prot · GI0974 · 1995-03-16 00:00:00 — Det kan de inte i dag.Jag vet att de flesta bönder inte ägnar sig åt denhär sortens djuruppfödning. Jag vet också, MargaretaWinberg, att upprördheten efter detta program varmycket stor i bondeleden. Det finns många böndersom verkligen tar djurskyddslagen på allvar. Men detär inte de bönderna vi diskuterar . Vi diskuterarde bönder som inte tar lagen på allvar.Jag har jobbat ganska mycket i lantbruket. Den här avtrubbningen finnsalltid. För att man skall komma till rätta med denmåste det finnas ett tryck från oss politiker och kon-sumenter. Jag menar att vi måste utöva det trycket.Därför är jag litet besviken över svaret. Jag tyckernämligen att jordbruksministern i det här svaret svikerde bönder som är bra. Jag tror att många bönder somfaktiskt följer djurskyddslagen förväntar sig att jord-bruksministern och vi politiker skall tala om för debönder som inte gör det att det är dags för skärpning;annars blir det bassning. Det gäller framför allt när vigår ut i EU.Det finns en stor konkurrens av livsmedel frånandra håll, och om det svenska jordbruket skall kunnagöra sig gällande handlar det bl.a. om vår trovärdig-het. Djurskyddsaspekterna och djurskyddslagen utgören stor del av trovärdigheten. Därför måste jag sägaatt jag är mycket besviken över svaret. Jag önskar attjordbruksministern hade gått längre.Tillsynen i kommunerna varierar enormt. Jag självkommer från kommun. Där var tillsynengod. Vi var ute på lantbruken. Vi gjorde en samman-ställning över vilka gårdar som fanns och vilka möj-ligheter som fanns att bedriva djurtillsyn. Vi hadealltså en väl fungerande tillsyn.I den rapport som har kommit från diskuteras också samverkan mellan kommunenoch , samverkan mellan kommunen ochveterinären, samverkan mellan kommunen och poli-sen - som är viktig när det har gått riktigt långt ochilla - och samverkan mellan olika kommuner.Margareta ! Jag menar att det som finns iden här rapporten - framför allt det som handlar omden kompetens som man kan kräva av de inspektörersom har hand om djurskyddstillsynen - är bra. Vi kanfaktiskt se till att vi får i gång det här snabbt.En stor ny utredning gör bara att vi förhalar ären-det. Många förväntar sig att jordbruksministern aktivtskall verka för det här, framför allt med tanke på EU.Det finns ett hot. Många bönder kan se att det går braatt slarva, att politikerna inte reagerar så mycket. Dåbörjar man kanske tumma på det som vi kämparför skall efterlevas. Det vore mycket olyckligt.Anf. 25 Jordbruksminister ()Fru talman! Jag förstår egentligen inte vad vi inteär överens om. Jag tycker att tar tillstorsläggan i onödan. Hon säger att hon är mycketbesviken över svaret.I svaret säger jag att vi är medvetna om det härproblemet. Vi skall inte tillsätta en ny stor utredning,som sade. Jag sade själv att det inteskulle bli någon stor utredning utan en snabb utred-ning som har som grund ochsedan försöker svara på ytterligare frågor som inte ärbesvarade i utredning.Jag förstår inte vad mer önskarsig. Vi kommer inte fram snabbare, och det kanske ärså att saken vinner på att vi nu är grundliga och bådeanvänder och får svar på defrågor vi ytterligare har att ställa. Om det skulle råkata till, i värsta fall, vinner ändå saken på attvi gör en litet större och bredare ansats.Självklart säger jag till bönderna att de skall följalagen, basta - precis så! De bönder som inte följerlagen skall straffas för det. Jag har redovisat straffsat-serna. Det är ganska ordentliga straffsatser.Att bryta mot bestämmelser med uppsåt eller avoaktsamhet ger böter eller fängelse i högst . Detär en skärpning och en utvidgning av det straffbaraområdet, i och med att man tagit in oaktsamhet.Vid oaktsamhet, misshandel, överansträngningeller vanvård som utsätter djur för lidande döms manför djurplågeri till böter eller fängelse i högst två år.Det kan man jämföra med påföljder för vålds-handlingar mot människor. misshandel motmänniskor ger böter eller sex månaders fängelse.Misshandel ger fängelse . Våldtäkt ger fängel-se två till . Sexuellt umgänge med barn gerfängelse i högst fyra år.Vi har tittat på detta och tycker att den skärpning-en av lagen som är gjord är rimlig i förhållande tillbl.a. straffsatserna för motsvarande handling motmänniskor.Anf. 26 ()Fru talman! Det jag är mest besviken på är att inteMargareta kan ge en förespegling om att vikan ändra de enkla operativa ingreppen till att skemed bedövning.Det finns möjligheter att göra enkla opera-tioner med bedövning utan att anlita veterinär. Emblasalvan, som fungerar ganska bra, framförallt när det gäller kastrering av grisar, eftersom desnitten är ganska ytliga. Det finns inte så mycket hud ivägen till det man skall åt, nämligen pungen. Det ärganska tunt, och Embla-salvan borde kunna fungeraalldeles utmärkt, framför allt på en ung gris.Att man kastrerar grisar är inte det vi diskuterar,, utan att det sker utan bedövning.Jag tycker att det skulle vara en utmärkt skärpning avlagen. Det skulle också följa det vi sagt när det gällervalpar, att man inte får kupera över huvud taget.Jag är glad att säger att vieventuellt skall ta bort att man får kupera svansar pålamm. Jag vet att ganska få bönder gör det - anled-ningen till detta är att det inte behövs speciellt ofta.Det är en ganska onödig möjlighet som egentligeninte behöver finnas.Jag inser att problemet är mycket större när detgäller kastrering av gris. Problemen med hanteringenav smågrisar är att de är så många. Därför kommergrisar lätt att hanteras litet illa. Det finns många istallarna, det händer mycket, man har inte riktigtkontroll på det.Därför skulle jag vilja att vi skärper lagen då detgäller slaktsvin och smågrisar. Ofta är det grisarnasom mår sämst i den svenska djurskyddshanteringen.Om vi kräver att det skall vara smärtlindring vidkastrering av smågrisar är det en signal till de böndersom har grisuppfödning i stor skala att vi kommer attse till att skärpa kraven.Många grisar har det bra i . De finns ofta imindre stallar. Det är i de stora stallarna, där det finnsmånga grisar, som man får problem också med lung-inflammationen. Siffran att någon gångi sitt liv mer eller mindre har haft lunginflammationhar jag fått bekräftad från veterinärhåll som anser attdet är en riktig uppgift. Jag har talat med en veterinärsom jag anser vara kompetent på området, och däri-från har jag också uppgiften att grisar stressas såmycket att i sitt liv har haftmagsår. Vi kanske skulle titta litet extra på problemenmed grisarna, man gör det hoppas jag att vi skärper kraven.Det går att göra, och det skulle vara en mycket godsignal. Jag tror också att det skulle lugna många kon-sumenter. Om de känner att vi inte skärper djur-skyddslagen och ser till att den efterlevs, då blir detkonsumenterna som får ta makten och tala om för desvenska bönderna att man inte längre accepterar dethär. Det kommer kanske att innebära att man övervä-ger vilka produkter man säljer. Det vore för detsvenska lantbruket en mycket dålig utveckling.Anf. 27 Jordbruksminister ()Fru talman! Vi tittar litet extra på grisarna. Vihåller på mycket med den här frågan just . Vi harfått bekräftat av revisorerna och att tillsy-nen inte har fungerat. Därför tittar vi på detta, särskiltnär det gäller grisarna.Vi skall ge en signal om smärtlindring vid kastre-ring, säger . Den signalen kan jag genu att sannolikt kommer man att kunna använda denhär salvan.Vi har tillgång till vad jag förmodar är den bästaexpertisen på det här området. Den säger till oss attdetta ännu inte är färdigt. Men så fort det blir klart attdenna salva är nog, att den räcker, så kommer visjälvklart att skärpa kraven i enlighet med vad GudrunLindvall vill.Jag förstår inte vad man mer kan göra. Saker ochting tar tid. Det finns naturligtvis olika meningar inomveterinärexpertisen. Då får man väga ihop dem.Gudrun säger att en av dem hon talat medhävdar att av grisarna har lunginflammation. Jaghar Svenska djurhälsovårdens PM framför mig. Därstår: Den uppgift som förekommit i debattenom att av landets slaktade grisar har lungin-flammation är ej korrekt.Vi får väl leva med att det finns olika åsikter, mendet enda vi kan göra är att lita till den främsta expertisi landet som står till vårt förfogande. Så fort vi fårsignaler om att det går att ta ytterligare steg då kan jagförsäkra att vi kommer att ta de stegen.