prot · GJ0927 · 1995-11-22 00:00:00 — Vi behöver en nationell samling i dessa frågor.Jag tycker att det är tråkigt och allvarligt att en frågasom alkoholen skall skilja oss andra och Moderaternaåt. Måste man profilera sig i en fråga som ställer tillså mycket elände för den enskilde och för den utsatta?Jag vill fråga , som är en ung före-trädare för : det inte vara bra föross alla om vi med gemensamma krafter försöktekomma till rätta med detta problem? Vi vet ju att det finns krafter som vill påverka vår alkoholpolitikutifrån - jag tänker då närmast på EU.Reservation nr 12 av och reserva-tion nr 10 av har i stort sett samma argu-mentering. Båda berör ansvaret för tillsyn av dem somhar tillstånd att sälja alkoholhaltiga drycker. Bådauttrycker oro för att tillsynen blir eftersatt.Jag måste försiktigtvis påpeka att minnet är litetkort i den här frågan. Kravet på en förändring kom på grund av att tillsynen var nästan obefintlig. Jagär väl medveten om att det börjat röra påsig litet grand i , men såsom ofta sker här ikammaren, även på andra områden, lägger vi här anett Stockholmsperspektiv. Jag vill försynt påpeka attdet finns några hundra kommuner också utanför tul-larna i . Där är denna fråga väl förankrad.Det är kommunerna som bäst känner till de lokalaförhållandena och som genom avgifter får resurseratt kolla upp dem som har tillstånd.Jag vill än en gång uttrycka min och utskottetsuppskattning av de åtgärder som vidtagits här i Stock-holm när det gäller krogsanering under ledning avlandshövding . Det tycker vi är bra!Jag vill också med bestämdhet betona att det be-slut om tillsynen som denna riksdag fattade inte läg-ger några hinder i vägen för samordning mellankommuner och om man så vill. Om mandärigenom skulle komma till rätta med de problemsom förekommer i en del av restaurangrörelsen skullejag t.o.m. rekommendera en sådan samordning.Anf. 112 ()replikHerr talman! Först noterar jag med tillfredsställel-se kommentar om att man tänkeråterkomma om inte en drastisk förbättring äger rumpå de svaga punkter som vi har pekat på i våra reser-vationer.När det sedan gäller länsstyrelserna begär vi justatt det arbete som sker i storstäderna inte skall hindrasav nuvarande lag. Man kan alltså komplettera lagen.Ulf Adelsohn och hans medarbetare har särskilt po-ängterat detta i ett brev till regeringen. De skriver attlagstiftningen därmed skulle förändras så att bådelänsstyrelserna och kommunerna får rätt att återkallaserveringstillstånd beroende på ekonomiska missför-hållanden, medan kommunerna har huvudansvaret försanktioner på rent alkoholpolitiska grunder. Dettaskulle underlätta arbetet i storstäderna. Den här upp-fattningen delas också av landshövdingar ute i landet.Anf. 113 () replikHerr talman! frågar om jag somär ung inte tycker att det vore bra om vi kunde kommatill rätta med de här problemen. Jo, självklart tyckerjag det. Det är därför jag står bakom Moderaternasalkoholpolitik, som syftar just till att begränsa detsom är problem med alkoholen - inte alkoholen istörsta allmänhet.Rinaldo frågar om inte vi moderater kantänka oss att ställa upp och vara solidariska med demsom verkligen har det svårt. Jag tycker att det är dettaom något som vår politik går ut på. Jag har uppre-pat så att jag nästan känner mig tjatigatt vi vill lägga kraften och resurserna just på att hjäl-pa dem som har det svårt, dem som har problem medalkoholen.Anf. 114 () replikHerr talman! Vi övriga i den här kammaren - jagtror att jag törs svara för alla övriga - vill att männi-skor över huvud taget inte skall få de här problemen.Vi menar att om totalkonsumtionen ökar så kommerfler in i alkoholberoende. Är människor redan inne iett beroende så är det helt självklart, precis som An-nika säger, att man skall rikta åtgärderna motdem. Men varför skall denna riksdag sitta med hän-derna i byxfickorna och vänta tills människorna ärnedsupna och då vidta åtgärder? Det är väl ändå ilinje med en humanistisk syn att vidta förebyggandeåtgärder? Det ena behöver ju inte förta