prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — FN:s närvaro i landetförbättrade också till en början det politiska läget ochavhjälpte delvis den totala laglöshet och upplösningsom rådde där efter diktatorn fall och derivaliserande krigsherrarnas strider om makten.Men förhandlingarna som syftar till att främja enpolitisk försoning går alltmer trögt, och den natio-nella försoningskonferens som skulle leda till att eninterimsregering bildades har uppskjutits på obestämdtid. Säkerhetsläget har också försämrats, framför allt ihuvudstaden, och risken för ett uppflammande inbör-deskrig är överhängande när FN-trupperna lämnarlandet. En beredskap för snabba katastrofinsatser ärnödvändig.I kan vi däremot efter det grymma ochförödande inbördeskrigets slut nu sehur övergångsregeringen trots en del svårigheter sökerleda landet mot demokrati. hölls valtill den konstituerande församling som skall anta dennya konstitutionen, och allmänna val till ett nytt par-lament planeras att hållas under detta år.Det finns dock fortfarande motsättningar mellanetniska och politiska grupperingar, och det är viktigtmed stöd till den fortsatta demokratiskaprocessen.Eritrea är nu efter folkomröstningen se-dan ett självständigt land. En ny konstitution håller påatt utarbetas, och allmänna val planeras att hållasinom . Även här har ett ansvar att bidratill att den demokratiska processen kan gå vidare.Allt fler länder i inför nu flerpartisystemoch håller eller planerar fria val. Särskilt glädjande ärden positiva utvecklingen i efter parla-mentsvalet . Trots ekonomiska svårigheteroch en utbredd laglöshet finns hos regeringen och hosfolket en stor optimism och beslut-samhet att övervinna problemen.Också i genomfördes förraåret häftiga inbördesstrider deförsta fria parlaments- och presidentvalen, men situa-tionen i landet är bräcklig, och omvärldens stöd ärnödvändigt.Att vägen mot demokrati kan vara både lång ochsmärtsam visar utvecklingen i . Efter de all-männa valen 1992, som gav det regerande MPLA-partiet en majoritet i nationalförsamlingen, tog op-positionspartiet åter till vapen och svåra stri-der utbröt som ledde till flera hundratusen människorsdöd och mer än två miljoner människor på flykt.En ny vapenvila framförhandlades under slutet avförra året, och FN planerar nu att sända en ny freds-styrka till för att övervaka freden och demo-biliseringen. Det är viktigt att denna plan får med-lemsländernas fulla stöd.Även de svåra konflikterna i och Rwandamed fruktansvärda brott mot mänskliga rättighetersom följd behöver FN:s hjälp för att långsiktigt kunnalösas. Och, herr talman, har genom det nya poli-tiska läget i världen nu en möjlighet att ingripa mothot, mot internationell fred och säkerhet runt om ivärlden. FN kan nu också ingripa vid interna kriserdär massiva övergrepp mot mänskliga rättigheter sker.Dagens situation visar också att FN är inblandat ien rad länder som övervakare och medlare vid pågå-ende fredsprocesser och demokratiseringssträvanden itidigare diktaturer runt om i världen. ställsallt fler krav på organisationen från nationer och olikafolkgrupper i världen att FN skall engagera sig för attåstadkomma hållbara lösningar när nya hot och kon-flikter uppstår.För att så skall ske behöver FN reformeras. I inte den kraft och auktoritet som världen behö-ver. och de övriga nordiska länderna hartidigare tagit fram förslag som kan bidra till att stärkaFN:s roll som konfliktlösare och fredsbevarare. Menäven förslag som bidrar till prioriteringar av verksam-heten, hårdare kontroll av sekretariatet och förbättradbudgetdisciplin har tagits fram. En nordisk resolutionom reformer på det fredsbevarande området har ocksåantagits av generalförsamlingen.Anf. 93 ()Herr talman! Utrikesministern berörde FN ochBosnien-Hercegovina i sitt tal under förmiddagen.Det tänker jag också göra.Bosnien-Hercegovina måste garanteras rätt att be-stå som stat, sade utrikesministern. Frågan är om detär samma stat som 1992 som utrikesministern avser,eller om vi skall