prot · GI09103 · 1995-05-11 00:00:00 — att regeringens förslag följer bokstävernaoch siffrorna i de olika index som finns i beslutet.Men precis som den av regeringen tillsatta expert-gruppen föreslog - vi fick resultatet i början av mars- hade försvarsmakten rättmätigt planerat in 2,7 mil-jarder mer för sin verksamhet och borde ha fått kom-pensation för detta.Vi menar att det nu är regeringens uppgift, ochriksdagens uppgift i första hand, att anslå de medelsom vi har föreslagit till försvarsmakten. Det germöjlighet att genomföra den repetitionsutbildningsom Socialdemokraterna har tagit bort mellan 80 och90 % av.Vi menar att regeringen vi nu står inför måste leta efter varjemöjlighet att sälja statlig egendom inom eller utomförsvarssektorn för att genomföra de materielbeställ-ningar som man annars bara skjuter på. Kostnadernaskall ju ändå tas. Jag måste fråga : HållerBritt inte med mig om att det är till mycketstor nackdel för den totala resursallokeringen tillförsvaret att ständigt skjuta saker och ting på framti-den och få betala mycket mer än vad vi hadefått göra ?Anf. 64 () replikHerr talman! Den nuvarande regeringen har förvana att följa beslut vad gäller det somHenrik litet föraktfullt kallar teknikalite-ter. Det är faktiskt ett riksdagsbeslut vi talar om. Detär som styr hur regeringen hanterar dessafrågor, inte försvarsmakten, det tror jag är väldigtviktigt att slå fast. I annat fall kan en regering lätthamna i det ogynnsamma läge som många andra gör,att sitta inför KU-skranket, och det är inte särskilttrevligt.När det gäller materielbeställningarna har vi kun-nat konstatera att många av de besparingar som vi därgör inte får så negativa konsekvenser utan går heltklart att leva med. Det kan t.o.m. i vissa fall vara braatt dämpa takten något. Men det är alltid svårt attomplanera en verksamhet som man utgått ifrån. Menden här besparingen är fullt ut möjlig att leva med.Vad vi har gjort utöver detta är att vi bestämt ossför att vi inte rör grundutbildningen, av skäl somförsvarsministern har berättat om, men också av detskälet att vi ur säkerhetspolitisk synpunkt har svårareatt veta vad som händer långt fram i tiden. Men dekrigsförband som utbildas skall verka och fullgörasin roll i krigsorganisationen. Det är lättare att säga attvi vet att det inte finns något militärt hot mot ,alltså behöver vi inte ha så höga operativa krav på deförband som agerar just . Det är ett viktigt skäl tillatt vi kan spara på reputbildningarna.Sedan vill jag påstå att det inte är ett idiotstopp förrepövningarna, som säger. Vi harfortfarande repövningar för alla dem som har en upp-gift framför sig, t.ex. att åka till , och andraförband som har en uppgift i vår beredskap.Anf. 65 () re-plikFru talman! Om inte inställande av närmare 90 %av repetitionsövningarna är ett idiotstopp vet jag intevad som är ett idiotstopp.Avvägningen mellan grundutbildning och reput-bildning kan vi diskutera . Jag vill bara säga attregeringens idiotstopp - förlåt uttrycket - i det hänse-endet i budgetpropositionen var felaktigt när vi nukänner till konsekvenserna av att regeringen intevalde att kompensera försvaret med de 2,7 miljardersom expertgruppen faktiskt föreslog.I januari förutsatte vi att regeringen skulle åter-komma i kompletteringspropositionen och tillföra nyamedel. Det gjorde man inte, och det får vi naturligtvisacceptera. Men de konsekvenser som detta får i formav uppskjutna materielbeställningar går visst att levamed, men kostnaderna skall tas i alla fall. Då blirnotan avsevärt större. Merkostnader på blirresultatet av att dra ut , att dra ut betalnings-linjalerna. Ingen regering som har hanterat försvars-politiken har undvikit detta medel. Men vi måstelikväl vara medvetna om konsekvenserna av atthandla på detta sätt. Nog går det, men det blir dyrare,och kostnaderna måste till slut tas i alla fall.När det sedan gäller säkerhetspolitiken noterar jagatt genom sin tystnad vidimerar det utta-lande om beredningens uppgifter som jag tidigaregjorde.Anf. 66 ()Herr talman! Jag skall börja med att säga att jagställer mig bakom samtliga de folkpartireservationersom finns i betänkandet men yrkar för tids vinnandebifall enbart till reservation 37.Herr talman! Vi har redan tidigare i denna debattutvecklat vår övergripande syn på svensk försvars-politik. Jag skall därför helt inrikta mig på frågan omden allmänna värnplikten. Vår utgångspunkt är attvärnplikten i måste inriktas på kvalitet ochjämställdhet, inte på kvantitet och främjande av gamlaförlegade könsroller.Ett litet land som måste tillvarata all denkompetens som landet förfogar över och inte väljabort halva nationen innan man ens har prövat duglig-heten. Det finns inte några sakliga hållbara skäl till atthålla fast vid värnplikt endast för män. Vi i Folkpar-tiet anser att det är dags att införa värnplikt också förkvinnor. Först då kan man med trovärdighet tala omen allmän värnplikt. Om det är den folkliga förankringsom försvarsministern så desperat söker, trots minskatantal inkallade, är detta i sanning ett förslag att applå-dera. får i ett enda slag fyra miljoner svens-kar ytterligare djupt involverade i försvaret av landet.Tre skäl vill jag anföra som huvudargument förkvinnors värnplikt.Det första skälet är kvaliteten. Vi anser att helaårskullen, både flickor och pojkar, skall stå till landetsförfogande för både civila och militära pliktutbild-ningar. Det säger sig självt att om man dubblerarmängden människor att välja från, kan man höjakvaliteten avsevärt.Sannolikt kommer en stor del av platserna att fyl-las med ungdomar som själva önskat sig utbildningenoch resterande platser fyllas med hjälp av pliktlagen.Hur fördelningen då skulle bli mellan kvinnor ochmän är omöjligt att ange på förhand. Tolkar bör t.ex. iförsta hand tas ut bland dem som redan har en sådanutbildning eller sådana förkunskaper. Om det sedan ären man eller en kvinna har ingen som helst betydelse.I andra befattningar kan medicinsk, datateknisk ellerkemisk utbildning vara avgörande och inte vilket könden kvalificerade personen har.I fråga om fysisk styrka och uthållighet är skillna-den mellan individer stor, långt större än genomsnitts-skillnaden mellan könen. Sannolikt kommer docklångt fler män än kvinnor att tas ut till fysiskt krävan-de befattningar. Men poängen är att uttagningen just idetta fall har utgått från individen och inte från könet.Just individtänkandet får allt större ge-nomslag även inom den moderna krigsmakten. Attblanda flickor med pojkar garanterar dessutom enstörre mångfald i tänkandet och i sättet att lösa pro-blem och krigsuppgifter. Trots allt är det så, att näralla tänker lika är det ingen som tänker. Folkpartiethar alltid förordat mångfald framför enfald.Det andra skälet är jämställdhet. I pliktlagen till-mäts individens kön större vikt vid uttagningen änkompetens, utbildning, fysiska och inte minst psykis-ka egenskaper. Detta är ett kraftigt avsteg från densträvan vi har att bygga ett jämlikt och jämställt sam-hälle.Det är också ett avsteg från den liberala strävan attta bort konstlade skillnader i samhällets behandling avkvinnor och män. Dessa strävanden går ut på att denenskilda individen varken skall gynnas eller missgyn-nas beroende på könet. De egna kvaliteterna ochkompetensen skall vara det som avgör. För oss libera-ler är det angeläget att män och kvinnor behandlaslika. Det som måste motiveras är undantag från dennaprincip.Särskild vikt bör därför läggas vid hur Sverigesom nation och statsmakt ser på sina unga kvinnoroch män. Detta synsätt anger för alla andra i samhällethur kvinnor och män skall bemötas, bedömas ochbehandlas. Kort sagt, vad man är värd och vad manduger till. Det är på detta, och på tusen andra sätt,som attityder grundläggs, fördomar legitimeras ochkönsroller cementeras. Därför är det av yttersta viktatt staten behandlar alla lika, både flickor och pojkar.Det tredje huvudskälet är rättvisa. Vill man harättigheter måste man också acceptera lika skyldighe-ter. Det är inte rättvist att pojkar skall plikta med