prot · GJ0933 · 1995-12-07 00:00:00 — Det får åter-igen bli ett budgetförfall.När väl en sådan situation inträffar - om man bud-geterar så dåligt, eller anpassar sina utgifter till denbudget man har gjort så dåligt - finns det i systemetinbyggt sätt att ta hand om den typen av överskridan-den. Man skall passa sig för att i förväg peka ut olikanedskärningskandidater om det eller det skulle inträf-fa. Den modell som finns inbyggd i det här uppläggettror jag är bättre.Om man, å andra sidan, kör en process så långt efter att ha uttömt reserven på anslaget och efteratt ha uttömt möjligheterna att inom det totala takethitta finansieringsmöjligheter, går tillbaka till riksda-gen, är naturligtvis fri att lyfta upp den typav förslag som pekar på. Det ärkanske i så fall där debatten hör hemma.Enklare omfördelningar har säkert redan tidigaregjorts inom regeringskansliet.Anf. 89 ()Herr talman! Jag kan hålla med om och förstå be-tydelsen av att fattar de besluten. Samtidigtvet vi ju alla att det kan ta sin tid innan riksdagenkommer till skott med förslag som ju därutöver måstekomma från regeringen. Därför kan det vara en godsak att man har beslutat om vissa åtgärder somträder i kraft om utgifterna inom vissa områden ökarmer än vad man har tänkt sig.Min fråga gäller närmast om man för att göra ut-giftstaket trovärdigt är beredd att resonera i de ter-merna.Anf. 90 Finansminister ()Herr talman! Eller också har det rakt motsatt ver-kan, , nämligen som om vi när vipresenterar utgiftstaket säger: Vi tror inte på det här,så redan nu talar vi om var vi skall spara extra när detvi nu presenterar spricker. Det kan också komma attuppfattas på det sättet.Jag är inte alldeles säker på att det är en lösningsom presenterar, utan kanske rentav något som trasslar till det ytterligare. Jag förkastardet inte, utan lägger det någonstans i bakhuvudet. Detkan komma att prövas och vägas vid de tillfällen dådetta skall utformas. Men spontant känner jag ingenstörre entusiasm för modellen.Anf. 91 har ingen ytterligare talare anmäld. Vi tackarfinansministern för den lämnade informationen ochför att han har svarat på kammarledamöternas frågor.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 23 §. )21 § (forts. från 18 §)Former för verksamhetsom är beroende av statligt stöd, m.m.(forts.LU7)Anf. 92 ()Herr talman! I den proposition vi nu behandlar fö-reslår regeringen att när staten tillsammans med enannan part engagerar sig i verksamhet som är beroen-de av statligt stöd skall det ske främst genom att ettaktiebolag eller en ideell förening bildas. Dessa verk-samhetsformer fyller enligt regeringens uppfattningäven de behov som kommuner och landsting har avprivaträttsliga former för denna typ av verksamhet.Regeringen föreslår också att bestämmelserna i 6kap. stiftelselagen, 1994:1220, om ändring m.m. avett stiftelseförordnande skall börja tillämpas på stiftel-ser bildade av offentliga rättsubjekt den 1 januari1997, dvs. än vad som har bestämts tidi-gare.Vidare föreslås en utvidgning av undantaget frånstiftelselagens tillämpningsområde i fråga om visskyrklig egendom av stiftelsekaraktär.Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillhemställan i lagutskottets betänkande.Riksdagen antog en stiftelselag somskall träda i kraft . Den nya lageninnehåller en utförlig civilrättslig reglering av stiftel-seinstitutet. Någon civilrättslig lagstiftning om stiftel-ser har tidigare inte funnits i . Definitionen avstiftelsebegreppet intar en central plats i den nya la-gen. Genom definitionen fastställs ramarna för vilkaförmögenhetsbildningar som omfattas av stiftelsebe-greppet. uppkommer genom att egendomenligt förordnande an en eller flera stiftare avskiljs föratt varaktigt förvaltas som en självständig förmögen-het för ett bestämt ändamål. Bedömningen av omvaraktighetskravet är uppfyllt skall ske med utgångs-punkt i den egendom som avskilts för stiftelsen ochutan hänsynstagande till eventuella utfästelser i för-ordnandet om ytterligare