prot · GJ0919 · 1995-11-08 00:00:00 — En av de anställdaberättade att de var oroliga för att de skulle mistajobbet om de avslöjade missförhållandena. Hennesoro för att bli av med jobbet var berättigat.Nyligen har vi läst att ett antal ambulansförare harförlorat jobbet när de avslöjat att deras bilar, ambu-lanserna, inte var säkra. De saknade utrustning, m.m.Det finns fallet med på Väröbruk,och busschaufförerna i . Listan kan göras långpå anställda som har sagts upp därför att de har utnytt-jat sin medborgerliga rättighet att yttra sig.Detta är fullständigt oacceptabelt. En anställdskall aldrig vara rädd för att avslöja missförhållanden.Det borde vara en självklarhet, men det är detinte. Här krävs det en lagstiftning. Det kan vi inte lösaavtalsvägen. Den lagstiftningen skall garantera yttran-defriheten för arbetstagare.Det krävs nya ramlagar som är anpassade till da-gens verklighet. Inom ramen för de lagarna har par-terna sedan möjlighet att teckna avtal som förändrar,fördjupar eller förbättrar ramlagarna allt efter olikabranschers specifika villkor och behov.Det finns frågor som enligt upp-fattning inte behöver utredas, och där en lagstiftningkrävs snabbt. Det gäller bl.a. arbetsgivarens rätt attköpa ut arbetstagare trots att arbetsgivaren av domstolhar ålagts återta en lagstridigt uppsagd arbetstagare.Den rätten har arbetsgivaren , och den vill vibegränsa. Jag talar om 39 § i lagen om anställnings-skydd. Här krävs ett principförbud som bara får ge-nombrytas om särskilda skäl föreligger. Dessutommåste skadeståndet höjas kraftigt så att det sätts till enviss procent av arbetsgivarens årsomsättning.I flera år har drivit frågan att detkrävs en lagstiftning som ger deltidsanställda företrä-de till anställningar med fler timmar. Inget har hänt,utan i stället utreds frågan. Allt fler, de flesta kvinnor,tvingas till deltidsanställningar. fattar rege-ringen beslut om att minska rätten till a-kasseersättning för dem som kompletteringsstämplar.Det minsta dessa kvinnor kan begära av oss - dethandlar ju framför allt om kvinnor - är att vi nu fattarbeslut om att de har företrädesrätt till fler anställ-ningstimmar. Frågan behöver inte utredas vidare.Det förekommer också en omfattande diskrimine-ring av invandrare på arbetsmarknaden. Det behövervi inte utreda vidare. Vi vet detta. Det är bra att enutredning som skall titta på frågan är tillsatt. Men vi vet redan att invandrare diskrimine-ras vid anställningar. Det behöver inte utredas.Riksdagen kan lagstifta om ett utvidgat förbudmot etnisk diskriminering, så att det blir mer verk-samt. har lagt fram förslag om detta.Tyvärr har vi inte fått utskottets majoritet med oss.Herr talman! Från borgerligt håll görs det oftagällande att arbetsrätten måste försvagas för att flerskall våga anställa. Det har jag hört här fråntalarstolen. Man säger att arbetsrätten är ett hinder förökad produktivitet. Låt mig en gång för alla punkterade myterna. De få vetenskapliga utredningar somfinns visar tvärtom att en välutvecklad arbetsrätt be-främjar produktiviteten.Sanningen är att en utvecklad arbetsrätt gör att vifår effektivare företag. Det är en arbetsrätt som med-för att arbetsgivaren fattar sakliga, motiverade beslut.När arbetstagarna är välutbildade, initiativrika ochorädda främjas företagen, de anställda och landetsintresse. Det är inte sant att företagen inte vill ellervågar anställa på grund av arbetsrätten. Det är i ställettillgången på kapital, ränteläge, m.m. som är problemför företagen, inte arbetsrätten. Det finns det ocksåutredningar om.Herr talman! Naturligtvis står jag bakom Vänster-partiets samtliga reservationer, men för att sparakammarens tid nöjer jag mig med att yrka bifall tillreservationerna 4 och 8.Anf. 46 () replikHerr talman! Jag vill göra en kommentar till detsista som berörde om sambandet medarbetsrätten och huruvida den hindrar eller underlättarnyanställningar.Jag har personligen under de senaste månadernaträffat ett ganska stort antal småföretagare. De