prot · GI09107 · 1995-05-17 00:00:00 — Den ändringen föreslåsträda i kraft med vissa övergångs-regler.Utskottet anser också att det finns starka skäl attförändra regelverket för förtidspensioneringen bådeför att få ett bättre beslutsunderlag och för att efter-kontroll skall kunna göras mer systematiskt än vadsom är fallet . Vi delar regeringens uppfattningatt som villkor för rätt till ersättningbör få föreskriva att den försäkrade genomgår medi-cinsk undersökning eller annan utredning för bedöm-ning av arbetsförmågan samt att kassan vid beslut omförtidspension också skall ta ställning till om det finnsbehov av förnyad utredning av arbetsförmågan efterviss tid. Enligt vår mening är detta särskilt viktigt föryngre personer, så att de inte permanent utestängs frånarbetslivet.Efter denna korta genomgång av några förslag isocialförsäkringsutskottets betänkande yrkar jag bifalltill hemställan i SfU10 och avslag på samtliga reser-vationer.Anf. 75 BO () replikFru talman! ordföran-de avslutade med att yrka bifall till SfU10. Det varinte riktigt klart om hon menade den vita eller den blåupplagan, men jag förmodar att det är den blå honyrkar bifall till.Det mest häpnadsväckande med det anförande vinu har hört var inte innehållet, även om en del av detkan kommenteras, utan det som vi inte har hört. Såvittjag förstod har ordföranden i socialförsäkringsutskot-tet i riksdag inga synpunkter på de storaförändringar som sker i socialförsäkringarna efteruppgörelsen mellan Socialdemokraterna och Center-partiet.Maj-Inger hade inga synpunkter på attdet genomförs en kraftig försämring av socialförsäk-ringarna för att finansiera en del av kostnaden för densänkta matmomsen. Det förekom inga synpunkter påvad som är angelägnast - goda socialförsäkringareller en låg matmomssats. Det fanns inte heller någrasynpunkter på det fördelningspolitiska utfallet.Fru talman! Jag använder ordet häpnadsväckande,och det är milt uttryckt.Anf. 76 ()replikFru talman! Det är den blå upplagan som gäller,. Beträffande den vita upplagan har vifattat beslut om att upphäva justeringen. Det tror jaginte att vi behöver orda så mycket mera om.När det gäller de stora förändringarna som skallgenomföras i sjukförsäkringen har jag redovisat vadSjuk- och arbetsskadeberedningen har det här året påsig att utreda. Vi kommer att få god tid på oss attdiskutera och fatta beslut. Den konkre-ta frågan om en ersättningsnivå på kommer viatt få gott om tid och tillfällen att resonera när denåterkommer till kammaren i juni.Anf. 77 BO () replikFru talman! Jag trodde att vi skulle föra vårensstora socialförsäkringspolitiska debatt , men denskall tydligen äga rum när finansen ägnar sig åt de härfrågorna. Det är väl symboliskt nog. Jag skall ändådrista mig till att ställa en rak fråga till Maj-IngerKlingvall. Anser att det är ett braförslag att försämra socialförsäkringarna för att fi-nansiera en del av den sänkta matmomsen?Anf. 78 ()replikFru talman! Eftersom vi skall fatta beslut omnivåerna i sjukförsäkringarna måste det väl ändå varamest lämpligt, , att föra debatten vid dettillfället.Vi har naturligtvis inte med någon glädje funderatöver 75-procentsnivån. Regeringen har lagt fram dethär förslaget i kompletteringspropositionen, och vikommer naturligtvis att behandla det i utskottet.Jag sätter inte det här i relation till förslaget omsänkt matmoms, vilket gör. Det är ettförslag som står för sig och som har en helt annaninriktning än förslaget om en ersättningsnivå på 75 %.Anf. 79 () replikFru talman! Tillåt mig konstatera att verklighetenär Socialdemokraternas värsta fiende.Maj-Inger , utskottets ordförande, sägerhär att det finansiella läget tvingar oss att göra vissasaker. Ni genomför uppenbarligen de här förändring-arna av tvång. Jag vill fråga vad ni egentligen vill medförsäkringen? Är ni nöjda med att en beredning skallutreda så gott som hela försäkringen?Ni har godtagit många av de förslag som viModerater - av ideologiska skäl, det säger jag gärna -har föreslagit. Vi har dock alltid fått höra att vi harvarit oförstående gentemot sjuka människor. Jag sägeråterigen att om ni hade följt de förslagen, som ärera förslag, , hade vi haft en annansamhällsekonomi. Då hade vi bättre kunnat skydda desom har det sämst.