tillskott.Med denna definition av begreppet stiftelse omfat-tar den nya lagen i regel inte stiftelser som för sinverksamhet är beroende av fortlöpande ekonomisktstöd. I sådana fall kan man nämligen inte anse att denavskilda egendomen varaktigt skall förvaltas av stif-telsen. I en övergångsbestämmelse till lagen före-skrivs dock att anslagsberoende stiftelser som hartillkommit före lagens ikraftträdande skall omfattas avlagen. Några nya sådana stiftelser kommer emellertidinte att kunna bildas sedan lagen trätt i kraft.Konsekvenserna härav togs upp till en ingåendeprövning i samband med behandlingen av förslagettill stiftelselag. Övervägandena ledde till att lagutskot-tet i sitt av godkända betänkande,1993/94:LU12, förordade att regeringen skulle åter-komma till med förslag till rättslig regleringav sådan anslagsberoende verksamhet som till följd avdefinitionen av stiftelsebegreppet i stiftelselagen intekommer att kunna anordnas i stiftelseform. En sådanrättslig reglering borde tillhandahållas medstiftelselagens ikraftträdande. För att detta skulle varamöjligt uppsköts ikraftträdandet av stiftelselagen frånden till den 1 januari 1996.Herr talman! Utredningen 1994:147 harfunnit att statlig verksamhet bör bedrivas i myndig-hetsform. När privaträttslig form krävs för statligverksamhet som är beroende av återkommande till-delning av anslagsmedel skall enligt propositionenfrämst formerna aktiebolag och ideell förening an-vändas. Dessa verksamhetsformer är enligt vad rege-ringen framhåller lämpliga också för motsvarandeverksamheter i kommuner och landsting.Enligt utskottets mening kan det för närvarandeinte helt uteslutas att det kan komma att krävas en nyrättslig form vid sidan av aktiebolaget och den ideellaföreningen för att helt tillfredsställa behovet av rätts-lig reglering för de skilda verksamheter som är bero-ende av fortlöpande stöd.Utskottet utgår från att regeringen med uppmärk-samhet följer frågan och återkommer tillriksdagen med en redovisning härav samt förslag ny rättslig reglering om ett sådant behov har visatsig föreligga.Herr talman! Utskottet avstryker därmed bifall tillmotion L20.I motion L21 pekar motionärerna på att mångakulturella verksamheter bedrivs i stiftelser som svararmot den nya lagens krav. Med tanke på stiftelsefor-mens fördelar är det viktigt att dessa kan fortsätta idenna form, men utan att stat, landsting eller kommu-ner kvarstår som stiftare. Motionärerna menar att deoffentliga bidragen i stället kan regleras genom avtaldär stiftelsens ansvar och skyldigheter preciserasliksom villkoren för lämnade anslag.Regeringen framhåller också i propositionen attkraven på hur de statliga medlen skall användas iökad utsträckning bör preciseras i tidsbegränsadeavtal Detta stämmer i viss utsträckning överens medvad som anförs i motion L21.I slutbetänkandet av Utredningen om verksamhe-ter som är beroende av statligt stöd, Omprövning avstatliga åtaganden, SOU 1995:93, har utredaren redo-visat en förutsättningslös översyn av bl.a. stiftelsersom fortlöpande är beroende av statliga medel samtlämnat förslag om hur verksamheten bör vara organi-serad och finansierad i framtiden.Betänkandet har ännu inte remitterats. Den frågasom motionärerna tar upp har ett uppenbart sambandmed utredningsförslaget, och enligt utskottets meningbör den fortsatta beredningen av utredningsförslagetinte föregripas.Herr talman! Utskottet avstryker därmed bifall tillmotion L21.Stiftelselagens 6 kap. innehåller regler om ändringm.m. av föreskrifter i ett stiftelseförordnande. Stiftel-selagens 6 kap. kommer att gälla för alla stiftelser.Enligt huvudregeln i stiftelselagens 6 kap, som inne-håller regler om ändring m.m. av föreskrifter i ettstiftelseförordnande, får inte styrelse eller förvaltareutan tillstånd av Kammarkollegiet ändra eller upphävaeller i särskilt fall åsidosätta föreskrifter i stiftelseför-ordnandet som avser bl.a. stiftelsens ändamål.I propositionen föreslår regeringen att för sådanastiftelser som är bildade