ettår i statens tjänst, medan kamrater går fria bara för attde råkar vara flickor. Tvärtom är det knappast hellerrättvist att enbart pojkar ges tillträde till de goda le-darskapsutbildningar som många av försvarets be-fattningar ger möjlighet till.Kvinnors rätt att försvara sig är något man sällantalar om. Vi är mer vana vid att se kvinnan som ettoffer, såväl i krig som i fred. Men som jag ser det ärdet alla kvinnors rätt att lära sig att försvara sig själva,sitt land och sin familj. Vad är det för gudomlig lagsom säger att den rätten bara är mannens? Det helahandlar egentligen bara om attityder och traditionersom har tillåtits att leva kvar utan att ifrågasättas avden moderna utvecklingen och verkligheten. Vi poli-tiker måste gå före, utmana fördomarna och föråldra-de system så att de utvecklas och förbättras i takt medtiden.Herr talman! Jag har i mitt anförande valt att talaom tre huvudskäl till att också kvinnor måste omfattasav den militära delen av pliktlagen. Dessa är kvalitet,jämställdhet och rättvisa. Utskottsmajoriteten hartyvärr valt att inte ta ställning i denna fråga, utanhänskjuter den till Försvarsberedningen för en even-tuell behandling där. Det tycker jag är fel. Vi måsteutan dröjsmål likställa kvinnor med män även inomförsvaret.Rätt man på rätt plats är ofta en kvinna - även iförsvaret!Anf. 67 ()Herr talman! Ledamöter, alla ni på läktaren,eventuella radiolyssnare och TV-tittare! Jag ägnarmig mest åt ekonomisk debatt och åt finanspolitiskdebatt. När jag hör den här försvarspolitiska debattenblir jag rädd.Plötsligt finns det en otrolig mängd pengar för denoffentliga sektorn, nämligen till det militära försvaret,till materielbeställningar och till inköp av vapen. Dåfinns pengar i den offentliga sektorn. Vi har t.o.m.hört den ena moderaten efter den andra säga att detskall satsas mer i den offentliga sektorn, i den militäradelen, den som handlar om vapen, ubåtar, flygplanoch robotar.För några veckor sedan hade vi en stor socialpoli-tisk debatt i det här huset. Då beklagade många frånolika partier att man måste göra det man gjorde. Manbeklagade att man måste skära i barnbidragen, att manmåste minska anslagen till kommuner, så att skola,vård och omsorg drabbas. Man beklagade att manmåste skära för landstingen, man beklagade att manför ekonomis skull måste skära för de sämstställda, även om det ledde till ökade ekonomiskaklyftor mellan människor.Ingela sade i debatten att viinte har råd att låna till välfärden. Men har plötsligtsamma partier råd att låna och att de närmaste åreninteckna skattemedel upp till 55,8 miljarder kronorför inköp av militärt materiel.Med den vårbudget som regeringen har presente-rat och som den här kammaren snart skall diskutera,med alla de smärtsamma förändringar för väldigtmånga människor som den innebär, sparar man 3,6miljarder. skall vi fatta beslut om att regeringenskall beställa materiel för 55,8 miljarder. Så här kanvi faktiskt inte ha det. Vi kan inte ha ett system därdet militära försvaret nästa budgetår kostar ca 60miljarder. Vi kan inte ha det på det sättet när mansamtidigt skär på de sociala områdena. De socialahoten är nämligen större än de militära.Dessutom har vi inte råd. Statsskulden är stor,budgetunderskottet är stort. , just precis ,skriver socialförsäkringsminister iSvenska och berättar om varför hon måstegöra de smärtsamma indragningarna för sjuka ochgamla, för vård och skola. Hon skriver så här: "Det största hotet mot välfärden är det ofattbart storabudgetunderskottet och därav följande statsskuld.Statsskulden är nära 1 400 miljarder. Det ärsvårt att fatta redan hur mycket pengar en enda mil-jard är. kan man kanske före-ställa sig. En miljard är i3 ! lånar vi drygt en halv miljard om da-gen.Bara för att betala räntan på statsskulden skullealla svenskar i arbetsför ålder behöva betala ungefär1 . - - - Men så länge vi fort-sätter att låna till räntan skjuter vi en växande summaframför oss. Att i all evighet betalas av oss och vårabarn om vi inte betalar av på