prot · GI0955 · 1995-01-26 00:00:00 — Det är framför allt två aspekter som börframhållas.För det första gör konstruktionen med arbetslös-hetsförsäkringen att parterna på arbetsmarknaden fårett gemensamt ansvar för att hålla arbetslösheten påen så låg nivå som möjligt.För det andra innebär konstruktionen att de fackli-ga organisationerna vid förhandlingar måste ta hänsyntill de arbetslösas intressen.En mycket stor och ökande andel av arbetskraftenär försäkrad genom den frivilliga försäkringen.Regeringen avser att behålla modellen med denfrivilliga arbetslöshetsförsäkringen.Anf. 11 ()Fru talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret, även om det saknar substans. Jag är litetförvånad över att interpellationen har bollats mellanstatsministern, socialministern och arbetsmarknads-ministern. Min förhoppning var givetvis att ett stats-råd skulle svara i slutänden, och så blev det ju.Jag är litet överraskad också över att det tog näs-tan att besvara interpellationen, när svaretvar så kort och motiven i det så dunkla. Jag hoppas attdet kan rätta till sig.Fru talman! Låt mig redovisa vår syn på den socia-la tryggheten i vårt land. Vi har ett antal socialförsäk-ringar som vi har byggt upp i stor enighet: sjukför-säkring, föräldraförsäkring, arbetsskadeförsäkring ocharbetslöshetsförsäkring.Redan i början av 1900-talet, eller snarare i slutetav , krävde att det skulle införasen arbetsskadeförsäkring som skulle betalas av ar-betsgivarna. I stor enighet byggde vi upp den.I slutet av 1980-talet hade den försäkringen oer-hört stora underskott. Skulle det ha fortgått på sammasätt, hade vi haft en brist på100 miljarder kronor. Fyrpartiregeringen gjorde, somstatsrådet vet, betydande förändringar i den här för-säkringen. Det var mot Socialdemokraternas vilja. accepteras detta, och vi betar av underskotten.Sjukförsäkringen ger ersättning till såväl kort- somlångtidssjuka. Den bygger på inkomsttrygghet, vilketvi liberaler och Socialdemokraterna har varit överensom till skillnad från de flesta partier i denna kamma-re. Man kan fråga sig om Socialdemokraterna står fastvid inkomstbortfallsprincipen när sjukersättningen är75 %. Anser statsrådet att inkomstbortfallsprincipenfortfarande gäller när nivån är så låg som ?Varför sänks inte a-kasseersättningen i konsekvensmed detta? Borde inte ersättningsnivåerna vara likahöga?Jag vill också säga att anser att 75 %ersättning är en för låg nivå.Med tiden har Socialdemokraterna accepterat attdet skall finnas en självrisk, som i arbetslöshetsför-säkringen, och att egenavgift skall finnas. Folkpartietanser också att det bör finnas mer av försäkringsmäs-sighet i försäkringen.Varför tas självrisken då bort? Försäkringen gårnumera med 13 miljarder i överskott. Utan karensdagkommer sjukförsäkringen att gå med underskott, somvi vet.Så till arbetslöshetsförsäkringen: I svaret sägerstatsrådet att fackföreningarna i solidaritet med dearbetslösa startat a-kassan. Det är ju riktigt. Men varfinns regeringens solidaritet med dem som står utan-för?Socialdemokraterna har med instämmande av ossliberaler kritiserat brist på socialförsäkringarför hela sin befolkning. Tryggheten har bara gällt demsom har haft råd att teckna privata försäkringar. Nuvill ni gå i samma fotspår och göra försäkringen fri-villig. De som tycker sig ha råd och som känner att dehar ett riskfyllt arbete och riskerar att bli arbetslösakan gå med. Man kan alltså välja att vara med ellerinte, och vi tycker att det är fel.En tredjedel av dem på arbetsmarknaden står utan-för a-kassan. Yrkesgrupper som inte riskerar arbets-löshet slipper att solidariskt vara med och betala tillarbetslösheten. De som har låg lön och knappt ompengar avstår från a-kassa och medlemskap i facket.Vägen leder mot socialbidrag för dem.Vad är det för solidaritet man hävdar med denprincipen?I svaret säger statsrådet också att parterna fått ettgemensamt ansvar för att hålla arbetslösheten på lågnivå. Vad är det i det avseendet för skillnadmellan en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring