prot · GI09118 · 1995-06-12 00:00:00 — Vi har helt enkelt inte råd att inte tavara på hela landet och hela landets resurser.Regionalpolitiken skall vara ett viktigt och komp-letterande instrument i det arbetet. Genom en brautveckling i landets alla regioner skapas också förut-sättningar för en god nationell tillväxt.Fru talman! Det är med stor tillfredsställelse somjag avslutningsvis kan konstatera att det finns enmycket bred enighet i arbetsmarknadsutskottet kringdetta betänkande. Det finns bara ett parti som harställt sig utanför, och det är . I övrigt ärenigheten i stort sett total.Fru talman! Med det konstaterandet vill jag yrkabifall till hemställan i arbetsmarknadsutskottets be-tänkande nr 13.Anf. 19 HANS () replikFru talman! Det är riktigt att det finns mycket avenighet. Det finns också en enighet om den bryt-ningstid som regionalpolitiken befinner sig i.Jag vill ställa några frågor. Jag tror att enighetenkanske inte är riktigt så stor. Det finns många ganskavaga skrivningar. Vi har valt att ha god tro och hellregöra ett särskilt yttrande och peka på vårt synsätt änatt göra en reservation.Det behövs en parlamentarisk förankring, ochBerit Andnor vill rekommendera en parlamentariskutredning om man bör göra en omfattande förändring.Den som läser betänkandet på s. 50 och 51 ser att detär en nästan total förändring av regionalpolitiken sommåste ske. Kan jag få konfirmerat att i klartext menar att vi skall ha en parlamen-tarisk utredning?Punkt två handlar om kvinnosatsningar. Det äroacceptabelt som fördelningen av t.ex. företagsstödenser ut . Vad säger om uteblivnasatsningar på kompetensutveckling för kvinnor, riskenför att kvinnor kommer att hamna i arbetslöshet vidkommunal nerdragning och företagsstödens fördel-ning?Anf. 20 () replikFru talman! När det gäller den parlamentariska ut-redningen är det bara att konstatera att det pågår enprocess här, precis som vi har skrivit i vårt betänkan-de. Vi är mitt uppe i en process. Det är ett omfattandearbete som har pågått och som pågår ute i våra olikaregioner till följd av de program som har tagits framför mål 6, men också för mål 2 och 5b.Vi är mitt uppe i en process. Det innebär att osä-kerheten och oklarheterna om hur verkligheten kom-mer att se ut framöver är betydande. I vårt betänkandehar vi redovisat behovet av en översyn. Vi har ocksåmycket tydligt sagt att om den här översynen visar sigbli mer omfattande och om den kommer att ställakrav på stora förändringar av den nationella regional-politiken bör det naturligtvis tillsättas en parlamenta-risk utredning. Det är min uppfattning. Men det är förtidigt att säga att vi just nu skall tillsätta en par-lamentarisk utredning.När det gäller kvinnosatsningar är det bara attkonstatera, som jag sade i mitt anförande, att det äroacceptabelt med den fördelning av stöden som är . har sagt att man kommer att an-stränga sig ytterligare för att följa upp de beslut somär fattade ute i landet när det gäller de regionalpolitis-ka stöden för att bevaka att kvinnorna får en störreandel.Det är också med tillfredsställelse som vi kan seatt de satsningar som har gjort på lokalakvinnliga rådgivare till kvinnliga företagare har slagitväl ut.Vid de olika programområdena, framför allt vidmål 6-arbetet, har vi lagt stor vikt vid att satsningarskall ske på uppbyggnaden av kvinnliga kompeten-scentrum och kvinnliga nätverk. Men här ligger det ettmycket stort ansvar just på länsstyrelserna. Där måsteman beakta att kvinnor skall få en större andel av deregionalpolitiska resurserna.Anf. 21 HANS () replikFru talman! Jag tolkar frågan om en parlamenta-risk förankring så att vi är helt överens. Om det be-hövs en förändring med större räckvidd står det ibetänkandet, och argumenterar kraftfulltför att räckvidden blir hur stor som helst. Jag tror attvi är överens. Jag är glad över att arbetsmarknadsmi-nistern är här med sina två öron.När det gäller kvinnosatsningen vill jag trots alltha några fler kommentarer från . Detsaknas varje åtgärd som innebär en satsning