prot · GI0987 · 1995-04-06 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:87Torsdagen den 6 aprilKl. 12.00 18.0019.00 - 23.03Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 31 mars.2 § Meddelande om ändring i kammarens sam-manträdesplanFörste vice talmannen meddelade att med anled-ning av att socialförsäkringsutskottes betänkandeSfU10, Socialförsäkring - inriktning och anslag, som iärendeplanen hade tagits upp till fredagen den 7 aprilutgått, skulle inga voteringar äga rum efter kl. 14.00denna dag.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1994/95:119 till jordbruksutskottet1994/95:144 och 190 till justitieutskottet1994/95:212 till utbildningsutskottetSkrivelse1994/95:183 till utrikesutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återLagutskottets betänkanden /95:LU23 och LU335 § Beslut rörande betänkanden somslutdebatterats den 5 aprilKU37 , m.m.Mom. 2 (användning av tilldelade medel)1. utskottet2. 1 (c, v, mp)Votering:245 för utskottet69 för res. 135 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 150 s, 71 m, 3 c, 21 fpFör res. 1: 21 c, 19 v, 17 mp, 12 kdsFrånvarande: 11 s, 9 m, 3 c, 5 fp, 3 v, 1 mp, 3 kdsMom. 6 (samernas rättsliga ställning)1. utskottet2. res.2 (v)3. res.3 (mp)Votering:268 för utskottet19 för res. 230 avstod32 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 150 s, 72 m, 25 c, 21 fpFör res. 2: 19 vAvstod: 17 mp, 13 kdsFrånvarande: 11 s, 8 m, 2 c, 5 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdsMom. 8 (konvention nr 169)1. utskottet2. 4 (mp)Votering:284 för utskottet17 för res. 415 avstod33 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 150 s, 73 m, 25 c, 20 fp, 16 vFör res. 4: 17 mpAvstod: 2 v, 13 kdsFrånvarande: 11 s, 7 m, 2 c, 6 fp, 4 v, 1 mp, 2 kdsÖvriga moment.Kammaren biföll utskottets hemställan.FiU11 Tilläggsbudget inom Finansdepartementetsområde (prop. 1994/95:105 avsnitt 6)Kammaren biföll utskottets hemställan.FiU12 Vissa anslag inom Finansdepartementetsområde (prop. 1994/95:100 bil. 8)Kammaren biföll utskottets hemställan.FiU13 Statistikfrågor (prop. 1994/95:100 bil. 8)Mom. 9 (en ny låginkomstutredning)1. utskottet2. 1 (v)Votering:295 för utskottet20 för res. 12 avstod32 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 150 s, 73 m, 25 c, 20 fp, 14 mp, 13kdsFör res. 1: 19 v, 1 mpAvstod: 2 mpFrånvarande: 11 s, 7 m, 2 c, 6 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdsMom. 11 (lokalisering av SCB till )1. utskottet2. 2 (v)Votering:291 för utskottet27 för res. 231 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 145 s, 73 m, 24 c, 20 fp, 17 mp, 12kdsFör res. 2: 5 s, 1 c, 1 fp, 19 v, 1 kdsFrånvarande: 11 s, 7 m, 2 c, 5 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdsÖvriga moment.Kammaren biföll utskottets hemställan.FiU15 avgift till gemenskapsbudgetenm.m. 1994/95:100 bil. 8)Mom. 6 (finansiering av medlemsavgiften till EU)1. utskottet2. 1 (fp)Votering:297 för utskottet21 för res. 131 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 150 s, 73 m, 25 c, 19 v, 17 mp, 13kdsFör res. 1: 21 fpFrånvarande: 11 s, 7 m, 2 c, 5 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdsMom. 7 (finansieringen av transeuropeiska nätverk)1. utskottet2. 2 (fp, v, mp)Votering:262 för utskottet56 för res. 231 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 150 s, 73 m, 25 c, 1 mp, 13 kdsFör res. 2: 21 fp, 19 v, 16 mpFrånvarande: 11 s, 7 m, 2 c, 5 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdsÖvriga moment.Kammaren biföll utskottets hemställan.LU24 Aktiebolagsrättsliga frågor, m.m.Mom. 1 (bolagsorganens ansvar)1. utskottet2. 1 (c, v, mp)Votering:258 för utskottet59 för res. 132 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 150 s, 73 m, 2 c, 20 fp, 13 kdsFör res. 1: 23 c, 19 v, 17 mpFrånvarande: 11 s, 7 m, 2 c, 6 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdsMom. 2 (ansvarsgenombrott)1. utskottet2. 