av eller tillsammans medstaten, en kommun, ett landsting eller en kyrkligkommun skall stiftelselagens 6 kap. börja tillämpasförst efter , dvs. efter det attstiftelselagen trätt i kraft.Förslaget skall ses mot bakgrund av att regeringenöverväger en annan ordning än den som anges i stif-telselagen för ändring av förordnanden för stiftelsersom har bildats av offentliga rättsubjekt. I propositio-nen anges att resultatet av dessa överväganden troli-gen kommer att presenteras för under våren1996 och att eventuella lagändringar avses träda ikraft den 1 januari 1997.För att undvika att stiftelselagens bestämmelserförst börjar gälla för sådana stiftelser och sedan änd-ras föreslår regeringen att 6 kap. stiftelselagen inteskall börja tillämpas på stiftelser bildade av offentligarättssubjekt innan bestämmelserna kan träda i kraft isin nya lydelse. Den nuvarande ordningen kommer dåatt gälla för dessa stiftelser.Remisstiden för promemorian Statliga och kom-munala stiftelser, Ds 1995:62, utgår den 2 februari.Det finns alltså ingen anledning att debattera denpromemorian i kammaren i dag.Utskottet avstyrker därmed även motion L22.Önskemålen i motion L209 om att stiftelselagenmåste revideras när det gäller förutsättningarna förpermutation av stiftelser som har bildats under med-verkan av staten är genom utskottets ställningstagandetillgodosedda.Herr talman! Med anledning av det anförda berjag att få yrka bifall till lagutskottets hemställan ochavslag på samtliga reservationer.Anf. 93 ()replikHerr talman! Frågan om formerna för verksamhetsom är beroende av statligt stöd m.m. kan uppfattassom en väldigt teknisk fråga, men den är oerhört vik-tig. Den är viktig ur många synpunkter, särskilt rentkulturpolitiskt. Den aktualiserar också det som jagpoängterat i mitt huvudanförande, nämligen ett konsti-tutionellt övertramp.Jag nöjer mig här med att i anledning av anförande ställa ett par enkla frågor. Dethandlar om det åsiktsbyte som har skett på bara ettoch . Socialdemokraterna tyckte tillsam-mans med oss alla andra att det skulle vara en särskildrättslig reglering. tyckerde tvärtom.Min enkla fråga är: Varför har socialdemokraternaändrat sig?Min andra fråga handlar om en annan sak som jagockså antydde, nämligen den interna splittringen isocialdemokratin.Socialdemokraterna i kulturutskottet tycker som vipå den borgerliga sidan i lagutskottet, men socialde-mokraterna i lagutskottet kör, kanske med berått mod,över sina egna kolleger i kulturutskottet som rimligen,åtminstone kulturpolitiskt, måste vara mycket merinsatta i den frågan än vad vi i lagutskottet är. Jagönskar svar ifrån på dessa enkla frå-gor.Anf. 94 () replikFru talman! Det är inte tal om någon splittring.Skillnaden mellan majoritetens och minoritetens för-slag i utskottet är inte så väldigt stor, . Majoriteten uppmanar regeringen att uppmärk-samt följa frågan, som jag sade, och återkomma omman ser att detta inte räcker och att det behövs ytterli-gare en ny associationsform. Då återkommer rege-ringen med det.Kulturutskottet och minoriteten i lagutskottet villatt man redan nu skall göra ytterligare en ny beställ-ning.Vi tycker så här eftersom den utredning som jaghänvisade till har funnit att dessa två associationsfor-mer, aktiebolag och ideell förening, skall räcka. Omdet visar sig att det inte gör det får man återkomma.Vi litar fullständigt på att regeringen följer den härfrågan.Anf. 95 ()replikFru talman! säger att det inte ärnågon stor skillnad. Det är nog faktiskt en mycket storskillnad. Det är lika stor skillnad som det är mellan jaoch nej.Jag har inte fått någon närmare beskrivning - ochdet får jag kanske inte heller - över hur socialdemo-kratiska ledamöter i kulturutskottet känner sig efter attha blivit överkörda.Jag vill också ta upp den framtida garantin för attvi verkligen får en ny rättslig reglering här. Det ärtydligen regeringen som helt enväldigt avgör om detfinns behov eller inte. Alla vi andra har tyckt att dettabehövs, men de tycker enväldigt att