prot · GJ0941 · 1995-12-19 00:00:00 — Men säkert som amen i kyrkan sägerSocialdemokraterna: , nej, nej, nej!Fru talman! Om man känner något ansvar för lan-det och de människor som saknar arbete står det klartatt så här kan det inte fortsätta.Anf. 130 ()Fru talman! I den socialdemokratiska retorikengenom åren har det ofta i denna kammare ljudit: Ar-bete åt alla. Vi är för den fulla sysselsättningens poli-tik.Då det var goda tider och allt rullade av sig självtvar harmlösa partipolitiska slagord inte särskilt stö-rande. Men så kom 80-talet. Finansspekulanter ochfinanshajar släpptes loss, och den dåvarande social-demokratiska regeringen hängde aningslöst med isvängarna. Sedan kom industrinedgången. Investeringskapital flydde utomlands. Vikom i en djup svacka, vilken vi ännu inte kommit ur.Hösten 1990, alltså , ru-sade den öppna arbetslösheten i höjden. Då planades den ut och det vände.Under 1994 var det en återhämtning. Men så kom detsocialdemokratiska valbudskapet om återställarna. Viskulle tillbaka till det som var . Men kartbildenoch, framför allt, verkligheten var helt annorlunda.Därför blev regeringens återställare efter valet 1994en medicin som förstärkte svårigheterna. med socialdemokratiskt styre kan vi nu för helaarbetsmarknaden summera läget så här: Fler är arbets-lösa. Var åttonde vuxen står utanför den reguljäraarbetsmarknaden. Fler är långtidsarbetslösa.För ungdomarna innebär det att arbetslösheten fördem som är ligger på . Avdessa arbetslösa ungdomar är var tredje s.k.långtidsarbetslös. Då räcker det inte med stolta pro-klamationer om att ingen skall vara arbetslös i mer än100 dagar. De stolta planerna faller platt till marken,och propagandan ekar ihåligt.Jag tror att vi behöver se sanningen i vitögat ochinse att vi har en ny situation på arbetsmarknaden. Vihar en internationalisering, och förändringstakten ärsnabb. Detta innebär att vi måste se till att det finnsverktyg så att vi kan hantera en situation som denna.Ändå måste några grundläggande moment iakttas.Jag har i denna kammare påmint omde tre ben som måste finnas för att vi skall få en fun-gerande arbetsmarknad: en aktiv arbetsmarknadspoli-tik, ett positivt näringsklimat samt sanerade och sundastatsfinanser.Regeringen sviktar när det gäller den aktiva ar-betsmarknadspolitiken. Först prutade man ner detstatliga stödet till lönebidrag för arbetshandikappade.När man sent omsider också här kom med en återstäl-lare var det otillräckligt. I arbetsmarknadsutskottetfick vi ta initiativ till en justering och en förstärkningav det anslaget.I fredags debatterade vi förändringen i regelsys-temet för arbetsplatsintroduktionen, API, för ungdo-mar. I det socialdemokratiska återställarpaketet ärkrav införda som skulle göra det svårt, för att intesäga omöjligt, att hjälpa nytillträdande ungdomar in iarbetslivet.Regeringens senfärdighet och okänslighet förframför allt småföretagarnas psykologi har gett ödes-digert resultat. I den proposition vi nu diskuterar finnsegentligen bara dagordningen. Beträffande de konkre-ta punkter som gäller arbetslöshetsförsäkringen harvårt utskott påtalat brister i förslagen till ändringar avbestämmelserna. Det intryck man får, fru talman, närdet gäller regeringens sätt att sköta arbetsmarknads-politiken är att regeringen för länge sedan har tagitjulledigt. Vi frågar oss var regeringen är och vadarbetsmarknadsministern håller på med. Tyvärr ärfrågan befogad.Det andra benet om det positiva näringsklimatethar råkat ut för flera kolliderande beslut. Regeringensförslag om de s.k. korta momsinbetalningarna fickstöd här i kammaren av såväl socialdemokrater somcenterpartister och miljöpartister. Det var ett hårt slagmot framför allt många småföretagare. Det är bara ettexempel på hur man från regeringshåll driver frambeslut som kolliderar med en i övrigt positiv retorikom småföretagens betydelse.Den tredje punkten om de sunda statsfinanserna ärett högaktuellt ämne som tar att arbeta ige-nom. Hår får ingen möda sparas när det gäller att fåstatsfinanserna i