prot · GJ0923 · 1995-11-15 00:00:00 — Därför kommer deäldre väldigt ofta att stå vid sidan om och de blirbehandlade på ett - som jag tycker - ovärdigt sätt.Med en lätt travestering av ord skulleman kanske kunna påstå att "det är skam, det är enfläck uppå banér att medborgarrätt heter -ålder.Herr talman! Sedan jag tog plats i denna riksdaghar jag ivrat för att dessa våra mycket gamla och oftamycket sjuka medmänniskor skulle få en talesman,någon som med kunskap, med kraft och med vid-sträckta befogenheter kan föra de äldres talan. Jaganser att detta krav på en statlig äldreombudsman ärhelt rimligt, även efter det replikskifte som ägderum mellan och har alltså motionerat om en statlig äldreom-budsman. Men utskottet har inte tyckt som jag, medundantag för kds representant. Man har inte tyckt attdetta har varit viktigt. Man har inte ens en gång tycktatt frågan möjligtvis skulle kunna utredas.Efter att ha sysslat medäldrefrågor vet jag hur svårt det är att få gehör försådant som berör våra allra äldsta medmänniskor.Men det innebär inte att jag på något sätt förtvivlar.Jag är tvärtom helt övertygad om att de äldre som vihar talat om här - de mycket skröpliga, ensam-ma, socialt isolerade, svårt kroppsligt sjuka och gravtdemenssjuka - kommer att få sin före-trädare och sin officiella talesman. Men till dess, herrtalman, må det vara en uppgift för var och en av osssom i denna debatt använt väldigt många vackra ordatt i fortsättningen även utanför denna kammare medengagemang och kärlek föra de gamlas talan.Anf. 45 HANS ()Herr talman! Jag skall inte replikera på My Pers-sons anförande, utan jag skall enbart göra en komplet-tering. Jag hade tidigare inte tid att tillräckligt fullö-digt beskriva utredningsdirektiven. Men i dessa di-rektiv ingår också att utredningen skall ta med be-skrivningar från de äldre, från anhöriga, från vårdper-sonal och från brukarorganisationer i det underlagsom skall finnas med när det blir dags att fatta beslut ide frågor som vi här har diskuterat. Det kan varaviktigt att också den typen av kunskapsinhämtandeingår i uppdraget. Jag ville göra ett förtydligande påden punkten.Anf. 46 MY PERSOON (m)Herr talman! Jag blev riktigtglad över de orden. Jag ser det som ett första steg, enbörjan till en utredning om behovet - om det finns,vilket jag är övertygad om - av en stalig äldreom-budsman och hur en sådan skall fungera. Det kändessom att man när det gäller den fråga som jag har drivitsedan länge har tagit ett om inte långt så dock ett litetsteg framåt. Tack för det.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )7 § betänkande 1995/96:KU7LagstiftningsprocessenAnf. 47 ()Herr talman! När man i tar upp frågorom invandrare hänvisas man som vanligt till deninvandrarpolitiska utredningen. Det verkar ha blivitkutym att man gör på det här sättet. Man hänvisar tillatt den här utredningen skall lösa de flesta frågorna.Kan det vara så att man är handlingsförlamad?Den invandrarpolitiska utredningen har inte somuppgift att minska underrepresentationen av invandra-re i politiken, vilket var anledningen till att jag skrevden motion som jag skrev. Från Socialdemokraterna,ochfrån kds skriver man att man vid nominering till olikainstanser utgår ifrån att de politiska partierna har ettintresse av att nominera kandidater till kommittéer såatt dessa ges en så allsidig och kompetent samman-sättning som möjligt. Vidare förutsätter man att rege-ringen strävar efter att efterfråga en bred förankringoch från jämställdhetssynpunkt acceptabel samman-sättning.Jag tolkar utskottet så att man gärna kämpar för attfå in fler kvinnor i statliga utredningar och kommitté-er. Däremot gör man ingenting för att förbättra gene-rationssammansättningen eller för att få in fler in-vandrare.Jag tolkar utskottet även så att man har uppfatt-ningen att om invandrarna integreras i samhälletkommer frågan om den politiska representationen attlösa sig automatiskt. Har man någonsin tänkt på attom man minskar underrepresentationen av