prot · GI09112 · 1995-05-31 00:00:00 — Dessa har natur-ligtvis inte kommit till för sin egen skull. De harkommit till för att göra det möjligt att granska hurskattemedel används och för att undvika misstankarom otillbörligt gynnande och därmed för att tillförsäk-ra regeringsmakten allmänhetens förtroende när detgäller oväld i ämbetet.Granskningen av Per fögderi visar tydligtatt han inte levt upp till de krav som rimligen kanställas. I den mycket omfattande utredning som hargjorts av utskottskansliet påvisas mycket stora bristeri departementets upphandling av i synnerhet konsult-tjänster. Dokumentationen var bristfällig och sättet atthandla upp tjänsterna likaså. Kravet på anbud ochklara specifikationer har inte efterlevts.Utan vare sig tillfredsställande dokumentation el-ler regelmässig upphandling förelåg ett frekvent brukav , tidigare ägt av departementets egenstatssekreterare. Jag tycker att detta ger en mycketbesk eftersmak. Företaget fick utanformell upphandling iersättning för tjänster. Detta, herr talman, kan intebetecknas som något annat än ett systematiskt gyn-nande av ett enskilt företag.I sin förklaring har Per pekat på kompe-tens och kunskaper hos och på att före-taget har levererat tjänster av hög kvalitet. Jag ifråga-sätter inte detta, men det är ju inte alls det somgranskningen gäller. Det vi har att granska är om PerUnckel i sin hantering, styrning och kontroll agerat såatt inga misstankar om otillbörligt gynnande kan fö-religga, och så att verksamheten kan följas i dokumen-tation. Och, herr talman, granskningen visar att PerUnckel har lett verksam-het på ett sätt som hotar att undergräva allmänhetensförtroende för lag och reglemente.Per kände till statssekreterare . Jag menar att kopplingen mellan och företaget borde ha fått PerUnckel att kräva mycket stor noggrannhet i uppgörel-ser just med , men så var inte fallet.Jag har valt att uppehålla mig speciellt vid företa-get , därför att det är ett så klart ochtydligt exempel. Men vi vet ju, genom den omfattandeutredning som har gjorts, att det finns många fleranmärkningsvärda upphandlingar.Det sätt på vilket Gramma anlitades som viktigas-te leverantör av kreativa tjänster saknar enligt minmening helt den affärsmässighet som departementetenligt regelverket hade att leva upp till.Grammas inträde på scenen började ju med ett an-bud som i pengar var ett ganska begränsat uppdrag.Till denna upphandling inbjöds tre stycken till Mode-raterna och näringslivshögern närstående kampanjbo-lag - Gramma, JKL och KREAB. , tydligendagen efter, fick också ARE en inbjudan.Uppdraget gick till Gramma, som efter den förstaordern får allt större uppdrag. sker detta faktisktutan vare sig anbudsförfarande, skriven motiveringeller dokumentation. Verksamheten rullar på.Mot bakgrund av de nära personsamband som fö-relåg mellan ledning ochGramma ligger misstankar om otillbörligt gynnandenära till hands. Dessa misstankar stärks också av attstora order lagts ut på just detta företag, utan vare siganbud eller dokumentation.I missivskrivningar anförsatt det material beträffande departementets anlitandeav Gramma som ställts till utskottets förfogande är avden beskaffenheten att de enskilda upphandlingstill-fällena inte fullständigt kunnat kontrolleras på etttillfredsställande sätt.Jag menar att det just beträffande Utbildningsde-partementet till allt detta kan läggas en rad ytterligarekonsultupphandlingar som brustit i såväl dokumenta-tion som formell hantering. Det förbättrar inte situa-tionen.Jag menar också att det är departementschefensansvar att styra och leda sin verksamhet.Utifrån det anförda kan jag bara dra en slutsats,nämligen att f.d. statsrådet sätt att somchef för styra departemen-tet och handläggningen av bl.a. känsliga upphandling-ar är värt klander.De nämnda upphandlingarna lämnar från formelloch, därmed också konstitutionell, synpunkt väldigtmycket att önska. Det handlar om allvarlig försumlig-het i hanteringen, kontrollen och styrningen och omatt konsultupphandlingarna