statsskulden. "Därför skär man i de sociala systemen.Det är svårt att fatta vad en enda miljard är, skrevAnna . Framför oss här i kammaren ligger nustora buntar med "tusenlappar". Ändå utgör de härbuntarna bara en enda promille av det gerregeringen tillstånd att köpa vapen för - för lånadepengar, som vi skall betala ränta på.Herr talman! Det ekonomiska hotet är stort i Sve-rige. Vi är inte herrar i eget hus, brukar säga. Det är rätt. Det ekonomiska hotet mot vårtland är större än det militära. Det är så stort att Miljö-partiet i sin budget skär betydligt mer än regeringen,men på ett socialt anständigt sätt. Vi vet att det socialahotet är betydligt större än det militära.För ungefär sedan träffade jag på vägenmellan och min bostad här i StockholmJessica. Hon snurrar ofta runt påkvällarna i . Hon är på väg att hamnaväldigt snett. Jag har träffat henne två gånger undermina vandringar, ofta sent på kvällarna.Skolan räcker inte till. Den kringpersonal som ti-digare fanns på skolan är till stor del avskedad. Ävenden kille på skolan som hade ett speciellt ansvar förJessica är avskedad.Skolan måste spara, för kommunen måste dra in.Jessica är nu på väg ut ur det goda samhället och påväg mot ett totalt utanförskap.Staten måste spara på kommunerna, säger riksda-gen och lånar mångmiljardbelopp för att köpa militär-radarn och veckan fick jag ett brev från dotter. Hon har för-modligen i sitt liv gjort mer för välstånd änvad alla vi i denna kammare har gjort. Hon har föttoch fostrat fem barn under små förhållanden och slititför brödfödan. Hon har hoppats på en värdig vård närhon blir gammal. Hennes dotter berättar i sitt brev attdet har blivit så litet personal på sjukhemmet att mo-dern får ligga i sin egen avföring i . Vihar inte råd att ta hand om måste spara, säger och lånarmångmiljardbelopp för att köpa ubåten ochnya vapensystem till flygplanet 37.I samband med vårbudgeten ringde en förtvivladförälder. Han är arkitekt och arbetslös. Frun är under-sköterska, och hon är också arbetslös. De har fyrabarn. Genom de besparingar som regeringen driverigenom när det gäller a-kassa, barnbidrag och fler-barnstillägg för att spara - eftersom den offentligasektorn måste skäras ned - håller familjen på att gåsönder. De lever under en ekonomisk stress som deinte klarar. Barnen blir de som drabbas.Staten måste spara, säger och lånarmångmiljardbelopp för att köpa pansarskott och mili-tära flygplan.Vi måste tänka om när samhället ser ut som detgör. Vi måste inse att de sociala hoten är större än demilitära, att klyftorna är på väg att öka, att våldetökar, att rasismen ökar, att känslan av utanförskapökar och att hela demokratins grundvalar därmedhotas - inifrån, inte utifrån.Det är inte ekonomiskt rationellt att inteckna såmycket av ekonomiska resurser i militär materiel somriksdagen här vill göra. Det är socialt oanständigt attskära i välfärdens kärna, öka den sociala oron, spä påstatsskulden och ge marknaden fel signaler. Det är judet som blir effekten av att vi satsar så väldigt mycketpå det militära försvaret.Det är lustigt att marknaden skulle reagera meranegativt om vi satsade på social infrastruktur ochinvesterade i ett gott socialt samhälle men att markna-den skulle reagera mindre häftigt om vi gjorde sammainvesteringar i det militära. Men argumenten för ned-skärningarna på det sociala området var ju att viskulle lugna marknaden. Skulle marknaden inte blilika lugn om vi faktiskt skar rejält i det militära för-svaret och inte intecknade 50-60 miljarder kronorunder för köp av militära vapen?Socialminister sade under den so-cialpolitiska debatten: Det är när det råder brist ikassan som solidariteten sätts på prov. Det är när vimåste prioritera bort någonting som vår känsla förrättvisa prövas.Det tråkiga är att det är så få socialpolitiker här - de sade ju att de inte hade några pengar.Det är kanske också synd att det är så få försvars-politiker i socialutskottet. Kanske hade besluten blivitbättre och kanske hade man sett helheten om det intehade varit