invandrarei politiken så förbättrar man också integrationen avinvandrare i samhället? Vissa nationaliteter, såsomturkar, greker och personer från det forna Jugoslavienoch som bor och verkar i vårt samhälle före-kommer alltför sällan som kandidater på olika valsed-lar.Att minska underrepresentationen av invandrareställer krav på partierna och de svenska instanserna.Precis som när det gäller det arbete som ligger bakomdetta med att få in fler kvinnor i politiken och debeslutande församlingarna måste man ha en viljein-riktning. Det handlar om att man skall rekrytera fråninvandrargrupperna och om att politiken måste anpas-sas efter att vi har ett mångkulturellt samhälle.Riksdagen har fått ett dagis. Det är en anpassningtill att det finns fler kvinnor och småbarnsföräldrar iriksdagen.Vi borde förändra den kommittéförordning somfinns. eftersträvas vid meddelande av kommit-téuppdrag en i huvudsak jämn könsfördelning. Menman borde även sträva efter en bättre invandrarrepre-sentation och också en jämnare åldersfördelning.Utskottet verkar inte se detta som en angelägen fråga,kanske därför att det handlar om makt, och maktenhar sin egen logik. Makten vill inte ge bort makt tillandra.Vi från yrkar bifall till vår reserva-tion.Det är en sak som jag vill kommentera. En anled-ning, herr talman, till att vi har en så dålig invandrar-politik är att man har bestämt över huvudet på invand-rarna. Man har betraktat invandrare och flyktingarsom en del av ett politiskt problem och inte som enberörd grupp med kunskap och erfarenhet från detaktuella området.Detta skapar problem för en mångkulturell demo-krati. Man måste ge människor ansvar för sina egnaliv. Stockholmare skall inte bestämma över kvikkjok-kare, svenskar inte över invandrare och män inte överkvinnor. De yngre skall inte ställas utanför be-slutsprocessen till dess de är . Man måste arbetaför att förbättra representationen av alla grupper isamhället.Jag måste tillbakavisa utskottets skrivningar omatt den svenska invandrarpolitiken har ett gott rykteinternationellt och att den i vissa avseenden betraktassom framgångsrik. Varför skall man stå och klappasig själv på huvudet och inte skriva ett ord om allabrister, t.ex. att man inom invandrarpolitiken inte harlyckats uppfylla ett enda av de fyra målen? Detta ärväldigt centralt.Sverige är ett väldigt oerfaret och omoget land närdet gäller invandring. Vi har en mycket större dis-kriminering än andra västeuropeiska länder av utbil-dade invandrare inom privat och offentlig sektor.Invandrare och deras barn är starkt underrepresente-rade bland beslutsfattare i de olika samhällssektorer-na. Mest påtaglig är underrepresentationen blandpersoner med rötter utanför Europa.Valdeltagandet bland invandrare i är ock-så lågt. Även detta är ett resultat av att invandrare inteär representerade i politiken. Naturligtvis beror det påatt invandrarpolitiken och därmed också invandrarnasintegration i det svenska samhället inte är bra.I ett mångkulturellt samhälle måste man främjaoch legitimera kulturella skillnader som är en viktigoch väsentlig del av samhället och politiken. Vissagrupper är överrepresenterade medan andra är under-representerade i politiken. Vilka aktörer kan bestäm-ma och påverka detta? Det är folket, staten och detcivila samhället. Här har riksdag och regering ettansvar att ta. Staten måste vara en förebild. Den skallaktivt bekämpa den diskriminering som finns inom deegna institutionerna och arbeta för en bättre represen-tation i politiken av såväl invandrare, som vi harpratat mest om, som alla grupper i samhället.Anf. 48 ()Herr talman! Jag yrkar avslag på re-servation. Utskottet nöjer sig med att uttala att det ärbetydelsefullt att statliga kommittéer får en så allsidigoch representativ sammansättning som möjligt. Vimenar att det är självklart att invandrare och ungamänniskor skall vara representerade.Som vägledning för de partier som har som ambi-tion att leva upp till den av antagna mål-sättningen att andelen kvinnor skall vara kanman konstatera att kvinnorepresentationen har mins-kat om man jämför åren 1994 och 1993.Den ligger nu på 30,4 %.