prot · GI09117 · 1995-06-09 00:00:00 — "Det finns alltså inga missförstånd på den punkten:Det är en parlamentarisk beredning som skall arbeta.När ni nu inte tillsätter en sådan, om jag förstår svareträtt, missar ni chansen att förankra det här arbetet ihela det svenska samhället. Det är viktigt att ta varapå sakkunskapen bland företrädarna för densverigefinska gruppen i Sverige.Jag hoppas att ger ett bra svarpå den här frågan.Anf. 58 ()Herr talman! Jag har som tornedaling ansett migtvungen att på något sätt delta i dennainterpellationsdebatt, som berör det språk jagdagligen talar - inte här i , men när jag ärpå min hemmaplan. Både interpellanten och jag har juefternamn som bekräftar vår bakgrund.Jag går tillbaka litet till jordbruksministerns svar.Hon talar visserligen om en parlamentarisk beredning,och det var just det som talade om när manantog utbildningsutskottets betänkande i december.Men regeringen har i en skrivelse talat omen kommitté, vilket jordbruksministern ocksåbekräftar här. Jag måste liksom jordbruksministern varför denna ändring harskett under denna tid.I svaret sägs vidare att jordbruksministern för sinegen del anser att tornedalingarna är en inhemskminoritet, men det finns inget skäl att föreslå enordning så att dessa och andra minoriteter erkännsofficiellt genom särskilda beslut. Det är just det somalltid har varit svårigheten i vårt fall. Vi har inteerkänts som minoritet och vårt språk inte sominhemskt språk, men det har inte heller varit någotinvandrarspråk.Detta har varit uppe i vid flera tillfällenunder årens lopp, bl.a. genom motioner frånnorrbottniska riksdagsmän. Dessa har avvisats just avde anledningarna.I och med gränsdragningen 1809 klövs ettgemensamt område i i två delar. Enkulturellt och språkligt finsk del blev kvar på densvenska sidan; det har jordbruksministern också sagt.Under de som gått har olika stadierav åtgärder avlöst varandra. Ett synsätt var bl.a. detsom rådde sista decennium, dåförsvars- och nationalistiska argument ledde till enmycket stark svenskundervisning i våra bygder.Ett annat riksdagsbeslut var den s.k.Finnbygdsutredningen , där man bl.a. i enriksdagsskrivelse betonade att en mera energisktdriven undervisning i svenska språket icke bör syftatill att undertrycka eller helt utrota finska, utangränsbefolkningen må i stället ha möjlighet att läraoch tala två språk.Tyvärr levde den gamla attityden kvar, ochförbudet att tala finska på rasterna i skolorna levdekvar ända senare hälft - även jagkommer ihåg. Detta har givetvis varit av mycket storbetydelse för dagens situation.I dag är förhållandena helt andra. STR-T,, och AcademiaTornedaliensis bedriver en omfattande verksamhet föratt bevara och utveckla talad och skrivenTornedalsfinska, meän kieli som vi även brukar kalladen.STR-T är också representerat i EU-organet för regionala språk och minoritetsspråk. I vårtfall är det inte några spänningar av något slag somligger bakom, som på kontinenten, utan det är heltoch hållet knutet till att bevara denna kultur ochspråkart. Gränsen har ju för övrigt ansetts varavärldens fredligaste gräns.Ett annat viktigt inslag är de olika teatergruppersom på amatörnivå i olika former uppträder ochförmedlar den tornedalska kulturen på justTornedalsfinska.När nu regionen åter knyts ihop genom Finlandsoch inträde i EU blir givetvis en mycketviktig fråga att bevara det tornedalsfinska språket förframtiden. Lokala kontakter har alltid kunnat fungeraöver gränsen just på grund av att vi har kunnat talaöver gränsen.Tornedalsrådet, som är en politisksammanslutning med samtliga kommuner längsgränsen, är oerhört värdefullt för att kunna föradebatter och ha möten lokalt. Jag och min politiskageneration kan göra det. Men hur går det med nästageneration politiker? Det vore ytterst tragiskt om vimåste ta in ett tredje språk i vår kultur.Herr talman! Min uppfattning skiljer sig frånjordbruksministerns på så sätt att jag tyckertornedalingarna med sin Tornedalsfinska, liksomsamerna med