få se flera förslag till styckningar.Om något sådant skulle bli verklighet skulle det mednödvändighet att leda till nya konflikter.70 % av yta ockuperas avstyrkor som inte accepteras av befolkningen, elleråtminstone inte av en alldeles övervägande majoritetav befolkningen, om vi skall vara överdrivet försikti-ga. Det är president som måsteanses vara skaparen av detta läge.Bosnien-Hercegovina är en stat som är medlem avFN. Formellt kan detta tyckas innebära en solklarsituation. Folkrätten, som vi alla värnar om - dennämnde även utrikesministern - innebärbl.a. följande:1. att varje lands territoriella suveränitet respekte-ras,2. att gränser inte får flyttas genom väpnad ag-gression,3. att FN ges möjlighet att ingripa när en med-lemsstat utsätts för aggression.4. att varje medlemsstat har rätt till självförsvarvid ett väpnat angrepp.Vi kan se att FN:s närvaro inte har förhindrat fort-satt våld. Krigsherrarna accepterar inte FN:s närvaro.Grunden för fredsbevarande operationer är naturligt-vis att det finns en fred att bevara och att FN:s närva-ro är accepterad av de parter som befinner sig i kon-flikt.Vapenembargot har omintetgjort möjlighet att försvara sig. En förhandlingslösning förefaller av-lägsen, för att uttrycka det litet rått.Som representant för har jag ingaförslag som löser detta inom en nära tid. Men detfinns ändå vissa saker som vi borde kunna vara över-ens om, t.ex. att stödja oberoende medier i . De summor som behövs för ett sådantstöd torde inte vara särskilt stora om vi jämför medmånga andra utgifter i vår budget.Vi borde också på ett mer kraftfullt sätt än hittillsöka det humanitära stödet till Bosnien-Hercegovina.Ett sådant ökat stöd skulle inte behöva stupa på att detkostar för mycket.Vidare borde ta initiativ till att utforma eninternationell återuppbyggnadsplan för det forna Ju-goslavien.Det här är åtgärder som kan ligga nära i tiden. Detborde finnas möjligheter att vidta dem utan att någrahar skiljaktiga meningar.Herr talman! Kommissionen för globalt samarbeteoch ledarskap, där hade en ledanderoll, har kommit med sin rapport. Låt oss hoppas attden svenska versionen av den här rapporten kommeratt stimulera svensk debatt om FN:s framtid.FN har 185 medlemsstater. säkerhetsrådets roll förs alltmer intensivt. Viväntar alla på att , som världens mest folkrikanation, kommer att kräva en plats i säkerhetsrådet. Viväntar därmed med viss bävan på reaktion.Vi har självfallet ett ansvar att se till att även får en plats i säkerhetsrådet. Vad betyder detför relationerna mellan och ?Liksom i tidigare diskussioner kvarstår sådana härkomplicerande faktorer som inte kommer att görareformeringen av säkerhetsrådet särskilt lätt.FN som ett organ för stormakterna kommer vi attfå se mer av. Det är jag helt övertygad om. Så längeUSA bidrar av den reguljära budgeten ochöver till budgeten för fredsbevarande operatio-ner kommer naturligtvis en sällsynt och, jag vill säga,förfärande i antingen att setill att stöden dras in eller att man får valuta för sinapengar. Detta är återigen en situation som vi behöverbelysa både i svensk debatt och internationellt. Härhar en roll att spela.Anf. 94 ()Herr talman! Jag tänker ta upp frågan om FN:sställning och det förtroende eller kanske rättare sagtden brist på förtroende som organisationen har blandallmänheten, även hos svenska folket.För inte så länge sedan besöktes riksdagav FN:s generalsekreterare. Det var ett ganska stortjippo. Alla verkade nöjda med i stort sett allt. Menhur ser det ut i verkligheten?I slutet av var alla överens omatt FN behövdes. Alla hoppades också att FN skullelyckas med sina gärningar. Men, herr talman, hur blevdet egentligen?Jag tror att jag kan göra mig till talesman förganska många om jag hävdar att FN i praktiken påflera områden har förvandlats till en byråkratisk ochtandlös tiger. Det är förvisso bra att FN finns som endebattorganisation så att olika nationer kan prata medvarandra. Men de konkreta lösningarna lyser tyvärralltför ofta med sin frånvaro.FN klarade på ett bra sätt tack vareUSA:s , och Saudiarabiensstöd. En förutsättning var också att det fanns en sam-lad, klar och konkret motståndare.En av mina partikolleger sade att det hadevarit nästan bra i . I TV visade man landstig-ningen i . När man studerar situationen i ef-terhand finner man att den knappast har förändrats -åtminstone inte till det bättre.