Är socialförsäkringsutskottets ordförande nöjdmed att denna utredning - på hearingen i går hörde viatt det även skall bli en tilläggsutredning - skall tahand om så gott som allt när det gäller den kommandeförsäkringen? Är det realistiskt att tro att vi kan ha etthelt nytt försäkringssystem som träder i kraft den 1januari 1997. Tillåt mig att betvivla detta.Anf. 80 ()replikFru talman! Tillåt mig då att något fundera överGullans fråga. Hon frågade mig om jag ärnöjd med att Sjuk- och arbetsskadeberedningen skallutreda väldigt mycket och komma med förslag. I sittinledningsanförande sade emellertidatt direktiven till Sjuk- och arbetsskadeberedningenvar så snäva att det i stort sett inte fanns något attutreda. Nåväl, får själv reda ut vadsom gäller för henne.För oss gäller att Sjuk- och arbetsskadeberedningenhar fått nya direktiv och kommer att arbeta under dethär året med att se över stora delar av sjukförsäkring-en, förtidspensioneringen och även arbetsskadeför-säkringen. Det är väl bra. Jag vet inte riktigt vadGullan vill åstadkomma. När vi gör föränd-ringar går vi naturligtvis noga igenom saken innan vibestämmer oss.Anf. 81 () replikFru talman! Jag är inte nöjd med att utredningenhar så snäva direktiv, men jag konstaterar ändå att detmesta av det som vi hade kunnat fatta beslut om i daghänskjuts till utredningen. Vi fick i går höra att manmåste ha ytterligare uppgifter rörande bl.a. utgiftsta-ket.Jag har inte fått något svar på min fråga: Vad villni egentligen med försäkringen?Anf. 82 ()replikFru talman! Jag förstår inte riktigt det GullanLindblad nu säger. Skulle vi ha kunnat fatta beslut om det som utredningen skall ha det här året påsig att utreda, som sedan skall ut på remiss och sedankomma tillbaka hit till ? Visserligen tyckerjag att vi är rätt så duktiga i vårt utskott, men det ärväl ändå att ta i, och framför allt skulle vi i så fall gåmiste om en oerhört viktig demokratisk process.Gullan frågar vad vi vill med försäkring-en. Vi vill naturligtvis ha en bra försäkring, som om-fattar alla, som ger ett hyggligt skydd och som äroffentligt finansierad. Det är inget konstigt med det.Vi tänker inte avvika från den inriktning som sjukför-säkringen har haft fram till nu.Anf. 83 () replikFru talman! ägnade myckettid åt att berätta för oss vad Sjuk- och arbetsskadebe-redningen skall ägna sig åt, men hon nämnde ingen-ting om det som egentligen är den stora diskussionen , nämligen att det ingår i utredningens direktiv attutreda en 75-procentig nivå och ett behållande avkarensdagen. Så sent som gick regeringen utoch sade att man ville avskaffa karensdagen i sjukför-säkringen, men har regeringen ändrat uppfattning,och så har även utskottsmajoriteten. Bo Könbergnämnde det vita betänkandet, där man hänskjuter denhär frågan till Sjuk- och arbetsskadeberedningen.Maj-Inger säger att det inte är någonglädje att diskutera 75-procentsnivån, men varförsnävar man då in utredningens direktiv genom attgöra på det här sättet? Det finns faktiskt ett särskiltyttrande till betänkandet av , och kds som visar på hur man här hargått till väga. Detta särskilda yttrande står ocksåVänsterpartiet bakom.Maj-Inger säger också att trenden skallbrytas inom förtidspensioneringarna. Det tycker jag ärriktigt, och det är också viktigt, men det borde ske påett annat sätt än genom att en hel regel tas bort. Detborde ske genom att arbetsmiljön förbättrades, genomen förbättring av arbetsorganisationen, en förbättringav rehabiliteringen, ett utökat arbetsgivaransvar ochsex timmars arbetsdag, inte genom att man tar bort enregel som utestänger en hel grupp.Anf. 84 ()replikFru talman! Jag kan delvis förstå att är litet besviken över händelseutvecklingen. Detär allmänt bekant att vi hade en uppläggning i utskot-tet som öppnade för olika