prot · GI0994 · 1995-04-25 00:00:00 — Jag vill här och framföra etttack till och hans kolleger för denkonstruktiva hållning som har gjort uppgörelsen möj-lig.Fru talman! Slutligen: Underskatta inte Centernsvilja och beslutsamhet när det gäller att ytterligarestärka grunden för framtidens ekonomi! Vi ser ossinte som en tuva som regeringen kan hoppa till ochsedan snabbt överge för att gå till någon annan. Cen-tern har viljan och förmågan att långsiktigt bidra tillatt trygga samhällsekonomin i vårt land. liksom ifyrpartiregeringen är med och skapar politiskstabilitet. Den partipolitiska splittringen har alltförlänge tillåtits skada svensk samhällsekonomi.Vi är beredda att ta ett långsiktigt ansvar. I kristi-der skall man akta sig för att utesluta saker. Vi ärtvärtom beredda att skärpa åtgärderna för att uppnåmålet sunda statsfinanser. Vi i visar nu ge-nom vårt förhållningssätt och vårt samarbete medSocialdemokraterna inför denna kompletteringspro-position vad vi menar att en konstruktiv oppositions-politik innebär utan att vi för den skull gör avkall pågrundläggande politiska värderingar. Vi tar ansvar förvårt land och för vår gemensamma framtid.(Applåder)Anf. 5 ()Fru talman! Regeringens ekonomiska politik harhittills mötts med betydande misstro. Den anseddatidningen i , , skrev i går attdet är de missade chansernas politik. Jag tror tyvärrinte att dagens proposition - medver-kan till trots - ändrar den bilden, även om det natur-ligtvis finns en hel del förslag som är bra.Redan i höstas missade man riktigt rejält genomvänstersamarbetet, kraftigt höjda skatter och omfat-tande återställare. Sedan missade man en gång till ijanuari när besparingarna i finansplanen innehöll enmassa luft och helt saknade strategi för tillväxt i före-tag och jobb. har regeringen fört en ojämnkamp mot långivare utan att kunna återta kommandot.Sveriges ekonomi har åkt som en eka utan styrfart.Räntor och kronkurs har nått nya katastrofnivåer somingen kunde drömma om för en månad sedan. Dagenskompletteringsproposition är i det perspektivet intenågot övertygande eller imponerande dokument. Omman skall karakterisera det med ett enda ord, blirordet svek.Fru talman! Sveket är mest uppenbart mot med-borgarna. Jag har tre exempel som illustrerar detta:kommunerna, a-kassan och jobben - tre ganska vikti-ga områden.I fråga om kommunerna var ett bärande tema un-der hela förra mandatperioden att den dåvaranderegeringen påstods med vett och vilja rasera välfärdengenom att dra in pengar från kommunerna. Undersjälva valrörelsen utvecklade den ena socialdemokra-ten efter den andra mycket och vältaligt hur barn,gamla och sjuka drabbades och for illa. Besparingarnai kommunerna påstods dessutom avsiktligt leda tillökad arbetslöshet genom att personal avskedades justtill arbetslöshet. I valrörelsens slutdebatt var just dekommunala besparingarna och deras negativa effekterpå många enskilda människor ett bärande tema förIngvar Carlsson.När man nu läser dagens proposition så låter dethelt annorlunda. Det är faktiskt extremt uppseende-väckande. Kommunerna skall inte kompenseras förminskade skatteunderlag. Den kommunala konsum-tionen fortsätter att minska. Personal sägs upp i alltsnabbare takt. I den reviderade finansplanen står detfaktiskt - hör och häpna - följande att läsa: "i etthistoriskt perspektiv, och även i förhållande till andrasektorer, är de senaste och de kommande årens ned-dragningar tämligen måttliga. ""Tämligen måttliga"! Det var det som det skreksom förra mandatperioden. Det är det som man påKommunförbundet är oerhört bekymrad över, liksompå . Trots att man nu har fråntagitkommuner och landsting ett väldigt viktigt instrumentför förnyelsearbetet, nämligen användningen av priva-ta alternativ, kallar man effekterna för "tämligenmåttliga". Vilket enormt svek mot det som förespeg-lades medborgarna tidigare!Svek nummer två, fru talman, gäller ersättningen ia-kassan. Vem minns inte hur tiotusentals människorprotesterade mot sänkningen från med