ochnuvarande a-kassa?Jag skulle vilja att statsrådet ger ett exempel på attfackliga förhandlare tagit hänsyn till arbetslöshetenoch sänkt sina lönekrav. Argumenten låter så, men irealiteten är det andra skäl som styr förhandlingsresul-tatet.I regeringen finns det, som vi vet, ett statsråd sombrukar tala om "raka rör". Skall inte "raka rör" gällaockså för a-kassan och egenavgiften därför betalasdirekt till kassan och inte till sjukförsäkringen? Dennahar ju redan 13 miljarder i plus.Avslutningsvis vill jag fråga vad som styr rättentill a-kassa. Är det intjänat arbetsvillkor och medlem-svillkor, eller vad är det som styr? Varför har inte desom är rätt till a-kassa när de blir arbets-lösa om de villkoren fortfarande gäller och är uppfyll-da? Vad kommer att gälla ? Vilka grupperkommer att undantas och få särlösningar nästa gång?Anf. 12 PER ()Fru talman! har redan på förtjänst-fullt sätt argumenterat för idén om en allmän arbets-löshetsförsäkring. Låt mig utöver det han har sagtbara tillägga några kommentarer kring principfråganoch ett par av de argument som arbetsmarknadsminis-tern anför i sitt interpellationssvar.Jag vill först emellertid säga att arbetsmarknads-ministern är värd allt beröm för att han trots allt trorså mycket på socialdemokratisk politik. Alltmedanhans arbetsmarknadspolitik ramlar samman inför våraögon fortsätter han att argumentera för traditionelltsocialdemokratiska lösningar - så ock när det gällerden egenartade idén att bara de som är fackligt anslut-na eller ansluter sig till fackligt drivna kassor skall harätt till skydd vid arbetslöshet.Socialdemokratin brukar i den allmänna debattengöra en dygd, fru talman, av idén om den generellavälfärdspolitiken. Men här krockar idén om den gene-rella välfärdspolitiken plötsligt med ett intresse somför socialdemokratin är oändligt mycket viktigare änalla principer i världen, nämligen den egna makthe-gemonin. Genom arbetslöshetsförsäkringen är detuppenbarligen så, att man mot all rim och reson ochmot alla andra principer man eljest brukar hävda sägersig att vaktslåendet kring de kollektiva fackliga orga-nisationernas ställning tar över allt. Jag tycker ärligenoch uppriktligen att detta är ett principbrott som t.o.m.Anders borde höra sig själv göra när hanargumenterar för det.Det var det ena jag ville säga, fru talman. Det and-ra har att göra med de argument som anförs till stödeller möjligen som försvar för att de fackliga organi-sationerna skall ha denna rätt. har delviskommenterat det. Arbetsmarknadsministern under-stryker i svaret till honom att det finns ett gemensamtansvar för parterna för att hålla arbetslösheten på enlåg nivå och för att vid förhandlingar ta hänsyn till dearbetslösas intressen.Detta, fru talman, skulle man möjligen kunna för-stå om det var så att brott mot den principen skulleleda till några egentliga konsekvenser för dem sombryter mot den. Principen skulle fungera under förut-sättning att det fanns ett substantiellt inslag av någotslags individuell finansiering av försäkringen. Dåskulle jag förstå , och då skulle jagockså hålla med om att det fanns ett incitament attsköta avtalsförhandlingarna på ett samhällsekono-miskt ansvarsfullt sätt.Situationen är emellertid den, fru talman, att detinte spelar någon roll om man är ansvarslös. Ett av deproblem vi har på den svenska arbetsmarknaden är juatt man kan förhandla sig till vilka avtal som helstutan att man behöver ta något som helst ansvar förkonsekvenserna av det. Det har också lett till att vi harfått en arbetsmarknad där de fackliga organisationernamedvetet eller omedvetet har tagit större hänsyn tilldem som finns på den än dem som finns utanför den.Samma konsekvenser får dessutom det återstäl-lande av arbetsrätten som den socialdemokratiskaregeringen föreslog att genomföra i höstas.Det är förvisso så att det åtminstone i teoretisk me-ning skyddar dem som finns inne men stänger demsom finns ute ännu kraftigare ute.Fru talman! Det går inte att argumentera för fack-lig hegemoni