2 (m)Kammaren biföll utskottets hemställan med acklama-tion.Mom. 3-6Kammaren biföll utskottets hemställan.TU15 Tilläggsbudget inom Kommunikationsde-partementets områdeKammaren biföll utskottets hemställan.Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade att näringsut-skottets betänkande NU17 samt kulturutskottets be-tänkanden KrU15, KrU18, KrU16 och KrU19 skulleavgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt.6 § Vissa bankfrågorFöredrogsNäringsutskottets betänkande 1994/95:NU17Vissa bankfrågor (prop. 1994/95:145)Anf. 1 PER ()Herr talman! Detta betänkande berör delar avbankkrisen, bankgarantier och statens ägande i Nord-banken. Låt mig först bara erinra om att det finns ettgemensamt ansvar i vissa delar när det gäller orsaker-na till uppkomsten av bankkrisen. Det finns självklartett ansvar i bankerna, det finns ett politiskt ansvar ochdet finns även ett ansvar hos alla de analytiker somanalyserat bankmarknaden och kreditmarknaden un-der gångna år.Det politiska ansvaret gäller inte avregleringen isig - den har varit framgångsrik - men problemet harvarit att avregleringen skett i fel ordning och därmedvia incitamenten skapat en felaktig utveckling, somlett till betydande kreditrisker och bär en stor del avansvaret för den utveckling som har ägt rum.Det går mycket lätt att här dra paralleller till ka-rensdagens införande och det förhållandet att svenskafolket därefter blev lika friskt som tyskarna eller tillförändringen av beskattningen av sparandet, somgjorde att svensken blev lika sparsam som centraleu-ropén. Incitamenten i förändringarna i samband medavregleringen var mycket kraftiga och ledde delvis felgenom att avregleringen, som nämnt, kom i fel ord-ning. Detta fritar på intet sätt bankerna från derasansvar eller från den analys som förevar innan avreg-leringen genomfördes.Jag vill särskilt peka på ansvaret för ägandet i debanker som verkar på kreditmarknaden. Det innebäratt ägarsidan och styrelsen har ett ansvar för att kon-trollera och för att ha kontrollrutiner och riskhante-ringsrutiner som gör att man inte hamnar i den situa-tion som ett antal banker hamnade i under den s.k.bankkrisen.Det är nu lätt att säga att vissa av bankerna råkadeväsentligt värre ut än andra banker, även om alla istörre eller mindre omfattning träffades av bankkri-sen. Det är tämligen uppenbart att de banker som intehade tillräckligt tydliga ägare hade en tendens tillstörre risktagande och större kreditförluster och där-med också kom att hamna i ett större eller mindreberoende av statskassan.För min del leder detta till en klar och tydlig syn.Det gäller för bankerna på bankmarknaden att agerapå ett strikt kommersiellt sätt och att de skall ha klaraoch tydliga ägare, som är beredda att ta sitt ansvar.Jag säger därmed väldigt tydligt att jag inte kan senågra skäl att ålägga statliga banker andra saker änvad man ålägger motsvarande privata. Det finns ingaövervinster i den statligt ägda banken som gör detmöjligt att ställa krav på annat beteende än det striktkommersiella, och därmed finns det heller inga skältill att Nordbanken skall vara i offentlig ägo.För mig är det naturligt att Nordbanken privatise-ras så snart det är möjligt med tanke på marknaden förriskkapital och den prissättning som kan komma.Samtidigt är det viktigt för att få en fair konkurrens pålika villkor med övriga banker. Det är likaså viktigtatt statskassan kan nedbringa sin skuldbörda genomatt få in köpeskillingarna i Nordbanken och därmedockså kan minska räntekostnaderna för statskassan.Men det är också viktigt att man i samband meden privatisering av Nordbanken verkligen nyttjarfolksparandet och folkaktieinstrumentet för att få entillräckligt bred spridning och inte belasta riskkapi-talmarknaden mer än som nödvändigt är, för att där-med åstadkomma bästa möjliga resultat.Erfarenheterna från de två mycket stora privatise-ringar som innefattat folksparande och folkaktier harblivit mycket goda. Vi har fått mellan 300 000 och500 000 nya småägare