prot · GJ0915 · 1995-10-26 00:00:00 — fick vi ett löfte omatt planerna stod fast, men efter att ha studerat pro-positionsförteckningen har jag noterat att programmetinte längre finns med. säger justitieministern attdet kommer . Jag frågar mig om det är dennorrländska vintern, som kan vara fram till , ellerden skånska vintern, som vi har väntat på . När kommer programmet?Avslutningsvis vill jag läsa ytterligare två utdragut bok. Hon skriver: Få maskrosbarnsjälvläker utan hjälp. När det sker är det inte med stödav tjänstemän utan av vanliga människor som ger avsig själva.Slutligen skriver hon: Ungdomsproblem somskinheads löser vi inte med fler professionella social-arbetare utan med ett större civilt engagemang ochansvar.Anf. 6 ()Herr talman! Jag undrar om de som byggde uppdetta land efter , med alla de fasordet innebar, hade trott på att man 1995, när vi harkommit så långt med samhällsbyggandet, skulle ha enintensiv och engagerad debatt om våld i om man hade sagt det till dem 1945. Jag be-traktar det som ett i alla fall litet misslyckande. Trotsdagis och fritids och en i jämförelse med många andraländer fortfarande hög standard för gemene man harvi fått och kan bevittna denna negativabarlast.Herr talman! Vi pratar mycket om rasistiskt våld.Det är tyvärr bara en liten del av allt det fysiska våldsom många människor utsätts för i vårt samhäl-le. Det är också svårt att konstatera vad som egentli-gen är rasistiskt våld. Vi är klara över att det är rasis-tiskt våld när en s.k. skinhead eller ärthjärna, somman säger, pucklar på någon. Men vad kallas det närtvå invandrargrupper slåss internt om politisk upp-fattning eller religion, vilket också sker i ? Detmåste också läggas under samma katalog, nämligenrasistiskt våld.Vad skall man då göra? Det är en svår fråga. Detär därför vi t.ex. är här . Vi har hört ur den åt-gärdskatalog som statsrådet har beskrivit dels om detman har gjort, dels om det man kommer att göra. Dethar säkert gjorts en del bra saker. Det kommer attgöras många bra saker.Men jag uppfattade statsrådet som att hon sade attdet inte hjälper vad vi gör i , utan att det äralla gemensamt, både här och utanför detta hus, somtillsammans kan åstadkomma någonting som i slutän-dan kan ge ett positivt resultat.Det har pratats litet grand om politisk uniforme-ring. Det finns väl ingen vettig människa i Sverigesom betraktar nazismen eller det den stod för somnågot speciellt bra. Men om man i demokratins namnskulle förbjuda politiska uniformer hamnar vi igränstrakter. Jag förstår att syftet är gott hos dem somställer kraven, men vi hamnar i gränstrakter där de-mokratin kan vara i fara.Det är som sagt svårt att veta vad man skall göra.Tidigare nonchalerade man faktiskt dessa människor.De blev inte större. förekommer om inte desjälva så det de sysslar med i vart och vartannat TV-program i . De känner att de har lyckats mednågonting. Jag tycker att det vore bra om man kundeminska den verksamheten.Herr talman! Man skulle kanske hamna i någons.k. rasistisk katalog om man benämner dem vi nutalar om vid sitt rätta namn. Jag skulle vilja påstå attskinheads agerar som svin. Det är i och för sig syndom svinen när man säger så, för skinheads har negati-va egenskaper som svinen inte har. De är ärthjärnor.De är enstaviga amöbor. Men varför inte ta det litetgrand med humor?Såvitt jag förstår går deras idoler tillbaka till ska-paren av det s.k. . Då skulle man skapafysiska praktexemplar. Dagens bodybuildare är skug-gor av de män som man kunde se på affischer på 30-och 40-talen i . Hur ser då företrädarna ut?Jag är, herr talman, väl medveten om att man ald-rig skall skämta om fysiska eller psykiska defekter.Men låt mig göra ett undantag. Den som har läst litetgrand om historien vet att inte var något fysisktpraktexemplar. var inte heller någon somman kunde skicka till en olympiad. hade enfysik som lämnade allt annat övrigt att önska. Himm-ler, , hade nog inte vunnit någon . Det är de som är orsak och skuld till atten del ungdomar har hamnat