på kom-petensutveckling. Det varnas inte särskilt mycket förregeringens politik när det gäller nedskärningen påden kommunala sidan. Med tanke på den åsikt somBerit Andnor uttrycker må det väl till mer av kon-sekvensanalys när det gäller denna utveckling efter-som kvinnor, särskilt i glesbygd, kommer att drabbas.Det för mig in på frågan om konsekvensanalyser istort, något som poängterade var viktigtnär det gäller avreglering och bolagisering. Jag nämn-de skattepolitik och transfereringsförändringar. BeritAndnor betonade att slutrapportvar viktig och borde ligga till grund framtida diskus-sioner. Den ger just den grunden. Det måste göras enregionalpolitisk analys vid varje ekonomisk-politisktbeslut. Det finns ett sådant allmänt direktiv, menuppenbarligen har det inte varit i kraft. Man har integjort regionalpolitiska konsekvensanalyser av deövergripande ekonomiska beslut som har fattats.Anf. 22 () replikFru talman! Jag tycker att man skall hålla isär deolika områdena. När det gäller regionalpolitiken harvi klart uttalat att det inte är tillfredsställande attkvinnor får en så liten andel av de regionalpolitiskastöden. Här är det viktigt att skärper över-vakningen och uppföljningen av hur länsstyrelsernahanterar de regionalpolitiska medlen. Vi hoppas attden skärpning som ändå skett kommer att ge resultat.När det gäller kvinnors arbetsmarknad över huvudtaget, inte bara i glesbygden och på landsbygden, ärdet som mycket väl kommer ihåg,behandlade vi ett betänkande därvi klart uttalade att det är oerhört viktigt att vi ävengör analyser och kartlägger hur kvinnors arbetsmark-nad ser ut , vilka hoten är och vilka åtgärder somvi måste se till att vidta för att kvinnor även i framti-den skall ges lika rätt till arbete som männen. Det ären självklarhet för mig och även för ,som jag har uppfattat det. Regeringen har för avsiktatt sätta i gång ett mycket brett arbete, där man tardessa frågor på allra djupaste allvar. Vi vill ha ettsamhälle där kvinnor och män har lika rättigheter ochlika skyldigheter. Rätten till det egna arbetet och denegna inkomsten är av grundläggande betydelse. Detanser den socialdemokratiska regeringen, det anserjag. I den frågan kommer vi att återkomma.Anf. 23 () replikFru talman! Jag tänkte beröra två punkter, dels deregionalpolitiska målen, dels företagsstöden.Berit Andnor tog upp samma punkt som DanEricsson berörde, att hela landet skall ha en likvärdigstandard. kunde inte säga hur han villeatt det skulle omsättas i praktisk politik. kan förklara regeringens politik när det gälleratt i hela landet få en likvärdig standard.Vi har kritiserat er för att använda vackra ord ochformuleringar som inte kan omsättas i praktisk politik.Det är kanske en av förklaringarna till att regeringenhar ett bristande förtroende bland svenska folket. Ordoch handling stämmer inte alltid överens.Vad gäller företagsstöden är det bra att vi får enöversyn. Men när man lyssnar till hörman ingenting om konsekvenserna av en översyn. stöden visar sig vara ineffektiva, bör de då inteavskaffas? kan kanske förklara hurregeringen har tänkt sig om man kommer fram till det.Det enda som nu nämnde var att manskulle skapa de mest effektiva stödformerna, ingen-ting om vad man gör om analysen visar att de är inef-fektiva, om de i så fall skall avskaffas.Vi har hört alla att företagarnas riksorganisationvill avskaffa stöden, de är av ondo. De skapar enkonkurrenssnedvridning. De ger inte långsiktiga ef-fekter enligt företagarnas egen organisation. Då är detlitet märkligt att socialdemokraterna inrik-tar sig på att behålla nuvarande stödformer och inteavskaffa dem.Anf. 24 () replikFru talman! Låt mig inledningsvis bara konstateraatt vi i har små regionala skillnader. Det är ettresultat av den politik som förts totalt sett i samhälletnär det gäller sektorspolitiken och regionalpolitiken.Så till innehållet i den moderata politiken och devackra orden. anklagar socialdemo-kratin för att bara säga vackra ord. Vad gör då mode-raterna? Bakom orden om att man skall