balans och pressa ner statsskulden.Om det skulle lyckas, skulle det innebära ett positivtresultat för främst en lägre räntenivå. Detta om nå-gonting skulle vara gynnsamt för företagande ochmänniskor i små omständigheter.Nu står vi inför en situation där regeringen självbedömer att kommer var tionde att ståutanför den reguljära arbetsmarknaden. Detta, frutalman, är en alldeles för låg ambition. Den centralafrågan är hur den långsiktiga utvecklingskraften skallöka. Det berörs tyvärr alltför litet i regeringens pro-position. Den inskränker sig mest till allmänt välvilli-ga formuleringar om betydelsen av utbildning ochallmän kompetenshöjning. Detta är i och för sig vär-defullt, men de konkreta förslagen saknas tyvärr.Därför är det viktigt att vi får en politik som medföratt andelen företagare ökar och att befintliga företagnyanställer. Det är viktigt att se som en nationav löntagare men också av företagare, där företagan-det måste tillåtas växa. Om vi inte lyckas med det fårvi en nation med allt fler bidragstagare med allt sämreoch alltmera urholkade bidrag. Därtill kommer demänskliga och sociala förluster som följer i spåren förvarje arbetslöshet. Det gäller särskilt de långtidsar-betslösa och ungdomar som har svårt att ta sig in påarbetsmarknaden och få sitt första jobb. Vårt besluthär om att anställningskrav kopplas till bestäm-melsen om arbetsplatsintroduktion för ungdom kanvara en del i ett omtänkande när det gäller att få enrealistisk arbetsmarknadspolitik.Från sida har vi upprepade gångerpåtalat den negativa konsekvensen av att svux ochsvuxa försämrats. Det är ett hårt slag mot framför alltlågutbildade ensamföräldrar som redan utgör en hårtdrabbad grupp. Vi liberaler anser att barntilläggetsnarast bör återinföras i avvaktan på att Studiestödsut-redningen finner lösningar som förbättrar studiemöj-ligheterna för dessa och andra vuxenstuderande. Vihade gärna sett att åtgärder snabbt hade vidtagits, såatt inte också skall bli en förloradtermin.Fru talman! Därför vill jag yrka bifall till reserva-tion 64 i finansutskottets betänkande nr 1.Fru talman! vill jag säga att läget ändåinte är hopplöst. Vi får inte glömma att vi lever medparadoxen att arbetslöshet inte beror på arbetsbrist.Det är i stället följande tre brister vi får dras med:Brist på lönsamhet, brist på pengar i offentliga kassoroch brister i vår fantasi när det gäller att organiseraarbetslivet.Skulle vi komma till rätta med dessa tre bristerskulle vi få en fungerande arbetsmarknad och månganya jobb skulle skapas. Vi skulle få det vi kallar förde riktiga jobben. Det skulle också ge en annan godbieffekt. Vi skulle få råd att ta oss an uppgifter där deti dag råder stora svårigheter inom t.ex. vård och om-sorg. Vi skulle också kunna vidta åtgärder för attförbättra miljön. Skall det bli möjligt måste vi stärkaarbetslinjen, komplettera reguljär utbildning, ge chanstill kompetenshöjande insatser, förenkla de arbets-marknadspolitiska åtgärderna och förändra försäk-ringssystemet till omställningsförsäkring i avsikt attstärka just arbetslinjen. Flexibilitet på arbetsmarkna-den behöver öka och krafttag måste tas mot långtids-arbetslöshet.Fru talman! Vi behöver ta ett förnyat socialt an-svarstagande där arbetshandikappade, ungdomar ochnya svenskar får särskild stimulans och stöd för attkunna fylla sin roll i arbetslivet. Vi får inte glömmabort att arbetet har ett egenvärde för individen och förhela samhället. Det är därför det är så viktigt att de-batten förs om arbetslivets förnyelse och att det skerutan besvärande skygglappar. Historien borde ha lärtoss att vi inte skall upprepa misstag genom att reflex-mässigt återställa. Ett gott arbetsliv behöver inslag avbåde rationalitet och en rejäl portion social omtanke.Anf. 131 ()Fru talman! Liksom andra talare tvingas jagkonstatera att största problem är arbetslöshe-ten. På samma sätt som andra kan jag också konstate-ra att regeringens prognoser är att arbetslösheten skallbestå och bestå och att den fortfarande skall vara10 % . Detta