bland skinheads.Jag vet att det är svårt att komma fram till förslagpå lösningar och att det tyvärr alltid i någon formkommer att finnas våld i ett modernt samhälle. Jagkan bara hoppas att de åtgärder som statsrådet före-slagit här kommer att ge effekt, och att vialla tillsammans, var och en, drar sitt strå till stacken.Ingen skall behandlas negativt baserat på politiskuppfattning, tro, ras eller religion.Anf. 7 ()Herr talman! Det är inte lätt attgå upp i debatten efter det att så många av de viktigafrågorna redan har berörts. Jag kommer därför attlämna en hel del av det jag hade tänkt att säga därhänför att vi inte skall dra ut genom att upprepaoss.Det jag vill ta upp i justitieministerns svar är attjustitieministern säger:" - - - att så gott som allauttryck för rasism och rasistisk verksamhet är krimi-naliserade. - - - Eftersom bestämmelse sedan den 1januari 1989 är tillämplig även i fall då rasistiska ellerliknande uttalanden sprids inom en förening har rasis-tiska organisationer i praktiken fråntagits möjlighetenatt verka." Det kan stämma, om man ser till lagensbokstav. Men ser man till verkligheten märker man attdessa organisationer har växt sig starka.Jag bor i ett litet samhälle utanför . Iövriga länet vet jag att det på fyra orter har flyttat inmän som kommer från och ochtillhör dessa organisationer. De har inte de riktigtsynliga attributen på samma sätt, utan de bygger saktaupp sitt kontaktnät. Det gör de över hela , ochdet gör de med våra ungdomar. Där måste givetvis viföräldrar och vi vuxna som finns i närheten reageraaktivt.Samtidigt kan jag slå på TV:n och se att ABF gerstöd och hjälp till skinheads att bilda en organisation,och kommunen går in med bidrag för att de skallkunna skaffa sig en lokal. När man ser intervjuer meddessa ungdomar har de hakkors, och de säger heilHitler. I intervjuer säger de att deras målsättning är attrena . De vill att alla invandrare skall köras ut.Allt detta byggs på. De skall ha dessa lokaler som enutgångspunkt för att gå ut och slå ner folk.Alla dessa uttalanden hör vi tyvärr gång på gång iTV när dessa ungdomar intervjuas. Jag undrar: Vemreagerar mot detta? Griper polisen in? Var har viåtalen, och var finns domstolarna? När det uppenbartoch tydligt bryts mot lagstiftningen använder vi inteden lagstiftning vi har.Just för de människor som blir utsatta är rädslan det största hotet, rädslan som gör att de inte vågargå ut. Vi kunde läsa i tidningen om hurtvå små barn blev hotade av en narkotikapåverkadkvinna som viftade med kniv, kallade dem fula ochsade att de skulle åka tillbaka till hemlandet. Det varsmå barn, och ingen vuxen människa ingrep för atthjälpa dem. Det är den attityden som har börjat spridasig.Alla dessa brott anmäls inte. Många ser åt andrahållet. Därför är det viktigt att vårt polisväsende ochvårt domstolsväsende verkligen beivrar de här fallen.Dessutom måste man följa upp lagstiftningen somgäller diskriminering. När det gäller de fall där män-niskor anmäler att de inte får komma in på krogar osv,är det en ytterst liten andel som över huvud taget gårtill åtal. Den lagstiftning vi har fungerar inte.Man utnyttjar inte det stora lagutrymme som ändåfinns.Det är viktigt med signaler. Jag har varit myckettveksam till om man över huvud taget skall kriminali-sera deltagande i dessa organisationer. Men jag börjarkänna att det kanske vore viktigt att ta en diskussionom dessa frågor. Dåvarande justitiekanslern lade fram ett förslag om kriminalisering avdeltagande i eller stöd till organisationer som ägnarsig åt att förfölja invandrare med våld, olaga hot ellerolaga tvång. Det fanns en del bra i det förslaget ochsom säkert efter en teknisk bearbetning kan genomfö-ras.Jag tycker att det är viktigt att de förslag somHans Stark lade fram tas upp ur byrålådan, att mantittar på dem och att man tar en allvarlig debatt omjust detta är en väg att gå i stället för att vi kategorisktsäger att kriminalisering är fel väg. Vi behöver lyftaupp frågan och ha en ordentlig diskussion och