anfördetta som skäl. De tar ut relativt mycket övertid. Detfinns nu en arbetsanhopning, men man är litet osäkerpå framtiden. Man vet inte om det kommer att hålla isig, osv.De upplever att arbetsrättslagstiftningen gör detkrångligt, omständligt och besvärligt att anställa. Istället försöker de att klara arbetsanshopningen medövertid och på andra sätt. Det är verkligheten så somden ser ut ute hos småföretagarna, småföretagare är så fullt sysselsatta i sinproduktion i sitt företag att de inte hinner läsa devetenskapliga rapporter som hänvisartill. De lever i verkligheten. Det är den verklighet dehar beskrivit för mig, och det är den som jag här refe-rerar till.Anf. 47 () replikHerr talman! refererar till besö-ken i småföretagen. Jag tror säkert att den beskrivningsom ger är riktig och sann.Men redan under förra tidgjordes det en rad undersökningar. Bl.a. skickades detut en enkät till personalchefer i ett urval av landetsföretag. Resultatet av undersökningen blev att detstörsta hindret för att nyanställa inte var arbetsrättenoch lagen om anställningsskydd.Det fanns andra problem. Hur detta står sig i för-hållande till besök ute på småföre-tag får man väga och vikta.Det finns också en annan undersökning från Öre-bro där man undersökte 435 företag. av dessasade att de inte tyckte att lagen om anställningsskyddvar något stort problem. tyckte att det var ettlitet problem, och tyckte att det var ett stortproblem. I stället framhöll man just det som jag sade italarstolen, nämligen att det handlar om finansiering,ränteläge, hur man skall få tillgång till kapital och omefterfrågan.Det är dessa utredningar som jag refererade till.Jag tror att de speglar verkligheten.Anf. 48 () replikHerr talman! Jag håller med om att det är nyckel-faktorer för företagsamhetens expansion, som IngridBurman beskriver. Det gäller finansieringsfrågor,ränteläge, kapitalbildning och annat. Men där har vien utveckling som är ganska positiv för stora delar avföretagsamheten i . Räntorna är på och efterfrågan ökar osv. Det paradoxala är atttrots detta ökar inte antalet anställda. Detta är pro-blemet. Då måste det finnas andra orsaker. Efter minasamtal med många småföretagare hävdar jag att en avorsakerna till detta är arbetsrätten.Ingrid hänvisar till den tidigare arbets-rättskommitténs undersökningar. Där har man haftkontakt med ett antal personalchefer. Men jag pratarinte om den typen av företag som har personalchefer.Jag pratar om småföretag. Vi kanske har litet olikauppfattning om vad som är småföretag jag. Det är företag med 2-5 anställda där den somäger företaget jobbar i produktionen tillsammans medde anställda. Han eller hon har inte tid att läsa veten-skapliga rapporter där det står att den verklighet somde själva upplever är felaktig, enligt har inte heller personalchefer, folk som sköterMBL-förhandlingar osv. De får till stor del försöka attklara ekonomiadministration och personaladministra-tion på sin fritid efter den ordinarie arbetsdagens slut.Det är den verkligheten jag pratar om, IngridBurman. Där finns också en tillväxtkraft när det gällernya jobb. Men vi måste sluta att ha regelverk sommotverkar den expansionsmöjligheten.Anf. 49 () replikHerr talman! talar om att små-företagen har svårt att anställa och att arbetsrättenskulle vara ett hinder. När det gäller de undersökning-ar som jag refererade till kan det kanske vara bra förElving att veta att de 435 företagen i stortsett var små företag. Det bör fånga en del av denmålgrupp som refererar till.När det gäller svårigheten att anställa och att detskulle underlättas av att vi rustar ner arbetsrättenhävdar jag fortfarande att det är en mytbildning. svårt att administrera saker när man intekan avsätta resurser för det. Men jag förstår fortfaran-de inte att småföretagen klarar skatteredovisning,momsredovisning och allt detta, men när vi kommertill arbetsrätten har de problem. Man vågar inte anstäl-la. Det är svårt. Det är krångligt. Man förstår interegelsystemet. Detta är ju