tilläts utan krav på anbudeller ens skriftlig dokumentation.Per handläggning av konsultärendena hardärför också föranlett misstro hos allmänheten motregeringsmaktens oväld. Vi menar att bristerna är såallvarliga att Per därför inte kan undgå kritik.Anf. 31 () replikHerr talman! Jag har här tre synpunkter.Ingvar sade att man ensidigt gynnade ettenda företag. Ja, men den nuvarande socialdemokra-tiska regeringen gynnar fortfarande, utan ny upp-handling, samma företag. Man tycks gilla produktenoch har inte gått ut på marknaden för att handla uppen ny produkt, utan man fortsätter - för att användaIngvar ord - med detta ensidiga gynnandeav enskilt företag utan förnyad upphandling. Vidaresäger att "verksamheten rullar på"för den socialdemokratiska regeringen.Jag vet inte om befann sig ikammaren när jag talade om det personsamband somfanns mellan en statssekreterare och Gramma. Jagredovisade att denne statssekreterare inte hade någotmed upphandlingen att göra. var överhuvud taget inte inblandad, utan all upphandling lågpå . 32 () replikHerr talman! Argumentet att den socialdemokra-tiska regeringen inte avbröt den härkontakten är väldigt dåligt. Jag menar att det natur-ligtvis skulle ha varit lika fel av en socialdemokratiskregering att hastigt bojkotta ett företag därför att detär aktiva moderater som leder det som det var fel avdet moderatledda departementet att favorisera sammaföretag.Jag tycker inte att förklaringen håller att man i endepartementsledning som jobbar så mycket tillsam-mans säger att formellt får det vara en annan statssek-reterare som tar besluten.När vi talar om den här granskningen är det någrasaker som det är väldigt viktigt att slå fast. En är atthela den här granskningen har varit väldigt omfattan-de. Jag tror att det rör sig om sammanlagt 390 sidor iKU:s material. Det har funnits brister också i andradepartement, och det har funnits brister under denförrförra regeringens tid. Men det var ändå närgranskningen kom att avse Utbildningsdepartementetunder Per ledning som de riktigt stora förse-elserna uppdagades.Jag tycker att agerande under förravårens granskning väldigt tydligt visar hur allvarligtni själva då bedömde situationen. Varför drog niannars i gång försöken att mörklägga hela gransk-ningen över valet?Redan när ni lyckades få Ny demokrati med er påen vidgning av granskningen tillbaka i tiden visste niju att det under den socialdemokratiska regeringstideninte fanns några så här allvarliga förseelser som kundejämföras med dem som hade skett i Per de-partement. Ni var helt enkelt rädda för att uppgifternaom hur Per hade skött sitt fögderi skulle be-kräftas i valrörelsen.Anf. 33 () replikHerr talman! Jag skall inte kommentera IngvarJohnssons historieskrivning, vilken naturligtvis äralldeles befängd. Men jag vill läsa innantill vad somsägs när det gäller granskningen av dokumentationenunder den tidigare socialdemokratiska regeringen. Detsägs t.ex. att avsaknaden av dokumentation gör attbedömning av upphandlingsförfarande inte kan göras.Dokumentationen var alltså mycket bristfälligockså under den tiden. Per och hans departe-ment ärvde den bristfälliga dokumentationen. Jag harmedgett, och det gör vi också i reservationen, att detvar en bristfällig dokumentation, vilket dock rättadestill. Vi har inte kunnat finna att den på något sättförorsakade ekonomiska problem. Att dokumentatio-nen var bristfällig är alltså rätt.Anf. 34 () replikHerr talman! fortsätter med sin väldigtmärkliga argumentering. Per vidtog av sin tid i regeringen en rad åtgärderså att säga under galgen när det var känt var KU varpå väg att hamna i sina undersökningar. Skall han haberöm när han har skött verksamheten på ett så klan-dervärt sätt under hela den övriga regeringstiden?Inger jämför återigen den socialdemokratis-ka tiden med vad som har skett under Per tid.Men återigen blandar hon bort korten. Det fanns intedessa stora upphandlingar utan dokumentation. Detfanns inte dessa personsammanhang. Det fanns ing-enting som var så allvarligt