prot · GJ098 · 1995-10-13 00:00:00 — Vibehöver modeller för att se att förändringar är möjli-ga.Fristående skolor som har startats med en idé omMontessori- eller Waldorfpedagogik har fungerat sommodeller för kommunala skolor. För ärfristående skolor inte ett mål utan ett medel att utveck-la och förändra för att nå den mångfald som berikaroch inte segregerar. Är den kommunala skolan bra såväljer föräldrarna inte bort den. Innan ni socialdemo-krater sätter stopp för fristående skolor genom atttillåta kommunerna att tricksa med bidragen - se tillatt den kommunala skolan är så bra att föräldrar vågarlita på att den ger barnen denna lust att lära, somräcker för hela livet.Anf. 50 ()Herr talman! Den här debatten ligger inte baraganska - den tycksockså komma att handla om väldigt många olika sa-ker. Jag har tolkat det så, att det övergripande ämnetför dagen skulle vara välfärd.Jag vill börja med att citera ,som skriver så här i sin bok andGrow: Vad vi vet kommer att vara föråldrat . Om vi slutar lära oss stagnerar vi.Utveckling och välfärd, den ekonomiska tillväxtenoch näringslivets internationella konkurrenskraft är juberoende av individers kunskapsutveckling. Begreppsom livslångt lärande, kompetenshöjning och kompe-tensutveckling har också flitigt använts i debattenunder - här i och på andrahåll. Men frågan är vad vi menar med kompetenshöj-ning, och kompetenshöjning för vem och hur?Enligt den vedertagna definitionen skulle kompe-tenshöjning vara den utbildning som ges för att höjakompetensen generellt hos stora grupper på och utan-för arbetsmarknaden. har Sveri-ge betraktats som något av vuxenutbildningensvärldsmästare, något som åtminstone jag själv harvarit oerhört stolt över.Jag tycker att svensk utbildningspolitik har byggtpå övertygelsen om att det är bra såväl för den enskil-de som för samhällets alla medborgare, oavsett kön,ålder, yrke och socialgrupp, om det ges möjlighet attdelta i utbildning. Det finns alltså såväl demokratiskasom sociala och ekonomiska motiv för att satsa påvuxnas utbildning. En allmän, hög och bred bild-ningsnivå för hela folket är inte bara viktig för attutveckla industrin och näringslivet - det är ocksåfråga om medborgarnas förmåga att orientera sig i ettalltmer komplext samhälle. Det finns alltså en makt-dimension även i detta.Det finns nu en risk att kunskapsklyftorna vidgas,tycker jag. Kanske skulle det också stämma till efter-tanke här i med tanke på det låga valdelta-gandet vid valet till , vilket jag tror attnästan alla politiker beklagade. Det hade säkert olikaorsaker hos olika individer, men en orsak sades varaatt man hade svårt att förstå frågorna.Vi kan också konstatera att dagstidningsläsandetnu minskar hos ungdomsgrupperna. Jag åker tunnel-bana hit , och jag tror och vet att det ärallt fler som nöjer sig med nyheter i notisform i gra-tistidningar som den som heter Metro här i staden.Det är inte längre så självklart för den vuxna gene-rationen att se något längre nyhetsprogram. Ävenpublic service-kanalerna har förfallit till mer ytligaskildringar av samhällsproblem. Kriminaljournalistikoch ytliga våldsskildringar har i stället blivit ett kon-kurrensmedel.Enligt SCB:s statistik saknar 2,4 miljoner männi-skor i åldern formell kompetens i gymnasie-skolans kärnämnen. Även om man skall ta med i be-räkningen att en del av dem säkert har skaffat sigmotsvarande kunskaper genom annan utbildning ellererfarenhet är detta en mycket stor och viktig målgruppi utbildningssammanhang.Arbetsmarknaden har blivit trängre både i kvanti-tativt och kvalitativt avseende. En stor del av arbets-lösheten är inte konjunkturberoende utan strukturelltill sin natur, och kravet på ökad kompetens kommeratt bli allt större . Internationaliseringenmedför ökade krav på språkkunskaper, och ny teknikinförs. fordras genomgånget treårigtgymnasium till av de utannonserade, ledigajobben - detta enligt länsarbetsdirektören i Östergöt-land. Jag tror inte att skiljer sig i någonnämnvärd omfattning från andra län i landet.Många