myter.Naturligtvis klarar man av den arbetsrätt och debestämmelser som finns när man klarar av allt detandra. Det är inte svårt att anställa . Det ärmycket lätt. Man har också möjlighet att säga uppfolk när de inte längre behövs.I dag har vi problem med att det finns massor medmänniskor som har otrygga anställningar, som finnsutanför arbetsmarknaden och som har dåliga anställ-ningsformer. Vi behöver en arbetsrätt som skapartrygghet i anställningen, som skapar inflytande ochdär vi kan reglera kompetensutvecklingen. Då får viett effektivt företagande, och även ett effektivt småfö-retagande. Detta är problem i dag.Att sedan tillsammans med mo-deraterna bidrar till att skapa en mytbildning somskrämmer folk från att börja anställa när högkonjunk-turen är i gång och det behövs arbetskraft får stå förElving Andersson.Anf. 50 () replikHerr talman! Visst handlar det om skatter ochräntor, . Vi är överens om att det är endel som behövs för att få fler arbetstillfällen. Men detär ju inte så att underlättar för småföre-tagen. Det är snarare tvärtom. Ni vill skärpa skatten.Det gör det ännu svårare att anställa människor.Ingrid säger att det är en myt att det ärsvårt att anställa folk. Läser aldrig vad små-företagarna säger? Eller menar attsmåföretagarna inte talar sanning när de säger att detycker att det är besvärligt att anställa folk?Jag läste upp tre citat från talarstolen tidigare somvisar hur olika företagare såg på detta att anställa folk.Men tror alltså inte på detta. Honmenar att företagarna framför dessa åsikter, men attdet egentligen är lätt att anställa. Jag tycker att det ären mycket konstig bild av företagsamheten. Gå i stäl-let ut och träffa småföretagare och hör hur de ser påsin situation, !Jag hörde dessutom att sade att ar-betsrätten inte är något hinder för ökad produktivitet.Den förändring som vi föreslår - inte den försvagningsom talar om - innebär en förändringav arbetsrätten. T.o.m. socialdemokraterna håller medoss om detta. Fyra ministrar, , , och arbetsmarknadsminis-tern, har sagt att vi behöver förändra arbetsrätten.Problemet för socialdemokraterna är att man intevågar eftersom man då får problem med facket. Menatt den behöver förändras är fullständigt klart.Där står tydligen helt ensam i dengamla kollektivistiska buren.Anf. 51 () replikHerr talman! Jag kan glädja med attäven jag tillhör dem som tycker att arbetsrätten skallförändras. Jag tycker att jag ägnade hela min tid italarstolen åt att påpeka detta.Jag kan också glädja med att jag un-der tillbringade den största delen av minarbetstid med att just besöka småföretagare. Jag ärganska väl insatt i hur de har det och dessutom i hurderas anställda har det.Problemet, , är ju att äg-nar sig åt att påstå saker som det är mycket svårt atthärleda bakåt. De få undersökningar som finns ochsom gör anspråk på att vara objektiva - de är intemånga - säger att det största problemet när detgäller att nyanställa folk inte är arbetsrätten. Det ärhelt andra saker. Det är ränteläget, det finansiellaläget osv.Men kan naturligtvis referera till en-skilda personer. Det är mycket enkelt att göra det,särskilt när man har ett syfte med sina påståenden.När det gäller ränteläget och tillgången på kapitalvill jag säga att det är allvarligt. harlagt fram en rad förslag på området. Jag hoppas attKent tar sig tid att läsa dem.Det är faktiskt så att arbetsrätten och trygghet ianställningen ökar produktiviteten. Det finns under-sökningar som visar detta också. Vi behöver bara göraen internationell jämförelse och se hur produktivitetenär i de länder där man inte har en utvecklad arbetsrätt,regler för inflytande och där man inte kan spåra entrygghet i anställningen. Den jämförelsen är enkel attgöra.Anf. 52 () replikHerr talman! Men vi gör inte påståenden, IngridBurman. Vi talar med människor, och företagare efterföretagare säger entydigt att de upplever arbetsrättensom ett bekymmer och vill ha förändringar. I skriftefter skrift, i tidning efter tidning sägs samma sak.Men