på arbetslöshetsområdet med utgångs-punkt från några samhällsekonomiska eller andraeffektivitetskrav. Det finns bara ett skäl att vidmakt-hålla den fackliga hegemonin, och det är att mannödvändigtvis vill sätta fackets rättigheter före denenskildes. Jag beklagar, fru talman, att inte har tillräcklig resning för att ta den motsat-ta ståndpunkten.Anf. 13 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Det är alltid intressant att bli betygsattav Per . Det är sådant som ingår i hans talang-er.Låt mig börja med att ta en diskussion om ansva-ret.När jag lyssnade på Per fick jag nästan in-trycket att det som bekymrade honom egentligen intevar fackföreningsrörelsens ansvar för sina arbetslösamedlemmar. Det som bekymrade honom var att såoerhört många människor i skulle gå sammani en fackförening och ta gemensamt ansvar både förlöneutveckling, för hur det ser ut på arbetsplatsen ochför hur det går för dem som blir arbetslösa.Han har naturligtvis lärt sig den gamla tekniken:anfall är bästa försvar.Vad Per egentligen säger är att han intevill ha så mycket av gemensamt ansvarstagande. Hanvill ha svaga fackföreningar där varje individ skallförhandla sig fram till egna lösningar. Han går t.o.m.så långt i den motion som han just har lagt fram atthan skriver att kollektivavtalet skall ställas åt sidanoch de individuella avtalen ta över. Det är detta PerUnckels diskussion handlar om.Jag vill gå tillbaks till den fråga som . Han ställde i och för sig många frågor på slutet,men jag talar om den principiellt viktiga frågan.Jag vill börja i den som diskuteradesväldigt flitigt för någon vecka sedan. Den redovisadefyra gåtor med . hade bättre än någotannat land lyckats att åstadkomma inkomstutjämning,hade lyckats bättre då det gällde förmögenhetsutjäm-ning, hade lyckats bättre än de allra flesta länder att fåfolk i arbete och hade lyckats att nästan helt utraderafattigdomen.Det var de fyra gåtor som SNS-ekonomerna re-dovisade om . När man sätter sig ner ochfunderar över varför vi har de gåtorna, vad det är somskiljer som har åstadkommit de gåtorna, är skillnad de starka folkrörelserna. Det är inte barafackföreningsrörelsen utan också ,idrottsrörelsen, , dvs. de starkafolkrörelserna.Fackföreningsrörelsen har i detta fall, när det gäl-ler de fyra gåtorna, tagit ett oerhört stort ansvar förinkomstutjämningen, för förmögenhetsutjämningen,mot massarbetslösheten och för att ta bort fattigdo-men. Där spelar dessa idéburna fackliga arbetslös-hetskassor en oerhört viktig roll.Jag har ägnat så pass mycket tid av mitt liv åt dettaatt jag kan lova er att man på varje fackföreningsmötenär medlemmarna samlas diskuterar och frågar sig:Vad skall vi göra för att se till att våra medlemmarkommer tillbaks i ett jobb? Man ägnar oerhört myckettid åt det, och man gör det också när man lägger uppavtalsrörelsen.Man tar ansvar för att försöka att åstadkomma enarbetsmarknad där alla får jobb. Det är därför som vihar nått den högsta sysselsättningen och den störstainkomstutjämningen. Det är just därför att den starkebryr sig om den svage.Vi vill ha en sådan arbetslöshetsförsäkring. Denhar fungerat bra. Den har gett utdelning i defyra gåtorna, och det vill vi slå vakt om. Principen äratt människor går samman för att värna om sig själva,sina arbetskamrater och de som står utanför jobben.Det är en fördelningspolitiskt viktig fråga, men detär också en tillväxtfråga. Genom denna koppling tillfackföreningen finns ett mycket stort ansvar i lönerö-relsen hos fackföreningsrörelsen att se till att lönerö-relsen utvecklas på ett sådant sätt att alla medlemmarkommer in i jobb.Det belastar kassan. Det finns ett ekonomiskt inci-tament. Men det finns naturligtvis också i högsta gradett medmänskligt argument för fackföreningsrörelsenatt bekämpa arbetslösheten. Det leder till tillväxt,eftersom den blir en balanserad avvägning mellanfördelning och tillväxt när man förhandlar fram löne-resultaten.Jag kan kanske tänka mig att kanhålla med om det. Men om inte Per tror på attfackföreningsrörelsen