och som kan jämförasmed hur det blev under Per tid.När jag följt det här väldigt omfattande ärendethar jag ställt mig frågan: Hur kunde detegentligen bli så att man kom att hamna så snett ochatt Per kom att hamna i den här röran? Jagtror att det litet grand handlar om att man tappadeproportionerna efter valet . hade det vunnits,och skulle man genomföra den moderata skolpoli-tiken. Här kunde gamla moderata kompisar bidra medhäftigt material. Att det kostade en del och att grän-serna för skattepengar tänjdes - ja, vadå? Det handla-de om upphandling med närstående företag där med-arbetare hade starka intressen. Det var känsligt, mende gjorde ju så fint material - så vadå?I sitt politiska nit glömde Per , menar jag,sitt ansvar som departementschef. Han glömde ocksåatt det krävdes oväld i detta ämbete.Anf. 35 ()Herr talman! har tagit upp detkanske viktigaste i de här ärendena, så jag skall intebli så långrandig. Vi har haft en oerhört omfattandegranskning av upphandling av konsulttjänster, framförallt kring den borgerliga regeringen . Dethar funnits brister i många departement, men underPer har bristerna i Utbildningsdepartementetvarit mycket stora och mycket allvarliga. Man harhamnat i en situation där man befinner sig i en gråzonmellan vad som är lagligt och vad som är olagligt.Risken är uppenbar att den här typen av agerande påett mycket olyckligt sätt blir en grogrund för mygeloch kamrattjänster. Det är viktigt att vi tar avståndfrån det sättet att agera och att vi mycket hårt hävdarde regler som gäller för upphandling av konsulttjäns-ter i . Där tycker jag åtminstone att majorite-ten i KU har tagit ett ansvar.Jag skall läsa några brottstycken ur skrivningen ibetänkandet från utskottet som alla, även Moderater-na, är överens om:"Endast undantagsvis finns skriftlig dokumenta-tion av offerter, avtal, eller överenskommelser omuppdragets inriktning och omfattning och de ekono-miska villkoren för uppdragets genomförande. ---Granskningen från utskottets sida har mot dennabakgrund fått inskränkas till att kontrollera om någonskriftlig dokumentation över huvud taget finns somkunnat ge en bild av vad som förevarit i de enskildaupphandlingsfallen. Dokumentationen omfattar prak-tiskt taget genomgående endast fakturor.---I ett par fall har frånvaron av avtal eller annanformell överenskommelse om villkoren för uppdra-gets genomförande vållat problem för departementet.Av handlingarna i ärendet har framgått --- att i två fallhar det förhållandet att ersättningssumman inte i för-väg har bestämts fått till följd att departementet ochuppdragstagaren börjat förhandla om beloppet förstdå fakturan har överlämnats. "Det här tycker jag är en skrämmande bild av hurdet går till i ett departement som i själva verket bordevara ett föredöme för statliga myndigheter och andranär det gäller hur upphandling skall skötas. Med tankepå detta är det naturligt att en majoritet i KU påpekaratt det finns skäl att rikta kritik mot Per . Jagtycker att det är synd att borgerligheten inte har klaratav att följa efter.Utövandet av statens ägande(avsnitt 10.1.3)Anf. 36 ()Fru talman! Finanskrisen kom att skaka hela detfinansiella systemet i . KU:s granskning nuvisar med all önskvärd tydlighet att den dåvaranderegeringen , trots insikt omägarrollen och betydelsen av en kompetent styrelse,inte vidtog några åtgärder för att undvika kraschen istatligt ägda Nordbanken. En ansvarslöshet och enformlöshet präglade statens agerande.Under den period då problemen grundlades hettede ansvariga statsråden och . Det är dessa som med sin låtgåmentalitet bärdet politiska ansvaret för kraschen i den statligt ägdabanken.Finanskrisen inleddes i ochmed att stora förluster konstaterades i Nordbanken.Till dags dato har krisen lett till utgifter för staten påtotalt , fördelade med 1 miljardkronor på Första , med 24 miljarder kro-nor på - nu en del av Nordbanken - samt med40 miljarder kronor på Nordbanken.Till följderna hör också ett antal anmälningar tillkonstitutionsutskottet av vilka