman! har under en rad av år haftbåde hög kvinnlig förvärvsfrekvens och höga födelse-tal. Föräldraförsäkringen, barnomsorgen och en ar-betsmarknad som accepterar deltidsarbete har gjortdet möjligt för både kvinnor och män att förena familjoch förvärvsarbete också barnen är små.Så vill vi socialdemokrater att det skall vara även iframtiden. Det synsättet har präglat de prioriteringarvi gjort när vi nu tvingas lägga fram förslag om ned-skärningar i välfärdssystemen.Vi vill behålla den nuvarande inriktningen avfamiljepolitiken eftersom den erbjuder familjernaflexibla lösningar.Det statsfinansiella läget gör det nödvändigt attsänka nivån på barnbidraget. Vi föreslår att det görsmed per barn och månad. Det är dock viktigtatt det behåller sin generella karaktär. Barnbidragentillförsäkrar alla barnfamiljer ett grundläggande eko-nomiskt stöd. Grundtanken är att alla barn i samhälletär lika mycket värda och att barnen är allas ansvar.Barnbidraget är en viktig del i det generella väl-färdssystemet som bygger på att vi skall ha så få in-komstprövade bidrag som möjligt. Barnbidragen geringa besvärliga tröskeleffekter, har en enkel administ-ration och innebär ingen sortering och inget utpekan-de. Barnbidraget är ett stöd till alla barn på lika vill-kor. Och så vill vi att det skall förbli.Flerbarnstillägget får man fr.o.m. det tredjebarnet. De förändringar som vi nu föreslår kommer attgenomföras successivt. Reglerna kommer att ändrasså att inga nya flerbarnstillägg betalas ut efter den 1januari 1996. De som får flerbarnstillägg kommermed andra ord att få behålla dem.Fru talman! Förvärvsarbete är den faktor som harstörst betydelse för familjernas ekonomi. Därför ärdet vår viktigaste uppgift nu att få fart på tillväxtenoch att fortsätta bekämpa arbetslösheten.De nedskärningar vi nu föreslår är ett led i dettaarbete. Vi tänker inte låta statsskulden tränga undanvälfärdssamhället.Det är vår avsikt att även framtidens socialdemo-kratiska välfärdssamhälle skall innehålla familjepoli-tik med föräldraförsäkring, god barnomsorg ochbarnbidrag till alla barn på lika villkor.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets hemstäl-lan beträffande inriktningen på familjepolitiken ochfamiljer och barn och avslag på samtliga reservatio-ner.Anf. 103 () replikFru talman! I inlägget pratar omrättvisa och flexibla lösningar. Jag vill då ställa enfråga till . Vad är det för rättvisa närmånga familjer ställs utanför samhällets stöd? Vad ärdet för flexibla lösningar som pra-tar om? Utskottsmajoriteten har ju de facto försvåratför alternativ barnomsorg, och man har tidigare här iriksdagen fattat beslut om att avskaffa vårdnadsbidra-get.Känner till att det i Malmöfinns familjer som går på socialbidrag, familjersom tidigare kunde klara sin försörjning genom endeltidssysselsättning med det tillskott vårdnadsbidra-get gav? Köerna till barnomsorgen i är nämli-gen så långa att de familjerna inte har några möjlighe-ter att få in sina barn i barnomsorg. Jagskulle gärna vilja att i sitt replik-skifte med mig utvecklade litet vad som ligger bakomorden rättvisa och flexibla lösningar, om vi nu skalltala om alla barnfamiljer i Sverige.Anf. 104 () replikFru talman! Jag vet att vår familjepolitik har inne-hållit mycket rättvisa och innebär en rättvis fördelninggenom att vi har en bra föräldraförsäkring, en godbarnomsorg och barnbidrag. Anledningen till attkommunerna fick tillbaka möjligheten att själva be-stämma över alternativ barnomsorg var att man måstege kommunerna möjlighet att planera och se vad dehar råd till. Om man hade fått lov till etablering avvilken barnomsorg som helst i kommunerna, skulle deekonomiska möjligheterna ha varit ännu sämre än idag.Anf. 105 () replikFru talman! är väl barnomsorgen inte i förstahand till för de kommunala förvaltningarna utan förbarnen. Jag upprepar med envishet frågan: Vad erbju-der de familjer som inte kanfå barnomsorg, därför att den inte är till-räckligt utbyggd? Det kan också vara så att den kom-munala barnomsorgen inte passar familjens behov.Vad erbjuder just de barnfamiljer-na för flexibla lösningar? Vad står ordet rättvisa för?Anf. 106 () replikFru talman! Jag tycker att den borgerliga regering-en skulle ha