So-cialdemokraternas och många fackliga organisationersaktiva medverkan. Det var ett slag utan like mot deallra svagaste, dem utan jobb, hette det.Under valrörelsen hävdade man t.o.m. att ambitio-nen var att höja ersättningen till igen när eko-nomin så tillät. gör man precis tvärtom och sänkertill 75 %.Med rätta jäser det i de socialdemokratiska leden.Dagens demonstrationer utanför ärfaktiskt skörden av vad Socialdemokraterna själva harsått.Det kanske mest allvarliga sveket gäller ändå job-ben - arbetslösheten. Före valet påstod Socialdemo-kraterna att deras politik skulle få ned den öppnaarbetslösheten mot slutet av detta år. Idagens proposition har man höjt bedömningen för denöppna arbetslösheten till . Under kommande årsjunker arbetslösheten bara mycket långsamt. Ännuvid , alltså , ligger den bara obe-tydligt . Den totala arbetslösheten liggerkvar ännu år 2000.Regeringen påstår i propositionen att sysselsätt-ningen utvecklas positivt, men det stämmer inte. Detstämmer inte med de senaste siffrorna från Statistiskacentralbyrån. Man redovisar där en sysselsättning-sökning till mars på blyg-samma 18 000 personer. 18 000 personer på ett heltår! Alla de jobben tillkom under första halvåret 1994.Sedan dess har ökningen helt avstannat och utveck-lingen stagnerat.Om man läser bedömningarna framåt ipropositionen kan man se att regeringen hoppas på300 000 nya jobb . Detta är heltoch hållet otillräckligt. Det betyder faktiskt att rege-ringen med vett och vilja lägger fram en politik sominnebär att fastnar i massarbetslöshet.Det vill naturligtvis inte regeringen - det vill jaginte påstå - utan man säger att man har ambitionen attnå bättre. Men det som skall ge tillväxt i ett sådantalternativ är att hushållen skall köpa mera. De skallkonsumera mer. De skall dra ned sitt sparande fråndagens nivå på till och köpa förskillnaden.Det är väldigt illavarslande att tillväxtmotorn ärden privata konsumtionen. Det innebär att man kanbefara ytterligare förslag av samma typ som förslagetom skattehöjning för pensionssparande, som ju moti-veras med att det minskar sparandet och ökar kon-sumtionen.En sådan politik, med den typen av plötsliga osä-kerhetsökande inslag, skapar sannerligen inga nyajobb. De enda som blir glada över sådana förslag ärfaktiskt spekulanterna på penning- och valutamarkna-den. De frodas mer ju större osäkerheten är.Sveket mot medborgarna riskerar att förstärka ettpolitikerförakt och känslor av vanmakt och hopplös-het. I förlängningen kan det leda till ett hot mot de-mokratin.Fru talman! Finansplanen är också ett svek mot delångivare som nog hade hoppats att regeringen skulleta sitt förnuft till fånga och försöka återupprätta Sve-riges anseende. Så blev det nu inte. De erbjuds blyg-samma i förstärkningar på bud-geten - huvudsakligen genom skattehöjningar, somGöran själv sade. Räknar man bort luften,som uppgår till ungefär 3 miljarder av förslagen, ärhela förstärkningen på mindre än 1 miljard.Det som verkligen skämmer budgetförslaget ärnaturligtvis sänkningen av matmomsen med 8 miljar-der kronor, och så de för RASsom nu innefattar ytterligare stödpengar till byggande.Tillväxtpolitiken lyser fortfarande totalt med sin från-varo.Jag tror att en väldigt allvarlig punkt att vara kri-tisk mot i propositionen utöver sveket och den förakt-fulla inställningen till tidigare givna vallöften är bygger alla bedömningar på rena glädjekalkyler.Göran sade i sin inledning att konjunktu-ren kommer att vända nedåt. Jag noterade detta sär-skilt, därför att denna insikt helt saknas i propositio-nen. Där bygger man på att tillväxten fortsätter år utoch år in med höga fina tal. Något som heter lågkon-junktur finns över huvud taget inte. T.o.m. om manräknar in , alltså 1999 och år2000, är den genomsnittliga tillväxten fr.o.m. förraåret så hög som 2,3 %.Sådana glädjekalkyler är ett svek mot medborgar-na i . De är ett svek mot långivarna eftersomdet innebär att de prognoser över skuldkvotens stabi-lisering och nedgång och budgetunderskottets utveck-ling