alternativ i Sjuk- och ar-betsskadeberedningens arbete när det gäller just ka-rensdag och nivåer. Men tyvärr sprang en väldigt hårdekonomisk verklighet i fatt oss , ochförslagen från regeringen blev skarpare på grund avdet statsfinansiella läget och uppgörelsen med Cen-terpartiet. Det är faktiskt sådant som händer, och vi isocialförsäkringsutskottet kan ju inte styra över denekonomiska utvecklingen.Ulla för fram synpunkter vad gällerförtidspensionering och önskemål om att vi där skallarbeta på flera fronter, och jag kan naturligtvis inteannat än att instämma i det hon säger. Att ta bortäldrereglerna är en del, och de andra åtgärder somUlla räknade upp är naturligtvis ocksåoerhört viktiga i det sammanhanget.Anf. 85 () replikFru talman! Jag tyckte att jag gjorde det ganskaklart i mitt inledningsanförande att jag varken är be-sviken eller bitter utan att jag är arg över den behand-ling som direktiven har fått. Vi är många partier somanser att de här direktiven till Sjuk- och arbetsskade-beredningen inte skall snävas in. Men i och med enöverenskommelse med bryr sig Socialdemo-kraterna inte om det.Det finns en mängd sittande utredningar, bl.a.HSU 2000, för vilka utskottet begränsar direktivengenom att säga att läkemedelskostnaderna skall höjaspå ett visst sätt och att vi inte längre skall ha det enaeller det andra. Utredningar och kommittéer tillsättsoch man tycker att de skall arbeta i lugn och ro, men isjälva verket får de inte arbeta i lugn och ro. De kaninte arbeta förutsättningslöst.Anf. 86 Statsrådet ()Fru talman! har väl utbyggda socialför-säkringar, som skyddar medborgarna från inkomst-bortfall vid sjukdom, ålderdom och i samband med får barn. Dessa socialförsäkringar fungerar ihuvudsak väl. Genom deras konstruktion har mankunnat uppnå målen, både rättvisa och samhälleligeffektivitet.Vi har trots detta föreslagit vissa betydelsefullaförändringar av trygghetsförsäkringarna. Det främstamotivet till förändringarna är att vi måste komma tillrätta med budgetunderskottet. Det är genom att sanerastatsfinanserna som vi kan göra oss oberoende ochåterställa politikens och demokratins handlingskraft.För att kunna uppnå detta mål kan vi inte bara ökaskatter och avgifter, utan vi måste också göra ned-skärningar i transfereringarna. När vi gör nedskär-ningar och förändringar är det viktigt att vi gör dempå rätt sätt. I vårt förslag har vi valt att sänka ersätt-ningarna i socialförsäkringarna . Hade vi haftråd att behålla en 80-procentig ersättning hade detnaturligtvis inneburit en bättre försäkring. Men också75 % är ett försvarligt inkomstskydd, väl jämförbartmed pensionsnivåerna.Ett viktigt skäl för förändringar har varit att läggaen stabil grund för försäkringens olika grenar, så attden kan klara de påfrestningar som de ekonomiskakonjunkturernas svängningar medför. Ett annat skälhar varit att bringa ordning och reda i den snårskog avolika ersättningsnivåer som de senaste årens föränd-ringar har inneburit.I besparingstider är det, som sagts tidigare, extraviktigt att inte förstöra grundprinciperna bakom sys-temet. För att kunna bygga stabila försäkringar måstehela befolkningen få sin sociala trygghet från de all-männa systemen. Det kräver att vi följer inkomstbort-fallsprincipen.Som ett alternativ till en generell sänkning av er-sättningen har , kds och i motio-ner föreslagit att man skall ge upp inkomstbortfalls-principen och övergå till modeller som i större ut-sträckning är baserade på grundtrygghet. Skälet tilldetta, menar dessa partier, är att man skulle få enrättvisare ekonomisk fördelning av de ekonomiskabördorna. På kort sikt kan det stämma, men på längresikt skulle det få långtgående negativa konsekvenserför trygghetsförsäkringarna. Enbart grundtrygghetskulle för stora grupper innebära att de för sin egentrygghet skulle bli beroende inte som av vad debetalar till den allmänna försäkringen utan av vad deinte betalar dit utan till sin egen försäkring. Trycketatt minimera den allmänna försäkringen och den ge-nomsnittliga