säger att påstår dettadärför att det gynnar vårt syfte. Vårt syfte är faktisktatt få färre arbetslösa, och vi tror att vi klarar det omvi underlättar för företagen, för det är där som de nyajobben kommer.Jag har läst och , och där vill man att arbetsrätten skall för-ändras, men knappast genom åstadkommande av färreregler. Man vill ha fler regler och förändringar åt etthelt annat håll än vad vi på moderat sida vill. Vi villha förändringar som gör det lättare att anställa männi-skor, inte andra typer av förändringar.Gå ut och träffa småföretagare eller påfredag, , och säg till dem att de har fel- det är inte svårt utan mycket lätt att anställa folk! Dåfår vi se vad resultatet blir. Jag är ganska övertygadom att lever i en verklighet som integäller för oss småföretagare. Det blir troligtvis klarabesked: Vi behöver förändringar för att kunna anställafler människor.Det skall bli intressant att höra om tillbaka och kan påstå något an-nat.Anf. 53 () replikHerr talman! Jag kan återigen glädja jag talar med människor. Många människor ärmycket bekymrade över den situation som råder,där anställningstrygghet, inflytande och kompetensut-veckling har urholkats. Det gäller verkliga människor,som hyser stor oro.Jag kan också glädja med att jag de-lar hans ambition att den viktigaste uppgift som vi har är att bekämpa arbetslösheten, att sätta folk isysselsättning. Men detta sker inte genom att vi för-sämrar arbetsrätten. Det kommer inte att bidra till attskapa fler sysselsättningstillfällen.Argumentet att vi skall försämra arbetsrätten här-rör ur gamla motsättningar mellan ägandet av kapita-let och de arbetande. Naturligtvis skapar det utrymmeför högre vinster och en ökad flexibilitet för dem somäger, om man inte behöver ta hänsyn till de anställdastrygghet, satsa på kompetensutveckling eller bidra tillatt utveckla former för inflytande. Men detta är intedet samhälle som vi vill bidra till att bygga upp.Att arbetsrätten i sig skulle vara ett hinder för attanställa folk är ett argument som enligt min uppfatt-ning är dåligt underbyggt och mer speglarett intresse av att värna om den balans som finns i dagmellan arbetsgivare och arbetstagare. Min ambition äratt denna skall förändras, men det har enligt min upp-fattning ett mycket marginellt samband med syssel-sättningsfrågan.Anf. 54 ()Herr talman! Jag har begärt ordet för att peka påatt har avgivit ett särskilt yttrande omarbetsrätten. Jag kommer att vara extremt kortfattad.I detta särskilda yttrande anför vi att man bör åter-gå till den turordning vid uppsägning på grund avarbetsbrist som gällde enligt 22 § LASoch som innebar att arbetsgivaren kunde undanta tvåanställda vid nedskärningar. Eftersom regeln genomsin utformning var till fördel särskilt för de små före-tagen, önskar en sådan återgång. Miljö-partiet vill självfallet inte bidra till att regeln skulleanvändas i diskriminerande syfte, och den var även såutformad att så inte skulle bli fallet.Små och medelstora företags sysselsättning kom-mer härigenom att främjas, och Arbetsrättskommis-sionen kommer därför förhoppningsvis att möjliggöraatt turordningsreglerna underlättar behållande avkompetent arbetskraft som väl passar in i de mindreföretagen.Herr talman! kommer inte att ställasig bakom reservationerna vid betänkandet, utan vinöjer oss med att detta särskilda yttrande avgivits.Anf. 55 ()Herr talman! I går kablades nyheten ut att arbets-lösheten i nu är högre än vid motsvarande tidför . Av arbetskraften är öppet arbets-lös, och tillsammans med dem som finns i åtgärder ärarbetslösheten mellan 12 och 13 %.Under förra årets valkampanj gjorde socialdemo-kraterna en utfästelse om att arbetslösheten skullevara nere på , alltså . I den s.k.tillväxtpropositionen, som presenterades i förrgår,erkänner regeringen nu att den höga arbetslöshetenkommer att bestå under resten av detta sekel. Dessabudskap går definitivt inte ihop.Vi har facit regerande. I den frågasom socialdemokraterna vann valet på, kampen motarbetslösheten, kan