debattkring den. Jag tror att det kanske kommer att vara ennödvändig åtgärd att vidta.Anf. 8 ()Herr talman! Dagens debatt är viktig. Även omvissa synpunkter upprepas är det ändå viktigt att vivisar på en bred opinion mot det våld i alla formersom finns i samhället, och då speciellt det rasistiskavåldet.Det är allas vårt ansvar att ta avstånd från dessaoacceptabla tendenser som finns runt om i samhäl-let och som har funnits . Det ärviktigt att bryta en tystnad som alltför länge har råttnär det gäller rasism och främlingsfientlighet runtomkring oss.Därför krävs gemensamt agerande, den gemen-samma dialogen och diskussionen och allas deltagan-de för att vi skall kunna påverka, för att få ökad tole-rans människor emellan, för att skapa ökad förståelseför varandras särart och för att visa att vi reagerar motdiskriminering. Vi måste visa att vi alla har lika värdeoch rättigheter i samhället. Det är just genom dialog,diskussioner och möten som vi kan påverka på kortsikt, men framför allt på lång sikt.Det finns, som några talare här varit inne på, enrädsla runt om i samhället för det våld som finns ochför det rasistiska våld som breder ut sig. Det är viktigtatt ta denna rädsla på allvar. Det är rädsla hos olikagrupper, bland ungdomar och bland äldre. Den finnsrunt omkring oss. Det är rädslan för det främmande,för det man inte är van vid. Återigen: Lösningenmåste vara att vi skapar dialog, diskussioner och mö-ten.Dessa möten och denna dialog måste skapas påalla nivåer. Vi har debatten här i kammaren i dag.Men den allra viktigaste platsen är på den lokala ortendär människor bor och verkar. Där måste man mötasför att finna former för att förstå varandra och låtamänniskor känna delaktighet. Vi måste få framen vi-känsla i stället för utanförskap. Det är ett utan-förskap som alltför många säger sig känna av. I ställetskall vi föra fram det gemensamma.Hur gör vi då detta? Det är viktigt att det kommerinformation om det nationellt brottsförebyggandeprogram som regeringen ämnar lägga fram i vinter.Det är viktigt med tipsen och idéerna som skall inspi-rera ute i samhället. Men det måste vi inte vänta på.Det är någonting som är bra när det kommer. Det kanskapa ytterligare infallsvinklar och inspiration till merarbete. Men det går alldeles utmärkt att redan i dagsätta igång med brottsförebyggande program på lokalnivå.De lokala brottsförebyggande programmen kanstartas överallt i varenda kommun. Det behövs intenågon lagstiftning eller några direktiv för detta. Vibehöver bara stimulera till att det sker runtom i var-enda kommun. Där skall man analysera de problemsom finns, den rädsla som finns, den brottslighet somfinns och de problem som finns med flyktingfientlig-het och utanförskap.I de kommunala brottsförebyggande programmenkan man redan nu samlas, mötas och analysera vadföräldrar kan göra så att de verkligen tar sitt ansvaroch fostrar sina barn till respekt, och att skolan måsteinvolveras. Man måste över huvud taget betona allamänniskors rätt till lika behandling.Detta måste även ske inom barnomsorgen och in-om olika organisationer.Polisens viktiga roll i detta arbete måste lyftasfram. går ju polisen över till närpolisverksamhet.Det är viktigt att man känner befolkningen och kanstöra och bearbeta gängbildningar som kanske just gårut på att trakassera, hetsa eller misshandla andra.Ett sådant folkligt engagemang finns redan i dagpå många håll. Jag tror att vi alla läser tidningar ochser på olika program där vi kan se att det ordnas mö-ten och diskussionskvällar från ort till ort. Det ordnasvuxenvandringar, demonstrationer och fackeltåg motvåldet och för en integration.Jag skulle önska att justitieministern , förut-om informationen om det nationella programmet,uppmanade alla att redan nu starta arbetet för att se-dan kunna inspireras vidare av det nationella pro-grammet.Anf. 9 Justitieminister ()Herr talman! Låt mig börja i lagstiftningsändan.Det gläder mig att det finns en stor enighet om att vihar en lagstiftning som täcker hela det område