prot · GI09112 · 1995-05-31 00:00:00 — Däremot visste man om att de var sak-kunniga i EU-frågorna.Det är helt uppenbart att det har brustit med atttillsätta konsekvensutredningarna inför ett svensktmedlemskap på ett sätt som har gett möjlighet tillallsidiga analyser och därmed också till en allsidiginformation till folket av vad konsekvenserna av ettmedlemskap skulle innebära.I en reservation till utskottsbetänkandet menar viatt regeringen här har underlåtit att vidta några åtgär-der för att åstadkomma en allsidig sammansättningoch att regeringen och statsrådet därförinte kan undgå kritik för detta. Det har inte hellerframkommit något som ändrar den slutsatsen.Inför folkomröstningen var det också en litetgrannlaga uppgift att fördela de ekonomiska resurser-na, dvs. medel för att bedriva påverkan av folkopinio-nen, mellan ja- och nej-sidan.Ja-sidan hade ett stort övertag i resurser redan frånbörjan eftersom stora och rika företag och organisa-tioner stod på ja-sidan. Men man hade ambitionen attåtminstone ha en hygglig rättvisa och en hyggligtjämn fördelning av de statliga medlen. Men mankunde heller inte låta det vara.Regeringen gav ut en skrift som spreds i en litenupplaga till landets bibliotek. Den skriften gav rege-ringens syn - för övrigt en vinklad syn - på det avtalsom man hade framförhandlat. När opinionsmätning-arna började visa att nej-sidan var på frammarschbeslutade man sig för att stärka ja-sidan ytterligaregenom att sända ut denna vinklade information tillsamtliga hushåll.Inte minst genom utfrågningen av det klarlagts dels att har tagit på sigett stark personligt ansvar för formuleringarna iUDH:s avsnitt i till allahushåll, dels att det har varit en vinklad informationnär det gäller väsentliga frågor som alliansfriheten,den ekonomiskt monetära unionen, offentlighetsprin-cipen, miljöpolitiken, alkoholpolitiken osv.Genom att på det viset öka mängden ja-propaganda inför folkomröstningen har regeringenkringgått den princip som man fattat beslut om, näm-ligen att propagandaresurserna från statens utgångs-punkt skall fördelas någorlunda jämnt mellan de bådasidorna i folkomröstningskampanjen. Därmed harregeringen egentligen missbrukat sin position.Vänsterpartiet och menar att rege-ringen inte kan undgå kritik för detta. Man har försöktatt utnyttja sin position som regering och statsmaktför att påverka folket i en viss riktning i en folkom-röstning. Man har alltså inte agerat som enskildapolitiska partier - det har regeringspartierna natur-ligtvis full rätt att göra.Vi menar att detta är otillbörligt och att utskottetborde ha kunnat samlas kring en kritik av detta. Ty-värr har ja-partierna i det stycket låtit ja-inställningenvägleda sig att ställa upp bakom regeringens positio-ner, vilket vi beklagar.Anf. 70 ()Fru talman! Den här diskussionen handlar egentli-gen om flera EU-frågor. Jag tror att det är fyra ären-den som vi har samlat under en diskussion här.Jag kan instämma i mycket av det som KennethKvist har tagit upp. Vi har ju också skrivit engemensam reservation från och Vänster-partiet där vi allvarligt kritiserar den förra regeringen,och framför allt statsrådet för att han harfattat beslut om och genomfört saker som innebär gjort grova övertramp inför folkomröstningenom ett svenskt medlemskap i fråga som jag i första hand tänker ta upp ärden om det informationsmaterial som gick ut till allasvenska hushåll inför folkomröstningen om EU.Sveriges riksdag hade beslutat att det skulle skick-as ut en informationsfolder från Riksskatteverket.Sveriges riksdag hade också beslutat om att manskulle fördela medel någorlunda rättvist mellan ja-och nej-sidan, som sade tidigare.Detta var givetvis litet grand löjeväckande alltihopeftersom ja-sidan i verkligheten hade enorma resurserjämfört med dem som fanns på nej-sidan inför folk-omröstningen. Det finns statsvetare som i efterhandhar granskat detta. Man talar om att det fanns kanske20 gånger så mycket pengar på ja-sidan som på nej-sidan.Alla vi som var