Även om utskottet finner det angeläget att invand-rare är representerade i det statliga kommittéväsendetskulle det nu föra för långt att lägga fast den procent-gräns som efterfrågar. Makten i en de-mokrati skall vara så rättvist fördelad som möjligt.Naturligtvis håller jag med om detta, men jag anser attpartierna själva har ett eget stort ansvar med den frianomineringsrätt de har.Invandrarpolitiska frågor handläggs inte av KUutan av socialförsäkringsutskottet, om jag minns rätt.Den delen av anförande går jaginte in på.Jag yrkar alltså bifall till hemställan i KU:s betän-kande nr 7 och avslag på reservation.Anf. 49 ()Herr talman! Det låter väldigt fint att säga att manvill ha en så allsidig och kompetent sammansättningsom möjligt av olika kommittéer och utredningar. Dehar ju ett viktig arbete att utföra som ofta ligger tillgrund för de politiska beslut vi fattar här i riksdagensplenisal.Vad gäller representationen av kvinnor har manfastlagda riktlinjer. Man har som mål att minska un-derrepresentationen av kvinnor i kommittéer och olikautredningar. Det målet har man inte när det gällerinvandrare och inte när det gäller en jämnare ålders-fördelning. Det ser jag som ett tecken på att man inteprioriterar att få in invandrare och att få en jämn ål-dersfördelning i utredningar och kommittéer.Jag anser att man måste ha ambitionen att ha en såbra representation som möjligt i de politiska försam-lingarna. Vi i har inte sagt att vi vill ha enprocentgräns för invandrarrepresentationen. Det villjag tillbakavisa.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )8 § betänkande 1995/96:KrU3TornedalsfrågorAnf. 50 ()Herr talman! Detta betänkande handlarom det statliga stödet till kulturella och språkligaprojekt i syfte att utveckla den tornedalska kulturen. Ibetänkandet behandlas en socialdemokratisk motionsom jag har givit mitt stöd.Det ter sig kanske litet konstigt att en vänsterpar-tist - och ingen annan i utskottet - stöder en social-demokratisk motion från den allmänna motionstiden.Men är det så att jag har besökt ochtalat med några tornedalingar om deras situation.Dessutom är jag barn till en baltisk flykting.Jag vet därför hur den språkliga och kulturellaidentiteten kan vara som en sårskorpa som man intevågar klia bort därför att man inte vet om såren därunder skall läka. Jag är alltså berörd av de här männi-skornas situation och som vänsterpartist anser jag migvara en självklar företrädare för dem. Jag anser atttornedalingarna borde ha status av inhemsk minori-tetsgrupp. Ett sådant erkännande skulle ge dem desärskilda rättigheter som jag med självklarhet anseratt de bör ha.Statens ansvar är särskilt viktigt med tanke på denförsvenskningspolitik som be-drivits i just Tornedalsområdet. Den har lett till atttornedalskultur och språk har utarmats. Jag anser attriksdagen borde erkänna de övertramp som statenhistoriskt sett har gjort genom att ge STR-T och Aca-demia Tornedaliensis ett fast statligt stöd. Det är interimligt att ideella krafter skall stå för bevarandet avtornedalingarnas språkliga och kulturella identitet.Riksdagens ledamöter måste ställa sig dessa frå-gor: Är en statlig satsning på kultur en kostnad församhället i ett litet längre perspektiv? Är det inte värtatt satsa statliga medel på en inhemsk minoritet för attunderlätta de konflikter som finns mellan samer, tor-nedalingar och enbart svensktalande svenskar? Varförkan inte tornedalingarna likt samerna få ett erkännan-de i egenskap av urbefolkning?Då skildes från i samband medfreden kom gränsen att dras genom ett enhetligtspråkområde som ligger på var sin sida av älv.Språket heter meänkieli. Jag tror att det kan översättasmed mitt språk. Språket liknar det finska, vilket ävendet estniska språket gör. På den svenska sidan upp-skattades antalet tornedalingar 1970 till 30 000 perso-ner. Det är alltså rätt många personer det rör