prot · GJ0919 · 1995-11-08 00:00:00 — Vi hoppas att denskall hålla.I det här betänkandet - och jag vill yrka bifall tillhemställan i betänkandet, herr talman - har vi behand-lat en motion från fem partier, ,, , och harrepresentanter här, som hävdar att särskilt vissa äldredelar av genomsyras av en obegriplig hatiskkvinnosyn och att detta gör det nödvändigt att förseBibeln med ett historiskt objektivt överblickandeförord som klargör bakgrunden därtill.Från vår synpunkt och med vår utgångspunkt kanden synas obegriplig och hatisk . Men det äroerhört väsentligt att vi bedömer kulturen från dessegen utgångspunkt - och det har härpå ett förtjänstfullt sätt också framhållit.Nu är det inte så att dessa "sanningar" får ståoemotsagda. Det skall ju faktiskt komma en upp-slagsdel som skall förklara hur man såg på kvinnansställning och hur vi ser på kvinnan i dag.Låt mig också säga att skulle man här ta in ett för-ord just beträffande kvinnor har jag svårt att se hurman skulle kunna undvika att ta in många andra före-teelser i det förordet. Det gäller t.ex. den tidens syn påmedicinska företeelser och vården av djuren. Vi vetallihop hur den kan se ut. Det gäller även synen påden typ av strafflag som man hade. Den typen avstrafflag gäller i religioner som inteligger så långt ifrån oss.Vi tror därför att ett förord inte skulle premierakvinnornas sak i bibelsammanhang. Den uppslagsdelsom kommer att publiceras kommer att fylla denfunktionen. Därför, herr talman, anser jag att detställningstagande som majoriteten i utskottet har tagitär helt riktigt.Jag yrkar avslag på reservationen.Anf. 135 ()Värderade talman! Det här ärendet är ett exempelpå hur det kan bli i riksdag som en följd avstatskyrkosystemet. Till dess att be-frias från staten kommer vi att diskutera och fattabeslut i ärenden som inte skulle bli aktuella här förandra kyrkosamfund än Svenska kyrkan.För den som i hela sitt liv har levt i hägnet avSvenska kyrkan och med dess tusenåriga förkunnelse-skrifter känns det litet främmande att läsa hur översättning av be-tecknas SOU 1981:56 - Statens offentliga utredningar1981:56. Med samma nomenklatur betecknas fortsattautgåvor av bibeldelar.Jag anser att de som i riksdag försöker fåbeslut om ett särskilt förord till angående Bi-belns kvinnosyn har fastnat i en sorts SOU-syn på denboken.Värderade talman! skall inte behandlassom en publikation i serien statens offentliga utred-ningar. Svenska staten har genom Bibelkommissionentagit på sig ansvaret att ge en språkdräkt sommed så stor trohet som möjligt mot grundtexterna görBibelns språk förståeligt för nutidens läsare. Därut-över är det upp till varje utgivare av att formgeden.Några bokförlag publicerar bilder som illustrationtill bibelavsnitten. Andra förlag trycker förklarandenoter på varenda sida. Vi kan hitta olika sorters ord-förklaringar och kartor beroende på vem som ger utBibeln. Det förlag som önskar ge ett förordmed förklaring till det som kallas kvinnosynkan göra det.Problemet för ett förlag som i ett förord vill för-klara vissa av de i redovisade synsätten är attdet behövs förklaringar och förtydliganden till mäng-der av det som står i . Därför är undervisningoch predikan en så viktig del i en aktiv liv.För att förstå vissa symboliska händelser som beskrivsi behövs vägledning.När det t.ex. står att red in i på enåsna tycker vi att det verkar vackert och högtidligt.För att förstå hur torftigt det intåget egentligen var förden tidens människor borde vi påpeka att en åsna börjämföras med vår tids moped.När vi läser om att skapade jorden och alltvad därpå är bör vi tänka på att Bibelninte är en lärobok i naturkunskap. lär att Gudskapade. Tidsbegreppet eller är oint-ressant. På annan plats i kan man läsa: För dig,o är såsom tusen år.Man kunde lika gärna säga miljoner år.Värderade talman! Vi klarar inte att i ett förord tillBibeln gardera oss