är ansvarstagande kan han vidnågot av sina besök på , som han väl görnågon gång då och då, lyssna på Svenska arbetsgi-vareföreningens förhandlare. De understryker att detfinns ett väldigt stort ansvarstagande. Det är klart attdet sammanhänger med ansvaret att bry sig om alla,inte bara de som finns inne i företagen, utan också allade människor som står utanför.För oss socialdemokrater är det väldigt viktigt attvi behåller ett ansvar ute hos medlemmarna i fackfö-reningarnas erkända arbetslöshetskassor för att be-kämpa arbetslösheten. Staten löser inte alla problem.Anf. 14 ()Fru talman! Man blir litet häpen, måste jag säga.Jag har en facklig tillhörighet , somstatsrådet kanske förstår, och jag vet hur det fungerar.Jag har dessutom jobbat i den här branschen.Statsrådet talar om de fyra gåtorna. Jag trodde attstatsrådet hade några egna om inte gåtor så i alla fallnågra egna synpunkter utan att behöva låna dem uti-från. Visst är det bra med det som SNS talar om. Menkvar står att bygga vidare på den sociala trygghetenför alla i samhället, även de som är utstötta av fackli-ga organisationer, eller hur det nu kan vara.Självfallet har de fackliga organisationerna disku-terat tryggheten och arbetslösheten. Men det handlarväldigt mycket om att man ser en risk i att flera skallfalla ut i arbetslöshet. Man har väldigt sällan någonförståelse för dem som står vid sidan av och de sominte tillhör facket av olika skäl. Det kan vi diskuteravid ett annat tillfälle.Folkpartiet tycker att de fackliga a-kassorna ärbra, med vissa undantag. Vi tycker också att det ärviktigt att man till det kan koppla en statlig a-kassasom kan ta emot dem som inte trivs där eller som avolika skäl måste stå utanför. Det kan vara småföreta-gare, de som saknar egen förankring, osv.Jag hävdar fortfarande att menar attarbetslöshetsförsäkringen är en social försäkring ochskall så vara, och vi skall se till att den gäller alla.Den skall vara försäkringsmässig och uppgåtill 7,5 basbelopp.Men det skall också vara raka rör. Egenavgifternaskall gå till a-kassan. De skall inte gå till något annat.Man skall inte inbilla människor - för att det skallvara ett argument hos facken och i valrörelsen - attdet är arbetsgivarna som betalar arbetslösheten och attvi själva inte bidrar. Var och en som finns på ar-betsmarknaden betalar också egenavgifter fast detsker via en omväg.Jag skulle gärna vilja ha åtminstone något svar pånågra av mina frågor. Vad är det för skillnad på omman har a-kassa eller obligatorisk försäkring? Kaninte parterna i båda fallen ta ett ansvar?Om man uppfyller a-kassans villkor, har man dårätt till ersättning eller inte? Är det åldern som avgör- är man har man inte rätt, är man 60 århar man rätt? Det är i alla fall rimligt att vi får någonrätsida på detta rent principiellt.Sedan till frågan om inkomstbortfallsprincipen.Socialdemokraterna och liberaler står på samma sida iden här frågan. Ytterst handlar det om följande: Är75 % i ersättningsnivå att betrakta som att ni står kvarvid inkomstbortfallsprincipen, eller har ni lämnat denoch därmed lämnat arbetslösa, sjukskrivna och soci-alliberalerna i sticket?Anf. 15 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Det var intressant att höra kommentarer om Per Unckel.Jag skall väldigt kort svara på frå-gor. Först och främst gäller det inkomstbortfallsprin-cipen. Den står vi bakom fullt ut. Vi anser att med detförslag som regeringen nu lägger fram uppfyller vi detkravet när det gäller sjukförsäkringen.När det gäller egenavgifter i arbetslöshetsförsäk-ringen är det en felsyn att tro att det är den enskildeindividen som påverkar storleken på arbetslösheten.Den avgörs väldigt mycket av några andra saker. Densammantagna lönerörelsen, den politik som vi för idet här huset och även konjunkturen bestämmer ar-betslöshetens storlek.Det är fel att tro att man genom egenavgifter i ar-betslöshetsförsäkringen skulle kunna bekämpa arbets-lösheten. Arbetslösheten bestäms huvudsakligen avhur lönerörelsen och hur politiken fungerar. Då är