sin samiska, uppfyller alla kriterier påen inhemsk minoritet och ett inhemsktminoritetsspråk. Det bör inte råda någon oklarhet påden punkten, som jag ser det. Finskan har ensärställning i det svenska samhället genom vårgemensamma historia, men det bör på intet sätt ledatill svårigheter mellan våra grupper.Anf. 59 ()Herr talman! Jag hör också till den här andragruppen av sverigefinländare som är födda i har flyttat till som invandrare. Jag harvarit mycket aktiv i sverigefinska föreningar ocharbetat med de här frågorna både lokalt och centralt idet här landet.Jag tycker att det är mycket bra att regeringen harfattat beslut om den här kommittén, som skallbörja sitt arbete så att man kan få en lösning av de härfrågorna . När man har diskuteratde här frågorna har jag känt att många inomkulturområdet väntar på den här utredningen. Detgäller t.ex. finska och tidningsstödet.Jag skulle också vilja beskriva en annan minoritetsom finns i , nämligen den svenskaminoriteten. Svenskarna i är ett bra exempelpå en språklig minoritet med mycket lång tradition. Påett utmärkt sätt har de visat hur en språklig minoritet iett land verkligen kan berika hela landets kulturliv.Om vi inte hade haft en svensk minoritet i Finlandhade det nordiska samarbetet - särskilt samarbetetmed - säkert varit mycket fattigare än vad detär . Vi har fått uppleva att många representanterför den svenska minoriteten i i harnått framgångar i kulturlivet.Det är precis det som vi sverigefinländare vill. Vivill utveckla vårt språk och vår kultur här i -den sverigefinska kulturen. Det är därför viktigt att viockså får dessa frågor utredda, så att finskan får ensådan ställning att vi kan bygga vidare på ochfördjupa arbetet i dessa frågor. Speciellt viktigt är detnär det gäller utbildning, kultur och de äldressituation.Jag är också mycket bekymrad över beslutet omkommittén - att kommittén inte skall varaparlamentarisk. Det har klart och tydligt framgått avriksdagens beslut och utbildningsutskottetsbetänkande att en parlamentarisk utredning avsågs.Det har också och jag motionerat om.Därför tycker jag att det är litet bekymmersamt inte har fastnat för att utredningen skall varaparlamentarisk. Jag tror att det ändå är mycket viktigtatt man då tar vara på den kunskap på djupet somändå finns i en sådan här parlamentarisk kommitté,och sedan kan man förankra kommitténs arbete i helalandet.Anf. 60 Jordbruksminister ()Herr talman! Låt mig börja med att kommenteranågot som många av er har tagit upp, nämligen vadsom har hänt tidigare och hur personer, i synnerhetbarn och skolelever, har blivit bemötta när de harförsökt tala finska. Detsamma gäller för samiska barn.Det är en fullständigt oacceptabel behandling. Jaghoppas att vi till att börja med kan vara helt överensom att det inte får gå till på det sättet.Jag har själv jobbat mycket med samefrågor. Jaghar sett hur samebarnen blev behandlade på sinainternatskolor och framför allt på resorna mellaninternatskolan och hemmet. Det måste vi alla känna till från historienoch ha som ett avskräckande exempel ur historien. Såskall det aldrig få bli.Jag tror också att EU-medlemskapet - som vi kanha olika synpunkter på - medför att vi ändå blir merarädda om vad vi har inom våra egna gränser, inklusivedessa olika grupper. Jag tror att vi månar mer om democh uppvärderar dem som bra inslag i en mångfaldsom vi skall vara stolta över.Jag tycker att det är roligt att den här debattenvisar att det finns representanter som har de här olikabakgrunderna. Det är en ny sida hos . Detvisar på att även i den här församlingen ärrepresentativiteten mycket större . Dettycker jag är bra.Jag skall nu svara på frågorna. undradevarför jag handlägger de här frågorna. Jo, frågor omnationella minoriteter följer samefrågorna. Så har detalltid varit. Man kan diskutera om man borde dela pådet. Men därför har jag fått dessa frågor på mitt bord.Jag har det samlade ansvaret för samefrågor, somjag av olika skäl tog över från utbildningsministernoch