medelålders har också svårigheter att ta sigtillbaka till arbetsmarknaden därför att de har en fel-aktig eller föråldrad utbildning.Vi satsar mycket pengar på utbildning. Det kon-junkturbetonade anslaget till studiestöd är drygt 4,5miljarder kronor. Utbildningsbidraget under AMSutgör nästan 11 miljarder. Men arbetsmarknadsut-bildningen är inte särskilt effektiv. För många arbets-lösa varvas AMS-kurser med arbetslöshetsperioder årefter år, och det hela leder alltför sällan till ett fastjobb.Den icke-yrkesinriktade, förberedande arbets-marknadsutbildningen bedöms visserligen ge ett visst- men det är ett relativt litet - bidrag till att höjakompetensen i kärnämnena på gymnasienivå. Härtycker jag att det fordras ett nytänkande, som syftartill en verklig kompetenshöjning av stora grupper.Göran , Metalls ordförande, betonade ien artikel i betydelsen av att utbildning uppmunt-ras och att kvalificerade utbildningsaktiviteter premie-ras.Insatserna måste individualiseras i större ut-sträckning. Utbildningsstrategin måste se olika utberoende på om personerna är arbetsfria eller arbets-lösa. Olika utbildningsanordnare måste samverkabättre. Många problem måste lösas. Det gäller t.ex.tillgången på och närheten till utbildningsplatser,studiestöd, rekryteringssätt och resurser för rekryte-ringsfrämjande åtgärder.Det handlar också om att bedriva undervisning såatt de studerande blir delaktiga och kan påverka sinastudier och sin studietakt. En viktig fråga är denframtida finansieringen och hur den skall fördelasmellan arbetsgivare, samhälle...Anf. 51 TREDJE VICE TALMANNENJag får erinra om att talartiden är slut.Anf. 52 ()Herr talman! Förändringarna i vårt samhälle och ivår omvärld har under varitmycket stora. Industrialismen har haft sin storhetstidoch tillbakagång som dominerande arbetsplats. Denmateriella välfärden har ökat i de rika länderna, pro-duktionen av varor har skenat i höjden, naturresurser-na har hårdexploaterats och miljöproblemen har vuxittill att utgöra det största hotet mot människornapå vår jord. Många fattiga länder har drabbats av änstörre fattigdom och inrikespolitiska katastrofer. Krigoch katastrofer har tvingat många att lämna sina län-der. Invandringen till har ökat, och vi har ett mångkulturellt samhälle. Informationstekno-login har utvecklats explosionsartat. Allt det som skerute i världen ser vi på TV-rutorna i svenska hem, isvensk radio och i vår press.Att som barn växa upp i dagens är imånga avseenden mycket mera komplicerat än det harvarit tidigare. Det är lätt att tappa fotfästet i det mo-derna samhället.Detta ställer nya krav på vår skola. Det viktigasteav allt är att barnen i vår grundskola får utvecklas tilltrygga människor med god självtillit och förståelse förandra - människor med en fast rotad demokratiskgrundsyn. Skolan skall ge barnen kunskaper så att deförstår sin betydelse för och plats i det ekologiskasystem som utgör den gemensamma grunden för alltliv på jorden. Alla skall få tillgång till medlen för ettaktivt deltagande i samhället. Alla skall kunna läsaoch skriva, och alla skall ha med sig nödvändigabaskunskaper och framför allt lusten att söka ny kun-skap när de lämnar skolan och går ut i vuxenlivet.Skolan har ändrats . Omor-ganisationen och nedskärningarna har varit drastiskaoch kännbara. Som ser det ligger tyngd-punkten i de här förändringarna fel. Kanske är det såatt , som är ett ungt parti och som har enideologi som har formats i modern tid, har lättare attdirekt koppla politiken till de aktuella proble-men. Vi ser också utbildningsfrågorna som de kanskemest väsentliga av alla politiska frågor för att vi skallkunna svänga utvecklingen mot långsiktig hållbarhet.Det är dagens ungdomar som skall göra det bättresom vår generation har gjort fel.Socialdemokraterna och de borgerliga tycks hasvårt att lämna sin gamla ideologiska syn på omvärl-den och på skolan. I regeringsförklaringen som komför bara någon vecka sedan har utbildningsfrågornaen undanskymd plats. Där betonas i stort sett bara