med vet ju vilka möjligheter dettagav. Ja-sidan kunde prestera annonser i alla Sverigesdagstidningar medan nej-sidan i första hand fick klarasig med att prata från mun till mun. Det gick ju ändåväldigt bra för nej-sidan. Vi hade ju så pass mycketbättre argument. Det insåg även statsrådet . Man hamnade i en mycket svår situation.Som jag bedömer det är det orsaken till att Din-kelspiel inte nöjde sig med de beslut som fanns frånriksdagen. På eget bevåg - det visade sig mycket klarti den utfrågning som vi har haft - fattade han ett egetbeslut om att det skulle skickas ut ytterligare en in-formationsfolder och att båda dessa informationsfold-rarna, den från och den som Utrikes-departementet självt skulle skicka ut, skulle innehållaen text som är mycket propagandamässig. Den är fullav både lögner och vilseledande information.Sådana här hushållsutskick kostar mycket pengar.Det var fråga om ett antal utöver desom anslagit som därmed ställdes till ja-sidans förfogande.Jag skall ta upp några exempel från dessa foldrarsom visar hur oerhört snedvriden informationen är.Det gäller t.ex. miljökraven som ligger mig varmt omhjärtat. I rubriken står det: behåller miljökra-ven.I texten står det: Om EU inte når upp till svenskamiljöstandarder kommer Sverigeatt behålla sina regler med hänvisning till den s.k.miljögarantin. En paragraf i germedlemsstaterna rätt att hålla en högre nationellskyddsnivå.Detta är direkt lögnaktig information. Det påpeka-des också före folkomröstningen av ordföranden i denkonsekvensutredning som hade att utreda miljökravenoch vad som skulle hända med miljöreglervid ett medlemskap i . Han var själv en föresprå-kare för ett svenskt medlemskap, men han tog kontaktmed departementet och sade att han inte alls kundeställa upp på detta. Det måste vara en annan skrivningsom talar om verkligheten i stället för den här skön-målningen. Men det hjälpte inte utan departementetstod på sig och ville ha sin bild av verkligheten i stäl-let.Det finns fler exempel. Det talas om att vi får behållavår nationella regionalpolitik, men i själva verketpågick det förhandlingar om just den svenska natio-nella regionalpolitiken som inte var färdiga ivåras. De innebar ganska betydande förändringar avden nationella regionalpolitiken. Där står om skyddmot salmonella och om allt möjligt som vi skulleklara av att få behålla samt att vi också skulle få flerjobb genom ett EU-medlemskap. Men var och en vetju att mycket av det som sades och skrevs från jasidan inte var med sanningen överensstämmande.Eftersom det inför folkomröstningen begicks såuppenbara felaktigheter och så uppenbara övergreppfrån ja-sidan och från makten, tycker jag faktiskt kan kräva litet mer ryggrad av de partier som ärrepresenterade i och som har attta del av denna granskning. Ni borde faktiskt erkännaatt det har begåtts en hel del felaktigheter inför folk-omröstningen och att den då sittande regeringen intehar skött detta på ett hyggligt sätt. Det är också väl-digt illa att som institution inteklarar av att visa upp så pass mycket ryggrad här.Anf. 71 ()Fru talman! Man kan vara anhängare av och ändå se komplikationer i för-hållande till den parlamentariska principen. Denkommer ju till uttryck i regeringsformen, bl.a. i förstaavsnittet, 6 §: Regeringen styr riket. Den ansvararinför riksdagen.Här kommer bl.a. frågan upp om hur en regeringskall styra riket när en folkomröstning blir aktuell -en folkomröstning som dessutom berör regeringspoli-tiken i centrala hänseenden. Hur utöva regeringsmak-ten inför en folkomröstning är väl egentligen denprincipiella frågeställning som vi här diskuterar.Man kan göra en jämförelse med hur regeringarstyr inför de allmänna valen. Hur tillämpar regeringarUtredningsinstitutet, kommittéväsendet respektiverätten att utge publikationer inför allmänna val?Varken regeringsformen eller några andra reglerger någon klar anvisning om hur regeringsmaktenskall utövas, vare sig nu när vi inte direkt står inför ettval eller vid ett nära