den kanske viktigasteberör utövandet av ägandet i Nordbanken, som statenägde till 70 %.Det är först efter mycken envishet från oss mode-rater som en relativt omfattande granskning har skett.Den har tyvärr begränsats av att Nordbankens förreordförande har vägrat låta sig utfrå-gas i KU.Fru talman! Granskningar i efterhand av skandal-artade affärer ger lätt bilden av att det är lätt att varaefterklok och att det först är i efterhand som det gåratt säga vad som skulle och borde ha gjorts. Jag hardärför i min och granskning koncentre-rat mig på följande huvudfrågor.1. Var man i departementet medveten om vilkakrav ägarrollen medförde?2. Vilken strategi hade regeringen vad gäller sty-relserekrytering?3. Vilka direktiv gavs till styrelse och bolags-stämma?Vad gäller den första frågan om medvetenhet omägarrollen fanns det tidigt diskussioner om vilka kravsom skulle ställas av ägaren. tillsattesexempelvis , vars betän-kande kom . Där beskrivs utförligt styrel-sens ansvar.I ett KU-förhör angående köp av sade : "Jaghar kommit till den slutsatsen att vi bör bättre utveck-la roll som ägare." Vid KU-förhören fick vi klargjort att inget mer händeunder det år som satt kvar som minis-ter.I februari 1990 kom en proposition om ägande ibanker och andra kreditinstitut. I denna skrev OddEngström: "Avsaknaden av en möjlighet till äga-ringripanden skulle kunna konser-vera en inkompetent företagsledning till men inteendast för lönsamheten och aktievärdet utan ytterst förbankens säkerhet och sundhet. "Vi kan alltså konstatera att alltmedan /Nordbankens ledning styrde längre in i mo-raset av tvivelaktiga krediter, fanns i regeringen eninsikt och diskussion om vikten av en stark och tydligägare. Men man gjorde inget, fast man insåg betydel-sen.Den andra frågan gäller styrelserekryteringen. Ad-vokaten skriver i en rapport om styrel-seansvar m.m. till : "I ett fall somdet nu aktuella, där en aktieägare (staten) har varithelt dominerande, kan antagas att ett övervägandeantal av styrelseledamöterna valts därför att de haftnågon kunskap eller erfarenhet som huvudaktieägarenansåg sig behöva i styrelsen. Om huvudaktieägarenskulle ha utsett en styrelse efter andra normer änlämpligheten att fatta kreditbeslut och i övrigt leda enbank kan dock med visst fog hävdas att aktieägarentill viss del har sig själv att skylla för misstag sombegås i detta avseende. "Hur hade då staten sett till att styrelsen haft erfor-derlig kompetens? Vid KU-utfrågningen visade detsig att staten under tid aldrig gjordenågon egen bedömning av styrelseledamöterna eller,med Feldts egna ord: "Förslagen på hur styrelsenskulle förnyas kom uteslutande från bankstyrelsensordförande och verkställande direktören." Bankled-ningen rekryterade själv sin styrelse efter egna kriteri-er och staten utsåg snällt dem som banken ville ha.Man kan förmoda att en kritisk hållning till den egnaverksamheten inte var det första banken efterlyste.Kjell-Olof och sedan har somministrar haft det reella ansvaret att från ägarens sidatillse att banken fick en lämpad styrelse. hade detformella ansvaret, men de reella kontakter sköttes avnågon annan, nämligen av . litade på attbanken själv föreslog en kompetent ledning. trodde först att gjort det och såg ingenanledning till förändring. Det var först när förlusternaexploderade som såg till att byta ut deflesta av dem som han formellthaft ansvar för valet av.Vad gäller den tredje huvudfrågan om eventuelladirektiv till bankledningen har utfrågningarna klar-gjort att alla reella kontakter under , , skedde vid sidan av bolagsstäm-morna. Stämman hanterade bara de formella ärende-na. De reella överläggningarna skedde vid direktakontakter mellan och bankledningen.Inför bolagsstämmorna var Kjell-OlofFeldt på väg ut ur regeringen och in.Skiftet skedde . hade inga kon-takter inför stämmorna och ,och hade helt andra saker för sig ochtrodde att hade skött den detaljen. Inga kontak-ter togs alltså inför dessa stämmor från ansvarigastatsråd.Alla kontakter mellan ministrarna och