detatt lägga ett för stort ansvar på de som drabbas avarbetslöshet att påstå att det är de skyldiga och att detär de som skall betala arbetslöshetsförsäkringen. Där-för delar jag inte den uppfattningen.Det finns också en annan fara med detta. Arbets-löshet slår väldigt orättvist. Många drabbas aldrigunder hela sitt liv av arbetslöshet, några drabbas rättofta.Om man lägger stora egenavgifter i ett sådantsystem finns risken att systemet vittrarsönder. Då står många utslagna människor utan en braförsäkring. Det är mitt svar på frågan.När det gäller a-kassan vill jag säga att jag tyckeratt vi bör finna ett system där det även finns en idébu-ren a-kassa som inte är knuten till fackföreningarna.Jag tycker däremot inte att vi skall ha en statlig a-kassa. Jag anser nämligen att det ligger ett mycketstort värde i att människor går samman och tillsam-mans engagerar sig för att bekämpa arbetslöshet.Jag tror att det vore olyckligt om de få som sitter iden här salen just nu var och en skulle ta ansvar förarbetslöshetsbekämpningen. Jag tror att det är viktigtatt det är många hundratusentals, ja, miljoner, männi-skor som på ett eller annat sätt direkt tar ansvar för attbekämpa arbetslösheten. Jag vill alltså ha kvar enföreningsanknuten a-kassa.När det gäller ungdomar vill vi social-demokrater använda de pengar vi har till förfogandeför att erbjuda arbete eller utbildning. Vi tycker inteatt vi skall erbjuda ungdomarna ett kontant arbets-marknadsstöd. Jag känner det smärsamt att behövalyssna på dem som ser som sin viktigaste uppgiftatt öka utbetalningen av passivt kontantstöd till ung-domarna.Jag vill hellre erbjuda ungdomarna arbete ellerutbildning. Därför har den socialdemokratiska rege-ringen särbehandlat ungdomen i positiv mening. Justför ungdomen är det viktigt att vi får mer aktiva åt-gärder. Därför har vi styrt över pengar från passivitettill aktivitet. Det är jag stolt över.Anf. 16 ()Fru talman! Självklart skall vi vidta åtgärder föratt hjälpa ungdomarna så långt samhället förmår. Omde hamnar i arbetslöshet är det rimligt att de, när dehar betalat sina avgifter och uppfyllt sina villkor,också skall ha samma rättigheter som den som är20 ½ år eller äldre eller . Det ärrimligt att det är så.Arbetsmarknadsministern tycker att man kanskekunde ha en idéburen a-kassa vid sidan av fackföre-ningarna. Det hade väl varit bättre att diskutera denfrågan än att riva upp den allmänna obligatoriskaarbetslöshetsförsäkringen som ju är bra att ha. Vikanske hade kommit fram till en lösning. Om vi kun-de hitta ett system där man inte diskriminerar männi-skor och där alla kan vara med och känna sig delakti-ga vore det naturligtvis utomordentligt bra att ändratill det.Ni har inte varit villiga att över huvud taget disku-tera något sådant.Arbetsmarknadsministern säger vidare att det ärfel med egenavgifter. Varför är det fel att ha egenav-gifter i a-kassan? Socialförsäkringsministern håvar juin massor av egenavgifter - mycker mer än hon behö-ver - till sjukförsäkringen. Vari ligger skillnaden?Vad är det för skillnad på karensdagar i a-kassanoch karensdagar i sjukförsäkringen? Det skulle varaintressant att få veta. har accepterat denmodell som socialdemokraterna införde i a-kassan förmånga år sedan, nämligen . Vi tyckteatt det var rimligt. Vi tycker att det är rimligt med enkarensdag i sjukförsäkringen också.Jag tycker att raka inställning ärutmärkt. Varför skall inte människor kunna se attsjukförsäkringen klarar sig på sina villkor och arbets-löshetsförsäkringen klarar sig på sina villkor? Då fårman en långsiktig trygghet och vet vilka regler somgäller om man blir sjuk eller arbetslös. Och man skallveta att alla på arbetsmarknaden har en arbetslöshets-försäkring som är riktig och som alla kan förstå.Avslutningsvis vill jag säga att arbetslöshetsför-säkringen är en social försäkring. Den skall vara ensocial försäkring. Det är en rättighet för alla på ar-betsmarknaden. Det skall vara en försäkringsmässig-het i den precis som i socialförsäkringarna. Det bordevi kunna