på det sättet.När det är brist i kassan måste man prioritera, sadesocialministern. Men hur kan man prioritera ubåtenFlundran före barnomsorgen? Hur kan man prioriteraArthur före sjukvården? Hur kan man prioritera Billföre skolan?Alla vackra ord i socialpolitiska debatter och allavisa ord i ekonomiska debatter blir gärna floskler närman tittar på hur vi slösar med pengar i den här debat-ten.Jag skulle vilja ha ett förtydligande från AnnikaNordgren, som ju sitter med i försvarsutskottet. Vetfler än i försvarsutskottet att detbeträffande bemyndigandet om 55,8 miljarder, därregeringen kan köpa ny materiel, finns ungefär 20miljarder som är helt nya pengar som inte är upp-bundna? Är det på det sättet?Anf. 68 () replikHerr talman! Jag tycker att det är en traumatiskoch svår upplevelse att några ledamöter av medvetet försöker föra de andra ledamöternabakom ljuset och använder sig av osanningar ochljuger.Hade deltagit i den här debattenfrån dess början fram tills , hade han kunnat lära sigett och annat om beställningsbemyndiganden och omhur det går till i . Att påstå att vi skullebeställa ny materiel för 55,8 miljarder är fruktansvärtlögnaktigt. Det är skamligt att påstå något sådant ochatt upprepa det i denna kammare.Anf. 69 () replikHerr talman! Jag har faktiskt varit här precis heladagen och lyssnat på hela debatten. Jag blir litetchockad när jag ser hur ett visst utskott här i riksda-gen svänger sig med mångmiljardbelopp, medanandra utskott måste skära ned betydligt mer. Det ärdärför jag tycker att det är värt att försöka få ett hel-hetsgrepp.Som jag sade förut är det så att i det här bemyndi-gandet t.ex. - förutom de vanliga årliga anslagen tillmilitären på det här bud-getåret, där vill skära ned med 7 miljar-der kronor - binder man redan nu upp skattemedel förframtiden. Detta är väldigt farligt för svensk ekonomi.Om vi i stället hade låtit bli att skära i barnbidra-gen för de sämst ställda i och inte hade brutitned sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringenför dem som har små inkomster, då hade deras köp-kraft kunnat öka eller hållas kvar. Det hade lett till attekonomin inte hade hämmats. drar man undanmedel och satsar i stället på något så improduktivtsom det militära försvaret.Anf. 70 () replikHerr talman! Jag tar gärna en allmänpolitisk debattmed vilken dag och vilket ögonblicksom helst. Men är vi här för att debattera för-svarsutskottets betänkande nr 4, och det tänker jaghålla mig till.Anf. 71 () replikHerr talman! Det stora problemet är just det somjag inledde med, att det är viktigt att man har någonsorts helhetssyn. Det är tragiskt när socialpolitikernastår här i kammaren och säger att det inte finns någrapengar.Det finns ju pengar inom andra sektorer. Därförtror jag på fullt allvar att det vore ett bra förslag omledamöter bara fick sitta i samma utskott två mandat-perioder och sedan fick byta. Jag tror att den politiskahelhetssynen skulle öka på det sättet.Anf. 72 () replikHerr talman! Jag håller med om attdet är nödvändigt att minska anslagen till det militäraförsvaret. Jag håller också med om attdessa kostnader till en del är utbytbara mot samhälletsutgifter inom låt oss säga den sociala sektorn, famil-jebidragssystemet eller andra delar av välfärdssyste-met som vi anser vara viktiga.Däremot är det naturligtvis inte så att summan avbeställningsbemyndigandena är utgifter i nästa årsbudget. Utgifterna i nästa års budget är enligt Miljö-partiets version mindre än i rege-ringens förslag.Birger talade om det sociala ansvaret.Också här finns ju ett ansvar; att peka på vilka organi-sationsförändringar som skulle göra det möjligt attspara dessa 7 miljarder.Vilka ingrepp i krigsorganisationen är Miljöpartietberett att ta ansvar för, och vilka utbildningsställenskall få slå igen? Med andra ord: Vilka regementenskall vi lägga ned under ?Beställningar av materiel har till karaktär, som jagvar inne på i mitt huvudanförande, en sådan vikt försvensk industri att det naturligtvis inte handlar omutbytbara