bankled-ningen, , skedde muntligen. I och medatt har vägrat komma till konstitu-tionsutskottet för utfrågning har en ordentlig genom-lysning av vilka kontakter som tagits och vilka direk-tiv som givits inte blivit möjlig att göra. Uppgifternaom begränsade uppdrag samt atthans uppgift, enligt direkt uttalad av ägarenstaten, var att ombesörja de övergripande strategiskafrågorna i banken, inte syssla med kreditgivning, hardärför inte varit möjliga att kontrollera.Först när förlusterna offentliggjordes och det blevuppenbart att en uppröjning behövde göras ageradeAllan . Då avsattes den gamla ledningen ochen ny tillsattes. Då formulerades krav på kompetens.Då agerades det. Inför de första kapitaltillskotten isamband med maktskiftet efter valet rådde ock-så en politisk enighet, den s.k. samlingsregering somdet har pratats om. Men det var alltså först i uppstäd-ningsfasen.Fru talman! Ansvaret för de gångna gärningarna ärtydlig. Det bärs i stor omfattning av . Därför riktar vi moderater berätti-gad kritik mot dem i KU, vilket också Centerpartietoch gör. Kostnaderna för finanskrisen fårskattebetalarna till stor del bära.Fru talman! Låt oss ta lärdom. Låt oss formuleraen ägarpolicy för statens ägande av företag. Låt intedetta hända igen.Anf. 37 ()Fru talman! Bankkrisen i har kostat skat-tebetalarna många dyra pengar. Många tiotal miljar-der har den kostat. I alla de diskussioner som har förtskring detta har man ofta sagt att ingen kunde förutsedessa problem. Ingen av oss som då hade möjlighetenatt påverka visste vad t.ex. kreditavregleringen skulleinnebära. Men det var inte sant.Det var helt uppenbart, bl.a. under den utfrågningvi hade med , att varfullt medveten om vad en omfattande kreditavregle-ring, som den han och socialdemokraterna m.fl. ge-nomförde , skulle innebära för ris-ker för det svenska bankväsendet. På direkt frågasvarade han mig: Jo, vi kände till de problem somfanns i t.ex. och , att det kunde innebärastora förändringar på fastighetsmarknaden osv.Jag menar att det finns en person som har ett stör-re ansvar än någon annan för bankkrisen i ochför att skattebetalarna har tvingats punga ut med alladessa pengar. Det är nog faktiskt hade möjligheten att påverka, i sin egenskap avfinansminister och genom att han hade kontroll överFinansdepartementet och ansvarade för ägandet avNordbanken - den bank som kom att lida de allrastörsta förlusterna i bankkrisen.Han hade kunnat gå in och utöva ett aktivt ägande,sett till att man på Nordbanken faktiskt tänkte översituationen med de ökande riskerna. Men ingentinggjordes för att förhindra den kris som uppstod i Nord-banken. För detta måste man utsätta kritik.Den passiva ägarroll som har utmejslats på mångahåll inom svenska staten är uppenbart farlig. Skall viha ett statligt ägande över huvud taget måste det utöv-as i ett aktivt ägarskap. En passiv ägare är en dåligägare. Det här exemplet visar det tydligare än någon-sin. För framtiden tycker jag att socialdemokraternamåste ta detta oerhört allvarligt. Är man ägare är manockså ansvarig. Man kan inte skylla på andra efteråt.Anf. 38 ()Fru talman! Utskottet skriver i sin bedömning attstaten har varit väl passiv i sin ägarroll. En stor del avvårt betänkande när det gäller det här området gårockså ut på att föra en framåtsyftande diskussion. Viförsöker säga: Hur skall statens ägarroll i framtidenkunna förbättras? Det finns en mängd inbyggda pro-blem i statens roll som ägare.Å ena sidan gäller samma regler som för andraaktieägare när staten äger aktier. Å andra sidan ärstaten i en annan roll den som utfärdar bl.a. sådanalagar som gäller för banker, t.ex. bankaktiebolagsla-gen. Därmed är staten som ägare i en suverän positionjämfört med privata ägare av banker.När jag lyssnade till tvärsäkra upp-fattning om när finanskrisen började kom jag att tänkapå ett TV-program av som jag sågförra sommaren. Nattcafé tror jag att det hette. CarlBildt var gäst. Det var i valrörelsen, och i full gång med att försöka få i gång en argumen-tation för den borgerliga regeringen. Han blev avbru-ten av som sade: Men, ,har det varit socialdemokra-tiskt styre och borgerligt styre, har ni inte i allafall ett delat ansvar för det som varit? Kan du verkli-gen skylla allt på socialdemokraterna?