prot · GJ0929 · 1995-11-24 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:29Fredagen den 24 novemberKl. 09.00 10.33Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Anmälan om kompletteringsvalAndre vice talmannen meddelade att på grund avuppkommen vakans hade Socialdemokratiska riks-dagsgruppen anmält som suppleant iOrganisationen för säkerhet och samarbete i () efter vice talmannen förklarade vald tillsuppleant i Organisationen för säkerhet och samarbe-te i ()(s)2 § Meddelande om ändring i kammarens sam-manträdesplanAndre vice talmannen meddelade att arbetsplenumskulle äga rum kl. 9.00.3 § Svar på interpellation 1995/96:16 om Mor-dechai VanunuAnf. 1 Utrikesminister ()Fru talman! Per har frågat mig om den is-raeliske medborgaren , som år1988 av det israeliska rättsväsendet dömts till 18 årsfängelse för högförräderi, och vilka möjligheter rege-ringen har att agera i frågan.Fallet är speciellt, eftersom detutöver att gälla en enskild människas mänskliga rät-tigheter också skapat en diskussion i gränslandetmellan etik, straffrätt, folkrätt och internationell poli-tik.Vanunu arbetade tidigare som tekniker vid en is-raelisk kärnforskningsanläggning. I oktober 1986publicerade en brittisk tidning, med hans medverkan,uppgifter som indikerade förekomsten av ett israelisktkärnvapenprogram.Mordechai Vanunu har lagförts och dömts i Israelför ett brott som rört nationella säkerhet. Na-tionell lagstiftning för sådana brott är över lag sträng,och påföljden blir oftast fängelse under mycket långtid. Utrymmet för omvärldens agerande är begränsat inationella angelägenheter.Däremot är det angeläget att även personer somdömts exempelvis för brott av det här slaget inte ut-sätts för en grym och omänsklig behandling. Detfaktum att straffet skulle avtjänas i det närmaste i totalisolering på en mycket liten yta under kanske helastraffperioden gör att det klart står i strid med inter-nationellt erkända normer på de mänskliga rättighe-ternas område.Fru talman! ratifikation av bl.a. 1966 årskonventioner om mänskliga rättigheter och 1984 årstortyrkonvention ålägger den israeliska regeringen attverka för att myndigheterna vidtar åtgärder som är iöverensstämmelse med internationella förpliktelser.Jag anser det angeläget att de israeliska myndigheter-na vidtar de åtgärder som kan vara nödvändiga för attMordechai Vanunus mänskliga rättigheter garanterasoch respekteras.Det är viktigt att det internationella regelverket påområdet för de mänskliga rättigheterna tillämpas ipraktiken. Detta är något som inte försummaratt poängtera vare sig i det bilaterala eller multilatera-la samarbetet. Jag kan försäkra Per att densvenska ståndpunkten även gäller detta fall. Regering-en kommer att följa fallet noga för att få fram merinformation och för att utifrån denna kunna agera.Anf. 2 PER ()Fru talman! Jag tackar för sva-ret, som jag tycker speglar både ett medmänskligtengagemang och en vilja att försöka göra något.Mordechai Vanunu är en av alla de människorsom runt om i världen, i nutid och i historien, handla-de efter en högre och mera allmänmänsklig principoch moral. Mänsklighetens säkerhet gäller för mer änlojaliteten mot det egna landet och dess regering.Några enstaka av alla dessa rakryggade, orädda,osjälviska och rättänkande människor får - oftast försti efterhand och framför allt efter sin död - makthava-res beundran. De får utmärkelser, det reses statyeröver dem och de används som förebilder för yngreoch kommande generationer.Mycket av den allmänna rättsuppfattningen trorjag bygger just på dessa enskilda människors hand-lingar. betalar ett mycket högt prisför sitt modiga handlande. Han har i en trång cellavtjänat av sitt 18-åriga fängelsestraff. Nobelpris-tagare och vetenskapsmän har protesterat. har protesterat, och Amnesty Internatio-nal betecknar straffet som grymt, omänskligt ochförnedrande. Trots detta händer ingenting.Israel har, som utrikesministern nämner i svaret,skrivit under konventionen om mänskliga rättigheteroch