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1994/95:70 om djur-transporterAnf. 28 Jordbruksminister ()Fru talman! har frågatmig om jag kan lova att vi skall slippa se grymmadjurtransporter i . har också frågat vad jag skall göra åt desvenska reglerna på detta område. Hon har vidarefrågat vad jag skall göra för att få mina EU-kollegeratt fatta ett beslut i den här frågan som förbättrardjurens villkor under transport.Låt mig först säga att jag lider lika mycket av attse djur behandlas illa som alla de som skrivit till mig i denna fråga. Det ärmycket angeläget att vi får till stånd en ändring av demissförhållanden vi vet förekommer vid vissa djur-transporter i Europa.I har vi en av världens strängaste djur-skyddslagstiftningar och med stöd av den kan vi in-gripa närhelst djur utsätts för onödigt lidande. I Sveri-ge har vi inte den typ av missförhållanden vid djur-transporter som uppmärksammats på andra håll iEuropa. Regeringens ambition är också att det inteskall få förekomma i vare sig nu eller i fram-tiden.Det är emellertid riktigt att nu gällande svenskabestämmelser om skydd av djur under transport inteär mer långtgående än EU:s nuvarande regler. I Sve-rige ankommer det på att medstöd av bemyndigande i djurskyddsförordningen utar-beta detaljerade föreskrifter om djurtransporter. har länge förberett detta arbete men av-vaktat att EU:s gemensamma regler skulle antas.Eftersom detta tycks dröja har nuskickat ut sitt förslag på remiss. bestämmelser som begränsar transporttiden förslaktdjur inom samt också de intervaller inomvilka djuren skall vattnas och utfordras. När ärendet ärfärdigbehandlat skall det notifieras kommissionen.På den sista frågan är mitt svar att jag skall göramitt allra bästa för att förmå mina EU-kolleger attfatta ett beslut i den här frågan som förbättrar djurensvillkor vid transporter. Jag kommer under de närmasteveckorna att besöka flera av mina kollegor i södraEuropa och skall då bl.a. ta upp den här frågan. Jagvill försöka få dem att se frågan från min synvinkel,men jag är naturligtvis också beredd att lyssna påderas argument. Några av dessa argument känner jagredan till. För många medlemsstater är det av storekonomisk betydelse att denna verksamhet får fortsät-ta. I södra finns många stora slakterier ochvissa regioner skulle drabbas av stor arbetslöshet omtransporten av levande djur plötsligt upphörde. Andramedlemsländer är beroende av att få sälja sina djur tilldenna marknad. I botten på detta djurskyddsproblemligger ett grundläggande strukturproblem som det kanta tid att åtgärda. Frågan måste angripas från mångahåll . Det är regeringens ambition att, paral-lellt med att vi arbetar vidare med djurskyddsfrågan,verka för att förändra denna struktur så att det iframtiden inte skall vara nödvändigt att frakta djurlånga sträckor.Anf. 29 ()Fru talman! Jag tackar ministern för svaret och jagkänner tillfredsställelse över att regeringen med mi-nistern i spetsen driver den här frågan så pass hårt iEU.Jag förstår att det finns olika synsätt på djurskyd-det i , från söder där man egentligen inte serdjur som levande varelser, till norr där vi i haren av världens strängaste djurskyddslagar och sätterdjurens hälsa och välbefinnande högt.Det är skrämmande bilder vi har fått se i TV påhur djur behandlas i . Vi har sett kor, grisar,kalvar och senast hästar på väg till . Mankan fundera på vilken kvalitet det blir på köttet.Vi som svenska konsumenter ställer höga krav påde livsmedel som säljs i butikerna och på köttet fråndjur som fötts upp och transporterats under drägligaförhållanden.Det här med EU och reglerna, eller snarare bristenpå regler, är ett stort problem. Det handlar inte baraom