prot · GI0986 · 1995-04-05 00:00:00 — Vi har välalla erfarenhet av att man, när man är ung, gör sigäldre än vad man är och slinker förbi mindre nogräk-nade biografvaktmästare eller videogramuthyrare.Därmed yrkar jag bifall till reservation 1 till be-tänkandet KU14.Jag delar skildring av de problemsom har uppstått för demokratin på många av våraarbetsplatser, inte minst inom den offentliga sektorn,dess värre, men också inom den privata sektorn.Människor skräms till tystnad.Det meddelarskydd som vi har kanske inte är till-räckligt starkt, tillräckligt diskuterat och tillräckligtbekantgjort. Men det har ändå varit en utomordentligtgod sak. Det bidrar till att vi i , mer än påmånga andra håll, är förskonade från korruption ochmaktmissbruk. Meddelarskyddet har alltså varit enmycket god sak för den offentliga sektorns utveckling.I de moderna företagen, inte minst storföretagen,sköts driften utan någon direkt insynens av merparten av aktieägarna. Också där skullemeddelarfriheten tjäna samma syfte. Det handlar inteom att införa någon sorts skydd för att man skall kun-na skvallra om affärshemligheter, störa avtalsför-handlingar eller liknande, utan det handlar om attskydda rätten att avslöja otillbörligheter som egentli-gen såväl företag som deras anställda i längden mårmycket väl av. Därför vill jag yrka bifall också tillreservation 3 till KU:s betänkande.Vi har från Vänstern också lämnat in en motionom ansvarig utgivare när det gäller de nya medierna.En utredning arbetar nu med de frågorna. Vi ärmycket nöjda med att den utredningen har kommit tillstånd.Jag har redan tangerat min förannonserade tid. Jaghade litet lust att polemisera ifråga om den moderatainställningen i vissa frågor, men för att spara kamma-rens tid låter jag det anstå till . I övrigtyrkar jag bifall till hemställan i betänkandet.Anf. 107 () replikHerr talman! Jag har litet svårt att förstå KennethKvist när han säger att vuxencensuren naturligtvis bort . Han vill inte göra det . Däremot villhan införa mer av censur på områden där man intekan vara alldeles säker på att resultatet blir så bra.Jag förstår inte varför vi skall vänta med att vidtade åtgärder som redan är utredda, dvs. att våldsvi-deofilmer inte skall lämnas ut till ungdomar som ärunder och att en ny åldersgräns skallinföras för visning av biograffilm.Det finns ett motstånd bland biografägarna när detgäller att införa den nya åldersgränsen. De bedömeratt ganska många ungdomar mellan inteskulle komma in på biograferna om den nya ålders-gränsen införs. Varför skall vi töva och vänta? Varförkan vi inte enas om att göra detta , till skydd förvåra ungdomar? kan vi uppnå det somKenneth ville uppnå , dvs. att de sistaresterna av censur i vår yttrandefrihetslagstiftning tasbort. Efter borde det vara självklart för deflesta att den inte behövs längre.Anf. 108 () replikHerr talman! Först och främst måste vi konstateraatt denna censur egentligen inte har varit ett hinder förvare sig det fria, kulturella skapandet eller det friameningsutbytet i samhället. Vi har och skall ha utom-ordentligt högt i tak i Sverige.I dagens samhälle ser vi ökade sociala problem.Som ett utslag bl.a. av dessa har våldet och gängbild-ningen ökat, inte minst bland ungdomar. Där vargränsen tyvärr inte exakt . Det vore utomordent-ligt oklokt att lämna det ännu mer fritt när vi vet attdet finns en nöjesindustri som spekulerar i vålds-skildringar och i ett förhärligande av våld och över-grepp på människor.Det är bättre att vi kommer igen och släpper cen-suren när denna samhällsutveckling genom en radåtgärder har vänt. Tiden är inte bra just , men denrätta tiden kommer säkert. Jag tror nämligen att vikommer att lyckas bekämpa våldstendenserna i sam-hället, genom en bred kamp. Då bortfaller också be-hovet av en censur i fråga om spekulativa våldsskild-ringar.Anf. 109 () replikHerr talman! Jag har bara en enda fråga: Varförvill inte bidra till att vända utveckling-en nu genom att införa nya åldersgränser istället ? Jag undrar hur länge vi