som skryter så mycket med tyvärrinte är trovärdiga. De bygger på glädjekalkyler i frågaom tillväxt.Man får erkänna att regeringen i viss mån har litetotur i sin presentation. Så sent som i går kom siffrorsom visar på en sjunkande framtidstro hos hushållen.De understryker tyvärr påståendet att det finns glädje-kalkyler i regeringens siffror. Andelen optimister harpå ett enda år halverats. Andelen pessimister vadgäller ekonomi har tredubblats under detsenaste året. Det är naturligtvis inte svårt att förståvarför, med rekordsvag krona, skyhöga räntor ochfortsatt massarbetslöshet. Men det är ett mycket illa-varslande bevis.Fru talman! Det kardinalfel som regeringen gör äratt helt strunta i företagarklimat och tillväxt. Så sentsom i går sade i att det ärmeningslöst att diskutera tillväxtpolitik så länge det ärobalans i statsfinanserna. Detta synsätt är förödandebåde för statens finanser och för jobben.Aftonbladet kallar det för en våghalsig stra-tegi. Jag vill rent ut sagt kalla det dumt. Det går inteatt klara en bra utveckling för medborgarna i Sverigeom man inte har en positiv strategi för att skapa fram-tidstro och för att främja expansionslust hos enskildaföretagare så att man får fram de jobb som faktiskt ärnyckeln till en god utveckling.Göran riskerar med denna proposition attspä på den misstro mot som allt flera företagjust nu möter runt om i världen. Det fina varumärkesom "Made in " faktiskt var tidigare håller nupå att förstöras av regeringen.Anf. 6 ()Fru talman! Jag skall instämma med en punkt. Det gäller karakteristiken av propositio-nen, nämligen ordet "svek". Jag tycker också att detfinns mycket av svek i dessa förslag. Jag ser också attdenna politik i sin förlängning innebär en försvagningoch en urholkning av demokratin av det enkla skäletatt väldigt många väljare känner sig svikna och börjarifrågasätta värdet av att gå och rösta över huvud taget.Det var väldigt många som röstade för attvi inte skulle ha en borgerlig regering och för en nyregering byggd på en vänstermajoritet. Den nya rege-ringen skulle föra en ny och annorlunda politik i jäm-förelse med den som bl.a. mycket ihär-digt förespråkade.Nu verkar det inte bli på det sättet. verkar detsom om den socialdemokratiska regeringen tillsam-mans med kommer att ägna sig åt attgenomföra stora delar av just den borgerliga regering-ens ekonomiska politik.Det är klart att väldigt många människor kännersig mycket svikna och frågar sig med all rätt: Vadspelar det för roll vad jag tycker? Vad spelar det förroll om jag går och röstar och lägger min röst på nå-gonting som i alla fall inte blir av sedan?För någon halvtimme sedan var jag ute ur husetoch pratade med de människor som hade samlatsutanför . Det var uppenbart att de varbåde arga och besvikna - av just det här skälet. Jagkan inte förstå varför inte någon av regeringens före-språkare eller gick ut och pratademed dem som har kommit hit och som ville ha svar påsina frågor. Jag hoppas kunna få några svar här. Mendet är ett svek, och det innebär i förlängningen ett hotmot demokratin.Jag vill citera följande rader på sidan 5 i den härpropositionen: "Uppslutningen bakom politiken ärdock helt avhängig av att fördelningen av bördorna är,och upplevs som, rättvis. - - - Var och en skall efterförmåga deltaga i den gemensamma strävan".Det hade väl varit mycket trevligt om det hadevarit så att många hade kunnat uppfatta det här somrättvist och om det hade framgått med all önskvärdtydlighet att alla efter förmåga är med och deltar. Menså är det inte.Jag kan inte förstå var rättvisan finns i sänkningenav nivån i a-kassan till . Jag skulle väldigt gärnavilja ha en sådan här pedagogisk och vällustig förkla-ring av om hur det kommer sig att detär rättvist att låt oss säga en kommunalarbetare -kvinna eller man - som tjänar i månadenmed detta förslag vid arbetslöshet får en sänkning avinkomsten med netto. Däremot får en person -kanske med en akademisk examen och ett någorlundavälbetalt jobb - som tjänar ensänkning med