vi konstatera att de harmisslyckats. Hade väljarna då känt till dagens resultat,tror jag att valresultatet hade blivit ett helt annat.I dag, herr talman, behandlar vi ett betänkandesom tar upp en pusselbit i ansträngningarna för att fåfler i arbete - eller som är fallet i den socialdemo-kratiska tappningen: en pusselbit som förhindrar attfler får jobb. Det handlar om arbetsrätten och om deökade möjligheter till anställningar som tidigare reg-ler gav förutsättningar för. Socialdemokraternas åter-ställare på detta område har varit till skada för framförallt småföretagens vilja att anställa fler.Det finns en gemensam reservation från de fyrapartier som ingick i den förra regeringen, och denhandlar om att de arbetsrättsregler som den infördeskall återinföras. Jag yrkar bifall till reservation 1.Vidare har de tre partier som finns på det politiskamittfältet en gemensam reservation, där vi bl.a. pekarpå nödvändigheten av flexibilitet i lagstiftningen, enflexibilitet som inte skall gå ut över anställningstrygg-heten utan i stället skall leda till att fler kan lämna sinarbetslöshet och få möjlighet att etablera sig på ar-betsmarknaden. Detta har tidigare här utvecklats avElver , som också föredömligt pekade påskillnaderna i förhållande till den moderata politiken.Arbetsrätten är, som jag sade tidigare, en pusselbitnär det gäller att trycka tillbaka arbetslösheten. Jaghörde i det tidigare replikskiftet talaom att detta inte är det största problemet. Nej, låt varaatt det kanske inte är det största problemet för företa-garna, men det är en pusselbit som har betydelse förföretagsklimatet och därmed möjligheterna att få fler ijobb.Regeringen klarar dessvärre inte att lägga det härpusslet rätt, och därför leder dagens majoritetsförslagfrån arbetsmarknadsutskottet inte till fler jobb. Ellerkan socialdemokraternas representant i den här debat-ten, , tala om hur många nya arbetstill-fällen som dagens riksdagsbeslut på det här områdetkommer att ge? Kampen mot arbetslösheten måsteändå vara det centrala också när vi diskuterar arbets-rättsområdet. Det skulle vara intressant att få ett be-sked om hur många nya arbetstillfällen som har till-kommit genom att arbetsrätten förändrades av dennuvarande riksdagsmajoriteten och hur många nyajobb som kommer till genom ert ställningstagande på arbetsrättens område. Eller man kanske skallvända på frågan: Hur många fler arbetslösa har vi nuberoende på den socialdemokratiska återställaren ochhur många förvägras att lämna arbetslösheten pågrund av att arbetsrätten inte görs flexiblare?Det är faktiskt de frågorna som måste ställas tillden majoritet som står bakom detta utskottsbetänkan-de.Får man fler i arbete genom att inte göra någraförändringar alls , eller blir fler arbetslösa just pågrund av att man inte gör några förändringar?Jag vore tacksam om i sitt inläggkunde svara på den frågan.Anf. 56 () replikHerr talman! Efter att ha hört talafrån talarstolen måste jag faktiskt ställa följande frå-ga: Menar att problemet med arbetslös-heten skall lösas genom att anställda får otryggareanställningsvillkor, mindre kompetensutveckling,sämre inflytande, begränsade möjligheter att användasin yttranderätt osv.? Är det på det sättet som vi skallleda ut ur arbetslösheten?På vilket sätt skulle en försämrad arbetsrätt bidratill att öka sysselsättningen? Blir det fler jobb för gör det lättare att ersätta en anställd med en an-nan? Det är vad begränsningen i turordningsreglernainnebär.Anf. 57 () replikHerr talman! Svaret på alla de frågor som IngridBurman ställde först är givetvis nej. Vi vill inte för-sämra tryggheten för anställda. Det vi vill göra är attge fler arbetslösa möjligheten till ett arbete. Det är detvarje diskussion på arbetsmarknadspolitikens områdeborde handla om.Ingrid får gärna också svara på frågan hurmånga fler arbetslösa vi nu har på grund av de för-ändringar i arbetsrätten som bidrogtill. Hur många fler arbetslösa har vi på grund avdetta? Hur många förvägras ett arbete på