ensak - kravet på ökad kunskap. Motiveringen - denenda motivering jag hittar - är att näringslivet behö-ver högutbildad arbetskraft. har betonatsamma sak, fast från moderat håll.Socialdemokraterna borde från sitt perspektiv åt-minstone uppmärksamma att i dagens skola får inte debarn som har speciella behov, t.ex. de som har läs-och skrivsvårigheter, tillräckligt stöd utan lämnas påefterkälken med risk för senare utslagning. En mycketstor grupp på gymnasieskolans yrkesförberedandeprogram ger upp inför de målrelaterade kraven i teo-riämnena. De tappar motivationen, de upplever sigredan som utanför.Skolan bidrar mer än arbetslösheten till Sverigesmarsch in i tvåtredjedelssamhället. De skolpolitiskafrågorna måste få en betydligt mer framskjuten plats.Miljöpartiet ser fram emot möjligheten att få deltaga iarbetet att göra svensk utbildning mänskligare ochbättre anpassad till det moderna samhällets krav.Anf. 53 (m) replikHerr talman! Jag blev något förvånad över att på-pekandet att arbetsmarknaden behöver kompetentarbetskraft ställs i något slags motsatsställning till behöver miljömedvetna och miljökunniga med-arbetare. När vi skall åstadkomma ökad tillväxt är deten fördel om vi kan ha kompetens på de här område-na.I mitt inlägg framhöll jag också nödvändighetenav att flera skaffar sig kunskaper inom naturvetenska-pens och teknikens område. Det är sådana områdensom är ytterst centrala om man vill ha ett mera miljö-medvetet samhälle och ökad tillväxt. Jag tycker att detmotsatsförhållande som målade upphär var märkligt.Anf. 54 () replikHerr talman! Det är inte ett motsatsförhållande jagpåpekar. Jag påpekar ensidigheten, att man i rege-ringsförklaringen bara pekar på det här behovet. Detär så mycket, mycket mer som krävs av svensk skola.Problemen är så oändligt mycket större, och mångaandra aspekter bör föras fram. Vi vet att många drab-bas av den skolform vi nu har. Det är alltså inte alls såatt jag tycker att det är oviktigt att näringslivet fårkompetens och arbetskraft. Den kompetensen skallnog utvecklas, men på andra håll än i grundskolan.Anf. 55 (m) replikHerr talman! Vi kanske inte skall diskutera dettaså . Jag tror att vi delvis pratade förbi varandrainnan. Vi har klargjort att vi har respekt för att detbehövs kompetens på arbetsmarknaden.Jag vill dock understryka att jag inte känner migansvarig för regeringsförklaringen.Anf. 56 ()Herr talman! När skolan kommer på tal, i medier-na eller man och man emellan, är det ofta helt andrafrågor man tar upp än de vi diskuterar här i kamma-ren.Då handlar det om våldet i skolan. visade att elevskadorna iStockholm ökat , . IGöteborg har sex elever dömts för våldsbrott bara iår. Det handlar om skadegörelsen. Vid många skolorär det snarare regel än undantag att skolan blir ned-klottrad och får fönster sönderslagna ochhelger.Det handlar om rasism och främlingsfientlighet.En gymnasierektor köpte på eget initiativnya jackor åt två elever som hade nazistsymbolerfastsydda på sina jackor. Hennes agerande har ifråga-satts. Andra skolledare konstaterar att de ingentingkan göra.Det handlar om mobbning. Fler elever än någon-sin har egen erfarenhet av mobbning. Enligtaktuell forskning gäller det , dvs.100 000 personer.Jag vet självklart också att det här inte är hela bil-den av skolan och att det aldrig går att dra alla skoloröver en kam. Jag vet också att det görs stora insatservarje dag av skolledare, lärare och övrig skolpersonal,som har de här problemen inpå skinnet. Det är justdärför jag tycker att de här frågorna, som engageraroch oroar så många föräldrar och lärare, måste tas uppnär vi diskuterar skolan här i riksdagen.Vi debatterar nya läroplaner, organisationsmodel-ler och betygssystem. De kan få betydelse på långsikt, och självfallet skall ta ansvar för defrågorna, men sällan eller aldrig diskuterar vi denverklighet som gäller just i väldigt många skoloroch tar ställning. Jag tycker att vi har en skyldighet atthärifrån skicka ut signaler om vad vi som politikeranser om de dagsaktuella