är helt oacceptabelt. Detbehövs alltså en mera aktiv och sysselsättningsbe-främjande politik. Det handlar om olika delar. Dethandlar om näringspolitik och miljöinvesteringarm.m. Tyvärr kan jag konstatera att tillväxtpropositio-nen saknar tillräckliga förslag på de här områdena ochatt det också saknas offensiva förslag i arbetsmark-nadspolitiken. Regeringen har resignerat. Det endakonkreta förslag som finns inom arbetsmarknadspoli-tiken är ytterligare begränsningar i arbetslöshetsför-säkringen. Detta har ingenting med tillväxtpolitik attgöra.Det krävs större resurser och bättre precision i ar-betsmarknadspolitiken. Politiken måste inriktas på atthävda arbetslinjen och på att stödja särskilt utsattagrupper. Arbetsgivarnas ansvar måste öka när detgäller rehabilitering, handikappade, kompetensut-veckling och praktikplatser.Den kommunala sektorn måste få ett utökat eko-nomiskt utrymme. Det finns ingen ekonomi i att låtafolk gå från den kommunala sektorn till arbetslöshet.Det är bra att arbetsmarknadsministern öppnat förlokala avtal mellan arbetsförmedlingen och kommu-ner så att arbetslösa temporärt kan visstidsanställas ikommuner och landsting. Men det räcker inte, med enarbetslöshet på framåt krävs det merlångsiktiga lösningar för att behålla arbeten i bl.a.offentlig sektor.Det behövs också ett omfattande kompetensut-vecklingsprogram för alla dessa kvinnor som harlämnat den kommunala sektorn och tvingats ut i ar-betslöshet och för alla dessa kvinnor som har lämnatden kontorsadministrativa sektorn. Ett har de gemen-samt, deras yrken har bortrationaliserats och de riske-rar långtidsarbetslöshet. Skall de ha en chans och enmöjlighet att återkomma i arbete krävs en bred ochdjup kompetenssatsning som leder in på en ny ar-betsmarknad.Det krävs ett system för kompetensutveckling i ar-betslivet för dem som redan finns där för att förhindraatt människor tvingas lämna sina arbeten bara för attderas utbildning är föråldrad eller för att det finns enny arbetsorganisation. Vi i har vid fleratillfällen lyft fram vårt förslag. Vi kallar det framtids-fonder. Fonderna finansieras via en höjd bolagsskatt,och pengarna skall avsättas i lokala och regionalafonder som arbetsgivarna och facket disponerar förkompetensutveckling. förslag skiljersig på en avgörande punkt från de borgerliga partier-nas förslag om individuella utbildningskonton. Vårtförslag verkar fördelningspolitiskt utjämnande mellanföretag och individer.Det är också dags att begränsa det övertidsuttagsom motsvarar mer än 130 000 nya arbetstillfäl-len. Det är dags att lagstifta så att deltidsarbetslösa fårföreträde till fler arbetstimmar.Det är dags att ta det första steget för att förkortaarbetstiden, så att fler får tillgång till arbetsmarkna-den. är det bara svenska politiker och svenskaekonomer som hårdnackat vägrar att inse att en ar-betstidsförkortning ger fler arbetstillfällen, samtidigtsom hela den europeiska arbetstidsdebatten handlarom att minska arbetstiden för att skapa fler jobb. Istället fortsätter vi att arbeta mest i - dvs. desom har jobb. Det finns naturligtvis flera andra godaskäl för att förkorta arbetstiden, och det handlar omjämställdhet, livskvalitet, arbetsmiljö och hälsa.Det behövs obligatoriska praktikplatser med avta-lad praktiklön, så att ungdomar får tillträde till ar-betsmarknaden. Det är dags att låta arbetsgivarna taett utökat ansvar för sin egen arbetskraftsförsörjningoch att öppna arbetsmarknaden för ungdomarna.Det krävs dessutom särskilda insatser för ungdo-mar som kan finansieras med otraditionella medel. Vihar föreslagit att man skall kunna arbeta med Agenda21, program i kommunerna, miljöinriktning, kurs-verksamheter m.m.Det krävs riktade insatser för invandrarna. Härkrävs ett system med både aspirantplatser och prak-tikplatser, så att invandrarna får en chans på arbets-marknaden. Det går inte att, som t.ex. gör, klumpa ihop invandrarna i en grupp ochsäga: Varsågod! Ni får städa - staten subventionerar.Vi talar om en mångfacetterad grupp, där mångahar