frågat sig detta när man införde vård-nadsbidraget, som inte var något särskilt rättvist sys-tem. Det gav inte på något sätt möjlighet för en en-samförsörjande förälder att utnyttja bidragetDessutom vill jag fråga vilkenrättvisa och valfrihet de borgerliga regeringsåren gavnär det blev en rekordhög arbetslöshet, höga räntoroch höga boendekostnader.Anf. 107 ()replikFru talman! I mitt anförande citerade jag ur rege-ringens ekonomisk-politiska proposition ,där regeringen sade att om man skulle slopa fler-barnstillägget skulle det innebära ett ökat socialbi-dragsberoende för de stora familjerna. Jag måste faktiskt fråga : Är detmeningen att de stora barnfamiljerna i större ut-sträckning skall behöva bli beroende av socialbidrag iframtiden? Det finns inget i betänkandet eller någon-ting annat som kommit fram som visar att barn somföds efter i flerbarnsfamiljer harett mindre behov av flerbarnstillägg än barn som föttstidigare.Anf. 108 () replikFru talman! Det kan tyckas orättvist att en barn-familj med äldre barn får större barnbidrag genom attden får flerbarnstillägg än en barnfamilj med yngrebarn, som blir utan. Vårt sätt att fasa ut flerbarn-stillägget gör trots allt att familjerna ges möjlighet attplanera sin ekonomi.Det är faktiskt på det sättet att vi måste spara. Pådet här viset rycker vi inte undan flerbarnstillägget förde familjer som har sin ekonomi planerad efter att fådet. Jag vill påminna om att vi befinner oss i en oer-hört svår ekonomisk situation. Alla besparingar somföreslås här föreslås inte med någon glädje utan avtvång.Anf. 109 ()replikFru talman! Det är helt riktigt att vi behöver spara.Men man kan spara på många olika sätt. Just när detgäller stödet till flerbarnsfamiljerna och barnfamiljeröver huvud taget har vi från ansett att viinte skall spara.Jag kan gärna hänvisa till vår ekonomisk-politiskamotion. Där finns det bättre sparförslag än de som nuläggs fram och som drabbar barnfamiljerna.Anf. 110 () replikFru talman! Eftersom jag inte har sett de sparför-slagen kan jag inte kommentera dem. Men våra spar-förslag ligger här på bordet, och de yrkar jag bifalltill.Anf. 111 ()replikFru talman! Vi i tycker också att viskall spara. Vi har faktiskt ställt upp på samma spar-beting som Socialdemokraterna när det gäller stödettill barnfamiljer. Det kan man i och för sig ifrågasätta,men det har vi gjort. Men vi vill att det skall vara enrättvisare fördelning.Vi vill ha ett beskattat barnbidrag. Det gör att detblir både generellt och beskattat, och därför kan mansäga att det är behovsprövat. Det är en lösning till attspara den stora summa pengar som det är frågan om.På samma sätt vill vi göra med flerbarnstilläggen.Att ta bort flerbarnstilläggen helt och hållet ärmycket betänkligt. Vi får då en belastning på kommu-nerna med socialbidrag för de stora familjerna. Attminska dem något kunde man kanske ha tänkt sig,men det här förslaget innebär ett totalt stopp från den1 januari för nyblivna flerbarnsfamiljer.Anf. 112 () replikFru talman! Jag tycker det är hedervärt av Miljö-partiet att det vill ställa upp på besparingen. Det harvarit ledsamt att vi inte har kunnat komma överensom en gemensam modell.Vi kan inte gå med på den beskattade varianten,eftersom den egentligen bara ökar rundgången avpengar i systemen. Den ökar också administrationen.Det blir alltså litet dyrare där.Sedan tycker jag att det finns brister i Miljöparti-ets förslag. Man kan inte tala om vem i familjen somskall uppbära bidraget, dvs. vem som skall beskattas.Det finns stora risker att en ensamförsörjande egentli-gen förlorar på förslaget.Anf. 113 ()replikFru talman! Jag håller med attdet finns vissa brister och att det inte riktigt är heltfärdigbearbetat. För det behöver man ekonomiskaberäkningar, och det finns inte. Men tanken är riktig.De beräkningar som vi har gjort visar att det slår välut.Jag vill också ge en eloge till den familjepolitiksom har haft, och vi måste värna om den.Annars får vi en mycket svår situation i landet.Anf. 114 () replikFru talman! Nyss hörde vi att tillväxten är god. sade också finansministern att vi kommer att fåbukt med budgetunderskottet mycket snabbare än vadhan hade förväntat sig och att besparingarna somfinns