frågorna.Ta t.ex. den alltmer uniformsliknande klädsel sommånga elever kommer till skolan i . Det är för-äldrarnas ansvar, ja visst, men genom opinionsbild-ning kan vi ge föräldrar råg i ryggen, och lärare ochskolledare kan våga visa större civilkurage om detuttalas från talarstol att nazistsymboler intefår förekomma i svenska skolor.Det är inte svårt att göra ett sådant uttalande. Detkan vi göra genom att hänvisa till läroplanen. Därstår: "Alla som verkar i skolan skall alltid hävda degrundläggande värden som anges i skollagen och idenna läroplan och klart ta avstånd från det som stri-der mot dem. "I regeringens proposition En ny läroplan(1992/93:220) står: "Uttryck för rasism och etniskförföljelse måste alltid tas upp och bekämpas. "Nazismen står för värderingar som inte hör hem-ma i vårt samhälle. Symboler och citat som har häm-tats från en ideologi som anser att bara den starke harrätt att överleva kan aldrig accepteras i den svenskaskolan. Att tala om gränsdragningsproblem i detsammanhanget vittnar bara om undfallenhet. Detskulle vara befriande att få ett instämmande frånskolministern i fråga om det jag har sagt , och dettror jag att jag kan få. Jag vet att det biter ännu bättreom det kommer från en företrädare för regeringen.Det är utan tvivel skolans viktigaste och främstauppgift att skapa en varm och positiv atmosfär både ioch utanför klassrummet. Om inte det målet uppnåsgår det inte att uppnå några andra mål heller. Det gåraldrig att skapa ett klimat som gör inlärning möjlig ien skola där en stor del av eleverna är rädda och kän-ner sig kränkta. Den bästa mätaren på hur skolornaklarar av att leva upp till läroplanens tydliga etiskamål är hur de lyckas hantera mobbning, våld ochskadegörelse. Därför borde det vara en uppgift avhögsta prioritet för regeringen att kartlägga hur olikaskolor klarar den uppgiften.Herr talman! Jag skulle också gärna vilja höra vil-ka initiativ regeringen har tagit eller tänker ta för attkomma åt ett annat stort problem, som hänger ihopmed de andra problemen som jag har tagit upp, näm-ligen segregationen i skolorna, framför allt i stor-stadsområdena.Det är inte skolpolitiken utan bostadspolitikensom har lett till en tilltagande segregation. I takt medatt miljonstädernas bostadsbestånd slitits ner har des-sa bostäder lämnats till människor som inte har råd attbo någon annanstans. Alla andra flyttar. Därför har vii dag stora bostadsområden som i praktiken är ettslags getton, eftersom de som bor där inte kan flyttadärifrån även om de skulle vilja. Många av dem ärinvandrare. Skolorna i dessa områden avspeglar för-stås områdets karaktär och får tampas med de speciel-la problem som dessa områden ger upphov till.Den enda gång jag hör företrädare för regeringentala om segregation i skolsammanhang är när frisko-lorna kommer på tal. Då lyfts risken för segregationfram med ett varnande pekfinger. Den varningen harknappast fog för sig, det visar både internationella ochnationella utvärderingar. Däremot är det bråttom atthitta åtgärder för att minska segregationen inom ochmellan de kommunala skolorna. Finns det något så-dant arbete på gång inom regeringen?Anf. 57 Statsrådet ()Herr talman! Utbildningspolitiken har en centralroll för ett samhälle i arbete, tillväxt och rättvisa. Förregeringens arbete har utbildningspolitiken en centralroll när det gäller att förbättra möjligheterna att drivaen tillväxtpolitik i landet och också i arbetet med denkommande tillväxtpropositionen.Om inte har noterat den vikt vi iregeringsförklaringen har lagt vid att alla barn får enbra grundläggande utbildning, både för deras egenskull och för samhällets skull, har han lyssnat dåligtpå regeringsförklaringen. Detta är en helt central del iregeringens skolpolitik.Jag vill gärna använda det här tillfället till att taupp frågorna om demokratin, hoten mot demokratinoch demokratins möjligheter.Det styrsystem vi nu har på skolans område funge-rar så att vi politiker sätter upp mål och ramar förskolans arbete, och vi överlämnar