det inte behövs.De avgör alltså om vi över huvud taget får något. Jagtycker att det lutar åt att vi inte får något.Jag tycker också att det är ett svek emot kultur-politiken att hantera frågan på det här sättet. Jag vetatt Socialdemokraterna likaväl som harkämpat för kulturpolitiken. Därför är jag extra förvå-nad.Socialdemokraterna är ju i gott sällskap därför attVänsterpartiet, som kanske är det parti som alltid harlegat i fronten när det gäller kulturpolitik, sviker såkapitalt. Därför kan jag inte underlåta att säga bådetill Socialdemokraterna och att jagvädjar till varje kulturpolitiskt intresserad ledamot iVänsterpartiet att stödja den här motionen för densvenska kulturpolitikens bästa.Anf. 96 () replikFru talman! Om hade lyss-nat på mitt anförande hade han hört att jag sade att omdet behövs skall regeringen självfallet återkommamed förslag till en ny associationsform. Det är svårtatt lämna garantier för att det blir en ny associations-form. Det kan man ju inte veta. Man vet inte vad detär man beställer - en ny associationsform. Det finnsju ingen direkt beställning från er, utan det finns enutredning om det.Jag tycker inte att det är så stor skillnad på att följafrågan och återkomma om det visar sig att det finnsbehov och att beställa något när man inte vet vad manbeställer.Anf. 96 ()Fru talman! För ett och halvt år sedan klargjordeen enig riksdag och ett enigt lagutskott vad vi beställ-de. Det har inte effektuerats. När man då frågar omskälet, sägs det bara att aktiebolag och ideell föreningär något som är bra. Jag pekade på omständighetersom jag tycker borde ha belysts innan man kundepåstå att de var så bra.Hur skall de många stiftelser som finns ute i Sve-rige tillsammans med landsting, kommuner och en-skilda företag fungera? Hur skall dessa enskilda in-tressen kunna fortsätta om man skall bedriva aktiebo-lag, intressebolag, ihop med kommunerna i stället föratt ha stiftelser med kraftfullt avskilda egna förmö-genheter?Jag kan inte rå för att jag upplever att det somkommer i nästa omgång , och som jag nu harföregripit, går ut på att man centralt skall dirigeradetta, trots vad sade om att man inteskall sitta och göra detta. Det är bl.a. avsikten medalla stiftelser som finns ute i kommuner och landsting.De skall dirigeras av regeringen.Vi har inte fått några besked i motsatt riktning.Tills så blir fallet är jag av den här uppfattningen ochhävdar att detta är den bakomliggande avsikten.Anf. 98 ()Fru talman! Jag behöver inte upprepa vad jag sadetidigare till . Jag vill bara tilläg-ga till att den förra regeringen ocksåfick en beställning. De verkställde inte heller den.Anf. 99 ()Fru talman! Än värre att behöva upprepa beställ-ningen. Men den beställningen hann ju inte den förraregeringen effektuera, eftersom den kom ochregeringen avgick i september-oktober.Anf. 100 ()Fru talman! Den utredning som har tittat på dettaföreslår dessa två associationsformer. Vi avvaktar ochser om det behövs något ytterligare.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 23 §. )22 § Vissa arrenderättsliga frågorFöredrogsLagutskottets betänkande 1995/96:LU8Vissa arrenderättsliga frågor (prop. 1995/96:43)Anf. 101 ()Fru talman! har riksdagenfattat beslut om en rad ändringar i lagstiftningen påarrendeområdet för jordbruk. Syftet med dessa änd-ringar har varit att stärka arrendatorernas ställning,och i motsvarande mån minska jordägarnas ställning,i arrendeförhållandet.De viktigaste ändringarna som genomfördes se-nast var att vi fick ett direkt besittningsskydd för ar-rendatorerna. När arrendetiden gick ut hade man ettbesittningsskydd när man förhandlade om ett nyttarrendeavtal. Likaså fick vi nya regler om ett generelltskydd för jordbruksarrendatorernas investeringar. Detsistnämnda är utomordentligt viktigt och var enmycket bra reform som vi moderater förde fram mo-tionsvägen vid flera tillfällen.I och med dessa förändringar gjorde vi den be-dömningen att balansen mellan de två parterna i ettarrendeförhållande var