för de missuppfattningar somläsning av boken kan innebära. Visst behövs det för-klaringar till . Det är dock inte riks-dags sak att fatta beslut om hur skall presente-ras. Det är ett ansvar för dem som utbildar präster,pastorer och lärare i religionskunskap.Hur vi än gör kan vi aldrig förhindra att funda-mentalistiskt sinnade personer tolkar eller misstolkarBibeln för sitt eget syfte.Jag yrkar bifall till hemställan i kulturutskottetsbetänkande 1995/96:2.Anf. 136 (mp)Herr talman! Ni på läktarna och alla ni som deltari detta plenum! hölls på på en paneldebatt med rubriken "Förordtill som förklaring till en eljestobegriplig kvinnosyn" och med underrubriken "Ärdetta en mänsklig rättighet eller en fundamental för-syndelse? "I panelen satt bl.a. ordföran-de , teol.dr och . De blev tillfrågade hur de skulle ha reagerat,om de hade varit i kvinnokläder och under århundra-den hade suttit på vänsterbänkarna i kyrkorna ochlyssnat till texter som förringade deras människovär-de. Om de hade blivit stämplade som orena varelserav en sort som knappast räknades. Om de hade blivitbeskyllda för att ha fört synden och döden till världenoch därför måste straffas.Hur skulle de ha känt sig om det i deras tros heli-gaste bok hade tvingats läsa: Från en man leder syn-den sitt ursprung, och för hans skull måste vi alla dö?Eller om de hade måst läsa: Ty från kläder kryper detut mal, och från en man manlig ondska. Hellre enkvinnas ondska än en god mans. Hur skulle de hareagerat om deras kroppar användes som symboler förvärldens ondska och vidrighet?Vad svarade då herrarna? Jo, utbrastförtörnad: Om detta drabbat mig, skulle jag naturligt-vis blivit förbannad, börjat att kämpa emot. Antagli-gen skulle jag ha blivit en ny . in-stämde indignerat och med eftertryck att han verkli-gen skulle ha reagerat våldsamt.Då kommer frågan: Varför reagerar för det förstainte vi kvinnor själva på förnedringen i större ut-sträckning? Är vi så indoktrinerade i vårt lågvärde attvi är blinda för förtrycket? Eller är vi rädda för någonhimmelsk hämnd? Eller är det för att vi inte får ellerskall lägga oss i något som av män förklarats heligt?Varför har vi inte så mycket stolthet i kroppen attvi åtminstone pekar på den första artikeln i för-klaring om de mänskliga rättigheterna: "Alla männi-skor äro födda fria och lika i värde och rättigheter"? -Vi har rättighet till vår historia, som fanns innan demanliga tog vid.Och varför reagerar för det andra inte kyrkansmän själva, män och män över huvud tagetoch tänker: Det är ju barockt att jag skulle ha någongudomlig rätt att vara mer värd än min mor eller minfru, mina döttrar, mina kvinnliga arbetskamrater. Detär väl ändå kärlek som skall stå i centrum, kärlek ochsolidaritet till mina medmänniskor som skall gälla.Och särskilt måste detta väl gälla i vår religions heligaskrift. skall ju vara kärleken.Vad svarade då , Bibelkommissio-nens ordförande, på frågorna? Jo, han förklarade atthan fann beställningen angelägen - märk väl - ochuppfattade det som "en mycket kraftig utmaning tillkyrkorna och samfunden att bearbeta frågan om bibel-synen i sin helhet".Det är bara det att vi inte kan vänta på att kyrkor-na själva skall ta hand om detta, för det tror vi intesker.Även de båda andra herrarna på det möte som jaghar refererat var anhängare av ett förord. självskrev ju ett förord , och jagtror minsann inte att han bad om något tillstånd för attgöra det. Så detta är inte något nytt.Det finns ljusa krafter inom kyrkan som ställer sigpositiva till ett förord, och säkert finns det också här iriksdagen sådana. Det är inga märkvärdigheter. Ing-enting i bibeltexterna skall ju ändras eller uteslutas.Det är bara fråga om ett förklarande förord.Med löje har det talats om galna kvinnor som villföra in varningstexter i . Skulle inte de behö-vas?Såväl som förre ärkebiskopenWerkström har ansett att man inte skall