sig om.De är nästan dubbelt så många som samerna.Gränsdragningen har inneburit stora svårigheterför många, och gör det än . Under min resa träf-fade jag unga och även litet äldre personer som sadesig ha haft identifikationsproblem och språkliga pro-blem under sin uppväxt. Detta trots att de hade fåtthemspråksundervisning. Jag tycker att det är bra medhemspråksundervisning, men det räcker inte. Attity-derna måste ändras så att tornedalingarna kan varastolta över både sitt språk och sin kulturella identitet.Föräldrarna ville inte att deras barn skulle tala tor-nedalsfinska. De gjorde allt för att barnen skulle talasvenska, trots att de själva inte kunde det svenskaspråket särskilt bra.Detta har varit olyckligt för många personer. Allavet vi hur viktigt modersmålet är för att man skallkunna hitta sin identitet.Ett sätt att lösa problemet vore att er-kände tornedalingarna som en inhemsk minoritet ochanslog statliga medel. Jag anser att de vore värda ettsådant erkännande. De kunde ju inte hjälpa att grän-sen drogs just där den drogs 1809. Eller hur, herrtalman?Jag står bakom motion 1994/95:Kr263. På grundav det svala mottagande den fått samt med respekt förvoteringarnas längd ställer jag mig bakom min reser-vation utan att yrka bifall till den.Slutligen vill jag ställa en fråga. Det kanske är nå-gon i kammaren som kan svara. Hur långt har denutredning kommit som skall utreda ett svenskt under-tecknande av konvention om regionalaspråk och minoritetsspråk? Kan det skönjas någothopp om att skall underteckna detta avtal,som stärker minoritetsspråkens ställning i ?Anf. 51 ()Herr talman! Jag får börja med att tacka CharlottaBjälkebring för det fina anförande hon höll i dennafråga. Det visar att frågan har spritt sig utanför gränser till helt andra regioner av Sverige.Det tackar jag för.Kulturutskottet har i detta betänkande behandlaten motion som jag inlämnat under den allmänna mo-tionstiden, innehållande förslag om statligt stöd förSvenska - STR-T - ochAcademia Tornedaliensis. har tidigarebehandlat motioner med liknande innehåll inlämnadeav en av mina föregångare, nämligen fram till freden i utgjor-de på båda sidor om enspråklig och kulturell enhet. På båda sidor om gränsentalades finska. Älven utgjorde en förbindelselänk ochen kommunikationsled för varor och transporter.Efter 1809 förändrades situationen på den svenskasidan av helt plötsligt. Den finskspråkigabefolkningen kom med ens att utgöra en gränsminori-tet. gränsade nu mot det stora tsarryska väldetoch kom därmed att betraktas som en säkerhetsrisk.Tillsammans med detta kom även det som vi i folk-mun kallar för försvenskningen. Detta skedde framförallt inom skolan och pågick på vissa håll ända in på50-talet, dvs. nästan till den tidsålder som jag kanöverblicka.Gränsområdet på båda sidor om harockså betraktats som världens fredligaste, just pågrund av den kulturella och språkliga samhörighetenoch de gemensamma band som präglar området.För att upprätthålla denna situation ärdet viktigt att den lokala kulturen får möjlighet attleva vidare, och det är givetvis språket som är detenskilt viktigaste.Under den senaste tiden har mycket positivt inträf-fat: hemspråksundervisningen i skolorna i "meänkieli", dvs. tornedalsfinska, möjligheten att läsa"meän kieli" på högre nivå och utgivningen av Tor-nedalens historia i bokform. Man kan berika sinakunskaper från istid till nutid - en mycket bra kun-skapskälla. Även den verksamhet som bedrivs i de tvåorganisationer som det talas om i motionen har förtden tornedalska frågan vidare.Herr talman! Fr.o.m. årsskiftet 1994/95 är Sverigeoch medlemmar av EU, och i och med dettaär vår stora förhoppning att det enhetliga området återkan knytas ihop till en enhet - nu inom EU:s ram.Utskottet konstaterar också att Europaparlamentetantagit resolutionen om åtgärder för att främja regio-nala minoritetsspråk och regionala kulturer. Dessafrågor är viktiga för framtida utveckling.För att man skall kunna tillgodogöra sig de EU-medel som