Utbildningsdepartementet.Siv Holma tog upp den här annonsen, och det blevjag mycket förvånad över. I vår omorganisation pådepartementet har vi givit samefrågorna och frågorom minoriteter en kraftigt höjd status. Den härannonsen är ett uttryck för det. Vi förstärkertjänsterna på det här området jämfört med hur det harvarit tidigare. Man kan inte i detalj definiera vadminoritetsspråk eller minoriteter är. Det har man inteens gjort i regeringsformen. Den kritiken tar jag inteåt mig av. Tvärtom - den är helt grundlös. Det sker enmedveten uppvärdering av de här frågorna från dennuvarande regeringens sida.Andreas ställde också några frågor ochgjorde några kommentarer. Det gällde bl.a. ettuttalande som min statssekreterare har gjort. Jagmåste be precisera det, eftersom jaginte riktigt förstod vad han menade. Minstatssekreterare och jag är naturligtvis helt överensom det här svaret och den här hållningen som vårtdepartement och regeringen därmed har.Andreas ställde också en fråga om finskasom inhemskt språk och om dess särställning iSverige, vilket har uttalats av den tidigare regeringenoch av . Den nuvarande regeringen stårsjälvklart bakom detta. Det visar sig på många sätt.Finskan har ju en särställning, t.ex. genom de finskaskolorna som finns ända upp på gymnasienivå. Detsker t.ex. en ekonomisk prioritering av den gruppen.Vi delar den uppfattningen.Flera av er har tagit upp frågan om kommittén ochvarför det inte är en parlamentariskt sammansattgrupp. Låt mig börja med att säga att ordförande förden här kommittén blir en parlamentariker - CarinLundberg.Skälet är att vi bedömer att det här i storutsträckning gäller juridik. kan tillämpa26 stycken eller punkter i konventionen. För att viskall få ansluta oss till konventionen krävs att vitillämpar minst 35 stycken eller punkter. Minutgångspunkt är att skall komma attunderteckna konventionen. Därför blir kommitténshuvuduppgift att lämna förslag på vilka ytterligarestycken eller punkter som vi bör uppfylla. Detkommer att kräva vissa lagändringar. Kommitténsuppdrag är därför till stor del juridiskt. Det är mot denbakgrunden vi har valt att tillsätta en kommitté.Det finns även ett annat skäl. I det här arbetetkommer vi naturligtvis att använda oss av experter.Jag säger detta utan att missakta , det vill jagverkligen inte göra. Det finns dock experter även påandra håll. Jag tänker på de personer som själva ärberörda av det här. De kommer självfallet att vararepresenterade i kommittén - såväl samerna som definsktalande i Sverige.Anf. 61 ()Herr talman! Jag delar jordbruksministernsuppfattning när det gäller EU-medlemskapetspåverkan på synen på minoriteterna. Jag tror också attdet är som jordbruksministern säger, att det är enuppvärdering jämfört med tidigare. Men jag tycker attdet fortfarande finns en hel del att göra.Jag tycker att det var viktigt att göra den härhistorieskrivningen, trots att man sägeratt man nu en gång för alla skall lämna det som harvarit bakom sig och se framåt. Jag tror att om mankan sin historia kan man också gå vidare. Man kaninte bara lämna den utan att göra bra analyser.Jag gick i skolan . På den tidenansåg man att man enbart skulle prata svenska medbarnen. Det har inneburit att jag inte talar flytandetornedalsfinska. Jag har ett stort passivt ordförråd.Under 50- och 60-talet lärde sig tornedalingarnaatt man antingen kan lära barnen ett fullvärdigt språk,dvs. svenska, eller två halvspråk. Det var en attitydsom också stämde väl överens med befolkningensegen attityd till finskan. Det var bara ett muntligtspråk som hade talats i nio århundraden och somdessutom starkt avvek från standardfinskan.Tornedalingen upplevde sig som gäst i ochfrämling i Sverige.Men det finns också positiva saker. Precis som UlfKero var inne på, började en massa spännande sakerhända . STRT, , Tornionlaaaksolaiset,startades, och de ville utveckla den lokala kulturensmöjligheter.Amatörteatern växte i från ingentingtill den kanske mest aktiva i svensk