bra. Avvägningen var gjord påett rimligt sätt.Nu har regeringen kommit med ett förslag om yt-terligare några ändringar i arrendelagstiftningen. Degår också ut på, liksom tidigare förändringar, att stär-ka arrendatorernas ställning på bekostnad av fastig-hetsägaren eller jordägaren.Vi för vår del är tveksamma till de nya förslagen.Framför allt finns det en uppenbar risk att en jordäga-re blir tveksam till om han skall arrendera ut den jordsom han har eller om han skall finna någon annanlösning på brukningen av jorden. De inskränkningar iförfoganderätten som lagen återigen tillför gör kanskeatt han bedömer att det är bättre att avstå från attarrendera ut. Det vore mycket olycklig om den ut-vecklingen blev en följd av den här lagstiftningen.Om vi tittar på det svenska jordbruket och jord-brukarkåren ser vi att vad vi behöver är en för-nyelse och en föryngring av de yrkesverksamma jord-brukarna.De unga människor som går in för att starta ettjordbruksföretag har ofta inte några stora kontantamedel att sätta in i det. De kan sällan eller aldrig köpasig till ett stort jordbruksföretag, utan de startar oftamed ett arrende. Om utbudet på marknaden på det härviset skulle minska, skulle det vara olyckligt, eftersomdet skulle förhindra en föryngring på jordbrukarsidan.Vår andra invändning gäller de enskilda förslagen.Det skall erkännas att det är fråga om relativt småförändringar, men sammantaget kan de få en brom-sande effekt på möjligheterna att få fram arrenden påmarknaden. Vi tycker att det vore bättre om sådanamindre frågor som tagits upp i propositionen kundelösas avtalsvägen mellan parterna. Då kan man ta tillvara de skiljaktigheter som finns i de enskilda fallen.Det är uppenbart så att sådant som i ett fall kanuppfattas som ett bekymmer, i ett annat fall överhuvud taget inte finns. I de mindre frågor som här äraktuella är avtalsmöjligheten därför mycket bättre ocheffektivare för att få till stånd en lösning mellan par-terna i ett arrendeförhållande.Fru talman! Vi har avgivit en reservation vid be-tänkandet, och jag yrkar bifall till den.Anf. 102 ()Fru talman! I lagutskottets betänkande1995/96:LU8 behandlas vissa arrenderättsliga frågor.Mycket kort sammanfattat kan sägas att detta be-tänkande i huvudsak innebär att jordbruksarrendatorfår ett ökat skydd gentemot den jordägare vars markjordbruksarrendatorn arrenderar. Jag tycker att det ärviktigt att inledningsvis poängtera detta i mitt anfö-rande, eftersom detta är själva kärnan både i proposi-tionen och i utskottets betänkande.Utskottsmajoriteten har slagit fast sitt ideologiskaställningstagande mycket klart, vilket har föranlett enreservation just på denna punkt från . Jag skall senare i mitt anförandekommentera denna reservation.Ökningen av skyddet för jordbruksarrendatorngentemot jordägaren kan sammanfattas på följandesätt.Om en brandskada har uppstått på fastigheten ochskadan inte är av en sådan omfattning att egendommåste byggas om eller ersättas, är arrendatorn enligtnu gällande lagstiftning skyldig att åtgärda skadan. Ibetänkandet föreslås ett utvidgande av detta till attäven gälla vid skada som ej orsakats av brand. Enligtbetänkandet skall arrendatorn ges rätt till ersättning avjordägaren för utfört arbete i de fall där han ej självhar varit vållande till skadan.Om arrendatorn inte har jakträtt, skall jordägarenansvara för förluster som drabbar arrendatorn pågrund av viltskador. Undantag gäller om jordägarenkan påvisa att skadan inte har kunnat undvikas trotsrimlig ansträngning från dennes sida.Vi kan här konstatera att detta endast gäller vidskada som uppkommer av själva viltet och där jord-ägaren har varit försumlig med en effektiv viltvård.Skulle dock skada uppstå vid jaktens utförande, ge-nom att växande gröda nedtrampas e.d., kan ersätt-ning krävas för detta med stöd av skadeståndslagensallmänna regler. Jag vill poängtera detta, då sådanaskador för arrendatorer under bl.a. de stora godsen isödra inte alls är ovanliga vid s.k. klappjaktero.d. på