förestående val. Det finns jumånga exempel på att varje regering använder sig avkommittéväsendet och informationsmöjligheternabåde inför val och i andra sammanhang.Jag kan bara som exempel nämna att inför det se-naste valet var man vid duktig påatt använda kommittéer. Utbildningsdepartementetlade ned mycket arbete på informationssidan. Dengamla socialdemokratiska regeringen gjorde nogockså en hel del liknande inför valet . Detta är ettetablerat faktum.Hur är det då med kommittéväsendet? Finns detnågra regler om hur kommittéväsendet skall fungera?Det gör det faktiskt inte i regeringsformen. Man kanindirekt sluta sig till att varje regering har stor frihetatt använda sig av systemet med utredare, utredningaroch kommittéer. Regeringar får och kan sätta sammanolika inslag i förberedelsearbete inför ett regerings-beslut och indirekt inför ett riksdagsbeslut och för alldel även inför uppföljningar av riksdagsbeslut.En regering kan välja mer eller mindre av parla-mentarisk partipolitisk förankring i en utredning här iriksdagen. Vi vet hur partibilden ser ut. Det är särskiltviktigt för en minoritetsregering att fundera över hurman på ett klokt sätt sätter samman en kommitté.Inför en folkomröstning har en regering sammarörelsefrihet som varje regering har och, kan mansäga, samma skyldighet att styra riket. En regeringkan inte heller inför en folkomröstning åläggas att inteanvända sig av utredningsväsendet eller kommittévä-sendet. Men sammansättningen av en kommitté blirnaturligtvis mer komplicerad när man inte, som införett val, har en partibild här i att utgå ifrån.Då kommer man in på en omdömesfråga: Hur kom-ponera en kommitté?Vi, som inte ser att detta har varit något som manbör rikta kritik mot, har uppfattningen att vi hamnarpå en sluttande plan om och konstitutions-utskottet börjar att föreskriva olika principer för hurkommittéer skall sammansättas åsiktsmässigt. Det mågälla inför en folkomröstning eller vid sidan av folk-omröstningar.Så får jag gå över till den informationsverksamhetsom en regering kan bedriva. I regeringsformen finnsdet ingen aktivt utformad regel eller restriktion för huren regering kan genomföra information kring rege-ringens verksamhet eller beslut. Detta kan man slutasig till indirekt genom regeringsformen, där det talasom att det i lagstiftningsmakten, finansmakten, utri-kespolitikens maktutövning och förvaltningsmakteninte finns några regler för hur information skall gå till.De informationsmöjligheter som finns för en re-gering blir ett utflöde också det av det första kapitlet igrundlagen; regeringen styr riket. Finansiering avverksamheten måste ske inom ramar som riksdagenanger, knutet till sina anslag.Inför ett allmänt val finns här en betydande möj-lighet för en regering att genomföra informationsin-satser. Det är väldigt tveksamt om vi från riksdagenssida skall genomföra en grundlagsändring eller utfär-da föreskrifter av generell natur om hur en regeringsinformationsverksamhet skall gå till.Inför en folkomröstning har vi heller inga reglersom skulle kunna användas. Jag tror att det är farligtatt ge sig in på regler av generell natur när det gällerhur en regerings informationsverksamhet skall gå till,även om den är knuten till eller har bärighet till enfolkomröstning.På den här punkten tror jag att det i förlängningenfinns principiella problemställningar som man frånreservanternas sida bör besinna när man riktar kritikmot den dåvarande regeringens agerade. Jag noterarockså att i reservationen och i de uttalanden som hargjorts finns inga hänvisningar till någon konkretföreskrift, vare sig i regeringsformen eller på annatsätt, som man menar att den dåvarande regeringenskulle ha brutit mot.Anf. 72 () replikHerr talman! , det finns i vår re-servation ingen anmärkning kring grundlagsreglering-en. Men vi riktar uppmärksamhet på att det faktisktfinns riksdagsbeslut som handlar om precis den härsaken, dvs. informationen inför folkomröstningen ommedlemskap för i den europeiska