noll kronor om han eller hon blir ar-betslös. Vad är det som är rättvist med det? En kom-munalarbetare, offentligt anställd som tjänar 12 000kr och som blir sjuk får mindre efterskatt i portmonnän enligt de nya förslagen. Den tidi-gare nämnda akademikern - kvinna eller man - fåringen förändring av sin inkomst. Jag kan inte förstårättvisan i detta.Siffrorna pekar nu i den riktningen att det kommerin mera pengar till statskassan än vad man hade tänktsig. Vi har ett överskott i en del balanser. Sysselsätt-ningen ökar på en del håll. Men arbetslösheten stårkvar och stampar på samma höga nivå. Vari liggerrättvisan när man i det läget försämrar för de arbetslö-sa och skär ned ersättningen och i övrigt bedriver enekonomisk politik som innebär arbetslöshet i storaområden?Kvinnojobben, , försvinner. Påsamma sida i propositionen som jag tidigare läste urstår också om det rättvisa arbetet. "Detta arbete är inteminst viktigt från jämställdhetssynpunkt." Det hadedet varit. Men vad händer nu? Jo, kvinnojobben ute ikommunerna - inom barnomsorgen, äldreomsorgen,skolan, fritidsverksamheten och baskulturverksamhe-ten - försvinner. Det är i mycket hög grad våra jobb,är vi kvinnor som arbetar där i mycket storutsträckning. Om vi inte jobbar där utan t.ex. står häreller jobbar någon annanstans är vi i behov av att vetaatt våra ungar har det bra. För att jag skall kunnasköta mitt jobb behöver jag t.ex. veta att min gamlamamma får den vård hon behöver nu när hon liggerinne på sjukhus och att hon får hemhjälp när honkommer hem. Jag behöver ha den tryggheten för attkunna sköta mitt jobb. Det är viktigt för oss kvinnorom vi skall kunna kombinera familjeansvar och för-värsarbete - och det vill vi. Det är väl det som jäm-ställdhet innebär.Den här politiken är ett direkt brott mot jämställd-hetssträvandena. Eftersom man säger sig ha ambitio-ner utöver att det skall finnas lika många kvinnor sommän på alla ställen, vill jag ha en kommentar av Gö-ran . Hur har ni resonerat? Har jämställd-hetsministern inte fått vara med alls? Eller har honingenting att säga till om? De frågorna skulle jag viljaha ett svar på.Jag tycker också att det här är ett uttryck för ettmycket gammaldags tänkande. handlar det tydli-gen om att solidaritet inte längre innebär det som deflesta av oss väver in i begreppet, nämligen att de somhar skall hjälpa till, stödja, uppmuntra och se till attlivet blir drägligt för dem som inte har. är detprecis tvärtom. De som inte har jobb eller höga lönerskall hjälpa till så att de som har jobb och höga lönerskall kunna leva precis som vanligt.I de delar av samhällsekonomin där det är dåligtskall man skära mer, och när det gäller de delar avsamhällsekonomin där det går bra skall man inte göranågonting eller möjligen plussa på. Hur kommer detgemensamma ansvaret som man talar om till uttryck?Ett gemensamt ansvar måste väl rimligen betyda attalla är med och hjälper till och att den som har merbidrar mer än den som har mindre.Varför skall inte de delar av samhällsekonominsom går bra, t.ex. exportföretagen, vara med? Varförskall inte de människor som har jobb med hög lönvara med? Det vore väl trevligt för dem att få bidratill allas vårt gemensamma arbete för att få det härlandet på fötter. Jag kan inte begripa rättvisan ochsolidariteten i en politik där de som har det sämstskall bidra mest. Jag vet att har en visspedagogisk talang. Jag vill gärna se att han utvecklarden.Jag skulle också vilja ha svar på frågan hur vi kanfå bättre finanser i det här landet om vi gör på följan-de sätt. Det skall försämras på familjepolitikens om-råde, och barnbidragen skall sänkas - ett paket somkostar tre miljarder. A-kassa och sjukförsäkringenskall försämras - ett paket som kostar fyra miljarder.Dessa sju miljarder skall användas till att sänka mom-sen generellt på maten. På vilket sätt bidrar det till attkomma till rätta med statens underskott? På vilket sättbidrar det till att skapa rättvisa och solidaritet? Någonhar kallat det för gåsleversocialism. Oxfilén