Även i deltog FN. Det var ingen lyckadoperation. Det största misslyckandet kan vi i daguppleva när det gäller konflikten i det forna Jugosla-vien.Herr talman! Man skall tala klartext, och det tän-ker jag göra. Det är min bestämda uppfattning attverksamheten och hanteringen av FN-styrkorna i detforna uppenbarligen innebär att mandriver med FN. kunde vi vid flera tillfäl-len läsa genanta uppgifter i tidningarna om att bandit-gäng nere i det tillät sig att stoppaFN-konvojer, undersöka förarhytterna i bilarna ochkontrollera om man t.ex. hade kameror med sig försitt personliga bruk. Om detta hade varit en engångs-företeelse och om de kunde vinna något på det hadedet varit okej. Dess värre har detta fortsatt. Respektenför FN där FN behöver ha respekt, nämligen i detforna , är faktiskt ytterst ringa.Herr talman! Vi vet också att FN kostar mycketpengar. FN är en dyr organisation. Den föregåendetalaren pratade om att något land vill ha valuta försina resurser. Jag är inte helt främmande för den tan-ken. Det finns många nationer som pratar mycket i FNmen som inte betalar. De begär att andra skall betalaför verksamheten trots att man till vissa delar genom-för aktiviteter som inte främjar FN:s mål, verksamhetoch medel.Jag tror tyvärr också att den allmänna uppfattning-en är att FN har en alltför stor byråkrati. Litet hårt kandet kanske sägas att FN ibland kan tänkas vara enfödkrok för vissa karriärister.Herr talman! Jag är en född optimist och hoppasinnerligt att FN åter kommer att få spela den roll somdet initialt var tänkt när man beslutade att bilda orga-nisationen. Låt då FN omvandlas tillnågot annat än den organisation som tyvärr alltförmånga uppfattar som en tandlös tiger.Anf. 95 () replikHerr talman! nämnde FN:s finan-siella situation - den ständiga bristen på pengar ochFN:s oförmåga att bygga upp fungerande fonder försin egen verksamhet. Det har varit en följetong genomdecennierna.Sten sade att vissa länder inte betalar.Det gäller i hög grad stormakterna. De använder för-senade betalningar som påtryckning på och utpress-ning mot de övriga medlemmarna i FN.Jag menar att vi måste få till stånd en situation därFN:s ekonomi inte är beroende av ett fåtal stormakter.Hur det skall gå till har jag inte någotförslag på. Men jag hoppas att den rapport som jagnämnde i mitt anförande skall stimulera debatten ochgöra det möjligt med ett annat system för att säkraFN:s ekonomi.När det sedan gäller situationen i nämnde att FN utsättsför en otillbörlig behandling, och det är väl det minstaman kan säga. Vad är alternativet? Vi har en situationdär stormakterna inte har ansett sig ha ett egenintresseav att FN agerar kraftfullt på samma sätt som i andralägen. Man har hoppats att de stridande parterna såsmåningom av ren utmattning skall avstå från vidarekonflikter. Jag tror inte att vi kommer att få se det i ennära framtid. Historien visar alltför många exempel påmotsatsen.Anf. 96 () replikHerr talman! Jag håller till alla delar med om att det är ett problem med finansieringen.Jag har lika få förslag som han har om hur man skallfå det här problemet att försvinna i framtiden.Vi verkar också vara överens när det gäller Jugo-slavien. Jag är överens med om att dettaär ett problem. Hur skall man göra? Var skall man dragränsen någonstans? Men den behandling som FNibland utsätts för i tycker jag inte att FNskall behöva utsättas för.Till sist, herr talman, skall jag ta upp något somkanske inte har med FN att göra. Det gäller hur vibehandlar människor beroende på vilka positioner dehar. "Arkan" heter en potentat i som ärefterlyst för bankrån i . Vi såg hur hangifte sig under stor show