djurskyddsproblem, utan det handlar också omstrukturen på arbetsmarknaden, som ministern påpe-kade, och starka ekonomiska intressen.Jag har på den här punkten en fråga. Hur har mi-nistern tänkt påverka sina kolleger i EU? Vilken tids-ram kan det röra sig om innan beslut kan komma?Det är som ministern också påpekade i sitt svar attdet i inte finns regler för hur långa transpor-terna får vara. Men har tagit framdirektiv som är ute på remiss. Det är bra att vi fårde här föreskrifterna.Men i norra kan det ju bli ett stort pro-blem när slakterier läggs ned och man tvingas trans-portera djuren långa sträckor, ibland upp till 35 mil.Det kan ju ta en hel dag.I vissa fall transporteras djur från söder upp tillnorr på grund av brist på slaktdjur och även avelsdjur.Hur kommer det att hanteras? Det är viktigt att före-skrifterna följs.Opinionen har också blivit så stark, även ute i Eu-ropa, där insikten kanske tidigare inte varit så stor omhur djuren egentligen har det och att köttet vi äter blirmycket godare om djuren behandlas väl ända fram tillavlivningen.Svenska folkets opinion märks över allt. Butikernavågar inte annat än att märka livsmedlen, och manbörjar köpa närproducerat i mycket större utsträck-ning. Det här är bra, och jag hoppas verkligen att vifortsätter påtryckningarna ordentligt. Kraven kommerabsolut inte att minska, utan snarare växa här i Sveri-ge, särskilt efter TV-programmen om svenska miss-förhållanden.Det handlar alltså om moraliska aspekter. Djurskall behandlas med respekt, bl.a. därför att vi kon-sumenter har rätt att kräva en anständig djurhållning,som är förutsättningen för bra mat.Jag håller med ministern om att det är viktigt attförändra strukturen, så att långa transporter inte skallvara nödvändiga. Jag hoppas att det gäller för Sverigeockså, eftersom vi har långa avstånd, och att slakterierläggs i glesbygden. Risken är att det bara finnsstorslakterier kvar.Anf. 30 ()Fru talman! Jag vill också tacka för svaret. Detfanns vissa positiva besked i det, men på vissa områ-den gav det anledning till oro.Det som är bra är att nu har utar-betat detaljerade föreskrifter om djurtransporter. Detär oerhört viktigt att vi i går före, visar vägenoch skapar regler just för djurvänliga transporter. Detär en trovärdighetsfråga. Om vi går ut och kräver dethär i måste vi för att vara trovärdiga självaleva upp till de regler och tidsbegränsningar som vikräver.En åttatimmarsregel för djurtransporter och slakt-djur är vad föreslår. Det är vad vikrävde i EU. har fattat beslut om detta.Jag tycker att det är oerhört viktigt att detta sker ocksåhos oss och sker snabbt.Enligt vad jag har förstått har fö-reslagit tidsbegränsningar för transporter av livdjur påmer än . Här är jag litet intresserad av hurjordbruksministern ser på det. Var det inte så, Marga-reta , att det var just en åttatimmarsregel föralla transporter - det var åtminstone vad som gick ut imassmedierna - som krävde inom EU? Detskulle vara bra med ett klarläggande på den punkten.Detta kommer tydligen inte att gälla livdjur i ,och enligt min mening är det oerhört viktigt att vidriver åttatimmarsregeln för samtliga transporter iSverige.Det krävs naturligtvis också övriga insatser. Det ärinte bara att sätta upp en regel. Det finns problem medde längre transporterna, bl.a. till och Norr-land, som nämnde. Det äralltså strukturförändringar som behövs. Här behövsstöd till lokal produktion, stöd till lokala slakterier ochstöd till lokal avel. Det borde vara ganska enkelt att haden inriktningen, med investeringsinsatser och annat.Det skulle vara oerhört viktigt att få ut signaler om attdet skall vara möjligt att få närproducerad mat. Det ären kvalitetsfråga, och det är vad som efterfrågas avkonsumenterna. Det skulle också bli ett mindre sår-bart produktionsmönster. Det skulle självfallet medfö-ra en bättre hantering av djuren.Något som ger anledning till stor oro vad gällerJordbruksverkets förslag, som är ute på remiss, ärförslaget att vi skall anpassa oss till EU när det