skall väntapå att använda sådana instrument som vi borde varaöverens om allihop.Anf. 110 () replikHerr talman! Det hade kanske varit möjligt attenas om det enbart hade handlat om åldersgränser. Nuär den frågan knuten till frågan om att censuren ocksåskall tas bort. Dessa frågor är tyvärr sammankoppladei reservation.Man kan vara självkritisk och säga att man bordeha uppmärksammat detta. Det hade kanske lett till attvi hade kunnat sära på frågorna och fått en gemensamreservation vad gäller åldersgränser.I nuläget är det fel signal, som det modernt brukarheta, till marknadens aktörer att släppa på censuren ifråga om det brutala våldet.Anf. 111 ()Herr talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servationerna 1 och 3. kommer att taupp kulturmotionen 205 litet utförligare. Den berörreservation 1.En sak som inte ofta nog kan framföras är att vi iSverige har ratificerat . Det innebärmånga åtaganden. Barnen skall skyddas mot över-grepp. Jag anser att det är ett övergrepp att utsättadem för våldsskildringar på TV eller video. Därförmenar jag att vi inte kan fortsätta så här. Vi behöveren förhandsgranskning, och vi behöver behålla enansvarig utgivare.Barn påverkas. Vuxna påverkas naturligtvis också.Om det inte vore så, varför skulle det då över huvudtaget finnas reklam i radio, tidningar och TV? Det ärklart att vi påverkas, och barnen ännu mer. Dessutomhar barnen inte den mogenheten att de kan avstå ellervälja vad de skall titta på. De vet inte vad det är, ochdet kanske är spännande.Alla skäl för förhandsgranskning har redan tagitsfram här i i den debatt som har förts undermånga år. Jag tror inte att det finns ytterligare skäl attlyfta fram, men de som finns behöver säkert upprepas.Barnen tittar ändå, säger man. Ja, det är möjligt.Men en utrensning av det grövsta våldet skulle ge deföräldrar som vill det ett stöd när de lånar hem ellerhyr videofilmer och när de godkänner de filmer sombarnen har tagit hem.Det måste tas krafttag mot medievåld och TV-våld. Vi vill ha både hängslen och svångrem, bådeansvarig utgivare och förhandsgranskning.Sedan till reservation nr 3. vill hänvi-sa till när det gäller lagen om skydd förföretagshemligheter. Den lagen kan inte svara mot ettöppet samhälles krav. Där ställs företagets skydd försina företagshemligheter före samhällets och männi-skors krav på öppenhet. då som olagligavapenaffärer hade kanske aldrig kommit ominte hade plockat fram dessa olaglighe-ter. Det är historia , men det visar med all önskvärdtydlighet behovet av att yrka bifall till reservation 3under mom. 4.Lex Bratts syfte är naturligtvis ett annat än att geskydd mot illojal konkurrens, även om den har ocksådet som syfte. Men man måste i första hand skyddalandet och dess medborgare, och då krävs ett medde-larskydd även inom den privata sektorn. Medde-larskyddet skall ingå som en grundlagsfäst rättighetäven utanför den offentliga sektorn. Jag anser att detär viktigt, och jag stöder helt och hållet i hennes anförande på den punkten.Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 3.Anf. 112 ()Herr talman! Vad händer egentligen i vårt tidigareså fredliga land? En djup oro och förstämning harspritt sig bland människor inför alla till synes me-ningslösa våldsbrott.Jag vill här erinra om Flinkmorden, tragedin iBjuv, skotten utanför , mordet ochmisshandeln utanför Fryshuset.Hur skall vi komma åt det s.k. oprovocerade ung-domsvåldet - urskillningslöst mördande och grovmisshandel? Vad gör politikerna? Har regeringennågon framkomlig strategi?Utskottet har erfarit att regeringen förbereder ettbrett upplagt åtgärdsprogram för att stävja det ökandevåldet. De ämnen som tas upp i motionerna - avskaf-fande av vuxencensuren för biograffilm och ytterliga-re åtgärder mot våld i media - skall analyseras ochbedömas i regeringens samlade arbete. Detta gerutskottet regeringen till känna.Jag vill i sammanhanget påpeka att det är alldelesför enkelt att, som många gör, skylla det ökande vål-det enbart på medier. De sociala villkor ungdomarlever