hög kompetens inom olika områden, en begåv-ningsreserv som samhället vägrar utnyttja och somskulle kunna vara en tillväxtfaktor för Sverige.Det krävs ett mer utvecklat samarbete mellan ar-betsförmedling, försäkringskassa och kommunernalokalt. Kampen mot arbetslösheten måste bedrivasmed samhällets samlade resurser regionalt och lokalt,inte sektorsuppdelat inom olika ansvarsområden.I stället för att lägga fram konstruktiva förslag föratt motverka arbetslösheten föreslår regeringen ytter-ligare begränsningar i arbetslöshetsförsäkringen. Mansignalerar om en bortre gräns i försäkringen. Tankenbygger på den borgerliga regeringens gamla förslagatt göra arbetslöshetsförsäkringen till en ren omställ-ningsförsäkring, i den meningen att den arbetslösehade på sig att ställa om från löneinkomst tillsocialbidragsberoende i de fall individen ej lyckadesfinna nytt arbete inom perioden. Den skuldbeläggerindividen, som om det var individens eget fel att haneller hon var arbetslös.Vänsterpartiet avvisar tanken på en bortre gräns iarbetslöshetsförsäkringen. Det skulle vara skönt omJohnny också gjorde det här i dag.Vi avvisar också förslagen om förändrade kvalifi-kationsregler och skärpning av avstängningsreglernapå samtliga punkter som redovisas i betänkandet,utom på den punkt som handlar om fusk. Det är heltklart att attityden mot fusk skall vara klar och be-stämd. Vi har inget att erinra mot det förslaget, men viförutsätter bara att kriterierna för grov vårdslöshetoch fusk är sådana att inte mindre företeelser, rentslarv, leder till lång avstängning.Förslagen om de här förändringarna kommer sam-tidigt som en a-kasseutredning sitter och skall se överhela försäkringen. Förslaget är dåligt underbyggt.Arbetsmarknadsutskottet har tidigare uttalat att ettfullgott beslutsunderlag måste finnas om förändringari arbetslöshetsförsäkringen föreslås. Trots detta ställeren bred majoritet upp på att återigen baxa igenom ettförslag utan fullgoda konsekvensutredningar och därdet samlade resultatet blir svårbedömt.Vi avvisar alltså förslaget.Jag brukar lyfta fram en konstig konsekvens avförslaget. Det gäller att man ändrar reglerna för attkvalificera in sig. var av föräld-raledigheten grund för kvalifikation. Det tar man nubort. Det är en regel som infördes . Jagser detta som ytterligare ett bakslag för kvinnorna.Förslaget är naturligtvis inte utvärderat ur jämställd-hetssynpunkt. Det finns också andra absurda konsek-venser av detta förslag.Det finns alltså inte någon anledning att fattaoöverlagda beslut när det gäller den här försäkringen.Frågan utreds, och det skulle vara anständigt att viväntade tills utredningen var klar.Slutligen, herr talman, vill jag konstatera att ävenom regeringen misslyckats att presentera en politiksom leder till tillväxt och minskad arbetslöshet, harModeraterna i stället presenterat en politik som ledertill ökade löneklyftor, minskar löntagarnas rättigheteri arbetslivet och skuldbelägger den arbetslöse. Det ären politik som leder till ett ännu starkare tudelat sam-hälle, där tillväxten uteblir, inte minst på grund avminskad inhemsk efterfrågan. Jag kan bara instämma imin partikamrat tidigare uttalande.Vi har två fiender att bekämpa: arbetslösheten ochModeraterna.Herr talman! Andra har redan lämnat yrkanden förVänsterpartiets räkning. För att spara kammarens tidskall jag avstå från fler yrkanden, men jag står natur-ligtvis bakom samtliga av reservatio-ner.Anf. 132 ()Herr talman! I den allmänpolitiska debatten den12 oktober förde jag en diskussion med arbetsmark-nadsministern om regeringens misslyckande på detarbetsmarknadspolitiska området. Jag jämförde dåSocialdemokraternas vallöften med den bistra verk-ligheten. Det handlade om det generella löftet attarbetslösheten skulle vara nere i och attalla ungdomar skulle ha arbete . Dethandlade också om att inte kasta ut kommunalt an-ställd personal i öppen arbetslöshet, eftersom Social-demokraterna i valrörelsen lovade att man inte skulleröra verksamheterna i kommuner och landsting.Dess