unionen. riksdagsbeslut som fattades togs upp både hur ja-och nejsidan finansiellt skulle använda statens resur-ser och att borde ansvara för deninformation som gick ut från staten inför folkomröst-ningen.Men här har alltså och därmed re-geringen tagit ett eget initiativ som går långt utöverriksdagens beslut och som i praktiken åsidosätterriksdagens beslut, vilket gör att beslutet faller. Det ärmot detta som jag tycker att man kan rikta mycketallvarlig kritik, därför att dessa riksdagsbeslut fattadesjust för att det inte skulle ske en otillbörlig och miss-visande påverkan utifrån den makt som regerings-kansliet innehar, där betydande resurser kan användasför den här typen av information som går direkt tillhushållen.Anf. 73 () replikHerr talman! Det riksdagsbeslut som det här syftaspå gällde kampanjmedlen, inriktningen inför folkom-röstningen med särskilda medel. Visst skulle det varamöjligt att hade beslutat anslag efter anslagmed föreskrifter om hur olika anslag skulle kunnaanvändas. Men var hamnar vi då? Skall riksdagenföreskriva åsiktsregler, utformningar av hur regering-en skall kunna forma sin information? Var hamnar vidå? Ett sluttande plan.Anf. 74 () replikHerr talman! Om beslutar att vi skallanvända si och så mycket pengar som kampanjmedelinför folkomröstning, då skall inte regeringen få an-vända mångmiljonbelopp utöver detta för ena sidan.Likadant är det med informationen. Om riksdagenbeslutar att skall gå ut med en infor-mationsbroschyr som i första hand handlar om dettekniska förfarandet vid folkomröstningen, skall interegeringen använda mångmiljonbelopp för att gå utmed sin propaganda utöver det, utan då är det riks-dagsbeslutet som skall gälla.Anf. 75 () replikHerr talman! är vi inne på innehållet i denpublikation som gjordes. Var hamnar vi om riksdagenföreskriver hur regeringens information skall varautformad? De exempel som bl.a. tidigare är inte oomtvistade. Det finns motsat-ta tolkningar på vissa av de punkter som anför om hur fördraget skulle tolkas, bör tolkasoch kan tolkas.Anf. 76 () replikHerr talman! hänvisar till att detinte finns några exakta regler kring detta. Vi är i flerafall överens om skrivningarna när det gäller andraärenden där vi riktar viss kritik mot regeringen där det inte direkt handlar om överträdelse avregler utan där det avser överträdelse som har att göramed allmän trovärdighet. Det är också ett fall. I enfolkomröstningssituation är den frågan utbruten urstyrandet av riket. Den överlåts, i alla fall med råd-givnings rätt, till folket. Det är givet att regeringen dåskall handha det på ett förtroendefullt och grannlagasätt.Det är riktigt att regeringen styr riket. Men det ståringenstans att detta att styra riket skall innebära attregeringen skall ha rätt att styra riket dithän den vill,att den också i en folkomröstningssituation ha rättenatt försöka vilseföra folket.Jag tycker att huvudanförandepå alla väsentliga punkter egentligen visar att denkritik som vi riktar är korrekt. Han talar om att ingethindrar en regering från att använda utskottsväsendeteller kommittéväsendet i en folkomröstningssituationoch att det inte heller finns regler som begränsar denpropaganda som regeringen får föra. Därmed haregentligen vår kritik träffat precis rätt. Det vore braom ni också skulle ha mod att dela den.Anf. 77 () replikHerr talman! Det blir enklare i sådana här situa-tioner när det handlar om allmänna val och det ärpartierna som skall vara representerade i kommittéer.Det blir också lättare med informationsgivningen närdet är regeringen som står för den fråga som skallavgöras av folket i ett vanligt val, det blir mindrekomplikationer.Det görs gällande att det finns vilseförande argu-mentation osv. Det är tvistigt. Detfinns många olika meningar om vad som har varit rätteller inte. Poängen är emellertid att kritik har riktatsmot regeringens föreskrifter. Det är helt rätt.Den förekom under folkomröstningskampanjen.Varje regering som ger ut skrifter måste fundera påom skriften