som vitalar om här. Vi har kriminaliserat alla de uttryck förrasism som kan förekomma i vårt samhälle. Vi hardessutom en lagstiftning som mycket tydligt markeraratt vi ser särskilt allvarligt på den typen av brottslig-het.I några av inläggen här har det dock aktuali-serats några lagstiftningsfrågor. Den första vill jagklara av med en gång. Det är frågan om förbud motpolitiska uniformer. Det är en lagstiftning som komtill efter . Den riktade sig helt ochhållet mot just fascistiska och nazistiska uniformersom hela debatten då handlade om. Men lagstiftning-en utformades neutralt. Det betyder att den teoretisktkan användas mot vilken politiskt organisation somhelst.För några år sedan var frågan uppe om lagen bor-de avskaffas mot den bakgrunden. Men den finnsfortfarande. finns det fall där den kommer attprövas i domstol. Jag kommer att noga följa hur da-gens domstolar har möjlighet att tillämpa den härlagstiftningen. De alternativ vi har är att tydligt klar-göra den lagen och att lagens syfte är att kunna ingri-pa mot odemokratiska organisationers uniformering.Den andra lagstiftningsfrågan som har aktualise-rats av flera av talarna handlar om förbud för vissaorganisationer. Det är en gammal fråga i den härdebatten.Jag vill skarpt tillbakavisa de påståenden som ut-går ifrån tidningsskriverier om att FN:s kommissionför mänskliga rättigheter skulle har kritiserat inågot avseende i detta sammanhang. Det som harskett nu - och har skett tidigare - är attenskilda ledamöter i kommittén kritiserar . Detär ingen nyhet. Det är ett led i den debatt som pågårdär olika länders syn på hur rasism och främlingsfi-entlighet skall hanteras har brutits mot varandra.När det gäller tankar på införande av ny lagstift-ning som kanske inte tar sikte på organisationer menpå vissa beteenden, om jag förstod saken rätt, t.ex.organiserad etnisk förföljelse, är nog mitt svar tagetrakt ur luften att det beror på vad man menar med det.Jag tycker att låter som om man menar att det skallvara kriminaliserat om någon i organiserad systema-tisk form ägnar sig åt etnisk förföljelse. Då vill jagsvara att det redan är kriminaliserat.Men den viktiga frågan är ju, som många har på-pekat, hur vi tillämpar vår lagstiftning. Hur kommerden till praktisk användning. Det är naturligtvis så attbara för att saker och ting är förbjudna betyder detinte att de försvinner. Tänk om det vore så enkelt. Dåskulle jag som justitieminister ha väldigt litet att göra.Vi vet ju att det inte hjälper att vi bara förbjuder. Detkrävs också ett mycket målmedvetet och effektivtarbete för att förbudet skall få effekt.Här handlar det väldigt mycket om hur man priori-terar de insatser som samhället gör på olika nivåeroch av olika slag. Det är onekligen så, tror jag, att detfinns mycket kvar att göra när det gäller olika männi-skors, tjänstemäns och organisationers insikt om be-tydelsen av att reagera och utnyttja den lagstiftning vihar.Det är därför jag poängterade i mitt svar att närdet gäller polisens arbete har vi lyft fram den härfrågan särskilt i regleringsbrevet till dem. Våld är ettprioriterat område för polisen i allmänhet. I regle-ringsbrevet har vi dessutom markerat att man måsteskaffa sig metoder som är effektiva för att hanterarasistiskt våld. Det kommer naturligtvis att innebäraatt jag med mycket stor noggrannhet kommer att följautvecklingen och hur polisen utvecklar sina metoderoch sitt arbetssätt för att kraftfullt möta den här typenav aktiviteter. I den mån det kräver lagändringar vadgäller polisens befogenheter eller liknande har jagberedskap för att kunna vidta nödvändiga åtgärder.Jag tycker att skolan är ett särskilt bekymmer isammanhanget. är inte jag skolminister, och därförtänker jag inte uppehålla mig särskilt länge vid detta.Jag vill ta tillfället i akt att här markera att det är all-deles uppenbart att de som arbetar i vår skola inte harklart för sig vad som står i skollagen, vad som står iläroplanen och vilka möjligheter de som arbetar iskolan har att reagera mot