grund avoflexibiliteten i arbetsrätten? Det är det som är denallvarliga frågan.Vi måste få fler i arbete! Vi måste ger fler tillträdetill arbetsmarknaden. Det förhindras när vi inte får tillstånd denna förändring i arbetsrätten. Det är somElver tidigare sade en balanserad förändring.Anf. 58 () replikHerr talman! Det är bra att och jaghar samma ambition, nämligen att hitta lösningar påproblemet med den stora arbetslösheten. Det är ocksåbra att inte tycker att det skall ske ge-nom att vi försämrar för de anställda.Dan vet lika väl som jag att det inte finnsnågon statistik på det han frågade om. Det är svårt attyttra sig. Sannolikt har ingen förlorat jobbet ellerblivit nekad sysselsättning på grund av den s.k. åter-ställaren. Det är ett antagande.Vad vi däremot vet är att det har tillskapats100 000-138 000 nya arbetstillfällen. Tyvärr är deflesta visstidsanställningar, korttidsvikariat osv. Men att spekulera i hur många som inte harblivit anställda tror jag är svårt. Det sannolika är attden siffran är noll.Anf. 59 () replikHerr talman! Det är verkligt djärvt av att påstå att ingen har förvägrats jobb på grundav förändringarna i arbetsrätten. Vi vet att det inte ärsant. Människor har faktiskt blivit arbetslösa eller justförvägrats arbete på grund av dessa förändringar. Detär verkligheten, skall bli intressant att höra vad att svara på samma fråga.Anf. 60 ()Herr talman! I detta betänkande behandlas totalt33 motioner, väckta under allmänna motionstiden1995, med 52 yrkanden som rör arbetsrätten.De fyra borgerliga partier som utgjorde regerings-underlag i den förra regeringen begär i skilda motio-ner en återgång till det som gällde . Samt-liga förslag som den av den borgerliga regeringentillsatta lade fram innebärförsämring för de anställda.De förändringar i arbetsrätten som den borgerligamajoriteten i beslutade om skapade otrygg-het och obalans på den svenska arbetsmarknaden.Motivet bakom besluten var att röja undan hinder förproduktivitet och utveckling inom arbetsmarknadenoch att det skulle bli lättare för arbetsgivare att nyan-ställa. Dessa förändringar, som beställts av , beslutades av medknapp majoritet. har sådana förändringarofta skett genom breda samförståndslösningar överblockgränserna.Den 16 december 1994 beslutade attåtergå till den arbetsrätt som gällde . Beslu-tet innebär goda och balanserade förutsättningar förden som regeringen tillsatte atti första hand avtalsvägen förhandla fram en ny mål är attåstadkomma en långsiktig och stabil arbetsrättsom främjar flexibiliteten och produktutveck-lingen i företagen och den offentliga sektorntillgodose de anställdas behov av utveckling,inflytande, frihet och trygghetfrämja jämställdhet mellan könenfrämja invandrares villkor på arbetsplatserArbetsmarknadens parter är i majoritet i kommis-sionen och bör förhandla fram en ny stabil arbetsrättinför . En stabil arbetsrätt inför 2000-taletmåste anpassas till lagstiftningen och reglerna i övrigttill de värderingar som allmänt gäller bland männi-skor.Genom trygghet i arbetsrätten har man i Sverigeskapat ett mycket bra förändrings- och utveck-lingsklimat i arbetslivet. De omfattande ändringar iarbetsorganisationen som har gjorts har skett i sam-förstånd mellan arbetsgivare och arbetstagare. Däralla de anställda aktivt deltagit i förändringar ochutveckling i företagen har man nått det bästa resulta-tet. Trygghet i anställningen skapar vilja till förnyelseoch lojalitet på arbetsplatserna.Det första delmålet, att åstadkomma en långsiktigoch stabil arbetsrätt som främjar flexibilitet och pro-duktivitetsutveckling i företagen och i den offentligasektorn, är en nödvändig förutsättning. En långsiktigoch stabil arbetsrätt kräver antagligen att parternagemensamt kommer fram till hur arbetsrätten skall seut, eller att den lagstiftning som blir effekten av ut-redningens förslag är så utformad att den blir allmäntpolitiskt accepterad.De tre följande delmål som kommissionen tarsikte på gäller förhållanden som rör individen.