ha likvärdigaförutsättningar i vårt land, något som också modera-terna skriver, döljer sig en rå och brutal politik. Bak-om orden döljer sig förslag som att regionalpolitiken istort sett helt skall avskaffas. Det som skall tillförasde regionalpolitiskt prioriterade områdena enligtmoderaterna är 100 miljoner i form av utbildnings-satsning som sedan skall växa till 300 miljoner. Det är en politik som kommer att innebäraatt norra delar, framför de inre delarna avSverige, kommer att avfolkas och utarmas. Det skullebli resultatet av den moderata politiken. Det döljer sigbakom de vackra ord som svänger sigkring.När det gäller utredningen om företagsstöden harvi sett behov av att se över stödformerna utifrån deförändrade förutsättningar som EU-medlemskapetmedför och som överlappningen av de olika regional-politiska stöden har medfört. Vi har tyckt att det ärviktigt att se över dem. Om vi hade vetat vad resulta-tet skulle bli, , hade vi faktiskt intebehövt ha någon översyn. Då kunde vi ha beslutatdirekt. Ett vanligt sätt att arbeta på är att man förstutreder, funderar över resultatet och sedan ser vilkakonsekvenserna blir. Så gör man, . 25 () replikFru talman! Angrepp är ofta bästa försvar. Fortfa-rande fick jag inget svar hur man har tänkt sig när detgäller likvärdig standard, hur det skall omsättas ipraktisk politik. Jag lär väl inte få något svar heller.Den politik som regeringen förordar kan ifrågasät-tas. Vi har för vår del en ny inriktning på regionalpo-litiken. Vi tar till vara de möjligheter till utvecklingsom finns i hela landet. Därför har vi sagt att en kun-skapssatsning skall vara det vi vill göra och avskaffastödformerna. Det är samma linje som Hans Anders-son var inne på och som många andra förespråkar. Attvi vill delfinansiera detta med 300 miljoner är intenågot föraktligt. Detta skall riktas till just de områdensom talar om, de innersta delarna avNorrland. Vi tror att detta är den väg man måste gåför att ta vara på den kompetens som finns i helalandet. Det är kunskapssatsning, inte stödformer, sombör bli det ledande i regionalpolitiken.Anf. 26 () replikFru talman! Jag kan upprepa vad jag sade i mitttidigare inlägg. Det är små regionala skillnader i vårt.Det är ett resultat av den politik som förs och har förtshittills när det gäller sektorspolitiken och regional-politiken. Det är en sådan politik man skall föra ochsom innebär en solidaritet och en sammanhållning avdet svenska samhället även . Då måste denpolitiken bygga på just de övergripande mål som viangivit, nämligen tillväxt, rättvisa och valfrihet.Det förespråkar är i praktiken, somjag sade tidigare, ingen regionalpolitik alls. Vad är300 miljoner mot en halvering av det regionalpolitis-ka stöd som man nu föreslår eller totalt villslopa? Det är detta ni egentligen är ute efter. Det ståratt läsa i era reservationer och i er motion. Vi tyckeratt det är fel. Ni säger t.ex. att det inte är realistiskt attvi skall ha likvärdig standard för människor i vårtland. Att stimulera företagandet och tillväxt i helalandet är inte en filosofi som ni stöder, ni gillar inteden idén.Och ni tycker, som ett exempel på att utveckla deprioriterade stödområdena, att vi skall ha konkurrenspå järnvägen. Man kan fortsätta den här uppräkningenhur länge som helst när det gäller den moderata poli-tiken. Det handlar egentligen om att ni inte vill hanågon regionalpolitik. Med en sådan inställningkommer vi att få en utarmning och en avfolkning avde regoinalpolitiskt prioriterade områdena.Vad gäller satsningen på utbildning är det någotmagstarkt med detta nyvaknade intresse från modera-ternas sida. När var utbildningsministerprioriterade man inte satsningarna på de mindre ochmedelstora högskolorna, utan satsningarna på uni-versitetsorterna. Det fanns ingenting av ett tänkandesom gick ut på att man skulle stötta utbildning ochforskning i de prioriterade områdena, vilket är oerhörtviktigt.Anf. 27 () replikFru talman! Det var inte så mycket som föranleddenågra invändningar i det välformulerade