i kompletteringspropositionen görs för att mötanästa lågkonjunktur.Jag tänker inte gå in på debatten om rättvisa, efter-som jag anser det vara ett ideologiskt begrepp. Där-emot skulle jag vilja ställa en fråga till MarianneJönsson. Det står i kompletteringspropositionen: Varoch en skall efter förmåga delta i den gemensammasträvan. Vi har fått höra att av befolkningeninte klarar sig på sin disponibla inkomst.När jag tittar på diagrammet som fanns i budget-propositionen och som återkommer på s. 38 ikompletteringspropositionen vill jag fråga MarianneJönsson: Vad menas med "var och en efter förmåga"?Det diagrammet visar inte att det handlar om var ochen efter förmåga.Anf. 115 () replikFru talman! Jag vill påpeka för attden politik som har förts hitintills av Socialdemokraterna, bl.a. tillsammansmed Vänstern, har inneburit att vi har höjt skatternaför höginkomsttagarna och på det sättet gjort en för-delningsprofil.Jag vill också påminna om att vi har ett stort bud-getunderskott. Trots att vi gör stora besparingar på115 miljarder kommer vi att 1995/96att ha ett budgetunderskott på 213 miljarder kronor.Vi är alltså tvungna att spara.Anf. 116 () replikFru talman! Det är riktigt att Socialdemokraternaoch har höjt skatterna, och det har intevarit något som vi har varit speciellt ledsna för, måstejag säga. Men fortfarande återstår faktum, om mantittar på dessa diagram. Skattehöjningarna är en sak.De betalas av den högsta decilen. Men de lägsta deci-lerna får sedan betala näst mest enligt detta diagram.Vad menas med "var och en efter förmåga"?Anf. 117 () replikFru talman! Jag har tyvärr inte det diagrammetframför mig, och jag kan därför inte kommentera det.Anf. 118 Statsrådet ()Fru talman! Det är gamla, sjuka och barnfamiljersom får den helt övervägande delen av de socialautgifterna. Det är därför de som drabbas av bespa-ringar. Om de friska, medelålders och barnlösa krävsskatter och avgiftshöjningar. Därför har vi ocksåarbetat med skattehöjningar och avgiftshöjningar.På familjepolitikens område är de största utgift-sposterna barnomsorgen, föräldraförsäkringen ochbarnbidragen. Barnomsorgen har vi i möjligaste månförsökt att skydda från ytterligare nedskärningar.Kommunernas verksamhet är avgörande för vilket livsom gamla, barn och sjuka kan leva. Men också förderas familjemedlemmar är tillgången till god serviceviktig, eftersom det framför allt möjliggör förvärvsar-bete för kvinnor.Transfereringarna till barnfamiljerna har däremotinte kunnat gå fria från besparingar. Här har vi valt attskära i bidragsnivåerna och inte ändra i bidragskon-struktionerna. När man måste göra nedskärningar istatens sociala utgifter är det viktigt att inte förstöraväl fungerande system i strävan att snabbt uppnåsparbeting.Den välfärd som uppkommer genom transfere-ringar och verksamheter är inte bara beroende avmängden resurser som satsas. utan i minst lika storutsträckning av konstruktionerna av stödformernaeller organisationen av verksamheten.En utmärkt jämförelse som visar hur fel det kanbli är skillnaden mellan den svenska och amerikanskasjukvården. De totala svenska sjukvårdskostnadernaär bara en liten del av vad de amerikanska är. MenSverige har trots det mycket lägre spädbarnsdödlighetoch längre genomsnittlig livslängd. Det är bra indika-torer på hälsotillståndet i befolkningen.Skillnaden mellan och är inte be-tingad av att läkarna eller den medicinska teknikenskulle vara sämre där än här, utan i stället kopplad tillsjukvårdens organisation och finansiering. Sammaförhållande gäller för många andra socialpolitiskainsatser. De kan organiseras så att man undvikerkrånglig administration, missriktade drivkrafter ochmöjligheter till fusk som undergräver systemens legi-timitet.Detta är viktigt att ha i åtanke när man bygger upptrygghetsförsäkringar och verksamheter. Men det ärännu viktigare när man måste göra nedskärningar. Närresurserna är knappa, som , är det ännu merbetydelsefullt att de används så rättvist som möjligt.Men man måste också ta hänsyn till att förändringarsom görs i systemet i sin tur kommer att påverkasocialpolitikens möjligheter . Man måstedärför ha både kortsiktiga och långsiktiga mål förögonen när besparingar görs.Barnbidraget, som