i de därav berörda företagen.Dessa 300 000-500 000 nya ägare är personer somaldrig ägt aktier tidigare och som stärker försörjning-en av nytt riskkapital till nya företag eller till gamlaföretag för investeringar och därmed nya arbetstillfäl-len.Erfarenheterna från och vi-sar också att av det kapital som kom från de småspararna härrörde från deras bankböcker och sparan-de, inte från lån eller försäljningar av andra tillgångar.Det visar sig också att av dem somköpte aktier gjorde det för att behålla aktierna lång-siktigt och därmed givit förhållandevis stabila ägar-bilder i berörda företag.Men den kanske allra viktigaste effekten är att för-sörjningen av nya pengar som går till börs och där-med till nya företag eller nya produkter tiodubbladesfrån mitten av 80-talet till kulmen av privatiseringarnaså sent som . En tiodubbling avriskkapitalmarknadens tillförsel av kapital är viktigför att vi skall klara expansionen i näringslivet underresten av 90-talet och därmed få de nya arbetstillfällensom så väl behöver inom privat företagande.Därför är det enligt vår uppfattning mycket viktigt attNordbanken privatiseras och attdet görs via folksparande och folkaktier som den storaoch breda svenska allmänheten ges möjligheter attteckna för att på det sättet ge största möjliga syssel-sättningseffekter, som det ger en bred för-ankring för Nordbanken som bank.Så till frågan om bankgarantiavgifter. Jag kan klartsäga, herr talman, att jag är starkt för bankgarantiav-gifter för garantier som statskassan har tvingats lämnatill enskilda banker. Det är självfallet kommersielltriktigt att de banker för vilka staten tvingats garanterabalansräkningen eller särskilda lån betalar kommer-siella avgifter för detta och därmed betalar för denkostnad som det indirekt är för staten att tvingas ga-rantera dessa banker. Men jag kan för den skull inteacceptera att alla banker, oavsett om de har belastatstatskassan eller ej, skall betala bankgarantiavgifter.Ett sådant generellt system tenderar till att snedvridakonkurrensen och minska bankernas kapacitet tillutlåning och att därmed vara en viktig näringspolitiskfaktor för att kunna bidra till företagandets expansionunder kommande år.En generell bankgarantiavgift även på banker sominte sökt statsstöd skapar ju högre kostnadsläge förbankerna i än för motsvarande banker utom-lands och sätter därmed svenska banker i en form avstrykklass, som jag inte vill ha och inte tror är nyttigför svensk kreditmarknad.Med det anförda, herr talman, vill jag yrka bifalltill reservation nr 5 och i övrigt till utskottets hemstäl-lan.Anf. 2 ()Herr talman! När vi nu behandlar näringsutskottetsbetänkande angående vissa bankfrågor gör vi det i ettläge där banksektorn har tillfrisknat efter de sjuk-domsår som sektorn drabbades av i början av 90-talet.När den borgerliga regeringen tillträdde 1991 var densvenska ekonomin i en djup kris. Det ekonomiskaläget vid den här tidpunkten kännetecknades av lågtillväxt, stigande arbetslöshet, en begynnande fastig-hets- och finanskris samt försämrade offentliga finan-ser.Efter 1980-talets kasinoekonomi med en period avextrem överhettning befann sig i en brantutförsbacke. Vi gick faktiskt över backkrönet redan1989. Industriproduktionen föll, och i industrisektornförsvann vart fjärde jobb. En av orsakerna till pro-blemen i den finansiella sektorn var att olika ekono-misk-politiska beslut tagits i fel kronologisk ordning.Avregleringen av de finansiella marknaderna genom-fördes före förändringarna i skattesystemet.Fram till mitten av 1980-talet var de svenskakredit- och valutamarknaderna föremål för ganskaomfattande regleringar, och de avregleringar somdärefter genomfördes sammanföll med en långvariginternationell högkonjunktur, där hade enhögre inflation och räntenivå än flertalet av våra jäm-förbara länder.Hushållens sparkvot sjönk, och konsumtionen varunder 1988 och 1989 högre än de disponiblainkomsterna. Vidare uppgick kreditinstitutens