rasistiska uttryck.Vår skola har till uppgift att fostra barn i demo-kratisk anda och med de värderingar som vårt samhäl-le vilar på. Den skall inte vara neutral i förhållande tillolika åsikter utan aktivt verka för att främja barnsutveckling och åsikter i demokratisk riktning. Dettakräver naturligtvis att man reagerar mot det som stri-der mot dessa värderingar. Det är helt oacceptabeltmed nazistiska yttringar i skolan. Skolan har allamöjligheter att reagera. Detta framgår av skollagenoch av läroplanen.Jag tror att det behövs en intensifierad diskussioninom skolvärlden kring dessa frågor så att inte förvir-ringen ökar. Den är stor nog. Skolan skallvara mycket tydlig i det här avseendet. Då krävs detatt lärare och annan personal är ordentligt kunniga omdetta.Jag är övertygad om att skolministern och kommer att vidta de åtgärder som behövs föratt öka skolans möjligheter att ta på sig den roll denhar att spela i det här sammanhanget.Jag vill understryka det som några har varit innepå, nämligen att det viktiga frågorna har att göra medmotsättningar mellan olika grupper i vårt samhälle.Det har i sin tur att göra med under vilka förutsätt-ningar invandrare har möjligheter att leva och verka ivårt land.Den ökande segregationen i vårt samhälle är ettklart problem. Det är därför jag hänvisar till Invand-rarpolitiska kommitténs kommande betänkande. Detkommer att lägga fram en plan för hur vi skall gåvidare när det gäller att motverka segregation i bo-stadsområden och annat.Det brottsförebyggande programmet kommer un-der /96, . Skälet till att detinte kommer tidigare är att BRÅ inte uppfyllde kravetpå att komma med underlaget , utan det komför sedan. Men detta hindrar självfallet intenågon kommun från att redan nu starta ett brottsföre-byggande arbete, och så sker.I flertalet kommuner finns det viss verksamhet ef-ter det att jag startade försöksverksamhet i femkommuner. har detta spritt sig till de flestakommuner. Men de behöver hjälp med flera modeller,mera exempel och vetenskapligt underlag för attkomma vidare i det arbetet.Anf. 10 ()Herr talman! I vår debatt här finns litet underytan frågan om förbud mot rasistiska organisationer.Justitieministern tangerade frågan utan att, som jaguppfattade det, ta någon klar ställning. Jag menar attdet är viktigt att vi tydligt diskuterar denna fråga.De som kräver förbud mot rasistiska organisatio-ner menar självfallet väl. Men är de medvetna om vadett sådant förbud innebär? Inser de att vi då ägnar ossåt symtomen i ställer för att lägga kraften på att botasjukdomen?Vid ett förbud kommer självfallet de organisatio-ner som är rasistiska att se till att deras stadgar formu-leras så att de undviker att falla under definitionen.Skall vi kräva registrering av föreningar, deras stadgaroch de medlemmar som ansvarar för verksamheten?Detta torde rimligen gälla alla föreningar, även demsom t.ex. har som syfte att granska makthavare.Ett förbud för vissa organisationer skulle komma attomfatta sammanslutningar bildade av olika invand-rade grupper.Vi kan inte bortse från risken för etniska och nationel-la konflikter mellan sådana grupper. Jag tvivlar på attde berörda människorna skulle se fram emot en of-fentlig övervakning av exempelvis föreningar till-komna för att bevara de egna sederna och traditioner-na. Det vore knappast ett sätt att få dessa människoratt känna sig hemma i sitt nya land.Ett förbud mot rasistiska organisationer är såledesen lösning med många fällor. Vi skulle tvingas till engrundlig kartläggning av icke-demokratiska politiskamotståndare, religiöst oliktänkande och liknandegrupper. Ett förbud mot rasistiska organisationerskulle i den praktiska tillämpningen resa en rad frågorsom närmast manar fram bilden av ett totalitärt sam-hälle. Mot förbudet skall ställas de demokratiskavärden som vi alla vill bevara och som är direkt be-rörda, bl.a. föreningsfrihet och yttrandefrihet.Man måste komma ihåg att dessa värden har ettändamål i sig. Demokratin skulle försvagas om denfria åsiktsbildningen, som