finansieringen skulle snabbt öka.Med allmänna statliga försäkringar kommer allamedborgare att dela på kostnaden för individer medhöga risker. Risken att bli sjuk eller arbetslös varierarkraftigt mellan individer och också mellan socialaklasser, kön och olika näringsgrenar. I system därprivata avtals- eller företagsförsäkringar står för del av försäkringsskyddet kommer de med högrerisk att få betala markant mycket högre . Re-sultatet blir intressant nog att ju mer av sin trygghethöginkomsttagarna får från den allmänna försäkring-en, desto jämnare blir slututfallet.I länder där man har valt inkomstbortfallsförsäk-ringar fördelar man de statliga resurserna på ett tillsynes mer ojämlikt sätt än i länder med grundtrygg-hetsmodeller och behovsprövade system. Den s.k.utjämningsparadoxen består i att ju mer höginkomst-tagarna får från de offentliga systemen, desto merjämlika blir slututfallen. Som brukligt är upplösesparadoxen vid närmare betraktande. Skälet till att destora systemen, som försäkrar också höginkomstta-garna, till slut leder till större jämlikhet är naturligtvisatt med dessa behövs betydligt mindre av privatalösningar, som alltid har en ojämnare inkomstfördel-ning. Slutresultatet brukar också bli att de som har detsämst får ett bättre absolut utfall när alla är med ochdärmed försvarar det offentliga systemet, vilket påpe-kades av bl.a. Bo Könberg.Det som däremot är litet märkligt i Bo Könbergssätt att reagera är att ju mindre intresserat av samver-kan som representanter för är, desto merstorvulna blir de i sina pretentioner på att vara deenda som försvarar inkomstbortfallsprincip och soci-alförsäkringar av gammal god svensk modell.Det är särskilt intressant att läsa de motioner somhar väckts med anledning av kompletteringsproposi-tionen. Man upptäcker då att i själva ver-ket inte har någonting emot att spara 2 miljarder pånya SGI-beräkningar, vilket såvitt jag kan begripa ären större besparing än vad sänkningen till isjukförsäkringen representerar. Det innebär rimligtvisexakt samma påfrestning när det gäller att faktisktgardera för inkomstbortfall på ett annat sätt.Grundtrygghetssystem har också andra nackdelar.De skapar drivkrafter bort från arbete och undergräv-er därmed arbetslinjen. De drivkrafter som finns i detnuvarande systemet för människor att öka sina in-komster för att kunna få en bättre ersättning ellerpension försvinner om ersättningen blir lika för alla.Fru talman! Vid sidan av de statliga försäkringar-na spelar också avtalsförsäkringarna en betydelsefullroll för de försäkrade. Det gör de . Iblandkan man av debatten tro att avtalsförsäkringar intefinns. I och med att vi nu har varit tvungna att minskaersättningarna har avtalsförsäkringarnas roll ocksåkommit mer i fokus.Det är nu på sin plats att se hur samspelet mellanden allmänna och de avtalade försäkringarna funge-rar. Uppfylls de krav på effektivitet och rättvisa somvi bör ställa på alla typer av försäkringar med deförsäkringar vi har ? Finns det en rimlig samsynmellan olika parter om vad man kan och inte kan ochinte bör använda avtalsförsäkringar till? Om det finnsen sådan samsyn bör det vara möjligt att släppa på deminskningsregler som i praktiken begränsarparternas möjligheter att träffa överenskommelser.I det statsfinansiellt kärva läge som kan förutsesunder åtskilliga år framöver är det motiverat att gearbetsmarknadens parter en möjlighet att avväga hurde vill använda ett utrymme för framtida försäkrings-skydd respektive löner och direkt konsumtion.Det går, om man vill, att organisera tilläggsför-säkringar och avtalsförsäkringar så att de blir en braandra försvarslinje med både rättvisa och effektivavillkor knutna till arbetslivet.Avsikten är att Sjuk- och arbetsskadeberedningen,som har fått sina nya direktiv, skall kunna erbjudaparterna en samtalsarena för samtal om principiellakrav på avtalsförsäkringar. Däremot kan givetvis inteen statlig beredning utgöra själva förhandlingsorgani-sationen för avtalsförsäkringar.Beredningen skall