utlå-ning av BNP. hade den ökattill av BNP. Denna ökning motsvarar 950miljarder. En betydande del av denna utlåning hadegått till fastighetsmarknaden.Priserna på kommersiella fastigheter ökade kraf-tigt under andra , och det fannsförväntningar om ytterligare prishöjningar. När sedanskattereformen innebar minskade skattemässiga förde-lar för lånefinansierad konsumtion och spekulativainvesteringar fick omläggningen av skattesystemet ikombinationen med lågkonjunkturen förödande kon-sekvenser för ekonomin.Nedväxlingen av inflationen, dyrare lån, kraftigthöjda räntor och ökade driftskostnader fick närmastdepressiva följder. Det gjorde att krisen på fastig-hetsmarknaden blev mycket betydande. När sedanräntor och amorteringar inte kunde av spred sigkrisen till banker och kreditinstitut.Vi minns väl alla hur det var 1992, när kreditför-lusterna hotade att leda till allvarliga störningar ibetalningssystemet och kreditförsörjningen. Det gjor-de att staten tvingades vidta en rad åtgärder för atttrygga det finansiella systemet. Bl.a. utfärdades engaranti som innebar att banker och vissa andra kre-ditinstitut kunde fullgöra sina förpliktelser. Garantininnebar därigenom ett skydd för insättare och andralångivare till instituten.I samband med att beslutade om den fi-nansiella garantin fick också regeringen bemyndigan-de att vidta de åtgärder som erfordrades för att behållaoch även i vissa fall stärka kapitalbasen i berördainstitut. Jag vill här ge den förre skatteministern en eloge för det handfasta sätt som hanskötte dessa frågor på. I en mycket svår tid lyckadesregeringen också - i konsensus med socialdemokra-terna - att klara denna svåra situation.Under denna tid ställde staten ut sammanlagt 88miljarder i garantier till olika institut. Av dessa mil-jarder betalades 65 ut till instituten. När bankerna nuhar hämtat sig anser jag det vara riktigt att de utbeta-lade medlen återvinns till staten så fort som det kanske. Vi anser att regeringen skall utreda detta ochgöra upp en plan för hur medlen skall kunna återvin-nas. Vi anser det vara rimligt med tanke på det eko-nomiska läge som råder att en bankavgift inteunderstigande 1 miljard bör kunna tas ut från institu-ten. Detta bör gälla för alla institut, eftersom alla hadenytta av att staten ställde garanti till förfogande underdenna svåra tid. Regeringen bör därför få i uppdragatt närmare utforma denna återbetalningsplan.Vi anser också att en betydande del av statenskostnader för bankstödet kan återvinnas genom enprivatisering av Nordbanken. Det bör, precis som PerWesterberg sade, ske med en stor ägarspridning. Medtanke på möjligheterna att få ett riktigt pris bör dennaförsäljning ske stegvis. Under det kommande budget-året bör högst av aktierna försäljas.Jag står bakom båda reservationer mennöjer mig med att yrka bifall till reservation nr 2.Anf. 3 ()Herr talman! I gårdagens ekonomiska debatt visa-de regering och delar av oppositionen stor kraft. Medbeundransvärt mod utmanar man den stora skaranarbetslösa. Den 75-procentiga ersättningsnivån skallöka motivationen för att skaffa sig ett jobb, och jobblär ju finnas ifall bara priset på arbetskraften är till-räckligt lågt. Sänkningen av ersättningarna från sjuk-försäkring, föräldraförsäkring och a-kassa finansierarpå ett genialt sätt sänkt moms på maten. Det är ettelegant sätt att minska skatten för den kreativa, väl-mående medelklassen.Det politiska systemet har visat sin förmåga att taansvar, säger somliga . kan säkert blien riktig tacksägelsedag för arbetare ocharbetslösa.Herr talman! Med tanke på kraften och koncentra-tionen i regeringens agerande borde det vara naturligtatt nu agera tufft mot den del av samhället som kansketydligast är ansvarig för den ekonomiska krisen ochde senaste årens budgetunderskott. Det är inte förmycket begärt att banksystemet deltar i den ekono-miska saneringen av landet, och det vore exempelvisklädsamt om snabbt reglerade sinskuld om 1 miljard.Herr