vi nu är tvungna att minska, ären av de enklaste och mest lyckade bidragsformerna iSverige. Det beskrev konkret justnu. I de svenska socialförsäkringarna och bidragssys-temet har precis som för barnbidraget mycket av ad-ministrativa problem och drivkraftsproblem undvikits.Med det vill jag inte säga att alla våra stödformerär konstruerade på det mest tillfredsställande sättet.Där vi tror att det finns vinster att göra vad gällerorganisation av socialförsäkringar och bidragssystemhar vi satt in utredningsresurser som skall göra enöversyn för att kunna förbättra dem. Bidragsförskot-ten är ett exempel.Vad gäller barnbidragen stod det tidigt klart att detenda sättet att minska utgifterna var genom en gene-rell sänkning av nivån och inte en genomgripandeförändring av systemet. Processen för att nå fram tillden bästa utformningen av besparingen har trots detinte varit enkel.Ett viktigt skäl var frågan om hur man skulle be-handla de två familjetyper som har sämre ekonomiskstandard än genomsnittsfamiljerna, flerbarnsfamiljer-na och enföräldersfamiljerna, som naturligtvis därförär särskilt beroende av barnbidraget.Även om bara en liten del av alla vuxna lever i så-dana familjetyper är det en betydligt större andel avbarnen som gör det. Nästan hälften av alla barn, ,antingen i en familj med tre eller fler barn eller meden ensamstående förälder, och betydligt många flergör det under sin uppväxt.De ensamstående föräldrarna, som i många andraländer är en växande skara av de fattiga, har det iSverige betydligt bättre. Andelen fattiga i dennagrupp är inte speciellt mycket större än bland tvåför-äldersfamiljerna. Men en stor del av enföräldershus-hållen hamnar inte så långt över socialbidragsnormen.De låga fattigdomstalen bland ensamföräldrarnaberor inte i första hand på de bidrag som utgår till deensamstående föräldrarna utan i stället på att de för-värvsarbetar mer än de flesta andra. Bra daghem tillöverkomligt pris är alltså den allra viktigaste insatsenför ensamföräldrarna.I en nyligen publicerad studie visade det sig att87 % av de ensamstående mammorna i arbe-tade. Det var den ojämförligt största andelen bland de17 länder som ingick. I arbetade bara 29 %av de ensamstående mammorna, i Storbritannien38 % och i 58 %.De allra flesta ensamstående föräldrar i Sverigearbetar dessutom heltid. Av förskolebarnen i Sverigeär det av dem i tvåföräldershushåll som harföräldrar som bägge arbetar heltid. I enföräldershus-hållen har däremot nästan hälften av barnen en hel-tidsarbetande förälder.Men trots att ensamföräldrarna arbetar så passmycket är deras ekonomiska standard märkbartmycket sämre än i tvåföräldersfamiljerna. De harheller inte, till skillnad från andra barnfamiljer, tagitdel av den ekonomiska standardförbättring som ägderum . Denna berodde i storutsträckning på att många kvinnor ökade sin arbetstidfrån halvtid till trekvartstid. Ensamföräldrar, somredan i stor utsträckning arbetade heltid, kunde inteöka sina inkomster på det sättet. Och även om svens-ka ensamföräldrar i huvudsak får sin inkomst frånarbete är bidragen särskilt viktiga för dem för att deskall komma över fattigstrecket.Den något sämre ekonomiska situationen för fler-barnsfamiljerna beror på att det är flera i familjen somskall dela på inkomsterna, men även på en något lägregrad av förvärvsfrekvens i dessa familjer. Men det ärfå tvåföräldersfamiljer som återfinns i socialbidrags-systemet, vilket ger familjepolitiken ett gott betyg.I arbetet med de familjepolitiska förändringarnahar strävan varit att den generella barnbidragssänk-ningen skall bli så låg som möjligt som maninte vill utsätta familjetyper med en mer utsatt situa-tion för alltför stora ekonomiska påfrestningar.I en sådan svår fråga, där man vet att de beslutman fattar får direkta och stora effekter på de svenskabarnfamiljernas ekonomi, måste man låta processen taden tid som krävs. Den modell som socialutskottetfastnade för var en sänkning av barnbidraget med 110kronor per barn och månad och en utfasning av fler-barnstillägget. Det ger en större besparing än den somföreslogs i budgetpropositionen och det ger oss störremöjligheter att reformera bidragsförskottssystemet,med de sparkrav som finns där, utan