nere i . Det vorepinsamt om han skulle tillhöra segerherrarna ochkomma till på statsbesök. Jag vet inte hurSverige skulle reagera. Jag menar att man väl i allafall skall kalla en katt för en katt.Anf. 97 ()Herr talman! Låt mig först få uttrycka min upprik-tiga uppskattning över utrikesministerns närvaro här ikammaren. Vi som har ansträngt oss för att diskuteraBosnien under den gångna mandatperioden har intevarit vana vid den respekten för . Det ärmed stor uppskattning som jag noterar det här.För 50 år sedan grundades FN på ruinerna av ettvärldskrig. Man såg ett folkmord på . Enöstjudisk kultur som på avgörande sätt hade varitmedskapande i Öst- och gestaltningunder århundraden utplånades från framtidakarta.I 50 år har vi levt på myten att förintelsen ägderum utan att omvärlden visste något förrän de alliera-de nådde fram till utrotningslägrens portar. Det varaldrig sant. Det var bara en myt. De allierade visste -det finns väl dokumenterat genom rapporter och flyg-fotografering - utan att ingripa. Kampen för gettot iWarszawa fick dess invånare föra ensamma tills dehade utraderats.Den 1 januari högtidlighöll människor runt om iEuropa den tusende dagen av belägring.Sarajevos serber, kroater och bosnier har fått försvarastaden nästan lika ensamma som invånarna i Warsza-wagettot. har folkmordet i Bosnienpågått . Det är ett folkmord på jordsom FN på grund av sin förlamning inte har kunnatförhindra.Mer än två miljoner människor har mördats i ensystematisk etnisk rensning, planerad, initierad ochinspirerad i regeringskanslieti av president . Ytterligaretre miljoner människor har fördrivits från sina hem.Man har systematiskt använt krigsförbrytelser föratt genomföra en etnisk rensning i syfte att för alltidutplåna en multietnisk månghundraårig kultur som harvarit Bosniens särpräglade bidrag till vårt gemen-samma europeiska kulturarv.Herr talman! Inför folkmordet i Bosnien står om-världen tyst och i grunden oengagerad. Det är etttystnadens förräderi. har den nya regeringenavgivit sin första utrikesdeklaration. Socialdemokra-ternas medverkan i tystnadens förräderi, som man iopposition hjälpligt lyckades dölja under otaliga de-battillfällen här i kammaren, får nu sitt obarmhärtigaavslöjande.Deras utrikespolitiska talesmän lyste ungefär likaofta med sin frånvaro vid debatterna om Bosnienunder de gångna åren som den förra utrikesministern.I april förra året kom bok med denmärkliga titeln och . Denär märklig eftersom boken trots titeln och efter två årsfolkmord inte berörde Bosnien med ett ord. Det varlika tyst om vårt gångna halvsekels värsta katastrof iEuropa som det sedan var i den nya socialdemokratis-ka regeringens regeringsförklaring i oktober.I dagens utrikesdeklaration ges folkmordet i Bos-nien två stycken mitt i den långa katalogen över värl-dens elände. Det står inte ett ord om folkmordet. Detfinns inte en antydan om den systematiska och välplanerade etniska rensningen i syfte att för alltid för-driva ett folk och utplåna en kultur. Det står inte ettord om den främste krigsförbrytaren, president i , och inte ett ord om stormakternasovilja att verkningsfullt sätta stopp för den serbiskaaggression som har fått härja fritt . I stäl-let finns det en katalog över de olika humanitära ochandra FN-insatser som i allt väsentligt genomfördesav den förra regeringen i syfte att lindra nöden menutan att angripa roten.Med utrikesdeklarationen följer regeringen deengelska och franska regeringarna, som framgångsrikthar förhindrat varje försök att tillämpa de instrumentsom erbjuder till försvar av en av erkänd stat inför en väpnad aggres-sion. Deras strävan är att med dimridåer och kålsupar-teorier få den allmänna opinionen och Världssamfun-det att glömma vad folkmordet i Bosnien i grundenhandlar om, nämligen folkrätten.När den i alla sammanhangsluter upp bakom kontaktgruppens s.k. fredsplanerhjälper det inte att hänvisa till allmänna uttalanden omatt Bosnien måste garanteras att bestå som stat. Allafredsplaner har byggt på att Bosnien