till dem som finnspå skolan, elever, lärare och - i allt större utsträck-ning, hoppas jag - föräldrar, att fatta beslut om hurman skall uppnå dessa mål och hur man skall arbeta.Det är ett bra styrsystem, men det får aldrig vara enursäkt för att vi politiker inte i tillräcklig utsträckningvisar vårt intresse, vår omsorg och att vi bryr oss omvad som händer i skolan, även om det inte är våruppgift att gå in och fatta beslut om eller detaljregleravad som skall hända i skolan.Vad som sker i skolan är en viktig fråga för kvali-teten. Det är ju så, , att kunskapskrav ochskolans resultat är beroende av arbetsklimatet i sko-lan, i vilken utsträckning elever och föräldrar faktisktkänner sig delaktiga i skolans arbete. De två sakernagår inte att skilja åt.Utvecklingen av föräldrainflytandet i den svenskaskolan har gått trögt. Det konstaterade ,och jag kan instämma i detta. Det finns säkert fleraorsaker. Jag tror att en viktig orsak har varit att för-äldrar som vill ha inflytande över skolan och översina barns skolgång - och det vet vi att många föräld-rar vill - har bemötts med något slagskrav på att de ytterligare måste kvalificera sig innande kan få detta inflytande. Jag tror att många föräld-rar, i varje fall tidigare, har känt att de inte riktigtduger eller är tillräckligt kvalificerade för att få detinflytandet. Kanske borde man som förälder helst blilärare innan man kunde få bli delaktig.Det känns viktigt att säga här i att för-äldrar har rätt till inflytande i kraft av att de är föräld-rar. De är redan fullt kvalificerade. Föräldrar har rättatt bli delaktiga både i det egna barnets skolgång -naturligtvis - och i det gemensamma arbetet i skolan.Jag tror att det är centralt för skolans utveckling ochför skolans legitimitet i demokratin att föräldrar ochföräldrars vilja att vara delaktiga i skolan verkligentas till vara. Föräldrar är inget störande moment iskolan utan en tillgång och ett kvalitetsmått i sig, ochvi måste finna bättre former för att ta till vara dennatillgång.Det finns nu bättre former för att ta till vara dentillgång som föräldrarna utgör. Vi har de nya utveck-lingssamtalen, som jag hoppas mycket på. Vi har enny läroplan, som är skriven på ett sådant sätt att det ärlättare för föräldrar att använda den för att ställa krav,och den är också lättare att ta till sig än den tidigareläroplanen. Regeringen har också ytterligare ökatmöjligheterna för föräldrarna att få information omden nya läroplanen och det nya styrsystemet.Jag vill säga till att Skolkommitténom kommer att lämna sitt första betän-kande, och det betänkandet kommer att handla omjust ökat föräldrainflytande. Det kommer att remiss-behandlas, och regeringen har för avsikt att läggafram en proposition i vår. Det är ju inte alltid man itidningsartiklar skiljer på utredningsförslag och rege-ringens förslag. Regeringens förslag är planerat attkomma under vårriksdagen.Jag finner det stimulerande att fortsätta att diskute-ra med om demokratins vitalisering istort och särskilt om det ökade föräldrainflytandet.Det finns mycket att göra på den punkten, och det ärviktigt att vi fortsätter att stimulera, underlätta för ochuppmuntra ett ökat föräldrainflytande i skolan.Herr talman! Det våld som finns i samhället är ettoerhört stort och tungt samhällsproblem. Jag tror attvi alla är överens om att några enkla standardlösning-ar inte finns - om sådana fanns skulle vi redan havidtagit dem. Det krävs förändringar på många områ-den. Särskilt allvarligt är det naturligtvis om våld,mobbning och trakasserier förekommer eller ännuvärre får fotfäste i vår gemensamma skola. En förstaförutsättning för lärande och utveckling är att allabarn och ungdomar får känna trygghet och respekt,och det skall alla barn och ungdomar ha rätt till i densvenska skolan.Det har skett en skärpning när det gäller lagstift-ning och skolans styrdokument i fråga om just arbetetmot mobbning och andra övergrepp. I det avseendetvill jag gärna ge ett erkännande till den förra rege-ringen, som ju