tortyrkonventionen. Det förpliktar.Sverige har i många andra liknande fall med kraft,och jag vågar säga med framgång, vågat visa världenvad vi tycker. Men såvitt jag har förstått har det ännuinte hänt när det gäller . Kan utri-kesministern korrigera mig på den punkten?Information finns, och möjligheter att påverkafinns också. kan bl.a. framföra klagomål tillFN om att bryter mot konventionen om demänskliga rättigheterna. Kan utrikesministern tänkasig den möjligheten och i så fall när? kanockså på diplomatisk väg direkt till framföraklagomål. Kan utrikesministern tänka sig den möjlig-heten och i så fall när?Hur regeringen handlar grundlägger en viktigprincip, nämligen vad som nation generelltsett kan göra när det sker en uppenbar kränkning avmänniskor i andra länder. Om situationen för Mor-dechai Vanunu skall kunna förbättras måste ärendetenligt min mening aktualiseras på alla nivåer, ävenden nationella nivån.Fru talman! Jag skrev detta som en interpellation,eftersom jag hoppades att flera partier skulle ställaupp i den här diskussionen för att ge sina synpunkter.Anf. 3 Utrikesminister ()Fru talman! Jag tror att det är välgörande att ocksåenskilda fall som har en principiell bäring på detta sättblir föremål för en diskussion i den svenska riksda-gen. Det i sig kan påverka ett skeendet.Jag hoppas också att Per tar till sig vad jagfaktiskt har sagt i mitt svar, som inte saknar kritik vadgäller behandlingen av Vanunu. Jag sade myckettydligt att det här är en behandling som jag betraktarsom grym och omänsklig.Vad kan man då göra? Man kan ha kontakter medisraeliska myndigheter där man hör sig för om hanssituation. När vi har gjort det nu har vi fått veta attunder senare tid har man försökt lätta något på hansisolering. Han har erbjudits att få tillstånd att mottatelefonsamtal från sin familj. Han har erbjudits till-gång till en dator, videobandspelare osv. för att någotunderlätta hans mycket svåra situation. Han har fåttdet här erbjudandet av fängelsemyndigheterna. Intres-set för hans fall och att vi visar det intresset genom attdirekt förhöra oss om hans situation är sådant som kanpåverka.Vi har vänskapliga och goda kontakter med Israelsregering. är en rättsstat. Då är det den här vägenman skall gå, menar jag. Ett konstruktivt intresse i denhär frågan är nog det som bäst kan påverka - det ärjag rätt övertygad om.Anf. 4 PER ()Fru talman! Det som utrikesministern här senastsade gläder mig. Att påverka ett vänligt sinnat land pådetta sätt är kanske en framkomlig väg när det gällerde praktiska omständigheterna kring ett fängelseliv.Jag hoppas att det sker kontinuerligt i kontakternamed israeliska myndigheter.Jag ser också frågan i ett kanske litet större per-spektiv när det gäller människor som handlar efter enhögre etisk moral, nämligen att mänskligheten gårföre sådant som ett enskilt lands säkerhetspolitik osv.Jag tycker att det är oerhört viktigt att man för uppfrågan till FN-nivå och där för diskussioner. Är detriktigt att människor som handlar på det sättet skall fåsådana här straff? Är det något som vi i omvärldenkan ställa upp på?Vi har haft liknande fall som efter väldigt mångaår avlöpt lyckligt. är ett exempel. Hela värl-den ställde ju upp där. Alltdetta hade ju med apartheidpolitiken att göra. Därkunde vi se hur mycket enskilda länders påtryckning-ar trots allt kunde betyda. Detta var alltså viktigt. Jagönskar således att utrikesministern i det här fallet intebara utvecklar kontakterna med utan att det skerockså på FN-nivå.Anf. 5 Utrikesminister ()Fru talman! Vad gäller det som Per nu tarupp är det ofta en filosofisk fråga - naturligtvis ocksåen mycket praktisk fråga. När det gäller den skär-ningspunkt som alltid finns mellan etik, ett landsstraffrätt, folkrätt och internationell politik är det intealltid enkelt att hitta rätt. Vi har säkerligen, länderemellan, olika åsikter där. Jag håller med om att dendebatten måste föras. Det ligger väldigt mycket, pre-cis som Per säger, i FN:s ädla mål, att dendebatten måste föras. Ändå måste vi, när vi erkäntstater, också erkänna deras suveränitet över lagstift-ning. Det kan också vara svårt att utifrån sätta sig in iolika rättsfall. Man kan göra det som privatperson,men regeringar har litet svårare att göra det.Att diskussionen om etik och den internationellapolitiken också i förhållande till det rättsliga systemetmåste föras som en generell företeelse håller jagverkligen med Per om.Anf. 6 PER ()Fru talman! Jag är glad för svaret sammantaget.Därmed ser jag ett hopp för ochhans sak.Med detta vill jag tacka så mycket för den här de-batten.