också ta upp frågor om rehabili-tering. Det är en mycket viktig fråga, nu när det harvisat sig att de över 50 i allt större utsträckning ställsutanför arbetsmarknaden. Vi måste ha en arbetsmark-nad där man inte slås ut utan har möjlighetatt arbeta så länge man kan. Det finns ett behov av attse över reglerna för förtidspension och andra trygg-hetssystem. Det är viktigt att vi har satt tidpunkten föravskaffandet av äldrereglerna till ,eftersom det också är viktigt att noga fundera över påvilket sätt det kan komma att drabba dessa grupper.Det är inte bara i vårt land som vi har många för-tidspensionärer. minskadeandelen män som fortfarande arbetade frånöver till i , från till18 % i , från till i Österrike.I det perspektivet är vi fortfarande ganska lyckligtlottade. I minskade ande-len män över 60 som förvärvsarbetade från drygt80 % till knappt 58 %.Någonstans har alldeles uppenbart vår arbets-marknad, vår arbetsmarknadspolitik och våra trygg-hetssystem ändå hållit tillbaka utslagningen. Ändå ärvi med rätta mycket oroliga för utvecklingen också ivårt land.Vi vill tillbaka till full sysselsättning. Det är nöd-vändigt, både för samhällsekonomin i stort, för våravälfärdssystem och för människors möjligheter attskapa sig ett bra och självständigt liv. Jag är fullstän-digt övertygad om att det är samhällsekonomisktlönsamt. Det stora flertalet av dem som ställs åtsidan på grund av ålder, funktionshinder eller nedsattarbetsförmåga skulle kunna göra en värdefull insatsom de fick chansen.Fru talman! Den svenska välfärdsmodellen harbyggt på att en i internationellt perspektiv mycket storandel av befolkningen är i förvärvsarbete och kanförsörja sig själv. På det sättet har vi kunnat varagenerösa mot dem som verkligen inte kan få eller haett arbete under längre eller , såsom äldre,barn, sjuka, handikappade eller arbetslösa. Men dettakan vi bara hålla fast vid om man under större delenav sitt liv själv arbetar och är med och betalar för demsom måste stå utanför arbetsstyrkan under en period.Poängen med mycket av den omfördelning som ägerrum i välfärdssamhället är just att vi vet att om nå-gonting händer oss eller våra nära, kan vi lita på atthela samhället kommer att vara med och dela de eko-nomiska bördorna av detta.När vi måste göra vissa försämringar avtrygghetsförsäkringarna är det inte för att undergrävatryggheten utan för att rädda sysselsättningen ochdärmed tryggheten och välfärdssystemet. Också när viförsämrar är det viktigt att vi försöker hålla fast vid dedrag som har gjort den svenska modellen möjlig. Detär socialpolitiken som ger alla medborgare tillräckligtgott skydd om och när något händer. Det är det högaarbetskraftsdeltagandet och den låga arbetslösheten.Det är solidariteten med de svaga i samhället.Anf. 87 ()replikFru talman! Statsrådet använderuttrycket rättvisa för att känneteckna de socialförsäk-ringssystem som är uppbyggda. Jag finner detlitet märkligt att s-rättvisa tydligen är åt var och enefter prestation. Jag ser inte att man verkligen värnarom dem som har de lägsta inkomsterna.Jag tycker också att verkligenskjuter över målet när hon talar om enbart grund-trygghet och säger att ersättningen blir lika för alla,inte minst i beskrivningen av det system som vi harvelat få utrett. Vårt system står inte alls för detta. Vårtsystem står för att samhällets skyldighet kan ansesavta i takt med ökade inkomster som denbör vara större än för dem som har riktigt lågaeller inga inkomster. Jag ser ingen fördelningspolitiskprofil i den socialdemokratiska modellen.Anf. 88 Statsrådet ()Fru talman! Jag försökte beskriva de mekanismersom brukar starta när man använder sig av t.ex. ettsjunkande tak eller ett brutet tak. Det som snabbtinträffar är att det på kort sikt alltid blir rätt att barasatsa på dem med lägst inkomster och ytterligaresänka taket. För allt större grupper blir det sant att jumindre man betalar till det allmänna systemet destobättre blir utfallet för egen del, eftersom man självmåste betala för den egna