det andra.Ingen kan förneka att om det är mycket alkohol iomlopp så blir det både fler påverkade och fler ska-dade. Det är ett känt förhållande i hela västvärlden,och detta är en faktor som ni måste erkänna.Naturligtvis skall vi ta hand om dem som harproblem och rikta insatserna dit - men helst före.Anf. 115 () replikHerr talman! Jag kan inte låta bli att tycka att somen konsekvens av detta borde de politiker som står fören begränsning av totalkonsumtionen dra sitt strå tillstacken och bli nykterister allihop. Då hade de juverkligen hjälpt till att begränsa totalkonsumtionen.Men jag kan inte se hur det faktiskt skulle hjälpa demsom verkligen behövde hjälp. I linje med detta reso-nemang är det dock vad företrädare för denna linjeborde göra.Anf. 116 () replikHerr talman! Det är helt klart att storbrukarna bi-drar väldigt mycket till totalkonsumtionen. För nor-maldrickare blir det mer marginellt. Vi vet, ävenutifrån hur det ser ut ute i världen, att det är hos stor-drickarna vi hittar de största riskerna. Även de somanser sig vara "normala" brukare måste ta ansvar förmänniskor som har problem.Jag kan inte förstå i det här fallet.Om någon annan gör det så är det ju jättebra.Anf. 117 ()Herr talman! När det gäller narkotika är de flestaöverens om att en restriktiv hållning är det bästa. Deflesta önskar också ett narkotikafritt samhälle.Men när det gäller alkoholen, som berör så mångafler och som ställer till de verkligt stora problemen isamhället, skiljer sig åsikterna märkbart åt. Ändå ärdet alkoholen som ligger bakom den största delen avvåldet i samhället. Det är alkoholen som ligger bakommånga familjetragedier, och det är alkoholen som stårför en stor del av ohälsan. Därför är det viktigt att vihar bra regler för alkoholhanteringen.Det är bl.a. viktigt att lyfta fram vikten av infor-mation och av att hitta och hjälpa barn imissbrukarmiljöer. Det har man gjort i det här betän-kandet. Genom det har bl.a. många motionskrav frånen flerpartimotion tillgodosetts.I de motioner som behandlas återfinns en delidéer som varit uppe till diskussion men somär lika aktuella . Det gäller bl.a. motionen omfolkölet. Ökningen av ungdomsfylleriet har redanbeskrivits . Mycket av detta fylleri beror påfolkölet, och det är oroväckande. Det finns därför allanledning att återinföra tillståndsplikten för detalj-handel och servering. Jag ställer mig därför bakomreservation nr 13, mom. 21.När alkohollagen förändrades an-såg vi i att minibarer inte skulle varatillåtna. Eftersom vi inte har ändrat ståndpunkt i denfrågan ställer jag mig bakom reser-vation nr 17, mom. 24.Langning och hembränning i kombination är ettstort problem som främst drabbar ungdom och mångagånger de allra yngsta, de som kan ha svårt att få tagpå starkvaror på annat sätt.Jag delar därför inställningen i motionSo223, nämligen att det är av största vikt att opini-onsbildningen mot langning och alkohol förbättrasoch att polisen ges ökade möjligheter att göra insatserpå det här området. Jag ställer mig därför bakomBarbro reservation 20 under mom. 27.I övrigt ställer jag mig bakom betänkandet.Anf. 118 ()Herr talman! är årets alkoholdebatt i riksdagensnart slut, och som vanligt har förbuden, pekpinnarnaoch klåfingrarna haglat över församlingen. Debattenhar inte minst präglats av dubbelmoral, men det är enegenskap som är bra att ha: tappar man en så har manen kvar, och det är alltid praktiskt.Om vi ser oss om utanför det här huset kan vikonstatera att den svenska alkoholpolitiken är ett stortmisslyckande. WHO-målet kommer inte att uppnås.Om vi lägger samman all alkoholkonsumtion i Sveri-ge visar den i stället säkert i praktiken en ökning. Menvi fortsätter att agera på ett sätt som gör att våra upp-dragsgivare, alltså väljarna, inte riktigt förstår vad visysslar med. Vi skapar i all välmening lagar som i dethär fallet inte accepteras av många utanför det härhuset. Det i sin tur skapar ett förakt för den här kam-maren, demokratin och det vi sysslar med.Jag vill, herr talman, hävda att vi har de