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringAnf. 7 inte har hunnit hit , berjag att kammarens sammanträde ajourneras 3-5 minu-ter.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 9.20.4 § Svar på interpellation 1995/96:19 ombistånd till KubaAnf. 8 Statsrådet ()Fru talman! Jag ber om ursäkt för den sena an-komsten. Jag hade en mycket aktiv uppvaktning somdet var omöjligt att få ut ur rummet.Ingrid har ställt ett antal frågor till migom situationen i . Frågorna rör möjligheter tillsvenskt bistånd samt avvisningar av kubanska asylsö-kande.Låt mig börja med att framhålla att det centralamålet för agerande i fallet är att påbästa sätt gynna en fredlig process mot större öppen-het, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter samtekonomisk och social utveckling. Jag anser att beslu-tet att avbryta allt utvecklingssamarbete med ,som fattades av den förra regeringen , motverka-de detta syfte. Genom detta beslut blev t.ex. detenda land i hela världen som uttryckligen utestängdesfrån kurs- och stipendieverksamhet arrangerad avorganet BITS i . gick därigenom,liksom den dåvarande amerikanska administrationen,emot den trend i omvärlden som började förespråkadialog. Därför beslöt regeringen ochden att ge SIDA möjlighet att återupp-ta visst samarbete med Kuba.Sverige har för övrigt aldrig fört någon sanktions-politik gentemot . har alltsedan denamerikanska blockaden inleddes varit emot den, såredan på tid. Vi har heller inte ansettdet meningsfullt att intellektuellt försöka isoleraKuba, och vi är inte ensamma om den synen. Heladen europeiska unionen, alla dess medlemsländer, harställt sig bakom en linje som klart anger att fredligreformprocess främjas genom en fördjupning av för-bindelserna.Regeringen anser därför, i likhet med den europe-iska unionen, att en blockad mot inte kommeratt leda till en positiv utveckling utan snarare försvåradenna process. Det kan vara värt att nämna att kändakubanska exilpolitiker och demokratiska dissidenterstöder denna linje. EU anser att en politisk dialog ochett utvecklat ekonomiskt samarbete är det mest ända-målsenliga sättet att verka för en utveckling mot de-mokrati och för att återigen skall bli en del avdet internationella samfundet. Därför har den europe-iska unionen t.ex. klart reagerat mot det amerikanskarepresentanthusets antagande av den s.k. Helms-Burton-akten om förstärkt embargolagstiftning motKuba. EU har framfört att man motsätter sig varjeform av s.k. extraterritoriell tillämpning som står ikonflikt med internationella regler. Därför har ocksåEU, som är den största givaren av humanitärt biståndtill , tagit initiativ till en politisk, ekonomisk ochkulturell dialog med . Denna dialog föregicksav mina egna diskussioner i Havanna.Företrädare för EU:s trojka, dvs. , och , samt för kommissionen besökte Ha-vanna för att inleda denna dialog.Detta är ett viktigt steg i riktning mot en aktiv upp-följning från EU:s sida som vi hoppas skall bidra tillatt underlätta reformprocessen i . Av det motta-gande som gavs denna EU-delegation och av minaegna samtal i framgår att det finns ett intres-se på den kubanska sidan för en närmare förbindelsemed EU med allt vad detta innebär. kommernaturligtvis att följa denna process med stort intresse,såväl genom vår ambassad i som genomEU:s arbete.I övrigt förtjänar det att nämnas att även den ame-rikanska regeringen tagit vissa steg för att börja agerai samma