- Nej, fick Bildt hålla med om. Sedan blev det enannan, djupare, mer analyserande diskussion om Sve-riges problem.Att vi i efterhand kan se att det under de senaste15, 20, 25 åren på många områden har förts en politiksom vi nu tycker borde ha varit annorlunda är ettgemensamt ansvar som vi får ta. tvär-säkerhet när han säger att finanskrisen inträffade justdå , och var ansvariga statsråd är inte med sanning-en överensstämmande, i den mån det finns någonsanning. Det är i varje fall inte överensstämmandemed en seriös analys av vad som faktiskt har hänt.Det vi skriver om i vårt betänkande är också attunder större delen av 80-talet, när statens ägandeutövades på ett icke formaliserat sätt, var bankensutveckling mycket positiv. Den var jämförbar med deandra bankerna, de privata affärsbankerna och före-ningsbankerna. Över huvud taget var utvecklingenmycket bra.Vi konstaterar också att när väl problemen blevuppenbara, , agerade staten alltmer kraft-fullt. Detta fortsatte sedan under den borgerliga rege-ringen, under , men framför allt underBo Lundgren. Det har visat sig vid de utfrågningaroch de diskussioner vi har fört i utskottet, även BoLundgren har uttryckt det så, att där tog partierna iSveriges riksdag ett gemensamt ansvar.Jag delar naturligtvis och allamedborgares inställning att man kan känna en vredeoch en slags hopplöshet över att inte få utkräva ansvarefter den finanskris som har drabbat det svenska sam-hället så hårt. Men då måste vi också säga att det inteär ett brott mot den svenska konstitutionen att föra enpolitik som i efterhand visar sig inte ha varit heltlyckosam.Vi skriver också i vårt betänkande att vi utgårfrån, och det visade också de utfrågningar vi har haftmed och , att staten måsteformalisera sin ägarroll på ett helt annat sätt i framti-den. Man skall klart säga om man har andra förvänt-ningar på de företag som staten äger än man skulle hapå privata företag. Om man har förväntningar att deskall bedriva en viss regionalpolitik, att de skall tahänsyn till det och detta skall det klart anges i dedokument och policybeskrivningar som skall styraföretagen. I övrigt, om företagen skall vara statligabara för att balansera upp den privata marknaden, ochi övrigt bedriva sin verksamhet som vilket privatföretag som helst, skall statens ägarroll vara precislika passiv eller aktiv som vore det privata företag.Detta är på gång inom . har ett särskilt ansvar att följa upp detta.Jag vill också säga att vid ettflertal tillfällen har granskat och diskuterat de härfrågorna . På ett mycket aktivt ochgenomlysande sätt tror jag att varenda detalj i finan-skrisen, i vart fall vad avser bankerna, är genomlystoch diskuterad. Den har också blivit föremål för riks-dagsbeslut. är inget organ somöverprövar riksdagsbeslut, gubevars. Vill riksdagenföra en annan politik än tidigare gjort, fårriksdagen komma fram till det själv.Fru talman! Avslutningsvis vill jag framhålla attkonstitutionsutskottet har gjort en mycket kritiskbedömning av statens roll som ägare. Vi har fram-hållit behovet av förändringar inför framtiden.Anf. 39 () replikFru talman! Jag håller naturligtvis med om att inte kan kritiseraeller gå in och granska riksdagsbeslut. En dålig politikär inte det som vi skall kritisera eller granska.Men det vi kan granska är om staten i sin egen-skap av ägare har tagit det ansvar som man måstelägga på staten som ägare. Där har konstitutionsut-skottet en klar möjlighet och en uppgift att följa uppdet som har hänt. Där menar jag att staten inte hartagit sitt ansvar.Det finns naturligtvis många som är ansvariga förfinans- och bankkrisen i . Men givet, som jagser det, är att måste åläggas ett störreansvar än många andra på grund av att han leddeFinansdepartementet just dåman genomförde kreditavregleringen.