delas enligt et-niska grunder, det som var syftet med den serbiskaetniska rensningen från . Varje nyplan innebär bara en anpassning till de nya landvin-ningar som bosnienserberna har lyckats säkerställasedan föregående plan. Med sin följsamhet till den avLondon och dikterade kontaktgruppens förslaghar röst i världen, en röst för folkrätten ochde små staternas rätt, tystnat. Då har vårt anspråk påen plats i förlorat sin mening.Herr talman! uppstod ett menings-utbyte kring frågan om man kan vara neutral införkriget i Bosnien. Utrikesministern gled rutinerat runtfrågan. Om maninte kunde vara neutral innebar det att man var tvung-en att ta ställning. Några meningar senare upprördeshan desto mer över att intresset för djurskydd var såbegränsat inom EU.Om socialdemokraternas tystnad inför folkmordeti Bosnien har varit anmärkningsvärd har Centernskommit mer i skymundan. När nu förCenterns räkning vägrar ta ställning mot folkmordet iBosnien, mot krigsförbrytaren och för skall återupprätta en av FN och Världssamfundeterkänd stat i strid med stormakternas delningsplanerframstår tystnad och neutralitet inför folk-mordet i Bosnien som så mycket mer avslöjande.Anf. 98 ()Herr talman! Det som säger är såpass uppseendeväckande att jag vill kommentera det.Jag har mycket stor respekt för i Bosnienfrågan. Men det kan ändå intevara så, att alla de fredsansträngningar som görs inomt.ex. EU, kontaktgruppen, Jugoslavienkonferensenoch FN är fel och att bara har rätt.Bakom alla dessa fredsansträngningar ligger attfolkrätten skall efterlevas. Man måste se till att hittalösningar som är realistiska i den situation som dessvärre har uppkommit i f.d. Jugoslavien.Man kan inte bara tänka bort det som har varit.Man måste utgå från det och sedan hitta lösningarsom har någon möjlighet att genomföras.I olika sammanhang har vi varit aktiva, och vi harhela tiden fört fram att skallbestå som stat och att människor skall ha rätt att åter-vända till denna stat. Med det vill jag också ha sagt attvi inte accepterar en politik som innebär etnisk rens-ning.Anf. 99 () replikHerr talman! Jag vill inte alls vara förmäten ochgöra anspråk på att jag skulle ha rätt gentemot allaandra. De uppfattningar som jag företräder och före-träder även i den här debatten är i och för sig inte såunika, även om det ibland kan kännas så i den härkammaren. Det är uppfattningar som har kommit tilluttryck vid ett flertal uttalanden exempelvis av Euro-paparlamentet.Jag ingår själv i någonting som heter in the Balcans, som driversamma linje. Där ingår förutom aktiva parlamentari-ker även personer som förra premiärministern , förre presidenten och en före detta Europaparlamentstalmanfrån . Så det är väl inte fråga om så ovanligasynpunkter, egentligen.Vad det handlar om är att om man accepterar dentyp av delningsplaner som har ingått i varje s.k.fredsplan, hjälper det inte att tala om rätten att åter-vända. För vem kommer att våga återvända till ettBosnien-Hercegovina som är uppdelat i intressesfä-rer? Detta gäller även om man kanske folkrättsligtförsöker upprätthålla fiktionen av att landets yttregränser är sammanhållna, även om man upprätthållerfiktionen genom att för detta land ha bara en represen-tant i . I de delar som kommeratt vara kontrollerade av den bosnienserbiska sidankommer den etniska rensningen nämligen att varafullföljd när fredsplanen är genomförd. Därmed harman i praktiken kapitulerat inför de mål som långtföre krigets början drogs upp i Belgradoch som omvärlden på något sätt har kapituleratinför.Anf. 100 ()Herr talman! Även jag skall tala om Balkan.Dagligen påminns jag om våldet och övergreppeni Kosova. På fax efter fax läser jag i Kosova DailyReport om hur oskyldiga blir dömda, slagna, miss-handlade, våldtagna. Med dagens teknik kan informa-tionen nå oss i , från Kosova via , ochingen kan längre blunda för förtryck och brott motmänskliga rättigheter som äger rum i denna del avEuropa. Det strukturella våldet och lidandet fortsätter.Det är vardag för albanerna i Kosova.Den serbiska regimen bär ansvar för ett förtryckav den albanska majoritetsbefolkningen som kanjämföras med det gamla apartheidsystemet i Sydafri-ka.Albanerna, som utgör av befolkningen i Ko-sova, har upprättat ett eget parlament och egna insti-tutioner som inte accepteras av serberna. Den albans-ka befolkningen leds av , somvalts till president i egna val.Det serbiska förtrycket och den utsatta situationenhar lett till att nära 300 000 kosovoalbaner flytt frånsitt hemland. I en intervju i i novem-ber 1993 säger att det handlar omen långsam etnisk rensning. 