gällerdräktiga djur, nyfödda djur och nyförlösta djur. För-slaget innebär en klar försämring. Vi kan absolut inteacceptera det. Vi svenskar är ju väldigt lydiga; om EUhar dragit upp riktlinjer följer vi dem till punkt ochpricka, även om våra EU-kolleger inte gör det. Det ärmöjligt att vi inte har rätt att vägra att gå med på lag-stiftning, men då får vi gå fram på frivillig väg ochförsöka få till stånd frivilliga överenskommelser medbranschorganisationen. Det är den vägen som vi i såfall måste gå. Men jag skulle önska att MargaretaWinberg gjorde ett uttalande om att vi på alla sättmåste undvika att försämra reglerna just för dräktiga,nyförlösta och nyfödda djur.Jag har en annorlunda uppfattning i fråga om detskall vara en åttatimmarsregel eller inte i EU. Jag villsjälvfallet ha den regeln. Men om vi inte får till ståndden, vilket vi inte fick nu senast, är det då bättre attblockera en kompromisslösning, som kanske går utfrån en 12-15-timmarsregel? Det skulle vara betydligtbättre för djuren än de regler som gäller , sominnebär transporter på flera dygn.Djurvänner och producenter som jag har lyssnatpå förespråkar en kompromiss , dåman anser att det skulle vara bättre än en blockeringom vi inte får igenom åttatimmarsregeln. Målet måstegivetvis vara en åttatimmarsregel. Men om det integår är det min uppfattning att det är bättre med enkompromiss på vägen fram till det verkliga målet. Jagundrar om det inte är den vägen vi måste gå.Till sist upplever jag, precis som , att det finns ett enormt tryck från kon-sumenterna, som vill välja mat från djur som är djur-vänligt uppfödda, transporterade och slaktade. Då ärdet nödvändigt för konsumenterna att veta varifrånmaten kommer samt med ursprungslandsmärkning. Vivet att det är fråga om frivilliga överenskommelsermed handeln. Men här behövs påtryckningar.Hur ligger det till? Kan jordbruksministern på-skynda utvecklingen med kvalitets- och ursprungs-landsmärkning mer än vad som sker ?Anf. 31 ()Fru talman! är ett avde länder som transporterar mest djur. Vi har trans-porter som går från till varje vecka.De har gått , och enligt en annons har djurenaldrig klagat. Anledningen till att dessa transportergår kan vi naturligtvis diskutera. Det kallas definitivtinte slakttransporter, utan transport av livdjur.Detta är naturligtvis ett problem, därför att om vifår olika regler för transport av slaktdjur respektivetransport av livdjur kommer vi inte att transporteramycket slaktdjur alls i det här landet, utan då kommeralla djur att heta livdjur. De kommer att leva påden ort där de skall slaktas. Det blir välen fråga om etik och moral hur länge djuren måsteleva på den nya orten för att inte kallas slaktdjur närde kommer dit.Såvitt jag förstår av det nya förslag som har lagtsfram är det 24-timmarsregeln som gäller. Jag menaratt är för lång tid.Jag menar också att de regler vi har för livdjur ochslaktdjur skall vara likvärdiga i tiden. Ett djur mår intesämre av en transport till ett slakteri än av en transporttill en ladugård - det förstår inte djuret. Det skall varasamma regel. Det skall inte finnas möjligheter fördem som transporterar att så enkelt gå förbi en brabestämmelse. Om det skall vara förslaktdjur, skall samma sak gälla för livdjur.De transporter som går till i Norrlandfrån går naturligtvis därför att slaktpriset på nötär högre per kilo om man slaktar i Norr-land än om man slaktar i . Men man slaktar intede skånska djuren, utan de säljs som livdjur till ladu-gårdar, och det finns en rejäl omsättning av de norr-ländska djuren. De går alltså ganska snabbt till slakt.Såvitt jag förstår, går transporten från fredagskvälltill i bästa fall , i sämsta fall måndags-morgon, innan man är framme. Djuren står i trans-portvagnen . Man måste göra rast därför attkörschemat kräver det, men djuren kommer inte ut.Det finns ingen möjlighet till omlastning. Om vi skallfå ett slut på det här måste de regler som införs varatuffa.Jag vill fråga : Kommer det attbli olika regler för slaktdjur och livdjur och