blir up-penbarligen billigare för den som har råd. Filmjölkenoch blodpuddingen kostar väl ungefär vad de kostar.Var är rättvisan och solidariteten, ? Jag vet att det är väldigt många med migsom gör det.Vi undrar också var nytänkandet finns. Det är up-penbart att även om det blir plus på en mängd konton,mera pengar rinner in och bytesbalansen går medöverskott, står arbetslösheten kvar och stampar. Dennya tekniken innebär faktiskt att det går åt färre män-niskor för att göra en hel del jobb. Hur skall vi dåanvända frukterna av den nya tekniken? Skall vi hamassarbetslöshet eller skall vi tänka om på arbets-livsområdet? Skall vi våga säga att vi kanfördela även arbetstiden mera rättvist?Skall vi påbörja en förkortning av ar-betstiden? Det är en framtidsreform, och snart kom-mer det att bli uppenbart för var och en att den är ennödvändighet. Skall vi sätta stopp förövertidsuttaget?Skall vi koppla in på det spår som in-nebär miljöomställning, investeringar i ny teknik,ekologiskt byggande - det som är framtiden? Detfinns inte en rad om framtidens lösningar i det härdokumentet, . Sedan kan man tala omatt man skall bli herre i eget hus. Enligt min uppfatt-ning finns det alldeles för många herrar i detta husoch framför allt i de andra hus där man styr och ställeroch som regeringen bara rättar sig efter. Det är ingenfrihet att göra precis som den finansiella marknadensaktörer vill. Politiken skall stå över - inte springaefter.(Applåder)Anf. 7 ()Fru talman! Vi i de gröna protesterar mot försla-gen som slår mot sjukvården, skolan och den socialaomsorgen! Att inte kompensera kommuner och lands-ting för höjda egenavgifter betyder att besparingartvingas fram på just dessa områden. Vi protesterarockså mot sänkningen av ersättningsnivån i bl.a. ar-betslöshetsförsäkringen. Den är orättvis och drabbar ihög grad de som har det mycket svårt redan som detär. En sänkning av ersättningsnivån även för lågin-komsttagare leder till att allt fler tvingas ta socialbi-drag för att klara sig. Då blir det mindre pengar kvar ikommunerna till skola, vård och omsorg. Vi instäm-mer i protesterna mot dessa försämringar som just nuförs fram utanför riksdagshuset.Det är välfärdens kärna som drabbas av rege-ringens och uppgörelse. Både Social-demokraterna och sviker sina vallöftenatt inte spara på vård, skola och omsorg. Ni sviker eralöften att slå vakt om dem som är mest ekonomisktutsatta.De gröna sviker inte. Vi kräver att ersättningsni-vån för låginkomsttagarna i socialförsäkringarnabibehålls. Halvera i stället ersättningen för den del avinkomsten som ligger per månad.Då sparar vi mer på bidragen till dem som har hyfsat,och framför allt till dem som har höga inkomster. Enfjärdedel av statens utgifter är ofinansierade. Då harvi inte råd att ge dem med bättre inkomster högreersättningar och bidrag än dem som har låga inkoms-ter.Med vårt förslag till besparingar i socialförsäk-ringarna sparar vi ca mer än rege-ringen och . Med vårt förslag behöver viinte som regeringen och ta till en sänktmatmoms för att i någon mån kompensera hushållen.Med vårt förslag sparar vi nästan 10 miljarder kronormer utan att slå mot låginkomsttagarna. Med vårtförslag kan vi kompensera kommunerna och därige-nom slå vakt om välfärdens kärna: vården, omsorgen,och skolan.Fru talman! För att undvika eventuella missförs-tånd vill jag redan nu framhålla att vi inte har någotemot sänkt matmoms i sig. Tvärtom föreslår vi det ivårt paket med skatteväxlingar att man skall sänkamoms på mat om man höjer miljö- ochenergiskatter. I det växlingspaketet ingår också sänktaarbetsgivaravgifter. Förslaget är neutralt i den me-ningen att det totalt sett varken innebär höjd skatteller sänkt skatt. Däremot har det positiva effekter påsysselsättning och miljö, och därmed också på eko-nomin som helhet.Det här är inte första gången som vi i De gröna iriksdagen, i motioner, i debatter och i diskussionermed regeringens företrädare för fram förslaget ombrutet tak i socialförsäkringarna. Behåll