landsbygd.Tidskrifter, böcker och musik gavs ut påtornedalsfinska. fick den tornedalskakulturen så stor uppmärksamhet genomrevitaliseringen av tornedalsfinskan att denuppfattades som en av de viktigaste faktorerna i dennaprocess.Standardfinskan ansågs i stigande grad vara ennackdel i hemspråksundervisningen.Länsskolnämnden i betonade redan under70-talet att man först bör lära skoleleverna det lokalaspråket - vårt språk, meän kieli - innan de närmar sigstandardfinskan.Herr talman! Jag tycker som sagt att det är positivtatt jordbruksministern för egen del anser atttornedalingarna är en inhemsk minoritet. Det gör manockså i direktiven för hemspråksundervisningen från1985.Men jag tycker också att vi behöver en klararedefinition av minoritetsbegreppet här i landet, och dethar vi inte heller nu fått av jordbruksministern.Ministerns svar innehåller dock en viktig nyhet. Detär första gången som man från regeringshåll officielltoch klart pekar ut två grupper som tillhör dennakategori: samerna och tornedalingarna.Anf. 62 ()Herr talman! Först vill jag säga att det är bra att vi- inte minst vi svenskar - är så överens om attbehandlingen historiskt av en språklig och kulturellminoritet i har varit oacceptabel. Jag tror attvi som svenskar skall lära mycket av det, och därförär det vi gör nu desto viktigare.Margareta berättade att regeringen nustärker detta område. Det är bra, även om det enligtmin mening inte började särskilt bra. Min kritik gälldeatt statssekreteraren hade sagt att det är samiska ochtornedalsfinska som skall diskuteras av kommittén,när det viktiga för dem som följer denna fråga är attdet skall vara finska.Detta klargjordes i svaret och är nu ännu tydligareefter att sade att den nuvaranderegeringen står bakom det som den förra regeringengjorde, nämligen att slå fast finskans särställning iSverige. Det tycker jag är bra.Däremot är inte försöksärskilt bra, när hon säger att ordföranden iutredningen är en parlamentariker. Det var en nydefinition av vad det betyder att ha en parlamentariskutredning, och det vet innerstinne.Riksdagsbeslutet är helt entydigt på den punkten.Men säger : Vi bedömer attdetta är en fråga som till stor del handlar om juridik.Vilka vi? undrar jag då. Spelar det ingen roll vadriksdagen har sagt? Kan vi sitta och säga en sak här ikammaren, medan regeringen gör bedömningar påegen hand i alla fall? Det är fullständigt fel, menarjag.Den linje som antyder är denlinje som jag företräder, dvs. att skall anslutasig till om regionala språkoch minoritetsspråk.Jag tycker att det är mycket bra att vi kan arbetavidare från den utgångspunkten. Där kommerregeringen inte att sakna stöd från vår sida.Det ligger juridik i detta, men det är inte bara enformalitet utan ett arbete som vi behöver förankra ihela . Vi behöver få med oss grupper frånolika håll för att bit för bit kunna se till att göraSverige till ett mycket mer tolerant och öppetsamhälle, som älskar mångfalden.Då räcker det inte att se detta som jurudik. Jaghoppas att skall säga att detta varett misstag och att utredningen skall varaparlamentarisk, precis som har bestämt.Ni sitter i regeringen därför att har utsetter, och då skall ni också följa beslut.Anf. 63 ()Herr talman! Det var delvis ett bra svar somjordbruksministern gav.Frågan om problemen med behandlingen avsamiska och tornedalsfinska barn är inte aktuell förnärvarande och har inte heller varit det under desenaste åren. Detta är givetvis något som är förpassattill historien, och jag tror aldrig att frågan kommerupp igen.Jordbruksministern sade att minoritetsfrågorna harfått en höjd status och att regeringen har gjort enuppvärdering av dem. Det är mycket positivt att dessafrågor kommer upp , och det har blivitmycket bättre på den kanten.Det som är litet problematiskt är frågan om detskall vara en parlamentarisk beredning eller enkommitté. Jag kan inte säga vad som är bäst, men jaghade hoppats att man skulle hålla sig till denparlamentariska beredning som man talade om iriksdagens