alkohol-problem bland ungdomar som vi har på grund avvår alkoholpolitik. Man kan slå upp snart sagt vilkendagstidning som helst och läsa om alkoholproblemensom accelererar på våra skolor: hur lätt det är att fåtag på hembränt, hur billigt det är och hur attraktivtdet är bland skolungdomarna.När man har ungdomsfylleriproblem i en grann-stad till min födelsestad, alltså i , är det intedanska ungdomar som inte kan hantera sin spritkon-sumtion utan det är svenska gästspelare som fördärvarSveriges rykte men som cementerar åsiktenatt den svenska alkoholpolitiken har totalhavererat.I betänkandet stöder sent omsiderändå de tankegångar jag har om att vi borde tillåtavuxna människor att ta samma ansvar som de tillåts tai andra länder i praktiskt taget hela världen. Vi sägerockså nej till att omyndigförklara myndiga medborga-re. tog en del exempel på vad man fårlov att göra i när man har blivit myndig. Jagskall ta ett till: Man kan få gifta sig, men köpa enflaska vin för att fira sitt eget bröllop är icke tillåtetom man inte har fyllt 20 år.Det kan ju inte vara fel på alla andra; det kan intevara så att bara vi här i riksdag har rätt. Deregler som vi moderater propagerar för att införa iSverige gäller trots allt i en relativt väl fungerandeomvärld och bland relativt väl fungerande människor.Som en liten lustighet vill jag nämna att det ju oftai debatten har påståtts att man har enorma alkohol-problem i . Men jag såg en undersökning fören tid sedan som visade att franska kvinnor leverbetydligt än svenska. Ingen skall väl försökainbilla mig att inte franska kvinnor nåtts av i varje fallnågra stänk av männens vinkonsumtion. Vi kan alltsåinte på något sätt hävda oss här i Sverige.Här har talats om förbud mot minibarer. Det för-står jag inte alls. De hotell som har minibarer harockså en bar öppen. Den som har problem med alko-holen och måste ha alkohol kan ju bara gå ned tillbaren på hotellet, om man skulle stänga minibaren. Ärdet reservanternas mening att man skall stänga hotell-barerna också?En annan sak som är obegriplig och där det saknaslogik är att nu kommer det förslag om att man skallhöja åldersgränsen för att få inhandla alkohol på lokaltill . Däremot har en 16-årig servitris rätt attavgöra om en person är under 20 eller ej. Detta, herrtalman, går inte ihop!Till sist måste jag säga att jag är förvånad över attvi fortfarande matar /NTO med så mycketpengar. Det är en organisation som totalt har miss-lyckats, som tappar medlemmar i stor omfattning. Närvi sparar pengar i borde vi spara pengarpå /NTO - inte därför att vi inte skall informerautan därför att vi skall informera på ett betydligt bätt-re sätt än den organisationen gjort.Anf. 119 PER ()Herr talman! När jag har lyssnat på den här debat-ten och när jag har läst betänkandet har jag insett attvi är ganska långt ifrån ett kontinentalt land med ensund dryckeskultur. Alltför många politiker här iriksdagen tror fortfarande att det är med monopol,förbud och skatter som man löser problemen medalkohol.Om man lever i den låtsasvärlden är det logiskt attha ett systembolagsmonopol. Då är det också logisktatt förbjuda detta monopol att ha öppet ,och det är också logiskt att förbjuda t.ex. vinauktio-ner. Likt tror jag att de flesta männi-skor i är fullt kapabla att köpa alkohol. Detviktiga för oss är att bryta monopolen och öka mång-falden.En sak som inte har diskuterats särskilt mycket iSverige är att de svenska handlarna inte har sammasortimentsbredd som handlarna ute i . Detbetyder faktiskt att om de svenska livsmedelshandlar-na efter att ha fått en alkohollicens fick möjlighet attsälja öl och vin skulle detta troligen sänka matpriser-na. Det brukar ju vi här i kammaren försöka åstad-komma.Fru talman! har trots dagens deprimerandedebatt ändå blivit ett väldigt mycket mer kultiveratmat- och vinland. har detvuxit upp hundratals, ja, tusentals vinprovarklubbar.Vi har dessutom kockar, sommelierer, vinprovare, påtoppnivå, och de har vunnit många mycket fina priserute i världen.För mig är öl