vara överens om, liksom att inkomsttrygghe-ten skall gälla också i fortsättningen. Jag kommer atthävda att socialdemokraterna har gjort avsteg fråndetta. Jag välkomnar er tillbaka till 80-procentsnivån.Jag tror att det är vad människor behöver för att klaraen lång sjukskrivning eller en lång arbetslöshet.Anf. 17 PER ()Fru talman! Jag vill avslutningsvis göra någrakommentarer.Anders lever på något sätt inte i denriktiga världen. Därför hamnar han i situationer därhans egna prognoser för arbetslösheten kommer attligga kvar på fasansfulla efter ytterligare fyra år.Det beror på att inte diskuterarverkligheten i den verkliga världen. Om arbetsmark-nadsministern hade haft möjlighet att följa en diskus-sion om denna riktiga värld i andrakam-marsal , där arbetsmarknadsut-skottet har haft en hearing om orsakerna till arbetslös-heten, hade han sannolikt blivit visare.En av konklusionerna var nämligen att lönebild-ningen är en av huvudorsakerna till att arbetslöshetenligger på dagens höga nivå. Det ger inte direkt intryckav att vi historiskt sett har sett förhandlingsomgångarsom har bäddat för låg arbetslöshet.Anders berättar att man på de fackligamötena är bekymrad över människor som står utanförarbetsmarknaden. Tänk om man hade varit lika be-kymrad över de människor som står utanför arbetslös-hetsförsäkringen. Då hade åtminstone de haft anled-ning att se framtiden an med större tillförsikt.Anders tror att jag är bekymrad överatt människor sluter sig samman. Min poängär att alla människor skall få vara med, inte bara desom väljer att gå med i de fackliga organisationernaför att därigenom få trygghet vid arbetslöshet.Anders refererar den sompresenterades . Han glömde slutsatsen,nämligen att rapporten entydigt pekar mot en grund-läggande omprövning av själva grunden för det väl-färdsstatssystem som hyllar.Anf. 18 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! De som lyssnade på ochPer kunde befriande nog höra ganska storaskillnader. Det känns skönt att konstatera. ansluter sig ju fullt ut till ett system där man bryrsig om dem som far illa.Jag är kanske inte riktigt övertygad om att detsom Per säger är riktigt, nämligen att verklig-heten finns i andrakammarsalen i . Det ärkanske där Per definierar verkligheten. Jagtror att den finns på några andra ställen i Sverigesavlånga land.Sverige har ju nått långt när det gäller att ha folk iarbete. , innan den borgerliga regeringentillsattes, var det land i världen som hade flestmänniskor i arbete. Att vi nått så långt när det gällerinkomst- och förmögenhetsutjämning sammanhängeri hög grad med de starka fackliga organisationerna.Lämna andrakammarsalen och åk ut i verkligheten,Per !Till vill jag säga att jag har för avsiktatt tillsätta en utredning om a-kassorna för att fyllaupp den lucka som jag tycker finns.Även om det är så att man inte, som Per Unckelsäger - och det vet han naturligtvis - behöver gå medi en fackförening för att tillhöra en erkänd arbetslös-hetskassa, finns det ändå en koppling mellan fackfö-reningen och den erkända arbetslöshetskassan. Jagtycker att vi skall försöka hitta andra lösningar fördem som känner detta motbjudande. Jag tycker att viskall ställa krav på alla dem som vill tillhöra en er-känd arbetslöshetskassa: Du skall på ett eller annatsätt skall engagera dig för att bekämpa arbetslösheten.Det skall du inte överlåta på , AndersSundström och Per , utan det krävs ditt aktivadeltagande på något sätt i en idéburen organisation.Sedan till sjukförsäkringen och egenavgifterna.Jag tror på ett starkare samband när det gäller sjukför-säkringen. Det är lättare att få alla att ställa upp på attbetala avgifter för pension och sjukförsäkring. Mendet är svårare med arbetslösheten, för den slår såorättvist. Jag anser att inkomstbortfallsprincipen upp-fylls såväl vid som vid 75 %.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1994/95:29 om alko-hol- och drogpolitikenAnf. 19 Statsrådet ()Fru talman! har frågat mig vilkengrundläggande syn regeringen har på alkohol- ochdrogfrågor.