beslut från december.Jordbruksministern har klargjort att man ändåkommer att ha mycket experthjälp osv, och det kanväl vara bra, men en parlamentarisk beredning är ialla fall någonting kraftigare än en enmansutredningsom det nu kan bli fråga om.Det vore oerhört värdefullt omjordbruksministern, som är ansvarig för dessa frågor,kunde ha grundinställningen att det finns tvåinhemska minoriteter i vårt land, nämligentornedalingar och samer. Det vore också bra omminoritetsbegreppet klargjordes bättre framöver, såatt det framgår vad en språklig minoritet är.Anf. 64 Jordbruksminister ()Herr talman! Jag skall börja med att kommenteraUlf Keros första inlägg.Anledningen till att man inte kan besluta omdetta är att utredningen ännu inte är gjord. Men när vihar fått kommitténs resultat kan vi definiera vad somär minoritetsspråk i Sverige.Därför kan jag inte heller, som vill, sägaatt samiska och tornedalsfinska är minoritetsspråk; jagvill ju inte föregripa utredningens resultat. Det vorefel av mig att göra det.Paavo Vallius hade inte så många frågor utantalade mer om finskans särställning. Jag refererar tillvad jag svarade , nämligen attfinskan intar en särställning i med finskaklasser och den ekonomiska prioritering som vi gör,främst inom utbildningspolitiken. ärutbildningspolitik inte mitt ämnesområde, så jag nöjermig med att säga detta.Andreas preciserade vad minstatssektreterare hade sagt, och jag kan inte vare sigverifiera det eller säga emot, eftersom jag själv intesåg inslaget. Men jag har väldigt svårt att tro att detskulle vara så. Vi två har absolut inte olikauppfattningar om detta, så jag tror att vi bara kanbortse från det.Jag vet mycket väl att en parlamentarisk beredninginte blir parlamentarisk för att man sätter enparlamentariker som ordförande. Jag vidhåller dockmina motiv för att ha en kommitté. Den härregeringen gör alltså delvis en annan bedömning änden tidigare regeringen av vilken typ av utredning detbör vara. Jag menar, som jag sade förut, att det finnsmycket juridik i detta.Det skall inte vara en enmansutredning, vilket UlfKero antydde, utan det skall finnas en grupp kringCarin som bl.a. skall bestå av berördaparter, dvs. samer och representanter för det finskaspråket i Sverige.Jag tror att det blir mest rationellt och går snabbastpå det här viset, och det är också ett av mina motiv.Anf. 65 ()Herr talman! I svaret hänvisadejordbruksministern också till regeringsformen, där detstår att etniska, språkliga och religiösa minioriteterskall ha möjlighet att behålla och utveckla sitt egetkultur- och samfundsliv.Denna formulering är allmän, och det har intesagts exakt vilka grupper som skall omfattas avbestämmelserna.Jag upplevde att jordbruksministern i det senasteinlägget kanske backade litet grand. Men i svaretsäger jordbruksministern, vilket jag tyckte varpositivt: Uttalanden om att samerna utgör en etniskminoritet innebär inte heller på något sätt atttornedalingarna inte skulle vara en sådan minoritet.Jag uppfattade att jordbruksministern pekade ut dessakategorier.I och med att tornedalingarna kan erkännas somen inhemsk minoritet och jämställas med samernatycker jag att det är viktigt att jämföra med attsamerna åtnjuter samhällets stöd på många områdeninom utbildningsväsendet, inom kulturlivet och vadgäller det samiska språket, och det är bra.Konsekvensen av erkännandet av tornedalingarna somen inhemsk minoritet bör bli att det inte längre finnsnågot hinder för tornedalingarna att få samma sortsstödåtgärder, ekonomiska och andra, inomutbildningsväsendet, för den tornedalska kulturen ochbeträffande det egna språket tornedalsfinska.Beslut kan nu fattas, utan att man behöver inväntaregeringens parlamentariska kommitté eller utredning,om anslutning till om regionalaspråk och minoritetsspråk. Vad det beträffar är det förövrigt bara och som inte harundertecknat konventionen. Här befinner vi oss i ettmycket dåligt sällskap. har aldrig utmärktsig på ett positivt sätt inom minoritetspolitiken.Regeringen