och vin en viktig del av svensk mat-och dryckeskultur. Genom organisationer somMunskänkarna och har vi lärtsvenska folket att det är bättre att dricka litet grand avnågonting som är gott än att berusa sig på någontingsom är billigare och sämre.Om vi skall kunna fortsätta att få människor in-tresserade av öl och vin på det positiva sättet är detviktigt att vi ser till att man ökar mångfalden av bättrevin och bättre öl.Det finns två motioner vilkas förslag skulle göradet. Väldigt många restauranger har inte hängt med iden här utvecklingen. På många kinakrogar finns baraskräpviner. har i en motion föreslagit skulle kunna ta med sig ett eget vin till restau-rangen. Jag har bott i , där det här syste-met fungerar utmärkt. Restaurangen lägger på en litenavgift, en corkage fee, dvs. korköppningsavgift på 50eller . Man kan alltså ta med sitt eget vin. Påmånga krogar dubblar, tredubblar eller t.o.m. fyrdubb-lar man inköpspriset. Det medför att man inte drickerbra vin utan att man ofta dricker dåligt vin på krogen.I en annan motion har jag tillsammans med Birgit-ta föreslagit att man skall tillåta vinauktio-ner i . Vinauktionen är en av de snabbast väx-ande auktionsformerna i . Det skulle verkligenge oss stora möjligheter att få in ett bredare sortimentav viner.Systembolaget har inte alls ett särskilt brettsortiment. är det t.ex. mycket svårt att provafyra årgångar av ett och samma vin, om man inte haren egen vinkällare och har sparat . På sam-ma sätt är det svårt att prova fyra fem viner från sam-ma område. Detta är sådant som faktiskt är viktigt omman ser öl- och vinkultur som en positiv del av densvenska kulturen.Jag tycker att det är tråkigt att det bara är modera-terna som visar sig positiva i de här frågorna. Heladen här debatten har handlat om problem, problemoch åter problem. Visst finns det problem med över-konsumtion, men det finns också möjligheter att viagoda exempel och bra utbildning se till att människordricker litet och bra i stället för mycket och dåligt.Min förhoppning är ändå att utskottet ,nästnästa år eller året därpå skall inse att man intebehöver förbjuda allting som har med alkohol och vinatt göra. Jag hoppas därför att det inteskall behöva vara så att svenskarna packar ner sinavinflaskor och åker till , eller Englandför att där sälja sitt vin och sedan köpa nytt vin innande åker hem. De pengarna skulle vår statskassa verk-ligen behöva.I likhet med vill jag för tids vin-nande yrka bifall enbart till reservation 1.Anf. 120 ()Fru talman! Jag är i alla fall glad, och jag hoppasverkligen att inte skall få inflytande överden här kammaren när det gäller alkoholfrågor. PerBill talade fint om fina viner m.m. Om man skulle fåtag i dem billigt i varenda kvartersbutik, skulle vältillgängligheten på billiga viner öka.Jag tycker att vi skall ta varning av den folkölsde-batt vi har haft. Vi ser att tillgängligheten medför attkonsumtionen av folköl ökar katastrofalt. Skulle manfå tillgång till ännu starkare varor, kan vi ju tänka ossungefär hur det skulle gå. I får de gärnagöra hur de vill med vinerna, men jag hoppas att detinte går till på samma sätt i Sverige.Anf. 121 PER ()Fru talman! Jag är övertygad om att svenska livs-medelshandlare som har fått ett godkännande via ettlicensförfarande skulle vara minst lika bra som dagensduktiga systembolag på att hålla ordning på den härhandeln.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 20 §. )20 § betänkande 1995/96:SoU5Narkotikafrågor (skr. 1995/96:1)Kammaren biföll utskottets hemställan om attärendet fick avgöras efter endast en bordläggning.Anf. 122 ()Fru talman! Narkotikamissbruket är utan tvekanett av vår tids stora problem, kanske rent av detstörsta. I råder därför totalförbud mot allhantering av narkotika med undantag för medicinsktoch vetenskapligt ändamål. Det finns en stark upp-slutning bakom den restriktiva narkotikapolitiken attpå alla nivåer och områden markera ett avståndsta-gande från narkotikan som företeelse. Detta är någotsom vi alla är överens om. Det