anförandesom höll. Jag kan instämma i det allramesta.Däremot tyckte jag att det var litet tråkigt att det iett så långt anförande inte fanns åtminstone en halvminuts omnämnande av den stora betydelse som demånga egna företagarna och entreprenörerna harockså för den regionala utvecklingen och utveckling-en i de utsatta regionerna. Jag tror att även de skulleuppskatta att bli nämnda, vilket kan vara ett tips tillnäste talare på talarlistan.Vad gäller den parlamentariska utredningen, sadeBerit Andnor att om översynen föranleder stora för-ändringar kan man tänka sig en parlamentarisk utred-ning. har väl föregående replikskiften i stort settvisat att detta "om" redan är uppfyllt enligt BeritAndnors synsätt.Men en intressant fråga är också vem som gördenna bedömning. Är det regeringen som gör be-dömningen att stora förändringar behövs? En parla-mentarisk utredning försäkrar ju alla i parlamentetrepresenterade partier möjligheten att vara med ochha synpunkter på detta avgörande. Jag tror att BeritAndnor knappast i oppositionsställning hade varitnöjd med att överlämna det avgörandet till sittanderegering.Jag sade i mitt inledningsanförande att jag kännerföga stolthet över hur frågan om parlamentarisk för-ankring av det regionalpolitiska översynsarbetet han-terades av föregående regering. Jag tycker att mankan bli vis av skadan.Anf. 28 () replikFru talman! Jag skall begränsa mig i min replikmed att säga att vi är helt överens, . Såsom frågan behandlades av den förra regeringen harvi inte för avsikt att behandla den i den här regering-en. Jag har det allra största förtroende för regeringenoch för arbetsmarknadsministern.Man kommer, utifrån de mycket tydliga skriv-ningar som jag ändå hävdar att vi har i betänkandet,att tillsätta en utredning när vi har kommit över deoklarheter och osäkerheter som finns . Jag är heltövertygad om detta. Och, som sagt var: Jag har för-troende för att regeringen är kapabel att fatta ett så-dant beslut.Anf. 29 () replikFru talman! Jag blev glad när tog tillorda i talarstolen. Jag tyckte att hon personifieradeden kvinnokraft jag talade om när hon kraftfullt räk-nade upp exempel på lyckade regionalpolitiska sats-ningar i . Gelab i och Datasvar iSveg är glädjande exempel, men behövermånga fler sådana exempel än dem som finns i verk-ligheten.Med den entusiasm för glesbygd som visade, kan jag inte förstå varför hon inte stöderMiljöpartiets förstärkning med 1,5 miljarder kronortill regionalpolitiken. i minskadetransportstöd förbättrar inte heller glesbygdsföreta-gens möjligheter att överleva.Berit Andnor sade att bara arbetslösheten minskar,minskar den också i glesbygden. Tyvärr stämmer intedetta. Statistiken visar tvärtom att det är i storstads-områdena och på högskoleorterna som arbetslöshetenminskar, knappast i glesbygden.Glesbygden är starkt beroende av regionalpolitisktstöd. Vill värna glesbygden, bör honbifalla reservationer som ger glesbygdenytterligare 1,5 miljarder kronor.Anf. 30 () replikFru talman! Jag skall begränsa mig även i dettareplikskifte genom att säga att till skillnad från BertilBorglund tar de flesta partier i denna riksdag hänsyntill det ekonomiska läge som vi i just nu be-finner oss i. Jag hälsar med tillfredsställelse att vi intehar behövt göra större nedskärningar inom detta om-råde än vad vi har tvingats göra. Men att gå ifrån dettill att plussa på miljarder på det sätt som Miljöpartietföreslår, anser jag vara mycket oansvarigt.Anf. 31 () replikFru talman! Även i ett ekonomiskt besvärligt lägeär det oerhört viktigt att vi värnar om glesbygden såatt inte fler orter slås ut än vad som har skett redan.Det uppstår oreparabla skador i så fall.Anf. 32 () replikFru talman! Genom en politik som gör att vi får enekonomi i balans och genom att vi för en framgångs-rik kamp mot arbetslösheten, skapar vi de bästa förut-sättningarna för att också de regionalpolitiskt priorite-rade områdena får en positiv utveckling. Det är dessaområden som har allra störst behov och som kommeratt få tillbaka allra