under är givetvis det i grunden bestämmande förom ungdomarna skall bli våldsverkare eller inte. Fy-siskt och psykiskt misshandlade barn och barn sombevittnat misshandel i familjen löper risk att självabegå våldsbrott. Men man kan inte utesluta att omman som barn och tonåring bevittnar några mord ochslagsmål på film och TV, tröskeln sänks iens medvetande för vad som kan vara tillåtet i verk-ligheten. Om skulle fatta beslut om attslopa filmcensuren skulle det ge fel signal till allmän-heten, nämligen denna: vi politiker tar inte er oro påallvar.Hur skall då frågan om vuxencensurens avskaf-fande lösas med gott omdöme och framsynthet? En-ligt min mening bör det ske i två steg. En ny 18-årsgräns för biograffilm införs och därtill en 18-årsgräns för köp av videogram med våldsinslag. Efterdetta får man en överblick över hur mycket Statensbiografbyrå anser sig behöva censurera för vuxna,förhoppningsvis är det en försumbar del. Steg två blirdå att vuxencensuren avskaffas.Andemeningen i den nya yttrandefrihetsgrundlagsom antagit är att förhandscensur inte ärförenligt med ett upplyst samhälle. Det är också minuppfattning att den bör försvinna.Bestämmelsen om censur för offentligt visad filmkom till 1911. Det var inte så litet av storebrorsmen-talitet och förmynderi som lagstiftarna den gångenvisade. Filmen var en ny konstart ämnad för de bredafolklagren. Även om utbudet i filmens barndom varbeskedligt kunde det ha en skadligt upphetsande ver-kan, hette det. De allt råare våldsscenerna de senastedecennierna har gjort att censuren inte avskaffats avnågon regering, inte ens av , somhade chansen så sent som för sex månader sedan.Alltför många människor lever i föreställningen attutbudet på videogrammarknaden över huvud tagetinte är lagreglerat. Så ock , som i enmotion förklarar att det inte kan vara meningen atttryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundla-gen skall finnas för att skydda pornografiska filmerdär kvinnor torteras och förnedras i underhållandesyfte.Tryckfrihetsförordningen, yttrandefrihetsgrundla-gen och reglerar i tillämpliga delar vadsom är förbjudet att producera och sprida i syfte atttjäna pengar. Det är förbjudet att i stillbild, film, vi-deo, TV eller andra rörliga bilder skildra sexuellt våldeller tvång. Det är förbjudet att i rörliga bilder skildranärgånget eller utdraget grovt våld mot människor ochdjur. Till den som är får inte filmer somåterger våld eller hot om våld lämnas ut.Det är glädjande att videogramproducenterna tarsitt ansvar och frivilligt låter förhandsgranska hosStatens biografbyrå långt mer än hälften av utbudet.KU är det utskott som har ett långvarigt och enträ-get arbete bakom sig för att skapa ett samhälle ge-nomsyrat av öppenhet och insyn. Steg för steg haroffentlighetsprincipen lagreglerats på det statliga ochkommunala området.Ett klart bakslag upplevde vi socialdemokraternyligen när de statliga myndigheterna Posten ochTeleverket bolagiserades, detta utan att det i bolags-ordningen skrevs in att regler som överensstämde medoffentlighetsprincipen skulle gälla dessa statliga bo-lag. Den borgerliga regeringen brydde sig inte, inteheller de borgerliga ledamöterna i . Socialdemo-kraterna reserverade sig däremot mot förslaget.Däremot har positionerna flyttats fram på detkommunala området. Offentlighetsprincipen har in-förts i kommunala aktiebolag, handelsbolag och stif-telser där kommuner och landsting har ett rättsligtbestämmande inflytande. I detta sammanhang uttaladeutskottet att meddelarskyddet, där efterforskningsför-budet ingår, borde förstärkas i kommunala företag ochbli föremål för en utredning. Utskottet anser också attförnyelsearbetet i kommunerna skulle infatta att of-fentlighetsprincipen tillämpas i helt privatägda bolagsom bedriver verksamhet på entreprenad till kommu-nerna.Justitiedepartementet har åtskilliga frågor att ta itumed. En "återställare" när det gäller statliga bolag ärvälkommen.En teknisk komplikation som rör offentlighets-principen är att IT-tekniken