läsa Gamlatestamentet ensam i sin kammare utan tillsammans igrupp, med någon som kan förklara. Vad skall vi dågöra? Skall vi rusa in till någon granne, samla ihop ettgäng och sedan kalla på en präst för att vi skall kunnaläsa texterna? Det är ju orimligt. Ett förord vore väl såmycket enklare.Birgitta Onsells förord är ju endast ett förslag.Märk väl än en gång: ett förslag, någonting att utgåifrån. Inte minst var hennes avsikt med förslaget att geoss kunskap om gudsbildernas historia. Det är någotsom vi aldrig har fått lära oss, speciellt inte de kvinn-liga betydelse i historien innan de manligakom in. Det gäller också att ifrågasätta. Till dem sominte redan har fått förslaget vill jag säga att jag ex-emplar av det att titta på. Men det gäller, som sagt, ettförslag.Är det så ödesdigert att hela kyrkan skulle brytasamman, om det här fanns en förklaring till att vikvinnor blivit så illa behandlade i ,Böckernas bok? Uppdraget till Bibelkommissioneninnefattade inte att den ensam skulle skriva förordet,utan det skulle utformas gemensamt med religionshis-toriker och kunniga kvinnor.Så till det egendomliga: Regeringen kan inte tanågot ansvar för att kvinnor blir förnedrade i vårkulturs heliga skrift. Inte heller biskopsmötet kan tanågot ansvar, och kyrkan själv tvår sina händer. Dåmåste vi ju gripa in. Vi skulle kunna börja med att taett litet steg framåt.Jag frågar: Kan vi som kvinnor och män i med gott samvete överlämna till kommandegenerationer en mångtusenårig förlegad och passeradmänniskosyn, som bygger på skilda världar för kvin-nor och män? Är det inte vår skyldighet att lägga oss ioch förklara? Vi har här världens mest jämställdaparlament - som vi har hört - och dettaborde sätta sina spår. Världens kvinnor och män be-höver oss som föregångare.I direktiven står det också att staten skall ta ansvarför att vi på svenska äger en tillförlitlig och tidsenligversion av . Det kan inte enbart ses som eninomkyrklig angelägenhet, utan staten har intresse avatt tillse att en användbar bibelöversättning finnstillgänglig. Detta säger direktiven.Till skulle jag vilja säga att det ärklart att det finns andra betraktelsesätt men att detalltid varit så när man har tagit upp en fråga sombehövt åtgärdas. Det finns alltid också någontingannat, men vi måste ta upp en sak i taget, och detta ärså viktigt för oss kvinnor.Det är också alltid svårt när man inte vill förändranågonting. Då ser man alltid svårigheterna. Menkammarens ledamöter har möjligheten att rösta omett förord till , eftersom vi har yrkat bifall tillreservationen.Anf. 137 () re-plikVärderade talman! Jag tycker att det är viktigt attpåpeka att man kan hålla med om allting som KiaAndreasson och andra som talar för reservationensäger. Det är oerhört viktigt att vi arbetar så att denkvinnosyn som redovisas i blir förklarad, så begriper att den inte hör hemma . Mendet vi har att ta ställning till är om man kan lösaproblemet med ett förord till . Jag hävdar fort-farande att det inte finns några möjligheter att lösa detså.För 10-15 år sedan kom det ut en bok med en un-derbar titel. Det var ett antal kvinnliga teologer somhade skrivit den, och den hette Halva himlen är vår.Jag minns att jag, när jag köpte boken, tyckte att detvar fantastiskt att få sprida den inställning som fanns iboken ute i landet. De flesta människor hade intetänkt på saken i de termerna förut, dvs. att åtminstonehalva himlen är kvinnornas.Vi hörde en del exempel på tveksamma formule-ringar om kvinnan och synden av har varit kyrkomusiker i och spelat och sjungit de flesta psalmerna.Men en psalm i förra psalmboken, jag tror att det varnummer 284, har jag aldrig spelat. Den hade en for-mulering som gjorde att man nästan skämdes över attden fanns med. Det handlade om synden. I andraversen heter det så här: "Hon trycker mig till jordenned Som en odräglig börda. Hon synes mig så