pengar för familjebidragssystemet och an-nat. Vi måste hitta andra lösningar för detta.Den typen av argumentation som jag tycker attBirger här har fört ställer jag mig inte bakom.Jag tycker inte att den är seriös, så att vi får respektför våra åsikter vad gäller finansiering av det militäraförsvaret.Anf. 73 () replikHerr talman! Om vi nu som vill skallskära 7 miljarder direkt i det militära försvaret, och vianser att inte skall ge regeringen bemyndi-gandet att få inteckna skattemedel, säger vänsterpar-tisten här att vi måste tala om hur det drabbar. Detkanske drabbar något regemente. Hur viktigt är det?Det kan man diskutera.Alternativet om man använder pengarna på det härsättet är att vi inte behöver peka ut vilket sjukhus somi stället drabbas, eller vilken kommun som i ställetskall drabbas. Alla kommuner drabbas, och inte baraen kommun där det ligger ett regemente. Alla kom-muner kommer att drabbas. 30 000 människor kom-mer att få gå från kommuner och landsting. Det ärmänniskor som arbetar i vård, omsorg, skola ochmiljöförvaltning. De kommer att få gå.Är det inte dags för att fråga sig omdet är rimligt? Om vi har en viss pott pengar måste vianvända dem på ett visst sätt. Politik är, precis somsocialministern sade i den socialpolitiska debatten, attprioritera. Vad skall man använda pengarna till?Jag menar att det finns viktiga delar i den offentli-ga sektorn, och jag tror att håller medmig. Men det finns också andra, improduktiva delar iden offentliga sektorn, och de delarna måste vi skäraner. Vi måste använda pengarna på bästa sätt. Dåminskar både de sociala och ekonomiska hoten motSverige.Anf. 74 () replikHerr talman! Jag håller med om det sista. Men jaghävdar envist att vi inte kan få respekt vare sig hososs själva eller hos våra meningsmotståndare om vipåstår att summan av beställningsbemyndiganden ärutbytbara mot utgifter i nästa års budget för den socia-la sektorn.Anf. 75 () replikHerr talman! Men kära , problemet ärman intecknar framtida skatteintäkter. Det är det somär det stora problemet. Man intecknar framtiden ochhämmar på det sättet ekonomin. Det är det avgörandefelet.Dessutom säger att om man kritise-rar det majoriteten här gör, får vi inte respekt. Jag trorvisst att vi får respekt om vi säger: Flytta pengarna tillsjukhusen där pengarna gör nytta. Flytta dem tillsocial omsorg, till barnomsorg och skola. Om vi inteskär i välfärdens kärna får vi respekt.Gå ut på gatan och fråga vem som helst om de an-ser det rimligt att satsa så pass mycket pengar påupprustning och nytt militärt materiel när andra delarav den offentliga sektorn får skära så hårt. Gå ut ochfråga vem som helst på stan, och kom-mer att bli förvånad hur man svarar. De flesta anseratt det är fullständigt vansinnigt.Den respekten har i varje fall jag och AnnikaNordgren fått efter . Det kanjag tala om för . 76 () replikHerr talman! ville ha ett förtydli-gande från mig. Han frågade mig om de andra leda-möterna i utskottet var medvetna om att kommer att ge detta bemyndigande, dvs. att ma-joriteten i ger detta bemyndigande till re-geringen. Jag får verkligen hoppas att ledamöterna iförsvarsutskottet är medvetna om vad vi har skrivit ibetänkandet.Vi prioriterar olika vilka hot vi skall möta, dvs.mot vilka hot man vill satsa resurser, pengar och kraft.Jag liksom och ser, somvi också har sagt här båda två, de sociala hotensom större än de militära hoten och de miljömässigahoten som större än de militära hoten.Anf. 77 ()Herr talman! Jag tror att jag behöver återföra de-batten till de hotbilder som vi faktiskt just nu är sam-lade för att diskutera. När jag börjar detta anförandevill jag också gärna referera försvarsutskottets betän-kande. Vi börjar med att säga: Regeringen betonar attdet civila försvarets förmåga att lösa sina uppgifter ihög grad grundas på det fredstida samhällets utveck-ling. Det är självklart att då ingår också de civilahoten.Försvarsministern var här . Han togpå ett mycket positivt sätt upp just det civila samhälletoch det civila försvaret.