borde nu borde rätta till det såatt inte befinner sig i det sällskapet.Slutligen vill jag nämna ytterligare saker. Detfinns en del motioner som sverigefinskarepresentanter har väckt där man vill att finska skallerkännas som ett inhemskt minoritetsspråk. Man hardär åberopat tornedalsbefolkningen som ett exempelpå den urgamla finska bosättningen. Det var ocksåden huvudsakliga inriktningen i den förra borgerligaregeringens skrivelse, som berörde.Jordbruksministern borde kunna ta till sig detSTRT har arbetat med, och författare ochamatörteatergrupper från , så att manallsidigt belyser också tornadalingarnas kulturellasituation i detta sammanhang. Här handlar det faktisktom två olika minoriteter. Det är viktigt att grupperinte ställs mot varandra. Vi behöver alla få våramöjligheter att kunna utveckla vår kulturella identitet.Anf. 66 ()Herr talman! Jag tycker att det är bra attMargareta säger att vi skall bortse från dettidigare uttalandet av statssekreteraren. Vi kan lämnadet.Jag tycker däremot att det visar en sak. Mångagånger finns det en väldigt stor omedvetenhet blandmånga av oss i kring minoritetsfrågorna. Vi ärofta mycket mer intoleranta än vad vi själva vill inse.Vi är omedvetna om den historia som finns, och vi ärlitet naiva och aningslösa ibland.Därför är det inte heller någon formalitet om detskall vara en parlamentarisk utredning eller inte. Jagmenar tvärtom att det är jätteviktigt att det är enutredning som är till för att stödja och stärkavärderingar i hela det svenska samhället. Eftersom vibåda tror på att demokratiskt arbete faktiskt spelar enroll är det inte bara en formalitet.Det är nödvändigt att regeringen nu kommer mednya initiativ för att se till att arbetet förankras och intebara gör det till en fråga om juridik. Se till attförankra arbetet demokratiskt och parlamentariskt.Gör många grupper i delaktiga. Se till attföreträdare för de sverigefinska grupperna finns med.Samma riksdag som utsåg tilljordbruksminister beslutade att det skulle vara enparlamentarisk utredning. Jag tycker inte att riksdagenskall ta tillbaka beslutet att utse jordbruksminister, och då skall MargaretaWinberg inte heller strunta i de beslut som dennariksdag fattar.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1994/95:145 omomställda åkrarAnf. 67 Jordbruksminister ()Herr talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag är redo att vidta för att förhindra attarealer, som varit omställda enligt 1990 årslivsmedelspolitiska beslut, besprutas medogräsbekämpningsmedel och om jag är beredd attundanta omställda jordar från beslutatt bearbeta trädesareal före , så attogräsbekämpning kan ske mekaniskt och på liknandesätt tidigare på sommaren.Riksdagen har gett möjlighet för de som deltar idet svenska omställningsprogrammet att utträda uromställningen för att få del av EU:s arealersättning1995 och 1996 förutsatt att de betalar tillbaka en vissdel av omställningsstödet. Så länge lantbrukarendeltar i omställningen gäller de miljöregler som angesi föreskrifter på området. har varit förutsättningen såväl förlantbrukarnas som myndigheternas ställningstagandentill omställningen i de enskilda fallen ända från börjanav omställningsprogrammet. Jag är inte beredd att tainitiativ till en ändring av dessa föreskrifter i ett såsent skede av programmet.Fr.o.m. odlingssäsongen 1995 är det möjligt förjordbrukare som odlar ersättningsberättigade grödoratt få del av EU:s arealersättning. För att få dennaersättning krävs, förutsatt att produktionen överstigeren viss nivå, att en del av gårdens areal inte användsför livsmedels- eller foderproduktion. För denna s.k.uttagna areal gäller vissa miljöregler. Bl.a. gäller attkemiska bekämpningsmedel får användas tidigast den1 juli vid höstsådd efter träda. Gödsling ochjordbearbetning får påbörjas tidigast underträdesperioden. Dessutom finns vissa krav på attträdan skall vara bevuxen för att motverkaväxtnäringsläckage och även med tanke på attkonkurrera med ogräset.