anda som EU. Som exempel kan nämnas lyft vissa av restriktionerna gentemot Kuba.Som medlemmar av EU eftersträvar vi att agera isamma anda som unionen. Beslut om möjligheter tillbistånd skall bl.a. ses mot denna bakgrund. Varjeförslag om biståndsinsats gällande kommer attberedas och prövas på grundval av regeringens besluti februari respektive oktober . I det senare beslutetanges att SIDA genom internationella och svenskainstitutioner och organisationer kan stödja initiativ iKuba som bidrar till att skapa förutsättningar för eko-nomisk och politisk systemöppning och som främjardemokratiska reformer och respekten för mänskligarättigheter.Vad gäller frågan om genom vilka organisationerbistånd skall förmedlas är det fortfarande en öppenfråga och för tidigt att uttala sig. Det beror på vilkaorganisationer som hör av sig med goda, intressantainitiativ. Ännu så länge har vi ett exempel på en ge-nomförd insats inom ramen för regeringens beslut.Det är inte på förhand möjligt att närmare ange vilkaorganisationer eller institutioner kommer attstödja, men det skulle kunna gälla allt från forsk-ningmässiga, religiösa, MR-inriktade, humanitära ochfolkrörelsebaserade organisationer till institutionerinom näringslivet och professionella konsulter.Det viktiga för SIDA:s bedömning skall vara in-nehållet i varje initiativ, dvs. hur väl eller inte detuppfyller de kriterier som regeringen angivit i sittbeslut. Det förefaller svårt att föreställa sig att ett stödtill reformprocessen inte skulle få inkludera kontaktoch dialog med alla delar av det kubanska samhället,inklusive myndigheterna, såvida regeringens kriterierär uppfyllda.För kan det vara av intresse attveta att den första svenska organisation som tecknatramavtal med ECHO är denkristna stiftelsen . Organisationens förstauppdrag rör en humanitär insats i på ca 9 miljo-ner kronor, främst för inköp och leveranser av medi-ciner. Detta sker i samarbete med det kubanska hälso-vårdsministeriet.Vad gäller avvisningarna av kubanska asylsökandehar varje fall granskats individuellt med största möjli-ga noggrannhet. Bedömer Invandrarverket eller att det finns risk för förföljelse pågrund av politiska skäl, kommer personen i fråga inteatt avvisas till utan erhålla uppehållstillstånd iSverige. Att låta människor utan skyddsbehov ellerandra skäl få stanna i strider däremot motregeringens flyktingpolitik.Enligt våra uppgifter har det inte i något fall därkubaner återsänts från förekommit att dessapersoner framfört klagomål över politisk förföljelseefter ankomsten till eller över problem på grundav att de avvisats från . Vår ambassad följernoga hur den mänskliga rättigheterna respekteras ilandet och har i detta arbete kontakt med ett brettspektrum av samhället och det politiska livet i Kuba.Anf. 9 ()Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Jag har i bak-grundstexten till mina frågor gett en beskrivning av ettsamhälle som visar alla tecken på diktatur. Det hand-lar om en totalitär enpartistat med en diktator, , i spetsen sedan lång, tillbaka. Detförekommer förföljelser och trakasserier av alla somägnar sig åt politisk verksamhet utanför det endapartiets ram. Yttrande-, åsikts-, mötes- och, i vissafall, religionsfrihet undertrycks systematiskt trots attkonstitutionen garanterar viss religionsfrihet. I prakti-ken utsätts människor som söker utöva dessa för osssjälvklara rättigheter för ständiga övergrepp.600 samvetsfångar finns i fängelser, enligt , och de avtjänar fängelsestraff påibland fyra och ända upp till . Det finns även falldär människor har suttit än så i fängelse.Jag måste uttrycka min häpnad över att PierreSchori inte med ett enda ord berör dessa vidriga för-hållanden och den omänskliga press som så mångamänniskor tvingas leva under på . Är PierreSchori beredd att kraftigt ta avstånd från det mönsterav repression som träder fram när det gäller män-niskorättskämpar, oliktänkande och även på senare tidjournalister som inte återfinns i den regeringsstyrdapressen? Är