mest om vi får ekonomin i balansoch om vi får ner arbetslösheten. De som vinner mestpå det är de regionalpolitiskt prioriterade områdena.Som jag sade tidigare är regionalpolitiken en del,en viktig del, men det är en del i en sammanhållenpolitik som är så oerhört avgörande och viktig för hurdessa områden kommer att utvecklas. Det är det somär väsentligt. Det är inte frågan om någon överbuds-politik med miljoner hit och dit, som den politik somMiljöpartiet förespråkar just i det här ärendet.Anf. 33 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Regionalpolitiken är ett område somengagerar många av oss. För mig finns det två delarav regionalpolitiken.Den ena är att jag ser regionalpolitiken som ettoerhört viktigt bidrag till att öka tillväxten i vårt land.Det är viktigt att utnyttja alla de stora investeringarsom har gjorts i infrastruktur, i bostäder, i skolor, ibarnomsorg, i sjukvård och i företag, och utnyttja demfullt ut.En kraftig befolkningsomflyttning i vårt land, bortfrån de perifera områdena till de centrala, skulletvinga in i stora investeringar för att upprätt-hålla en vettig levnadsstandard. Därmed skulle manförsnilla väldigt stora tillgångar.Regionalpolitiken bidrar alltså till ökad tillväxtdels genom att man hindrar investeringar i redanöverhettade områden, dels genom att man nyttjar denkompetens och det kunnande som finns i dessa regio-ner. Jag menar att den lilla regionalpolitiken, som vi diskuterar, i huvudsak är tillväxtorienterad. Denlilla regionalpolitiken handlar om att stödja företagen,så att man snabbt kan åstadkomma tillväxt.Den andra delen av regionalpolitiken handlar omen rättvis fördelning, om att se till att alla får del avden tillväxt som skapas i vårt land. Den hanterashuvudsakligen i den stora regionalpolitiken där såda-na frågor som socialförsäkringssystemet, arbetslös-hetsförsäkringen och skatteutjämningen är centrala föratt åstadkomma en rättvis fördelning, men också eninfrastruktur som gör det möjligt för människor i helalandet att leva.Den lilla regionalpolitiken har förändrats och för-ändras, därför att de lokaliseringsfaktorer som tidigarehade stor betydelse inte spelar samma roll . Närlokaliseringspolitiken kom till var syftetatt hjälpa företagen att lokalisera sin produktion långtbort från marknaden och att kompensera för de mer-kostnader som uppstod för att transportera varornafrån produktionsanläggningar i huvudsakligen Norr-lands inland till marknaderna.I dag, när inte längre transportkostnaden är detstora hindret, handlar det framför allt om att se till attvi har en bra logistik, att vi snabbt, till låga kostnaderoch med korta transporttider kan transportera varornafrån framför allt inland till de stora mark-naderna. Det handlar om att se till att informations-tekniken byggs ut så att vi också kan transporteratjänster på samma sätt som vi tidigare transporteratvaror. Och det handlar om att investera i kunskap somju nu är den stora och viktiga produktionsfaktorn förnästan all etablering av alla företag, oavsett om mantillverkar varor eller tjänster. Därför är investeringar ikunskap oerhört viktiga.När man tittar på vad som händer kan man seatt det också uppstår många nya lokaliseringar. De serhelt annorlunda ut än och början av70-talet, när regionalpolitiken började fungera. Ettexempel, som nämnde, är Datasvar iSveg. När man sitter i och har ett pro-blem med sitt program Excel som man vill få åtgär-dat, ringer man Datasvar i som hjälper till attordna upp sitt eget program, mjukvaran i datorerna.När man söker en taxi i ringer man nutill , till , för att fåtjänsten utförd. När man flyttar eller när man bytereller säljer bil tar man kontakt med bilregistret i Ar-jeplog. När man funderar över ett telefonnummer kandet vara till man kommer.Det är alltså helt nya typer av etableringar, ochväldigt många av dem har sitt motiv i att vi kortatavstånden då det gäller att producera tjänster. Det ärinvestering i informationstekniken som har haft bety-delse och det är investering i kunskap och