gör att bestämmelsernaom vad som är allmän handling måste ses över. Dennya tekniken skapar flytande gränser. Informationströmmar i näten, och det finns möjligheter att lagratelefonsamtal. Man måste frigöra sig från begreppet"handling på papper".När mycket återstår att göra på offentlighetsprin-cipens område inom den offentliga sektorn för Folk-partiet, , och i en reser-vation fram att avtalsreglerade tystnadsplikter skallkunna brytas av meddelarfrihet på det privata områdetoch i de stora organisationerna. Förslaget har varitföremål för en utredning, som slutade i djup oenighet.Remissinstanserna var uttalat negativa. De tidigareregeringarna, även den borgerliga, har i detta lägeavstått från att lägga fram förslag till riksdagen.KU:s majoritet har dock uttalat värdet av att of-fentlighetsprincipen utökas till den privata sektorn.Troligtvis behöver frågan utredas ytterligare. En så-dan utredning borde också utröna hur den fria konkur-rensen inom EU påverkas då företag i , ut-ländska såväl som svenska, får ett sämre integritets-skydd. Consensus mellan partier böråstadkommas för att vi skall nå en hållbar lösning.De moderata reservationerna är dels en gammalbekant om reklamförbud i vissa medier, dels en po-pulistiskt hållen reservation som hotar med ytterligareåtgärder - vad det nu kan vara, lagreglering kanske -då självsaneringen inom medierna inte varit tillräck-lig. Utskottets majoritet uppmärksammar också dentilltagande hyenementaliteten och utlämnandet avprivatpersoner i vissa medier och uttalar sitt fördö-mande över dessa tendenser.Yttrandefrihetsgrundlagen säger att radiofrekven-serna skall tas i anspråk på ett sätt som leder till vidastmöjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. Till-ståndsgivningen skall regleras i vanlig lag enligt riks-dagsbeslut och i enlighet med Lagrådets uppfattning.Begränsningarna av frekvenser kommer med tiden attförsvinna genom att tekniken utvecklas och förfinas.Vi socialdemokrater avser att avskaffa den lag somanger att lokalradiotillstånd auktioneras bort tillhögstbjudande. Detta förfarande ger utrymme förbulvanköp och ägarkoncentration i medierna.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i ut-skottets betänkande.Anf. 113 ()Fru talman! Med risk för att bli betraktad som po-pulist av tänker jag ändå ta upp defrågor som delvis berörs i reservation 5 som finnsmed i betänkandet.Fru talman! Om pressetiken hade varit vad denborde vara hade inte diskussionerna om lagstiftningpå detta område varit så frekventa. Om pressetiskaövertramp hade varit ovanliga hade inte antalet an-mälningar till ,den gamla , varit i ständigt stigande.Om hänsyn till personer och personlig integritet ochden källkritiska granskningen hållits på en hög nivå ivåra tryckta medier hade den stora arbetsbelastningenhos och inte varit vad den nu är.Hade pressetiken lett journalisterna rätt hade inteTV-program som Vem granskar granskarna och lik-nande behövt sändas. Hade allt varit frid och fröjd pådet här området hade inte självtbehövt ta upp dessa frågor till så allvarliga diskussio-ner som skedde på journalistdagen. Då hadedet, fru talman, inte funnits skäl att motionera, och dåhade inte de motioner som föreligger heller blivitskrivna.Det är därför man blir litet fundersam, för att intesäga betänksam, när man ser vad utskottet skriver pås. 30 och 31. När det gäller de fyra motioner somberör det här området tar man kort och korrekt upp enredovisning av innehållet i motionerna. Men sedanverkar det inte som om man på något sätt har behand-lat dem.I den motion som jag själv har skrivit, K411, tarjag just upp att vi inte på något sätt får skada tryckfri-heten. Vi måste på något sätt komma till rätta medövertrampen utan att man behöver göra några föränd-ringar på det området. Det får alltså ske genom annanlagstiftning. Det står ingenting om detta i betänkandet.I stället talar man i slutet om att man också tycker attdet sker för många övertramp och hoppas att dettaskall kunna ut på frivillig väg. Vi vet