försäkringen. Om man tittarefter i verkligheten, empiriskt, är det i samhällen medsådana system som de som har det sämst också får detsämst.I verkligheten - empiriskt - är det i system somvåra, där alla är med och där reglerna är likartade,som de som har det sämst får det bäst.Det är inte svårt att förstå om man funderar övervad som händer på litet sikt om man startar den typ avmekanism som t.ex. kds eftersträvar.Anf. 89 ()replikFru talman! Med tanke på den argumentering somstatsrådet för är det ganska märkligt att Socialdemo-kraterna över huvud taget kan acceptera den arbets-löshetsförsäkring vi har, t.ex. Hur är det möjligt? Dethögsta taket i den ligger ju vid 5,5 basbelopp. Viföreslår inte nedtrappad ersättningsnivå förrän vihamnar ungefär i det läget, nämligen vid 5 basbelopp.Hur kan ni då stå för den arbetslöshetsförsäkring somni står för?Det är självklart att skillnaden mellan den som lägsta ersättningen och den som ser till att få denhögsta, t.ex. genom tilläggsförsäkringar, kan bli störrei ett annat system. Men hur kan verkligheten bli sämreför den som har den lägsta inkomsten och som får ettbättre skydd i och med vårt förslag? Är det bara irelation till andra man skall bedömas? Är det inteockså viktigt att pengarna räcker till mjölken sistaveckan ?Anf. 90 Statsrådet ()Fru talman! Kds har mycket retorik för sig när detgäller fördelningsfrågor. Priset tyckte jag ändå togsnär med darr på stämman taladeom hur allvarligt det var att äldrereglerna skulle änd-ras utan att man visste vad man gjorde, tror jag ut-trycket löd.Därtill hör att vi vet vad som händer om vi görsom kds vill göra. De vill nämligen avskaffa förtids-pensionen . Det skall över huvudtaget inte vara möjligt att vara sjuk och i kdsvärld. Man skall tvingas gå i ålderspension med förti-da uttag och för livet ha en sänkt ersättning med minst30 %.Det är verkligen att utsätta en i sammanhangetsvag grupp för ganska hårda villkor. Det var det tidi-gare, i Pensionsarbetsgruppens liv, bara Ny demokratisom stod för.Anf. 91 BO () replikFru talman! Jag noterade med tillfredsställelse attsocialförsäkringsministern var litet mer beredd änutskottsordföranden att diskutera det som mångaupplever som den stora frågan för dagen, nämligen deförsämrade socialförsäkringarna. Det är bra att vi fårnågon debatt om detta och att inte båda socialdemo-kratiska företrädarna flyr den debatten.När jag nu ändå nämnde utskottets ordförande kanjag säga att hon nämnde att frågan om matmomseninte hade med socialförsäkringar att göra. Jag skallåterkomma till det innan repliken är slut.Anna noterade att det skulle vara trevli-gare med socialförsäkringar på i stället för75 %, om vi hade haft råd. Men hon har inte utvecklatvarför vi inte har råd i en situation då hon har varitmed om att föreslå denna riksdag att sänka matmom-sen till en kostnad av 8-9 miljarder.Jag tvingas upprepa mig: Samtliga försämringarpå barnbidrag, flerbarnstillägg och socialförsäkring-arna finansierar knappt vad det kostar att sänka mat-momsen. Att låtsas som man inte hade råd i det sam-manhanget är verkligen inte att föra en seriös debatt.Socialförsäkringsministern tog också upp att vifrån sparar pengar jämfört med vad somgörs i kompletteringspropositionen genom att föreslåatt man skall räkna den genomsnittliga inkomsten desenaste 12 månaderna. Det är en korrekt beskrivning.Däremot hade hon fel vad gäller kostnaderna.Såvitt vi kan förstå kostar de försämringar i social-försäkringarna som och hennes kolle-ger står för ungefär 4 miljarder, medan det andraförslaget kostar ungefär 2 miljarder. Dessutom tyckervi att det är en försäkringsmässigt mer korrekt upp-läggning.Jag skulle framför allt vilja ha svar på de två frå-gor jag ställde som statsrådet inte besvarade under sitt15 minuter långa anförande. Det finns nu tillfälle i ettpar repliker att svara på de frågorna.Anf. 92 Statsrådet ()Fru talman! Jag tror nog att två miljarder i sjuk-försäkringen, som SGI gäller, är väl så mycket somdet som 75-procentarna representerar.