kunnande.Detta är en sak som händer och som den lilla regio-nalpolitiken måste fånga upp. Man måste se till attmed den stödja företag som växer i det nya kunskaps-och informationssamhället.Det andra som händer är att företagen nu organise-rar sig på ett helt annat sätt . De förstalokaliseringarna var resultatet av de stora företagensutlokalisering, där man förhandlade med ,ASEA, Vabis och om utlokalisering avstora produktionsenheter huvudsakligen till Norrland.Så fungerar inte företagen . Man sitter inte ien koncernledning och placerar stora produktionsan-läggningar i olika delar av landet, utan fungerarnästan alla framgångsrika företag som många småföretag, inte i en tayloristisk organisation utan i ettnätverk. Därför är det viktigt att regionalpolitikenockså formas på det sättet.Det är inte längre möjligt för en handläggare påArbetsmarknadsdepartementet att förhandla med destora företagens ledningar om flyttandet av produk-tionsanläggningar. Vi måste se till att regionalpoliti-ken är så utformad att människor, oavsett om de finnspå en länsstyrelse, ett landstingskansli, en kommun-förvaltning eller ute i företagens olika fackliga organi-sationer har grepp om och möjlighet att använda denlilla regionalpolitiken för att i sina nätverk fångaintressanta etableringar till de orter och regioner sombehöver utvecklingskraft och som vi anser att vi skallprioritera.Det är litet av den förändring som den lilla regio-nalpolitiken måste genomgå. Det är därför som vi ipropositionen också redovisar att vi vill göra en över-syn av regionalpolitiken. Inte så att den har stått stilla.Den här förändringen har naturligtvis skett successivt.Men det gäller att hänga med. Vi måste se till attsamhällets verksamhet för att stödja de hårdast utsattaregionerna och åstadkomma tillväxt också organiseraspå samma sätt som företagen är organiserade, inätverk i stället för i hierarkier.Sverige har genom medlemskapet i EU kraftigtökat sina möjligheter att stödja och utveckla de hår-dast drabbade regionerna. Det regionalpolitiska natio-nella stödet, som uppgår till 4,2 miljarder för de när-maste 18 månaderna, är en del av det regionalpolitis-ka stödet. Men det sammantagna EU-stödet undersamma period är ungefär lika stort i de olika målom-rådena inom EU-stödet. Det är alltså en betydandeinsats som görs för de här regionerna genom medlem-skapet i EU.Jag tycker att det känns mycket glädjande att kun-na redovisa, framför allt när jag åker hem till minaegna hemtrakter, där tveksamheten till EU var stor, atti det här hårda, besvärliga statsfinansiella läget kan viändå kraftigt öka insatserna då det gäller tillväxtpoli-tiken i de hårdast utsatta regionerna.När vi tittar på hur de pengar som kommer frånEU skall användas, kan vi konstatera att en mycketstor del skall gå till tillväxtpolitik. Enligt de förslagsom arbetats fram regionalt och lokalt av människornasom bor i de här regionerna vill man satsa i storleks-ordningen av EU-stödet till företagsutveckling,för att bygga ut nätverk och stötta de små företagen,entreprenörerna, om jag får använda det ordet. 20 %av pengarna skall användas till kompetensutvecklingenligt de förslag som har vuxit fram lokalt och unge-fär till olika typer av infrastrukturåtgärder.Inriktningen av EU-pengarna har precis den profilsom vi önskar och som man önskar lokalt, förutsatt attBryssel accepterar det upplägg som utformats lokalt.Och det finns ingenting som pekar på att man inte gördet.En annan aspekt på EU-medlemskapet och regio-nalpolitiken är inflytandet. Många i inlandröstade nej till medlemskapet i EU. Man gjorde detdärför att man hade en erfarenhet av att mycket av detnationella stödet formulerades i , med litetinflytande för medborgarna ute i de perifera område-na. Man såg framför sig en situation där avståndetskulle växa med ytterligare ett par tillbeslutsfattarna i Bryssel.Den socialdemokratiska regeringen valde att före-slå att människorna som bor i dessa regioner lokaltskulle ta fram programmen när vi bygger upp EU-stödet.