ju att detfaktiskt inte har gjort det.Vad hjälper det dem som har drabbats hårt avjournalistiska övertramp, , att ut-skottet har lämnat ett fördömande?Fru talman! Den här pappersbunten är inte min ar-gumentsamling. Det är en samling handlingar somutgör argument för åtgärder. Detta är ett enda ärendetill och Pressombudsman-nen. Det var uppe . Det består av mängderav brev som skickades mellan den som hade blivittrampad på i ett par massmedier och Pressombuds-mannen, och tidningen somhade gjort övertrampet. Den här individen fick till sluträtt. Men det är väldigt många som inte orkar. Deorkar inte få rätt även om de har rätt.Den här bunten gäller ett annat ärende där manockså fick rätt i . Men den personen hade då redan gått i kon-kurs genom den förtalskampanj som han hade varitutsatt för. Så illa skadade det hans affärer.Det är till ringa tröst för dem som har råkat ut fördetta om utskottet inte inser att något måste göras utanbara kommer med ett fördömande.Det JK skriver i dessa sammanhang brukar vara enstandardformulering. JK talar om att den som harblivit förtalad skall bedömas efter 5 kap. 5 § i brotts-balken. Man kan inte åtala annat än genom enskiltåtal. Det finns en möjlighet till allmänt åtal också,men eftersom det rör sig om tryckfrihetsbrott är detbara Justitiekanslern som är ensam åklagare enligt 9kap. 2 § i tryckfrihetsförordningen. Enligt förarbetenatill föreskrifterna om åtal för förtalsbrott framgår detatt utrymmet för allmänt åtal är avsett att användasendast undantagsvis. I de kontakter jag haft med JKsäger man att det är när det gäller principiella ären-den.För en person som har drabbats av detta kvarstårendast att väcka enskilt åtal. Men säg mig den personmed en så normal plånbok som jag och de flesta avoss här har som vågar att gå till kamp mot de miljard-företag som det ofta rör sig om i massmediebran-schen.Fru talman! Det är med andra ord så att det somVerner skrev fortfa-rande gäller. Det är skam, det är fläck på Sverigesbanér att medborgarrätt heter pengar.Detta framkom mycket tydligt i det TV-programsom jag nämnde förut, Vem granskar granskarna. Detsades rent ut, även av de journalister som var där, attdet är riktigt att den som inte har gott om pengar iplånboken inte har någon chans att få rätt gentemotadvokater från de stora massmedieföretagen även omman har rätt.Därför finns det all anledning att se över de härbestämmelserna. I den här högen som jag visade förstfinns det alltså papper där åklagaren anser att det somhar skett är åtalbart. Men med de regler som finns ärdet bara JK som kan åtala. JK säger att detta inte ärett principärende. Där står då den förfördelade ochhar inte en chans att få en rättelse som på något sättkompenserar det man har utsatts för.Fru talman! Hade jag haft utsikt att vinna gehörskulle jag nu ha begärt återremiss vad avser motionK411. Men jag inser att jag inte har det. Jag kan barakonstatera att jag icke är nöjd med behandlingen iutskottet. Den borde egentligen t.ex. ha gått till justi-tieutskottet på remiss med tanke på att det rör sig omen lagstiftning som inte har med konstitutionen attgöra.Det finns dessutom mycket starka sakliga skäl attbifalla reservation 5. Men eftersom jag ser att det baraär som står bakom den och med tanke påden inställning som hade till detta,att det var frågan om populism, utgår jag ifrån attmöjligheterna att få ett bifall i kammaren för detta ärganska små. För att underlätta både för talmannen ochför kammaren i övrigt avstår jag ifrån den yrkan påbifall som jag annars hade velat göra när det gällerreservation 5.Jag vill avsluta med att säga att det finns all an-ledning att se över detta. Även från pressens sidadiskuterar man mycket ingående problemen medövertramp. De upplever faktiskt själva då och då hurmänniskor har trampats rejält och skadats, kanske förgott. Att utskottet då bara säger att de beklagar ochuttalar sitt fördömande är inte tillräckligt.Anf. 114 ()replikFru talman! Pressens frihet har i mycket hög gradatt göra med grunderna