det uppfattning att alltförtryck av mänskliga rättigheter har någon relevansnär det gäller att ge bistånd och att ha handelsförbin-delser och kulturella förbindelser? Är det inte så måste klargöra för den kubanska regimen hurman ser på deras sätt att behandla människor?Vad är det för signaler vi ger till de människorsom har sökt skydd i vårt land, när vi menar att deutan fara för förföljelse kan återvända till ett sådantKuba? Var slutar trakasserier och var tar förföljelsevid? Är den marginalisering som innebär att det bliromöjligt få ett arbete acceptabel? Är hot, social isole-ring, utstötning, kollektiva avskydemonstrationer,övervakning, ryktesspridning, husrazzior,psykisk och fysisk misshandel och anklagelser för attha begått kriminella brott, fast man bara fredligt harvelat utnyttja sina normala mänskliga rättigheter, nogför att man med rätta skall anse sig förföljd?Pierre förbigår också, med något somskulle kunna tolkas som iskall tystnad - men det villjag inte göra - de uppgifter om psykisk och fysiskrepression som försiggår på vanliga polisstationer, därsäkerhetstjänsten brukar ha ett rum, eller på säker-hetstjänstens illa beryktade , dit politisktobekväma tas. Och det skall inte mycket till för skall betraktas som politiskt obekväm på Kuba.En advokat som har kontakt med flera av deasylsökande kubanerna i vårt land har i några fall - änså länge är tre fall helt belagda, men flera är på gång -fått klara belägg för att våldtäkter har utförts. Han harhaft mycket lång kontakt med människor från delatinamerikanska länderna och känner väl till detförtryck och den förföljelse som har utövats av andralatinamerikanska länder mot medborgarna. Han me-nar sig dock ha mött människor som ärså rädda och ångestfyllda, som har fått sitt självförtro-ende så undergrävt som en del av dessa kubaner.Enligt hans mening verkar repressionen på varamer psykiskt raffinerad, mer sammansatt, komplice-rad och värre än på de flesta andra håll som han kän-ner till. Grova övergrepp med sadistiska inslag före-kommer också.Vi kan väl rimligtvis inte ge signalen att det ärokej att skicka tillbaka människor till ett sådant sys-tem. Jag frågar om vi verkligen kanärligt säga: Du kan återvända utan risk till ett sådantsystem.En annan fråga som jag skulle vilja ta upp är vadsom är stora problem. Enligt mitt sätt att se ärdet förljuget att påstå att det amerikanska embargot ärKubas stora problem. Visst är det ett problem ochvisst skapar det problem - det är jag helt medvetenom, och jag vill klart och tydligt säga att jag inte för-ordar ett embargo.Jag skulle vilja påstå att det är som ärKubas problem. Det är det ogudaktiga kommunistiskasystemet som är problem. Att bara tala omembargot utan att ta upp de vidriga förhål-landena, som måste förändras för att människor skallkunna leva ett anständigt liv, klingar falskt i minaöron.Vill se ett radikalt förändrat systempå eller bara ta bort embargot?Anf. 10 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp)Fru talman! Den här interpellationen och den härdiskussionen skulle jag vilja beröra i två huvudstråk.Det ena huvudstråket är att beskriva situationen iKuba, och det andra är att ta upp vad vi vill göra i ensådan här situation, med det tillstånd som råder påKuba.Kuba är ju ett av de sista kommunistiska fästena ivärlden, och det finns en man som är proppen i sys-temet, nämligen , diktatorn som styr medjärnhand och har gjort så i flera decennier.Min grundinställning är, efter att ha läst och lyss-nat till , att jag inte tror att han är förmö-gen till en förändring. Jag såg en intervju i sambandmed hans besök i i vid 50-årsjubileetsom sändes i TV. När han svarade på de frågorsom han fick när det gäller demokrati, mänskligarättigheter, ett öppet samhälle och tryckfrihet var detsom att höra gamla kommunistdiktatorer från 50- och60-talet. Han har inte utvecklats och därmed intelandet.Den här interpellationen ger många exempel påtillståndet i , och många fler kan naturligtvisräknas upp. En viktig del