innehåller felaktigheter eller överdrifteroch om den kan direkt motverka eventuella syften -som regeringen kan ha haft - inför ett avgörande. Dendiskussion om huruvida broschyrerna var riktigt ut-formade eller inte som och har fört i sakfrågorna var legitim före folkom-röstningsdagen.Anf. 78 () replikHerr talman! Det finns en skillnad. Om t.ex. eninformation med samma innehåll som regeringensskrift hade undertecknats av de i regeringen ingåendepartierna och spritts med de medel dessa partier fickför att bedriva EU-information, hade ingen haft någonsom helst anledning att ta upp detta till diskussion.Men regeringen har ändå, utöver att den är enpolitisk instans, också ett helhetsansvar i nationen,och framstår därför för många människor som någon-ting som åtminstone i en del fall bör stå över politi-ken. När den ger ut någonting som är förment objek-tivt men faktiskt på punkt efter punkt kan ifrågasättas,utnyttjar den regeringen sin position på ett otillbörligtsätt som inte inger ett gott förtroende. Den försökermanipulera folkomröstningen eller bidra till en mani-pulation av folkopinionen och folkomröstningen ge-nom att utnyttja sin ställning.Det är det vi menar har skett. Man har så att sägabakvägen förmerat ja-sidans kampanjpengar.Anf. 79 () replikHerr talman! Det är riktigt att vi ställer stora kravpå broschyrer och publikationer från en regering. Jagtror också det ligger någonting i vad : Om en regering gör starkt partisinnade elleropinionsmässigt präglade uttalanden i kontroversiellafrågor, kan det motverka syftet. Är en regering klok såär den mycket omsorgsfull i utformningen av sininformationspolitik.Jag skulle vilja ställa en fråga i det här replikskif-tet. Vad är det för generella regler som reservanternaskulle efterlysa för att få sina önskemål tillgodosed-da? Med andra ord: Skall riksdag, desskonstitutionsutskott, när det granskar statsråden hamer restriktioner? Kommer vi då inte i farlig konfliktmed åsiktsfrihetens principer, även när de utövas avstaten i form av regeringen?Anf. 80 ()Herr talman! Jag tycker att det var intressant attlyssna till den här ordväxlingen och att vonSydow visar en viss öppenhet inför det statsveten-skapliga problem som finns, nämligen hur en regeringsom har tagit ställning för den ena sidan i en folkom-röstning skall kunna se till att demokratins krav ändåuppfylls så att också oppositionen får likvärdiga möj-ligheter.Vi måste lära oss av erfarenheterna från den förstafolkomröstningen om EU. Det kommer nämligenflera. Det är troligt att vi får ännu en folkomröstningmot slutet av detta årtusende, efter 96. kommer att ha folkom-röstning då och jag misstänker att det är troligt attockså vi i kommer att ha en folkomröstning.Om inte folk skall känna sig, och faktiskt ocksåbli, lurade, är det nödvändigt att vi finner metoder föratt dels så objektivt som möjligt redogöra för vadfrågan gäller, dels ge jämförbara resurser till dem somär kritiska till det resultat som regeringen medverkartill. Jag hoppas att vi kan vara överens om det.Hur skall man då komma fram till vad omröst-ningen gäller? En metod som inteverkade främmande inför vid utfrågningen vore attlåta några universitetsinstitutioner oberoende av var-andra analysera förhandlingsresultatet och sammanfat-ta det på ett begripligt sätt. En annan möjlighet ärkanske s.k. vetenskaplig medling, som har tillämpatsav i serien Källa. Två exper-ter med olika värderingar i sakfrågan fick först klaraut vad de var överens om och därefter ge var sin be-skrivning av områden där de inte var överens. Det ärinte rimligt att den regering som fört förhandlingarnasjälv skall kunna eller ha intresse av att helt objektivtredovisa resultatet.När det gäller resurstilldelningen vid en folkom-röstning bör man ge rimliga arbetsmöjligheter till demsom är i opposition. Den bästa modellen är förmodli-gen en ny s.k. Fälldindelegation, men med betydligtstörre resurser till sitt förfogande än vid den förstafolkomröstningen. Den delegationen kunde