1992 sökte 83 000 perso-ner asyl i . De flesta kom från krigets ,många från Kosova. Större delen av de asylsökandekosovoalbanerna har avvisats. Fram till hösten 1992avrådde UNHCR direkt från avvisningar till Kosova,och några sådana skedde inte heller från . Meni införde visumtvång gentemotRestjugoslavien och därmed också Kosova. Sedandess kommer inga flyktingar därifrån. Endast en litendel, ungefär 3 000 kosovoalbaner, har fått uppehålls-tillstånd, medan nära 30 000 har avvisats.Dr. har vädjat till den svenska re-geringen att ge kosovoalbanerna tillfälliga uppe-hållstillstånd, eftersom de återvändandes säkerhet intekan garanteras efter avvisningsbeslut. Rapporter tyderpå att avvisade asylsökande utsätts för allvarligaövergrepp, rån, våldtäkt och misshandel från serbiskamyndigheter.Med anledning av detta anser vi i attett verkställighetsstopp beträffande avvisningar avkosovoalbanska asylsökande skall införas.Vi anser också att det är en viktig uppgift för Sve-rige att i FN verka för ett fördömande av det apart-heidsystem som råder i Kosova. Det är av stor vikt attsituationen i Kosova övervakas. Därför anser vi attSverige skall sända en parlamentarikerdelega-tion till området. skall också verka för attOSSE:s utsända rapportör återvänder till Kosova.Herr talman! Jag skall nu vända mig mot Asien.År 1995 är det blev fritt. In-donesien har under den tiden genomlevt avSuhartos diktatur. Det är nu också inva-sionen av Östtimor.Socialdemokraterna krävde i opposition att Sveri-ge skulle verka för att "det timoresiska folkets säker-het garanteras genom en permanent närvaro av FN".Det är mer aktuellt . Indonesiska döds-skvadroner sprider skräck i , och FN:s närva-ro krävs för att skydda civilbefolkningen.Situationen i är ytterst allvarlig.Sedan årsskiftet har terrorn mot civilbefolkningentrappats upp av såväl reguljära indonesiska styrkorsom dödsskvadroner. Den senaste månadens händel-ser bekräftar den bedömning som gjordes av FN:srapportör . Ndiaye om "extrajudicial killings", dvs.avrättningar utanför lagen, under dennes besök i Öst-timor . Han uttalade: "De förhållanden somtillät att ske föreligger fortfa-rande. I synnerhet har medlemmar av säkerhetsstyr-korna undgått att ställas till svars och fortsätter ipraktiken att åtnjuta straffrihet." I för treår sedan dödades över 200 människor.Spänningarna har ökat sedan protesterna tog fartigen , vid tiden för det ekonomiska topp-mötet, , i . 29 modiga studenteroch arbetare lyckades då ställa i världensfokus, och de fick president att öppet kritiserageneral . En rad demonstrationer har organise-rats av den underjordiska motståndsrörelsen. Samti-digt har det förekommit våldsamma sammanstötning-ar mellan inflyttade indonesier och östtimoreser, i deflesta fall som ett resultat av medvetna provokationerfrån indonesisk sida.Vedergällningsaktioner från de indonesiska myn-digheterna har blivit alltmer allvarliga. Jag skall åter-ge en del händelser.Den första händelsen ägde rum , dåtrupper öppnade eld mot en folksamling i Baucau, ca120 km öster om . Man hade samlats för att ut-trycka sin bestörtning över att en östtimoresknivskurits till döds av en indonesisk affärsman. Be-dömningar av antalet dödsoffer vid denna händelsevarierar från 10 till över 20. En del av offren haridentifierats.Nästa händelse: obekräftade rapporter in-ifrån hävdar att nio östtimoresiska ungdomarden sköts till döds av soldater från bataljon744 i Taibessi i Dili.