talman! Jag skall ta upp tre frågor som riks-dagen nu har chansen att besluta om, nämligen ban-kavgifter, förlustavdrag och hanteringen av Nordban-ken. Först bankavgift:I flera partimotioner föreslås någon form av ban-kavgift. Utskottsmajoriteten har avvisat en speciellavgift med motiveringen att en sådan sannolikt skulleresultera i ännu större räntemarginaler. Samtidigtförbereds nu en s.k. insättargarantiavgift som skall geca 1 miljard . Tanken är att det skall byggasupp en fond på 10 miljarder.Faran för ökade räntemarginaler torde vara likastor med den konstruktionen. Det är därför rimligtmed en bankavgift som ger 1 till 2miljarder till statskassan, för att sedan övergåtill den av EU stipulerade insättargarantiavgiften.Att moderater är livrädda för bankavgifter är na-turligt. De ser hellre att barnbidrag och a-kassa sänks.Men nog borde socialdemokratin nu ta chansen attlåta bankerna betala av litet på sina minst sagt oskäli-ga räntevinster.Så till förlustavdrag: Bankerna har tvingats skrivaned värdet på sina fastigheter. De otroliga fastig-hetskrediterna under det glada 80-talet är kanske denenskilda händelse som mest negativt påverkat densvenska ekonomin. Det får anses som normalt attdessa krediter påverkat också bankernas bokslut. Menhur länge får detta pågå? Hur länge kan dåliga kredi-ter användas för att dra ned den beskattningsbaravinsten?Exempelvis överraskade SE-Banken hela affärs-världen med att helt plötsligt i årets bokslut värderaned sina krediter med ca 4 miljarder, vilket innebar attbanken i stället för en vinst på drygt 3 miljarder kundevisa upp en förlust på . På detta sätt för-svann en hel del pengar undan skatt.Vänsterpartiet vill utreda bankernas möjligheteratt behandla sina fastighetsvärden. Nog är det enrimlig begäran.Med tanke på Nordbanksdirektörernas minst sagtförvånansvärda okänslighet när de föreslår bonus åtsig själva och övriga anställda kanske det skulle kän-nas som en befrielse att bli av med banken. Kanskekunde man då frigöra som enengångssumma.Ser man däremot Nordbanken som en tillgång somdels kan inleverera utdelning till ägaren staten,dels användas medvetet för att öka konkurrensen ibanksystemet bl.a. genom lägre låneräntor, bör mangivetvis behålla Nordbanken i statlig regi.Herr talman! Bankkrisen har vållat landet storskada. Vanliga människor får betala krisen med högaräntor. Investeringar och företagsamhet hämmas. Mendet finns också de som tjänat stora pengar på krisen. 400-sidiga rapport krisen kan man läsa otroliga historier. Jag re-kommenderar boken.Finansinspektionen har överlämnat 167 kreditä-renden till för SpeciellaMål. Men alla ärenden om misstänkt ekonomiskbrottslighet ligger på hög. Det finns inte resurser att taitu med dessa komplicerade brottsären-den. Banker och politiker vill väl helst glömma deglada kredittiderna. Runt omkring i världen sitteremellertid smarta herrar och skrattar åt den svenskalagen.Tänk om regeringen visade samma kraft vad gällerden ekonomiska brottsligheten som när det gäller attklämma åt arbetslösa och sjuka. Då skulle det händasaker. En och annan dom mot ekobrottslingarna ochde ansvariga bankdirektörerna skulle kanske t.o.m.komma till stånd.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 3 och6.Anf. 4 PER () replikHerr talman! När det gäller bekämpning avekobrottslighet håller jag med - om äninte i så vida svängar. Det finns mycket starka skäl attvidta åtgärder för att komma åt ekobrottsligheten,utreda den, beivra den och åtala och förhoppningsvisfälla dem som är aktuella. Jag hoppas därför att vi kanfå och stöd för demotioner vi kommer att väcka med anledning av denalldeles för tunna förändring av konkurslagen somförra veckans proposition innebar.Det finns mycket att göra när det gäller bekämp-ning av ekobrottslighet, bekvämlighetskonkurser m.m.Det utelämnades i propositionen och i den lagråds-remiss som kom september föregående år.Herr talman! Med anledning av det som sades