värre, herr talman, är det den bistra verklig-heten som gäller också - en verklighet som ärlikadan som för drygt två månader sedan.Vi noterar fortsatt hög arbetslöshet, på ,inberäknat dem som är i åtgärder. Antalet varsel ökar.Ungdomsarbetslösheten, som vi debatterade ,är fortsatt förskräckande hög.På tal om den kommunala verksamheten, fick jagjust kommuns egen tidning, somtoppar med just rubriken att de första uppsägningarnaav personal har skett. Runt om i landet börjar detta nuverkställas, att människor friställs i kommuner ochlandsting - något som är direkt mot vad Socialdemo-kraterna sade i valrörelsen.Från regeringens sida händer det dess värre inte såmycket på det här området. Tvärtom är det arbets-marknadsutskottet här i som får ta initiativ,precis som hände , då vi underlättade förungdomar att få praktikplats. Det är mot regeringensoch arbetsmarknadsministerns uppfattning.Också i dagens betänkande gör utskottet ett antalförändringar i de förslag som kommer från arbets-marknadsministern, och det rör främst arbetslöshets-försäkringen.Man måste ju faktiskt, herr talman, ställa sig frå-gan om det är , vår ordförande i ut-skottet, eller arbetsmarknadsministern som be-stämmer om den socialdemokratiska politiken på detarbetsmarknadspolitiska området. frå-gade tidigare var regeringen är, om regeringen hartagit ledigt. Uppenbarligen är det så att JohnnyAhlqvist nu är ministerns stand-in.På ett väsentligt område är dock JohnnyAhlqvist - än så länge - lojal med sin minister. Dethandlar om inriktningen på de arbetsmarknadspolitis-ka åtgärderna. Också på detta område behöver riksda-gen korrigera en regering som är på fel kurs.I en tillväxtrapport och i en arbetsmarknadspoli-tisk rapport har vårt parti presenterat 25 förslag till enny politik som skulle skapa förutsättningar för attsnabbt få fler i arbete. Jag vill nämna några exempelur de här rapporterna just på det arbetsmarknadspoli-tiska området.Det första exemplet är ett lärlingssystem, som innebäratt ungdomar kan varva teori och praktik med storamöjligheter att ha ett fast jobb när utbildningen ärslut. Utskottet har studerat det tyska systemet, och jagskulle vilja fråga hur han ser på det.Är det något för ? Kan vi hjälpas åt med attinföra ett sådant eller liknande system, just för att setill att ungdomar inte hamnar i arbetslöshet utan fak-tiskt kan ha utbildningen som avstamp för att sedan fåett fast jobb?En andra punkt handlar om effektiviseringen avArbetsmarknadsverket, exempelvis genom att delaupp det regionvis eller, vilket nu såväl Aftonbladetsom SSU-ordföranden har varit inne på, göra ungefärsom man gjorde med SÖ. Man kan avveckla den storatunga strukturen och ha en liten, lätt och smidig or-ganisation, och i stället prioritera fältarbetet.Är det något för ? Kan vi samar-beta kring att bryta ned strukturerna och få verksam-heten effektivare?Vi har ett antal andra exempel också. Jag kannämna arbetsmarknadsutbildningen, som bör styras ini det reguljära utbildningssystemet, och ett sabbatsårför personer , just för att få framfler vikariatsplatser. Ett annat exempel är förändringav arbetsrätten så att längre visstidsanställningar -kalla det gärna för projektanställningar - tillåts. Dettaskulle vara till för att få fler företagare att våga anstäl-la.Också på denna punkt borde vi gemensamt kunnafinna kreativa lösningar så att vi kommer ur de gamlalåsningarna när det gäller just arbetsrätten. Det kanskeockså kan vara någonting för attfundera på. Vi bör kunna hitta en kreativ lösning såatt vi underlättar för människor att få arbete.Sist, herr talman, vill jag ta upp förändringarna iarbetslöshetsförsäkringen. Den centrala frågan, omersättningsnivån, är inte uppe till behandling, menfrån sida anser vi att 75-procentsnivån är för låg. Socialdemokraternas ochCenterns beslut om sänkning av ersättningsnivåndrabbar enskilda människor betydligt värre än deföreslagna förändringarna i arbetsvillkoret som vi skall behandla.Samtidigt skall också sägas att det är ytterst be-klagligt att vi återigen