i hela vår konstitution. Det äralltså av oerhörd vikt för vårt utskott att behandla den.Lennart var ju inne på de olika åtgärdersom redan nu kan vidtas om man känner sig miss-handlad av medierna. Vi har ett särskilt gransknings-råd för radio och TV dit man kan vända sig. kan självt göra undersökningar. Vi har regler som säger attgenmäle och beriktiganden skall föras in i pressen. Isista vändan har vi möjlighet att åtala en tidning t.ex.Jag är mycket nyfiken på om , sombara litet vagt säger att man skall se över bestämmel-serna, har funderat på hur en framtida lagregleringegentligen skulle se ut. Vad vill han åstadkomma medden? Hur skall den se ut? Inom parentes är jag oerhörtförvånad över att har skrivit på den härreservationen. Han talade ju i kammarenom största möjliga frihet för pressen.Anf. 115 () replikFru talman! Jag talar faktiskt för de små männi-skorna som blivit trampade på. De upplever att de intekan få rätt även om de har rätt.Ola påpekade att det här betänkandet haren stor bredd och de är många frågor som behandlats.Jag tror inte att man i någon större utsträckning harpenetrerat varje motion.Det är inte jag som är jurist och specialist och kantala om hur detta skall kunna ske. I min motion harjag mycket noggrant betonat att jag inte vill att manskall inskränka yttrandefriheten och tryckfriheten. Detär frågan om att vi måste få ett system där den somblivit trampad på och förfördelad på ett lättare sättkan få rätt. måste man antingen satsa sin förmö-genhet, om man har någon, genom ett enskilt åtal elleravstå. Eller också får man hoppas på att man har denstora turen i lotteriet hos JK att JK tycker att det är ettprincipärende och vill ta upp det. Det får inte gå tillpå det sättet.Jag vill ha en utredning som skall titta på hur dettaskall kunna ske. Det kan t.ex. ske genom att en regi-onåklagare, och inte bara JK, kan pröva förtalsbiten idet hela. Det finns säkert många fler vägar att gå. Jagvet inte vilka vägar man skall gå. Det var därför jagville ha detta utrett.Anf. 116 () replikFru talman! Det är intressant att en rad av , det är enskam för att medborgarrätt heter pengar,som t.o.m. vill grundlagstiftaom en på rent kommersiella grunder gjord fördelningav kanaler inom det fria radio- och TV-väsendet.Rättigheterna till dessa kanaler heter ju just pengar.Men det var egentligen inte därför jag begärde or-det i denna sak.Det ligger en del i att det finns missbruk från pressenssida. Det har ju också framhållits i utskottet att vikritiserar och tar avstånd från den hyenementalitetsom ibland breder ut sig, som ut-tryckte det. Men faktum är att vi får vara ytterst nogamed att slå vakt om pressens frihet.Vi har inom utskottet försökt få attange vilken typ av åtgärd som de vill ha, men vi harinte fått någon precisering på den punkten. Det fåraldrig bli så att vi skapar regler eller gör något annatsom skrämmer journalister från att kritiskt granskamakthavare. Det är egentligen det som det handlarom. Det är dessbättre i undantagsfall som den lillamänniskan kommer i kläm. Ofta är det i stället makt-havare som skriker om att de har kommit i kläm närde granskas, trots att granskningen i en del fall ärberättigad.Jag tror därför att man är litet farligt ute när manfrån moderat sida vill skapa något slags regler motpressens frihet. Vi är däremot överens i utskottet omatt pressen i sin källkritik och i sin behandling i en delfall borde vara noggrannare.Anf. 117 () replikFru talman! utnyttjar två gamla ochvanliga socialistiska taktiska grepp. Han säger för detförsta att det som han framhåll egentligen inte var detsom han ville få framfört - och så fick han det ändåsagt. För det andra målar han först upp en bild, somhan sedan argumenterar mot. Därmed har vunnits detdubbla syftet dels att smutskasta, dels att vinklaframställningen så att man får fram en helt vansinnigbild.Det verkar som om inte heller harläst min motion. Jag får det intrycket mot bakgrund avskrivningen i betänkandet och de reaktioner som härhar förekommit.