befann sig i regeringsställning när dehär förändringarna genomfördes.Vad är det som behöver ske ute i skolorna? Jagtror att det på många skolor behöver göras en kart-läggning av vilken omfattning problemen verkligenhar.Det minsta man kan kräva av en skolledning är attden faktiskt vet i vilken utsträckning mobbning, våld,trakasserier och hot förekommer på den egna skolan.Alla skolor är skyldiga att upprätta ett åtgärdsprogrammot mobbning. Jag tror att det är nödvändigt att ettsådant program upprättas i dialog med elever, föräld-rar och alla berörda anställda på skolan. Det får intebli en skrivbordsprodukt, utan alla skall vara delakti-ga också i utformandet av ett sådant program.Jag tror att en viktig del är att det finns ett ökatsamarbete mellan de vuxna som arbetar i skolan,kanske framför allt lärarna. Det krävs ett aktivt vuxe-nansvar, och det kommer att krävas konkreta föränd-ringar både för att förebygga mobbning och våld ochför att konkret och akut stoppa sådant när det före-kommer.Det finns många goda exempel som jag somskolminister fått ta del av. Det kan handla om att manarbetar med kamratstödjare, med jourhavande kompisi varenda klass och med förändringar i skolmiljön ochi lärarens sätt att organisera sig och därmed nårmycket goda resultat. Det är viktigt att vi kommerihåg alla skolor som gör ett utmärkt arbete och somjust nu är inne i ett intensivt förändringsarbete och nårresultat när det gäller arbetet mot mobbning och våld.Men för den skull måste vi fortsatt ställa krav på deskolor som ännu inte nått dit.Jag tror, liksom , att vi alla haranledning att reflektera över de våldsdåd som harinträffat i vårt samhälle. Med anledning av den debattsom förekommit, och som fortfarande förekommer,när det gäller nazisymboler, rasistpropaganda, våldoch hot i skolan vill jag från denna talarstol säga attskolan aldrig någonsin stillatigande får acceptera attsådant förekommer i skolan.Skolan är ingen värdeneutral plats, och skall inteheller vara det. Skolan har till uppgift att hävda män-niskors lika värde, respekt för varandra och tolerans.Skolan skall arbeta för att dessa värden utvecklas.Skolan får därför aldrig någonsin ducka när grundläg-gande demokratiska värden ifrågasätts eller hotas.Jag tror att skolans centrala roll för demokratinknappast kan överskattas. Men det är också viktigt attfrågan om att värna och utveckla våra grundläggandedemokratiska värderingar i samhället inte bara är enuppgift för skolan, även om skolans uppgift är stor.Vi har alla - som politiker, som medborgare, somvuxna eller som föräldrar - ett stort ansvar både föratt stärka skolans roll och möjligheter i detta arbeteoch för det arbete som skall bedrivas på annat håll.Anf. 58 (m) replikHerr talman! Det skarpa uttalandet om att skolaninte får ducka tycker jag att skolministern skulle till-ställa landets rektorer. Jag blir väldigt bekymrad överatt återkommande behöva läsa om hur man på olikahåll försöker säga att det inte finns anvisningar ellerförsöker glida undan det civilkurage som jag tyckeratt den rektor gav uttryck för som köpte nya kläder tillunga nazister. Sedan kan man i efterhand diskuteraom åtgärden som sådan var bra. Men att man faktisktreagerar och konkret gör något är centralt. Jag tror attskolorna behöver ha detta klart för sig.Vidare är jag överraskad och även glad över attYlva så varmt talar om föräldrarnas infly-tande och att hon säger att det skall komma förslag iden riktningen. Jag hoppas att den positiva inställ-ningen också kommer till uttryck när regeringen såsmåningom skall arbeta med frågor som gäller defristående skolorna med anledning av den friskoleut-redning som arbetar med detta.Jag har förstått att första förslagblir en proposition . Men jag har inte fåttbesked på de punkter där jag har en rad frågetecken,något som jag i mitt anförande inledningsvis gavuttryck för.När får vi besked om yrkeslärarutbildningen ochom hur den kan moderniseras? När tar Socialdemo-kraterna ställning till skolstarten och grundskolanslängd?