visar sig också i stortsett av detta betänkande. Jag tar därför inte upp frågorrunt narkotikapolitiken i allmänhet utan koncentrerarmig på den motsättning, den etiska konflikt, som finnsi detta betänkande vad gäller narkotikapolitik ochvårdpolitik.Vi är ju nämligen också överens om att aids är enav de allvarligaste sjukdomarna vi har samt att insat-ser för att begränsa spridningen av det sjukdomsfram-kallande hiv-viruset är ytterst viktiga. Eftersom risk-grupperna för hivsmitta bl.a. innefattar sprutnarkoma-ner - smittan sprids genom blodkontakt där använ-dandet av en förorenad spruta eller kanyl för infektio-nen vidare - så uppstår en konflikt med den restrikti-va narkotikapolitiken om man vill begränsa smitt-spridningen genom att tillhandahålla rena sprutor. Härmåste det närliggande goda målet att eventuellt mins-ka smittspridningen , genom utdelning av renakanyler och sprutor, ställas mot de signaler det sänderut om samhällets inställning till narkotika och miss-bruk och vilka långsiktiga effekter det får på rekryte-ringen till narkotikamissbruk och därmed eventuellökad risk för smittspridning . Vilka signa-ler får polis och socialtjänst genom utdelandet avsprutor? Skall de ingripa mot ett missbruk som andrarepresentanter för samhället underlättar? De somdelar ut sprutor stödjer på sätt och vis ett beteendesom finansieras genom kriminell verksamhet, brottoch prostitution. Hur skiljer polisen på legalt utdeladesprutor och illegalt överkomna sprutor som skallkonfiskeras?Fru talman! Enligt min mening står försöksverk-samheten med att tillhandahålla de verktyg som be-hövs för att kunna injicera narkotika i klar strid meden restriktiv hållning till narkotikamissbruk och kaninte rättfärdigas av en förmodad effekt på smittsprid-ningen. Uppfattningen att utdelning av sprutor ochkanyler till narkotikamissbrukare skulle leda till enminskad smittspridning menar jag inte är starkt un-derbyggd, men framför allt så inte ändamåletmedlen. En fortsatt försöksverksamhet med utbyte avsprutor och kanyler kan skapa osäkerhet både i Sveri-ge och i övriga om vad svensk narkotikapoli-tik står för och ge legaliseringsivrarna vatten på sinkvarn.Fru talman! Det ter sig därför verklighetsfräm-mande att samma riksdag som säger sig stå för enutomordentligt restriktiv narkotikapolitik också med-ger att redskapen för att utöva missbruket tillhanda-hålls av samhället. Detta underlättar ju fortsatt miss-bruk och medverkar till ökad brottslighet och kandessutom underlätta inträdet i sprutmissbruk. Den heltnye missbrukaren är ofta rädd för infektioner som hanvet att han kan få genom sprutor, och det avhållerhonom. Den rädslan kan övervinnas genom att re-krytören erbjuder rena sprutor från sjukvården. En-dast av sprutorna har utlämnats mot återläm-nande av begagnade. har gått ut i cirkulationenutan motprestation! Med största sannolikhet harmånga av de sprutorna blivit lock- och handelsvaror.Fru talman! En kriminalisering av narkotikamiss-bruket och en kraftigt fördömande attityd från samhäl-let mot alla former av narkotika går inte ihop medutdelning av sprutor och kanyler till narkotikamiss-brukare. Budskapet blir svårtolkat, motsägelsefulltoch demoraliserande. Den önskade effekten av denrestriktiva hållningen riskerar att utebli eller i varjefall att kraftigt försvagas. Budskapet måste stödja ochförstärka ett personligt ansvarstagande, som är detenda verkligt effektiva sättet att stoppa smittsprid-ningen. Den bedrivna verksamheten motverkar snarastden enskildes möjligheter att överväga sitt ansvar ochsin personliga livsföring.Man kan gott säga att ytterligheter inom vårdfilo-sofin tillåts sabotera den restriktiva narkotikapolitiksom vi är ense om, som den tillåts under-gräva den enskildes möjligheter att ta personligt an-svar.Försöksverksamheterna i och harinte påvisat några säkra positiva effekter från smitt-spridningssynpunkt. Inte heller finns det några beläggför att verksamheterna har påverkat missbruksutveck-lingen. Som redan sagts visar rapportockså