att det skall ledatill alltför stora påfrestningar för ekonomiskt pressadefamiljer.Utfasningen av flerbarnstilläggen leder till attflerbarnsfamiljerna inte drabbas av någon ytterligareförsämring vid sidan av barnbidragssänkningen. Där-emot kommer inte några ytterligare barn att uppbäraflerbarnstillägg, som sagts här tidigare. Detta faktumhar i alla fall de framtida flerbarnsfamiljerna möjlig-het att ta hänsyn till när de planerar för framtiden.Det är inte med någon glädje som jag presenterarförslaget om sänkningen av barnbidragsnivån. Menalla grupper, även barnfamiljer, måste vara med ochdela på de bördor som den ökande statsskulden harlagt på oss. Inte minst för barnen är det viktigt att vifår kontroll över statsfinanserna. Det är inte någotsom vi kommer undan genom önsketänkanden avolika slag.Men det politiska ansvaret för det här beslutet harde flesta andra partier i inte känt sig mognaatt ta. Att jag kan notera att många tyckt att det varitenklare att rida den egna käpphästen så där i princip,och därmed slippa att i praktiken stå upp för bespa-ringar på de allmänna barnbidragen, gläder det migegentligen.Barnbidraget är fast förankrat. Det är i praktikenfamiljepolitikens minsta gemensamma nämnare. Detvisar, liksom det allmänna motståndet mot sänkning-en, vilken styrka det finns i den generella välfärdspo-litiken. Denna inneboende styrka i goda socialförsäk-rings- och bidragssystem måste vi ta fasta på. Vi fårinte ge upp dem för att vinna kortsiktiga vinster.Det har förts en diskussion här om valfrihetoch rättvisa. sade en sak som jag höllmed om, jag tror att det var en, nämligen att de allraflesta lever i någon form av familj. Det är sant. Det ärockså så att familjen är det värdefullaste i mångamänniskors liv. Det är något att utgå ifrån vardagsvisfrån barndom och framåt. Det skiljer inte det enapartiet från det andra. Det är likadant för alla männi-skor. De nära människorna är de viktigaste männi-skorna.Det är naturligtvis just därför som vi har den upp-fattningen att en chans för familjen också förutsätterförutsättningar i samhället för att alla barn, alla famil-jer och alla sorters familjer skall kunna få sammagoda chanser som de starka familjerna alltid får i allasamhällen. Då krävs det en samhällelig politik somskapar dessa förutsättningar för alla barn, alla familjeroch alla sorters familjer.Valfriheten skulle vara hotad sade bl.a. MargaretaE , , av det faktum att vi tog bortvårdnadsbidraget. Det brukar ju också sägas att vård-nadsbidraget ökar valfriheten. Men jag frågar mig förvem. Vilken valfrihet får en ensamstående mammagenom ett vårdnadsbidrag på ? Honmåste i praktiken förvärvsarbeta för att försörja sigoch sitt barn. Jag har visat att hon också gör det. Detär en av de riktigt stora poängerna med det svenskasystemet. Det gör att svenska ensamstående kvinnorlever ganska normala liv, och kan göra det.För att kunna göra det måste hon ha tillgång tillbra barnomsorg som, om hon skall ha råd med den,finansieras av samhället. Om hon har en sådan barn-omsorg fick hon inget vårdnadsbidrag med den kon-struktion som det hade. Hon kunde inte ens förkortasin arbetsdag eftersom barn-omsorg mer än innebar att maninte fick något vårdnadsbidrag.Ökade då valfriheten för den kvinna som var gifteller sambo? Ingen skall få mig att tro att ett vård-nadsbidrag på är något alter-nativ till en normal förvärvsinkomst som uppgår tilldet mångdubbla. Ej heller hon kunde förkorta sinarbetstid . Nej, den valfrihetsom vårdnadsbidraget kunde ge gavs bara till demsom redan har valfrihet. Vårdnadsbidraget gynnadefrämst familjer där mannen var högavlönad och därkvinnan därför redan har möjligheter att vara hemmaoch så förstås de familjer som har ekonomiska möj-ligheter och lust att anställa en hemhjälp.Nu försöker vi att klara besparingar på ett sådantsätt att vi kan fortsätta att ha världens mest fram-gångsrika familjepolitik när det gäller att skapa rimli-ga förutsättningar för alla barn och för alla föräldrar. Idet sammanhanget var det ofinansierade vårdnadsbi-draget inget lyckat inslag.Anf. 119 () replikFru talman! Jag vill inledningsvis kommentera nå-got av det som statsrådet sade när det gälldefördelningen av besparingarna.