ocksåövervaka att resursfördelningen blev någorlunda rätt-vis och påtala uppenbara skevheter. Det är alltså vik-tigt att alla som deltar i kampanjen redovisar hurmycket de disponerar och vilka som finansierar deraskampanj.Erfarenheterna är egentligen fruktans-värda. Konsekvensutredningarna dominerades av ja-sägare och remissbehandlades över huvud taget inte.Alla kunde se hur resursfördelningen var rent löje-väckande skev.När det gäller fanns ensida med argument för nej och fem sidor med argu-ment för ja, varav fyra var skrivna av UD:s han-delsavdelning.Många väntade sig säkert att regeringen och UDskulle ge en korrekt redogörelse för det avtal somfolket skulle ta ställning till. Så är inte fallet. medgav vid utfrågningen att denna text var enplädering för anslutning till EU, eftersom regeringenju tagit ställning för ett ja i folkomröstningen.Det finns sakfel och missvisande påståenden iUD:s material, men det allvarligaste tycker jag är helt tigit om den avgjort viktigaste innebörden aven anslutning till EU. All offentlig makt utgår intelängre från folket. tar över svensklag, även grundlag. Folket kan inte rösta bort lagstif-tarna. har givit upp sin suveränitet som na-tion. Om detta står inte ett ord i redogörelsen för detavtal som det svenska folket skulle säga ja eller nejtill.Ulf är personligen ansvarig för devinklade EU-broschyrerna. Andra statsråd utsåg kon-sekvensutredningarna utan att lyckas nå balans.Majoriteten i riksdagsgrupp gör enannan bedömning och vill inte rikta någon kritik motregeringen i denna fråga. kommer alltså attrösta med majoriteten här.Jag har en annan åsikt, och jag kommer att röstamed Vänstern och i reservationerna 6 och7, som jag yrkar bifall till.Anf. 81 ()Herr talman! Jag känner att jag på grund av reg-lerna inte blev riktigt klar med replikskiftet med Björnvon . Därför satte jag upp mig på talarlistan engång till.Vi behöver inte här gå in på en djupare diskussionom statens karaktär, om vems intressen staten företrä-der osv. Många människor har i varje fall ideellt denuppfattningen att staten skall vara allas stat. Det ärhela folkets stat, i alla fall vill vi att det så skall varaoch så skall framstå.När vi ordnar en folkomröstning i vårt land gör videt i allmänhet därför att vi vet att folkets mening ärdelad. Då vill regeringen, eller det politiska systemetom vi så vill, försöka avläsa vilken folkviljan egentli-gen är. Men i den situationen får staten inte användaall den auktoritet den har, för att vissa makthavare avfolket skall få precis det svar som de önskar. Då bort-faller ju så att säga meningen med att låta folket gemakthavarna ett råd.Man får då, för att så att säga handha sitt innehavav statsmakten på ett trovärdigt och anständigt sätt,avhålla sig från att utnyttja positionen till att försökamanipulera eller påverka folkopinionen. Annars fårman ju inte höra folkets egentliga råd. Som man roparfår man svar. Man pressar på folket sin mening. Vimenar att det är i detta avseende som man har brustit ihanteringen av det här.Anf. 82 ()Herr talman! inledning är faktisktriktig. Vi borde ha diskuterat statens begrepp.Jag menar att staten i en parlamentarisk demokratisom ställs inför en folkomröstningssituation måsteuppträda i olika roller. En roll där vi väl har kommitganska långt i är att staten försöker finansieraolika sidor av en folkomröstning och ställa förhållan-devis lika resurser till förfogande. Det är en del. Mendetta förekommer inte i alla stater som använder sigav folkomröstningsinstitutet.En annan del som berörts i ett av inläggen här -jag tror att det var ett inlägg av -är statens möjlighet som lagstiftare att eventuelltföreskriva redovisningsplikt för finansiering av folk-omröstningskampanjer.Den tredje delen är den som jag tog upp. Därtycker jag inte att någon av reservanterna här harnågot svar. En regering är grundad på regeringsför-klaringen. Hur skall regeringen handla i den situatio-nen? Här är det svårt att anlägga restriktioner i lag-teknisk mening.