att antalet återlämnade sprutor har varit litet.Detta kontrasterar mot att återlämna-des av sprutorna och av nålarna. Försökettycks alltså drivas på ett något slappare sätt . Jagvill poängtera att det därför finns skäl att befara attsprutorna och kanylerna, såväl använda som oanvän-da, sprids bland missbrukarna. Även om man nu skär-per reglerna talar det som hänt för att man rätt snartkan tappa greppet igen och åter får ett stort utflöde.Det är också uppenbart i rapportatt man inte kan förvänta sig att kunna nå en bättrevetenskaplig utvärdering av försöket än man nu fått,även om det tillåts fortsätta. Det måste dessutom varaen tidsgräns för s.k. försöksprojekt. Ett försök sominleddes kan knappast vinna något på enförlängning.De kunskaper som försöket avsett ge måste varaklart redovisade. Uppenbarligen ger de inte mycketvägledning, och speciellt ger de ingen som helst grundför att verksamheten påverkat smittspridningen ochmissbruket på det sätt som tillskyndarna hoppats.Fru talman! Mot denna bakgrund tar vi moderaterbestämt avstånd från fortsatt utbytesverksamhet avsprutor och kanyler till narkotikamissbrukare. Narko-tika är ett dödligt gift och en stark drivkraft tillbrottsligt leverne. De möjliga vinster som man hop-pats uppnå vad gäller smittspridning och reduceringav missbruk som motiverat försöket har man intekunnat belägga. Det i sig räcker för att verksamhetenbör upphöra.Ännu starkare mot verksamheten talar enligt minmening det orimliga i att skulle stå för tvåmotsägande budskap. Det är inte etiskt acceptabelt. Vihar en skyldighet att vara tydliga just för att kunnapåverka smittspridning och missbruk. Ingen tvekanom vår inställning får råda. Vi har sagt att insatsernaför att bekämpa narkotikabrottslighet och drogmiss-bruk måste intensifieras. Då kan vi inte levereradubbla budskap som kan medföra att vår inställningtill narkotikabekämpningen kan misstros. Det vore ettsvek mot dem som behöver vårt stöd - missbrukare,smittade, de som riskerar att bli smittade och vårabrottsbekämpande myndigheter som behöver vårtstöd. Vi måste i stället mera satsa på information sompåverkar attityder och beteenden samt på åtgärdersom stärker människans ansvarskänsla för sig och sinomgivning.Vi skall inte ge hjälp till missbruk, utan vi skallhjälpa till när det gäller att bryta missbruk. Vi skallanvända alla de goda medel som står till buds för attbekämpa spridningen av hiv. Utdelning av sprutor ärinte ett sådant gott medel. I stället hotar det trovärdig-heten i vår narkotikapolitik.Vi moderater anser att kampen mot hiv och aidsoch mot narkotikan skall föras med kraft och envishetoch att samhället inte genom ord och handlingar ska-par en risk för att den inriktningen undergrävs ellerför att den ene sätts före den andre.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 123 ()Fru talman! har vid ett flertal tillfällenuttalat att målet för den svenska narkotikapolitiken äratt skapa ett narkotikafritt samhälle. Därom råder fullpolitisk enighet. Någon liberalisering av narkotika-politiken är det inte tal om.Vi är också överens om att vi med all kraft måstebekämpa spridningen av hiv. Målet är givet: ett hiv-fritt samhälle. Vi har lyckats ganska väl i Sverigejämfört med många andra länder. Men faran luraralltid runt knuten.Problemet är att medel som krävs för att nå detena målet, ett hivfritt samhälle, kan upplevas stå istrid med medel som behöver användas för att nå detandra målet, ett narkotikafritt samhälle. inne på den etiska konflikten här. Vi har ju här attgöra med ett etiskt problem av klassisk natur. För attlösa det på bästa sätt fordras det att vi på basis avfakta analyserar konsekvenserna av olika handlingsal-ternativ och väger olika lösningar mot varandra.Fakta är välkända och i korthet följande. Hivin-fektionen är en i det närmaste hundraprocentigt dödligsjukdom, för vilken vi inte har någon bot och ingetvaccin. Narkotikamissbruk medför en överdödlighet,men på en helt annan nivå: för heroin-missbrukare och för amfetaminmissbrukare.