är att se hur tillståndet är iKuba . har en förödandekritik i sin senaste rapport, och jag vill gärna läsa uppnågot av vad man skriver där:Det kom många rapporter om misshandel i fängel-ser och på polisstationer. Myndigheterna hade för-modligen åtminstone viss del i att omkring 40 männi-skor drunknade när de försökte fly från i båt. avrättades, och flera andra riskerade att dömastill döden. Regeringen gav inte efter för internationel-la påtryckningar att införa även politiska reformer.Det förekom fortfarande nästan ingen oberoendeövervakning av de mänskliga rättigheterna. Medlem-mar av otillåtna politiska och fackliga grupper samtmänniskorättsorganisationer blev också fängsladeoch utsatta för kortvariga frihetsberövanden och andratrakasserier. Mellan och mitten avseptember plockades 32 000 kubaner upp ur havet avUSA:s kustbevakning och fördes till den amerikanskaflottbasen i . Under ett besök påGuantanamobasen fann en Amnestydele-gation att ett stort antal kubaner som kvarhölls där varföre detta politiska fångar och aktivister från otillåtnapolitiska och fackliga grupper samt människorättsor-ganisationer. En del uppgav att myndigheterna hotadeatt fängsla dem på nytt om de inte lämnade Kuba.Andra hade t.o.m. tvingats ut på båtar och flottar.Några var åtalade för politiska brott som fientlig pro-paganda eller bristande aktning.Så här kan man läsa sida upp och sida ned i densenaste Amnestyrapporten.Jag skulle gärna vilja veta om statsrådet när detgäller det första huvudstråket i den här diskussionen,nämligen att beskriva situationen i , ställersig bakom dels vad skriver i sin inter-pellation, dels vad jag nu har refererat från Amnestysrapport. Om vi i inte är överens om situatio-nen i , kanske vi inte heller kan vara överens ommedlen, hur vi, med vårt sätt att arbeta, skall försökabidra till en förändring.Sedan kommer vi in på det andra huvudstråket,hur vår hållning skall vara. Här har statsrådet i sittsvar pekat på flera vägar. Jag skulle då först viljaställa frågan: Går det, enligt statsrådets mening, att fåen förändring i i den här riktningen mot demo-krati, mänskliga rättigheter och öppet samhälle sålänge finns kvar?Jag har förstått att statsrådet har kontakter i Ha-vanna. Det står "" på flera ställen här - jagläser det som "". Det är synonymt förmig. Finns det i dessa kontakter några öppningar föratt införa ett annat system på ? Finns det enöppenhet för att förändra situationen? Om det gör detså är det viktigt med en kanal in. Är det fullständigtstängt så menar jag att det helt enkelt är att ödsla kraftoch tid; då måste vi hitta andra kanaler som går heltvid sidan om diktatorn. Jag tror att det är den vägen vimåste gå.Jag har en konkret fråga. Vi ordnar på olika sättdemokratiseminarier ute i världen. Jag har själv varitmed på sådana på , i , osv.Skulle det gå att ordna ett demokratiseminarium påKuba ?Anf. 11 Statsrådet ()Fru talman! Jag har studerat ut-vecklingen i och på . Jag harskrivit en del böcker om detta, och för den som tvekarom vad jag tycker eller vilken analys jag gör kan jaghänvisa till dem. I en bok skriver jag ett helt kapitelom just . Av det framgår tydligt att jag anser attdet har skett en omfattande förändring på sedanrevolutionen segrade och störtade diktaturen Batista.Den revolutionära legitimitet som och hansvänner fick kom av att man störtade diktaturen ochinförde en lång rad sociala reformer.Men denna revolutionära legitimitet måste ju,precis som i när sandinisterna tog makten,för att bli bärkraftig övergå i en valurnornas legitimi-tet. Det är det enda sättet att testa att man har folketsfortsatta stöd. Därför är naturligtvis fria val ytterst dettest som regeringen i måste genomgå.Det finns däremot många sätt att beskriva verklig-heten, varför det är som det är och varför det på Kubainte blev som på eller i . Man måste nog setill speciella läge och det förhållandet att intemindre än åtta amerikanska presidenter har bedrivitekonomisk krigföring mot och sett som enpolitisk huvudfiende.