tvingas gå in och göra föränd-ringar, trots att den utredning som arbetar med dessafrågor ännu inte har presenterat sina förslag. Det hadevarit bättre att ta allting i sin helhet.Givetvis tycker jag att det skulle ske till förmånför en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkringmed en 80-procentig nivå i ersättningen.Herr talman! Jag har inga yrkanden, men givetvisstår jag bakom samtliga de reservationer som krist-demokraterna har i betänkandet.Anf. 133 ()Herr talman! Denna riksdag är faktiskt unik i Eu-ropa. Inget annat lands parlament har förmått fattasådana omfattande beslut om sanering av statensfinanser. Det tycker jag faktiskt att vi kan känna enstolthet över. Vi kan vara stolta, men inte nöjda.Vi skall också vara stolta över att underdet gångna året haft en tillväxt som är den högsta på25 år. Vi kan vara stolta, men inte nöjda där heller.Vi kan också vara stolta över att sysselsättning-sökningen är den starkaste sedan -stolta, men inte nöjda. Vi skall vara stolta över attarbetslösheten har vänt. Totalt är 48 000 personerfärre i åtgärder eller öppen arbetslöshet än för ett årsedan.Under det gångna året har vi tagit stora steg för attskapa grundläggande förutsättningar för en uthålligtillväxt, där det viktigaste har varit att få balans istatens finanser. Med ordning och reda i statens finan-ser ökar investeringarna. När investeringarna ökar gårsysselsättningen upp. Då ökar också tillväxten.Så enkelt, herr talman, är det i teorin. Men nugäller det att sjösätta detta i praktiken.Därför har vi socialdemokrater presenterat endagordning för ökad tillväxt - en genomgripandestrategi för att ge luft under vingarna under dekommande decennierna, och en kraftsamling för attkunna återvinna den fulla sysselsättningen.Det är en dagordning där huvudpunkterna bestårav tre viktiga förutsättningar.Den första och helt grundläggande är att statsfi-nanserna är under kontroll. Därför har vi tagit beslutom både skattehöjningar och besparingar.Den andra förutsättningen handlar om en aktiv ar-betsmarknadspolitik och människors möjlighet tillutbildning och kompetensutveckling.För det tredje handlar det om att företagen skall fåmöjlighet och utrymme att växa och skapa jobb iSverige.Herr talman! Den moderna arbetsmarknadspoliti-ken har aldrig ställts inför så svåra krav som i dag.Inte har arbetslösheten nått sådana nivåersom . har pröv-ningarna varit större för oss som tror på den fullasysselsättningen.För oss socialdemokrater är kampen mot arbets-lösheten den i särklass viktigaste frågan. Det handlarytterst om att slå vakt om människovärdet, att allabehövs och att alla har något att bidra med. Den vikti-gaste resursen i samhällsbygget är allas vilja ochförmåga att dra sitt strå till stacken. Det är välfärds-samhällets hela grund.I bland har vi tendensen att tro att massarbetslös-het kan lösas enbart genom arbetsmarknadspolitik ochatt det handlar om att brassa på med olika former avåtgärder. Det är en allvarlig felsyn.Nya jobb växer inte på arbetsförmedlingen, varesig i eller . Nya jobb kan bara komma frami växande företag i eller Simrishamn.Det är denna insikt som vägleder oss socialdemo-krater i vårt arbete med att bygga starkt igen.Det är företagen i , , och Simris-hamn som har kraften att ge de arbetslösa jobb.Arbetsmarknadspolitikens roll är en annan. Upp-giften är att rusta de arbetslösa så att de kan konkurre-ra om de nya jobben på samma villkor som de somredan har jobb. Uppgiften är också att förmedla job-ben - rätt kvinna eller man på rätt plats.Ofta blandar vi ihop dessa politikområdens upp-gifter. Det är därför inte blir trovärdigt.Man vill brassa på med åtgärder i tron att det löserarbetslösheten.Det är också därför inte blir trovärdi-ga. När de ledde regeringen - den regering som PerUnckel ingick i - förstod de inte att det var tillväxtensom kunde skapa nya jobb. De valde i stället att blåsaupp olika AMS-åtgärder till nivåer som vi aldrigtidigare skådat i detta land.Nu försöker återigen med sina unknakonservativa idéer.