i så fallvarför?Anf. 32 Jordbruksminister ()Fru talman! pratade omde uppenbara missförhållanden som vi alla har blivitupprörda över och om hur man kan komma till rättamed dem. Jag anser att det bästa är att vi får gemen-samma regler. Det gick inte att få sådana senast, ochSverige var ett av de länder som blockerade ett ma-joritetsförslag.Jag fattade beslutet att göra det, därför att jag an-såg att jag inte hade mandat från att åka tillBryssel och medverka i ett beslut som så uppenbartstred mot den svenska djurskyddslagen - det gjordedet. Jag sade bl.a. i mitt inlägg att vi skall föra dis-kussionen i först, i - såsom vi hargjort här - och på annat sätt.Kärnfrågan, som man självfallet måste ställa sig,är denna: Är dåliga beslut bättre än inga beslut alls?Ett dåligt förslag, som det franska kompromiss-förslaget, betyder att vi sänker våra krav i Sverigerejält. Om man å andra sidan ser till hela den europe-iska unionen blir det en förbättring totalt sett. Det härär en något delikat och kontroversiell frågeställning.Men jag är, precis som sade, natur-ligtvis beredd att delta i ett kompromissförslag, dockinte av den dåliga art som det franska ordförandeska-pet lade fram.Nu blir det ett möte , och vi ärmånga som kommer att försöka påverka den franskeordföranden att ta upp frågan igen. Vi hoppasatt han skall lägga fram ett något bättre förslag, därföratt det som ligger kan vi inte acceptera - lika litet somTyskland, , eller Finlandaccepterar det. Vi är fullständigt överens om att det ärför dåligt för att vi skall kunna anta det. Då blockerarvi det, så att säga.Detta har också inrikespolitiska aspekter i Frank-rike. Man kan hoppas att jordbruksminister iFrankrike ser sig tvingad att hitta en lösning, på grundav att det strax är presidentval. Att misslyckas engång till skulle vara en stor nesa för det franska ord-förandeskapet. Vi har kanske sådana möjligheter. Detkan i och för sig vara ett skäl till att han är ovillig attta upp frågan igen, därför att han ser att det är svårt attnå ett resultat.Ingbritt Irhammar tog upp förslaget om dräktiga,nyfödda och nyförlösta djur och undrade vad jag tän-ker göra åt det. Det är helt riktigt att det på de områ-dena finns gemensamma regler i EU. Huvudregeln ärden att vi är tvingade att acceptera det.Vi kan inte ha nationella särbestämmelser. Syste-met tillåter inte det. Vi får finna oss i det och i ställetförsöka ändra reglerna på plats i . Det skall jagförsöka göra.När det gäller konsumentfrågor och märkning villjag säga att det är glädjande att konsumentopinionennu har kommit i gång. Man kan hoppas att det spridersig så att den omfattar även andra frågor som är vikti-ga för konsumenterna. När det gäller kött och märk-ning lyckades inte den förra regeringen få gehör förursprungsmärkning. Det ansågs vara ett handelshinderoch snedvridning av konkurrens.Jag har tillsammans med , som ärkonsumentminister, bjudit in köttbranschens olikaorganisationer till ett möte . Vi skalldå försöka förmå dem att göra frivilliga märknings-bestämmelser. Jag är ganska övertygad om att detkommer att gå bra. I dagens läge inser branschen attde har allt att vinna på att beskriva om kött är produ-cerat i eller om det är importerat. Vi kansedan inte tvinga människor att köpa svenskt, menkonsumenterna skall ha ett verkligt val. Det har kon-sumenterna först när de vet hur den svenskproducera-de och den importerade fläskkotletten har haft detinnan den kommer till butiken. Den medvetenhetenönskar jag att konsumenterna skall få. Det är av detskälet som jag i årets budgetproposition har ett nyttanslag, en reform i dessa dystra tider. Det är en re-form på 30 miljoner som skall användas dels till kon-sumentfrämjande åtgärder dels till åtgärder för mark-nadsföring av svensk mat.I bestämmelser, som man nu ar-betar på, föreslår man att tiden för transport av slakt-djur från avsändningsorten till bestämmelseorten fårvara högst . När det gäller livdjur föreslås attintervallen för vattning och utfordring anpassas efterdjurslag.