är en av folkstyrelsensgrundvalar, inskränktes av det skälet att vi tar avståndfrån de åsikter som förs fram.Rasism och främlingsfientlighet är företeelser somförtjänar fördömande, men skall vi gå så långt som tillatt förbjuda åsikter, hur galna de än förefaller vara?Enligt min mening skulle ett åsiktsförbud varamer skadligt för demokratin än de åsikter som skulleförbjudas. Låt oss i stället tvinga fram dem som stårför intoleransen i en öppen debatt. Låt oss göra dettydligt för alla som lockas av rasistiska budskap vilkamörksens tankar de umgås med. Vi har alla ett ansvarför att göra detta tydligt varhelst vi i vår vardag stöterpå personer som har åsikter som kan tolkas som utslagav främlingsfientlighet eller rasism.Anf. 11 ()Herr talman! Jag fick nr 8,och det är ganska intressant att läsa om hur Polistid-ningen ser på utvecklingen av nazismen i Sverige.Man går väldigt noga igenom hur de nazistiska grup-perna fungerar och hur de arbetar. Man går mycketnoga igenom hur små celler bildas i anslutning tillkampsporter och hantering av vapen. Man redovisarockså hur många sådana grupper som finns iSverige. I tidningen nämns minst nio organisationer,hur de fungerar och i vilka städer i de är verk-samma. Man redogör för på vilket sätt de hämtar inpengar för sin verksamhet.Låt mig mycket klart säga att debatten om våldetnaturligtvis är kopplad till utvecklingen av rasismen iSverige men också att utvecklingen av nazistiskaorganisationer är en sak för sig, som möjligen är enprodukt av våld. Det är grupper som organiserar siginte bara för att ge sig på dem som är annorlunda utansom har till syfte att störta det demokratiska Sverige.Dessa grupper måste man naturligtvis studera. är mycket bekymrad över den härutvecklingen, måste vi ta den på allvar.Detta är inte första gången som man diskuterarförbud mot rasistiska och nazistiska organisationer.Redan i en motion 1993 från m.fl.föreslogs, vilket även Hans Stark gjort, att man skallse till att nazistiska organisationer inte skall kunnaverka fritt, som fallet är . Sådana arbetar i dagbåde ovan och under jorden. De finansierar sin verk-samhet med försäljning av trycksaker och T-shirtar,och de använder flygblad och data.Låt mig också säga att inte skulle bli to-talitärt, som någon sade här, om man skulle införa ettförbud mot rasistiska och nazistiska organisationer.Såvitt jag förstår är inte ett totalitärt land,och där finns faktiskt i lag förbud mot allt som harmed nazism och rasism att göra.Anf. 12 ()Herr talman! Jag vill först slå fast att jag delarGun uppfattning om förbud mot rasistiskaorganisationer. Det är glädjande att också justitiemi-nistern anser att vi har en bra lagstiftning. Frågan ärhur den skall tillämpas, och jag tycker inte att jag påden punkten har fått några riktiga klargöranden.Utan att bli melodramatisk vill jag återge en del avverkligheten. Jag har vänner som tillhört ett kollektivmed fältbiologer i vilket inte längre finns,eftersom lokalerna är uppeldade. Jag känner mångamänniskor som blivit utsatta bl.a. för rasistiskt våld,trots att de inte är mörkhyade eller invandrare.Roten till min interpellation är att det i samhället finns ett utbrett hot. Jag tror att vi måste handskasmycket allvarligt med detta. "Naziliberal" är ett förmig nytt ord i detta sammanhang, ungefär lika motsä-gelsefullt som "marxistmoderat". För mig och antag-ligen också för andra står uttrycket "naziliberal" fören liberal inställning till nazistiska rörelser. Motsatsentill det är inte ett förbud. Motsatsen till en liberalinställning är klara gränsdragningar. Framför allt skallmänniskor inte behöva gå omkring och vara rädda pågatorna.Vi kan inte lagstifta eller åtgärda mot människorskänslor, men vi kan i varje fall ge folk ett skydd motatt behöva riskera att bli slagna när de går ut. var det t.ex. fullt meds.k. skinnhuvuden i staden. När man ser dem gå om-kring där vet man att någon kommer att bli slagen.Detta var bakgrunden till att jag ställde min inter-pellation.Anf. 13 (mp)Herr talman!