prioriterats inom detta område fordras somni alla vet en 50-procentig egen finansiering. , som är en sammanslutning av nio torne-dalska kommuner på båda sidor om gränsen, kangivetvis inte själv ta emot denna finansiering. Detta ärett problem för oss. Lokala projekt finns, men det ärsvårt att finna lämplig finansiering.Det som har förändrats sedan jag skrev motionenär dels att organisationen har fått observa-törsstatus i - förkortat EBULUL - med uppdrag attfrämja minoritetsspråk, dels att regeringen beslutatom att tillsätta en kommitté med uppgiften att se överhur bör ansluta sig till konventionen om regi-onala språk och minoritetsspråk.Det som alltid varit svårt i den tornedalska fråganär det som jag har påtalat i motionen, nämligen att viinte har betraktats som en urbefolkning, som samerna,och inte heller som invandrare, vilket vi inte heller är.Vi har alltid verkat inom gränser.Detta diskuterades i en interpellationsdebatt medjordbruksministern här i kammaren, vilken även jagdeltog i. Utskottet hänvisar till den.Det är inte ofta denna fråga får en så grundlig be-handling som . Det finns ett antal kända utredning-ar. Den kanske mest kända av dem alla är den s.k.Finnbygdsutredningen - från1919-1921. Frågan kommer upp igen. STR-T fåren egen representant, och jag som politiker kommenfrån detta område är med i kommittén. Därför anserjag att frågan förts ett stort steg framåt mot en slutlig,förhoppningsvis positiv, lösning.Som svar på fråga vill jagsäga att kommittén har tillsatts men att den ännu intesammanträtt. Den kommer förmodligen att göra detinom en nära framtid.Herr talman! Jag har inte för avsikt att göra någotyrkande, utan får nöja mig med den text som utskottetkommit fram till. Jag kommer givetvis framöver att gåtillbaka till denna fråga och på olika sätt vid behovåtervända hit till kammaren.Anf. 52 ()Herr talman! har 2 000 medlemmar.Man har tre lokalavdelningar i , ochStockholm, och kanske också lokalav-delningar i . Vi får hoppas på det. Nuskall en stockholmare säga ett par ord om verksamhe-ten.Svenska Tornedalingars Riksförbund och Stiftel-sen Academia Tornedaliensis föreslås i motionen fåett erkännande för sitt arbete med att vårda och beva-ra det tornedalska språket och den tornedalska kultu-ren. De båda organisationerna före-slås få statligt stöd för att klara av en ökadsjälvständig verksamhet.Vi i vill ansluta oss till Vänsterns re-servation mot utskottets avslag. Därmed vill jag ocksåyrka bifall till reservationen.Utskottet menar att kommun och landsting redanger ekonomiskt stöd och påpekar också att Kulturrå-det ger stöd via biblioteksverksamhet. AcademiaTornedaliensis verksamhet bedrivs helt ideellt.Utskottet hänvisar också till att frågan om Euro-pakonventionen om regionala språk och minoriteterskall utredas, men säger att det är oklart omSverige kommer att kunna ratificera konventionen.Eftersom utskottet inte anser sig berett att kunnaerkänna tornedalsfinnar som inhemsk kulturminoritetär det mycket osäkert vilka villkor som gäller ochvilka stöd som över huvud taget kan ges för kulturelltarbete inom EU.Medan utredning pågår anser vi att ett erkännandebör ske via statligt ekonomiskt stöd. Vi kan inte stop-pa all verksamhet med att hänvisa till att utredningpågår. Det måste hända något under tiden.För oss är det oerhört viktigt att stödja den typ avverksamhet hjälper individen att stärka sin identitet.Utan en stark identitet är det svårt att klara kollektivsamvaro. Kan man inte klara kollektiv samvaro blirdet också svårt att kunna känna inlevelse, empati ochsolidaritet med andra grupper i samhället.Anf. 53 ()Herr talman! I det betänkande som vi nu diskute-rar har ställt sig bakom majoriteten. Detföreligger endast en reservation från . Det innebär att från det att betänkandetjusterades till har uppfattning i frågan.Detta är någonting synnerligen märkligt, om jaginte missuppfattade inlägg från talarsto-len helt och hållet. Det kan då vara intressant att vetavilka nya fakta som har kommit