ombankavgifterna vill jag notera att en insättargarantisom skyddar insättarna i samband med bank på obe-stånd kan bli aktuell snarare som en försäkring ochförsäkringsavgift. Det går att ha många åsikter omdess värde och relevans, vilket jag själv har. Men detär inte bra att alla banker skall betala bankavgifter föratt staten så att säga skall kunna ta in skadestånd föratt några banker allvarligt åsamkat skattebetalarnamycket stora kostnader.Tvärtom är det de som förorsakat kostnadernasom skall betala kommersiella avgifter. Det skalldessutom finnas möjlighet att sälja tillgångarna iNordbanken, och Retriva för att därmedåtervinna kapital till statskassan.Jag vill kommentera förlustavdragen mycket kort:Det är snarare så att bankerna har värderat sina fastig-heter för högt. har fått ingripaeller i alla fall komma med synpunkter på att banker-na borde skriva ned, så att man undviker för högavärden som kan förorsaka senare förluster eller obe-ståndssituationer.Jag vill även peka på de restriktioner FöreningenAuktoriserade Revisorer uppställer när det gällerredovisningen av fastighetsvärderingar i årsredovis-ningar.Anf. 5 () replikHerr talman! Per tar bl.a. upp fråganom bankavgift. Såvitt jag förstår tycker han inte omavgifter över huvud taget i detta fall, men är tydligenberedd att acceptera EU:s insättargarantiavgiftssys-tem.Den sortens avgifter måste väl påverka marginaleroch räntor lika mycket som en eventuell bankavgift?Anf. 6 PER () replikHerr talman! Att kräva en obligatorisk försäkringär en sak. Det är en avgift för en kostnad som manförutser. Det är en helt annan sak att erlägga en sär-skild skatt som försämrar de svenska bankernas kon-kurrenskraft i förhållande till utländska banker ochdriver upp kostnaderna och därmed räntorna.Jag delar uppfattningen att även försäkringspremi-er gör detta. Men det centrala är att bankerna fårnågonting, nämligen skydd för insättarnas insättningarpå banken.Anf. 7 ()Herr talman! I en fråga hamnar jag på samma linjesom Per . Det är inte . Det kankännas nytt och fräscht.Jag måste ändå börja med att ta upp ett sidospårsom Per tog upp. Han sade någontingganska fult, och jag tycker inte att man skall sägasådana smått vulgära saker i denna kammare utan attbli rättad eller åtminstone emotsagd.Karensdagar infördes och folket blev friskt, sadePer , och drog paralleller med bankväsen-det. Det är intressant. Han kanske glömmer att arbets-lösheten först drabbade människor som hade problem.Han kanske glömmer att rädslan för att vara hemmanär man är sjuk har ökat i kommuner och landsting.Han glömmer naturligtvis att en del faktiskt inte harråd att vara hemma när de är sjuka. Det var nog inteså att folket bara blev friskt. Tänk om det var så en-kelt!Jag tror inte på privatisering som ideologi. Jag troratt det i vissa verksamheter kan behövas mångfald iägandet.Lena Klevenås, socialdemokratisk riksdagskvinna,skriver i sin motion om Nordbanken att det är viktigtatt staten behåller Nordbanken. Hon ser det statligaägandet som en möjlighet att styra mot lägre räntor.Carl , välkänd "absolut" ekonom, skriverden i : Sälj inte statens bank!Använd den!Jag skulle tro att han är socialliberal. Hamiltonmenar att Nordbanken bör utmana de gamla bankernaoch skriver: Reklam som går hem gör Nordbankenförst när den utmanar bankgänget. Om Nordbankensledning ryggar för uppgiften befinner den sig på felställe. Näst bravader är medborgarnasoch skattebetalarnas värsta gissel bankgängens ränte-gap. Sälj inte statens bank! Använd den!Willy , som just lämnat jobbet som chefför , sade ien intervju följande: Jag tyck-er att det är förhastat att vräka i väg Nordbanken. Jaginser inte nödvändigheten i att sälja ut. Ett bankvä-sende som innehåller privata banker, kooperativa,som delvis kan beskrivas som, och statli-ga ger enligt min mening en bra blandning. Det ärviktigt att det finns öar av kollektivt ägande i ekono-min. Det finns argument för statligt ägande på en delområden.