fågel.Om en arrendator anser sig ha en motfordran somhan vill dra av från arrendeavgiften, ges enligt vadsom föreslås i betänkandet möjlighet att deponera detbelopp som motfordringen uppgår till hos länsstyrel-sen. Han kan därigenom förhindra att arrenderättenförverkas på grund av att beloppet inte betalas tilljordägaren. Möjligheten till deposition skall gälla vidalla typer av arrende.Vid ett arrende som är gemensamt för flera perso-ner och som avser ett utvecklat eller utvecklingsbartlantbruksföretag införs en möjlighet för var och en avmedarrendatorerna att överlåta sin rätt till en medar-rendator som är make eller avkomling till överlåtaren.I en motion från centerpartisten samt i en motion från socialdemokraterna understryker man attdenna rätt borde gälla generellt vid gemensamt arren-datorskap, således inte endast mellan vissa närståen-de.Svea hovrätt har yttrat sig i denna fråga i sambandmed remissbehandlingen av be-tänkande. Hovrätten anför att detta skulle vara oför-enligt med nuvarande konstruktion av överlåtelsereg-lerna i 9 kap. 31 § jordabalken. Regeringen anserdetsamma i sin proposition, och utskottet har beslutattillstyrka regeringens förslag i propositionen.Om det däremot skulle visa sig att det uppkommerproblem vid förändrade konstellationer i andra arren-dekollektiv, utgår utskottet från att regeringen på nyttöverväger den rättsliga regleringen.Beträffande s.k. bostadsarrende har i motion frånSören Lekberg och anförts att det bordegöras ett tillkännagivande om kollektiv förhandlings-rätt för bostadsarrendatorer. Utskottet konstaterar attdet på detta område ej har kommit till stånd någotfrivilligt förhandlingssystem t.ex. motsvarande detsom finns på hyressidan. Någon av parterna självatillskapad förhandlingsordning som kan tjäna somnorm vid lagstiftande på området finns således inte.Utskottet understryker dock att regeringen nogabör följa utvecklingen inom detta område för det fallatt en förändrad situation kan komma att uppstå be-träffande ovannämnda förhållanden.I reservationen från m.fl., som jaginledningsvis nämnde, uttrycker man som sin åsikt attbalansen mellan arrendator och jordägare med nuva-rande lagstiftning är till fyllest, varför man anser attytterligare förstärkning av arrendatorns rätt inte börgenomföras. Dessutom befarar man att utbudet avarrendejordbruk allvarligt kan komma att inskränkaspå grund av den minskning av jordägarens rätt att frittdisponera sin egendom som den nu föreslagna la-gändringen innebär.Jag kan här bara konstatera att de som står bakomreservationen och de som tillhör utskottsmajoritetenhar olika syn på vem som har största behovet av ökatskydd i ett arrendatorsförhållande. Vi har olika ideo-logisk syn på denna fråga, och jag förutsätter att manpå båda sidor har respekt för detta.Jag tror dessutom inte att dessa i sig inte alltförvåldsamma lagändringar kommer att medföra enrubbning i ett jämnt utbud av lediga arrendejordbruk.Alternativet för jordägaren skulle i så fall vara attsjälv bruka jorden, vilket han i så fall med all säkerhetredan gjorde, om detta var ett alternativ för honom.Detta val har då med all säkerhet skett med utgångs-punkt i andra skäl än just förhållandet mellan jordäga-re och arrendator genom nuvarande arrendelagstift-ning.Fru talman! Jag vill med detta yrka bifall till ut-skottets hemställan i dess helhet och avslag på reser-vationen av m.fl. moderater.Anf. 103 () replikFru talman! Vi är väl i och för sig ganska överensom att vart och ett av förslagen i propositionen intesom sådana är speciellt ingående och omvälvande.Många har en karaktär som gör att de egentligen ärmycket väl lämpade att ut avtalsvägen mellande två parterna i ett förhållande.Låt mig ta upp frågan om viltskador för att visahur besvärligt det blir, om man lagstiftar på ett områ-de som detta.Viltskador och jakt regleras numera i vårt landoftast av det jaktområde som jordägarens mark ingåri. Man har vissa bestämmelser för hur avskjutning avvilt skall få gå till.