fram sedan utskottetjusterade betänkandet som gör att hon nu ändrat upp-fattning.Herr talman! Jag vill inledningsvis yrka bifall tillutskottets hemställan, vilket för övrigt motionärensjälv ställt sig bakom. Jag tycker också att det är na-turligt att göra det av flera skäl, kanske framför allt avdet skäl som möjligen något blygsamtnämnde, nämligen att han själv nu är utredare vadgäller konvention om regionala språkoch minoritetsspråk.Vad som är viktigt att säga är att uppdraget är -jag har direktiven här framför mig - att kommitténskall utreda frågan om och i så fall på vilket sätt somSverige bör ansluta sig till hela eller delar av konvention om regionala språk och minori-tetsspråk. Som en ytterligare garanti står det i direkti-ven: att inte kan eller börratificera konventionen skall kommittén redovisa hurkonventionens innehåll och syfte ändå kan läggas tillgrund för arbete med att stärka minoritetsspråkensställning i Sverige.Viljeinriktningen från regeringens sida, som ocksåvarit utgångspunkten för utskottets behandling är heltklar, nämligen att samhället skapar förutsättningar förstärka tornedalsbefolkningens identitetskänsla. Ettuttryck för detta är att det görs insatserfrån staten, kommuner och landsting för att stödja dettornedalska språket och kulturen. Det är som just språket som kanske är det viktigaste ut-trycket för identitetskänslan i dessa sammanhang.Herr talman! Med detta vill jag än en gång yrkabifall till utskottets, så när som på , enhälliga hemställan i betänkandet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )9 § Arkeologiska frågorFöredrogsKulturutskottets betänkande 1995/96:KrU5Arkeologiska frågorAnf. 54 ()Herr talman! Det betänkande som vi nu skall av-göra har sitt ursprung i kulturutskottets behandling avtre motioner från /95 som rör arkeolo-giska frågor.Här behandlas frågan om vem som skall ha ansva-ret för de kostnader som uppstår när en utgrävningmåste göras, ofta till följd av någon byggnation. Vidett flertal tillfällen har motionärer i tagitupp frågan om det rimliga i att den som t.ex. byggerockså får ta kostnaderna för den arkeologiska utgräv-ningen och därefter också eventuella kostnader för attfynd skall tas omhand. Man framhåller i motionernaatt investeringar ofta både försenas och fördyras av dekrav som kulturminneslagen ställer på arkeologiskaundersökningar.Hittills har haft den principiella inställ-ningen att det är rimligt att den som exploaterar ettområde också får ta kostnaderna för eventuella arkeo-logiska utgrävningar.Ett enigt kulturutskott menar i betänkandet att detinte finns anledning att ändra på dennaprincip och föreslår alltså att också i fort-sättningen håller fast vid tanken på att den för varsskull en fornlämning måste avlägsnas också bör be-kosta den arkeologiska undersökningen.Nu lär vi få tillbaka frågan om kostnadsansvarettill , eftersom harutrett problematiken och denna utredning nu är före-mål för behandling hos regeringen. Det är enligt kul-turutskottets mening rimligt att vi avvaktar regering-ens behandling och förslag innan vi tar ställning till eneventuell förändring av inställning.En annan problematik som belyses i en av motio-nerna är den konflikt som kan uppstå när upphandlingav arkeologiska tjänster skall göras. Oklarheten harsin grund i om det är kulturminneslagen eller lagenom offentlig upphandling som skall gälla. Detta harbetydelse för vem som skall får utföra de arkeologiskaundersökningarna, dvs. om dessa skall vara en renmyndighetsuppgift eller om de skall kunna läggas utpå privata arkeologifirmor.I praktiken fungerar det på det sättet att endel arkeologisk verksamhet i landet utförs av privatafirmor. Men som motionärerna mycket riktigt pekarpå finns en oklarhet kring hur de båda lagarna berörvarandra och hur man skall se på ett upphandlingsför-farande.Nu menar motionärerna att borde ge re-geringen i uppdrag att klarlägga problematiken. delar grunduppfattningen hos motionärer-na att oklarheterna naturligtvis bör undanröjas.