ersättningsni-vån för inkomster ,halvera ersättningsnivån för den del av inkomstensom överstiger . Redan i valrörelsen förraåret krävde vi att staten i första hand skall spara påbidrag och ersättningar till dem som har råd och attlåginkomsttagarna skall undantas. Vi får starkt stödför förslaget från en rad fackliga organisationer, fråndelar av näringslivet och också ifrån många i andrapartier.Motargumentet, för det finns såvitt jag vet baraett, är att man då lämnar den s.k. inkomstprincipen,vilket antas undergräva medelklassens förståelse förbidrag till utsatta grupper. Jag säger förmodas, efter-som jag inte har sett till något sakligt argument att detskulle vara så. Tror ni verkligen att det skulle bli enskatterevolt i enligt kalifornisk modell ommedel- och höginkomsttagarna fick någon hundralappmindre från staten då de är sjuka ellerarbetslösa? De skulle ändå få väsentligt mycket merän de sjuka och arbetslösa låginkomsttagarna. Tror niverkligen att det skulle upplevas som en stor ochhemsk orättvisa? Vi tror inte det. Tvärtom tror vi attförståelsen skulle vara utomordentligt stor, i synnerhetsom besparingarna bidrar till en budgetsanering sompå sikt ger lägre räntor och starkare svensk valuta.Socialdemokraternas principiella motstånd till attspara mer på dem som får störst ersättningar isocialförsäkringarna är svårt att begripa. Än svårareär det att förstå varför man tvingar fram besparingarsom särskilt slår mot låginkomsttagare och som sam-tidigt urholkar välfärdens kärna. Varför, , denna halsstarriga principfasthet att slå vakt omdem som har det bra ställt på bekostnad av dem somhar det sämst? Det kan väl ändå inte vara god social-demokratisk politik? Och varför, ,ställer ni i upp på besparingar som såtydligt strider mot den politik som ni annars påstår erföreträda?De här besparingsförslagen slår också hårt motjämställdheten. av alla kvinnor medbarn är arbetslösa. De skall nu få sänkt ersätt-ning oavsett hur låga inkomster de än har, och det harde ofta, om regeringens och förslag gårigenom. När nu vården, omsorgen och skolan drabbasav ytterligare neddragningar som en följd av rege-ringens och gemensamma vårbudgetblir det främst kvinnor som drabbas av arbetslösheten.Det vet vi, det vet regeringen och det vet Centerpar-tiet. Varför sviker ni kvinnorna, och varför ger ni uppjämställdheten i ert missriktade sparnit?Fru talman! Men det räcker intemed den nettobesparing på 3,6 miljarder som rege-ringen och nu har snickrat ihop. Under-skottet är ju ett par hundra miljarder, och statsskuldenär på ca 1 400 miljarder. har vi ocksåsett hur räntorna åter stiger och hur kronkursen ytter-ligare försvagats. Ändå tror regeringen och Center-partiet på en tillväxt på , vilket ärOECD-genomsnittet, trots att vi legat ca enhalv procentenhet under, och trots våra stora ekono-miska bekymmer. Risken är stor att denna förhopp-ning inte infrias. Det finns en uppenbar risk att GöranPerssons vältalighet och domptörkraft inte räcker föratt sänka räntor och stärka valutan. Vi behöver redannu betydligt större budgetförstärkningar.Vi borde kunna spara på det militära försvaret. Debeställningar av försvarsmateriel som skall beslutashär i nu i vår bör kunna minskas med 10miljarder. Den besparingen borde vi ta vara på. Var-för skall , i förhållande till sin storlek, ha ettjättelikt och dyrbart försvar? Visste ni att militärenfaktiskt får mer pengar om regeringens för-slag går igenom? Vi i De gröna anser att det är enslösaktig och helt felaktig politik.Spara kan vi också på dyra motorvägar och kost-samma broar. Visste ni att anslagen till vägar av denlyxiga och minst lönsamma typen har flerdubblatsunder senare år som underhållet av vägarnaoch bidragen till enskilda vägar blivit sämre? Detbetyder att vägar som är livsviktiga för industrier ochför lokalsamhällen tillåts rämna, som status-fyllda lyxprojekt prioriteras. tvingadesvissa skogsindustrier stänga veckotals, eftersom vä-garna var så dåliga att de stängdes av. får viuppleva samma elände igen.