styggoch led Som den där mig vill mörda: Hon ger mittsamvet djupa sår Och såsom tusen pilar står I mittbeklämda hjärta. "Man har skämtat och berättat historier om dennapsalm. Man tolkade psalmen så, att det var kvinnansom avsågs, men det är alltså synden det handlar om.Därför förstår jag att kan tycka atten del uttryck i kyrkans tradition som är förnedrandeför kvinnan bör förklaras. Det är ett uppdrag för demsom förkunnar på olika sätt att ideligen se till att rättatill de missuppfattningar som kan finnas. Det räckerinte med ett förord.Anf. 138 (mp) replikHerr talman! Det finns inga lätta lösningar på nå-got här i världen. Att ett förord totalt skulle utsuddaalla problem när det gäller kvinnofrågor och kvinno-diskriminering tror jag inte. Men jag tror att det skullekunna hjälpa.Mina barn, som kanske i en känslig ålder självaväljer att läsa för prästen - att konfirmeras - och fårBibeln i sin hand, skall kunna finna ett förord. Detfinns kanske inga människor i deras omgivning somkan förklara texterna. Det finns det många gångerinte. Det fanns det inte när jag läste inför min konfir-mation. Ett förord hade säkert hjälpt mig. Jag hade enlång väg att gå för att hitta mina egna rötter och fåförklaringar på dessa obegripliga texter. Så tror jag attdet är för många unga kvinnor och för kvinnor i all-mänhet. Dem skulle det hjälpa.Anf. 139 ()replikHerr talman! Vi är naturligtvis eniga om att intetycka om den kvinnosyn som vi har fått exempel påhär och som vi alla har läst om i . Men det somskiljer majoriteten från reservanterna är metoden.Majoriteten talar för en uppslagsdel. Man skriverföljande i betänkandet: Uppslagsdelen skulle innehål-la utförligare förklaringar av ord och företeelser ochbelysa vissa generella problem för textförståelsen,vilka grundar sig på en annan kulturs människosyn.Jag vill ställa en rak fråga till reservanterna: Vadär det i metoden att välja en uppslagsdel som ni vän-der er så emot? Varför skulle ett förord, som jag upp-fattar måste bli mycket kortare, vara utav större värdeän en uppslagsdel?Anf. 140 (mp) replikHerr talman! En uppslagsdel, såsom ElisabethFleetwood förordar, är uppsplittrande. Det är småfotnoter som kommer att tillfogas. Ett förord ger ju enhelhet och ett sammanhang. Det är den stora skillna-den. Man får hela sammanhanget klart för sig. Fotno-ter och små spridda förklaringar ger inte detta sam-manhang.Anf. 141 ()replikHerr talman! Jag är ledsen att behöva säga att jagtycker att är ute och cyklar. Vad ärdet som säger att ett förord på ett bättre sätt än enuppslagsdel, som med all säkerhet skulle bli meromfattande och gå längre i uppdraget, skulle kunnaklargöra för framtida läsare vad det handlar om?Anf. 142 (mp) replikHerr talman! Jag är ledsen att behöva upprepamig, men i en uppslagsbok finns det ju bara ett le-dord. Man läser under det ledordet om just det ordetsbetydelse. I ett förord behandlas företeelsen i desshelhet på ett helt annat sätt. Det är den stora skillna-den.Elisabeth kan vifta hur mycket somhelst, men det är skillnad på en uppslagsdel och ettförord just när det gäller att få sammanhanget klart försig. Förordet belyser många saker, medan en upp-slagsdel bara belyser det som man slår upp.Anf. 143 ()Herr talman! Även om jag tycker att det är själv-klart vill jag uttrycka min glädje över att utskottet haravslagit motionen om ett förord till Bibeln.Jag tror att intentionerna var goda. Man ville göraBibeln bättre än den är, men jag tror inte att man kangöra det.Det finns många sätt att argumentera. Vi har hörtmånga goda argument tidigare. Jag skall inte repeteraallt det. Men ett argument är att författare är suveränaatt skriva vad de vill, både nu och då. Vi kan instäm-ma eller förkasta det. Vi kan tro på det eller låta bli,men vi kan inte ändra eller tillägga. Det var heller uppgift. Den var tvärtom attkomma så nära grundtexten som möjligt.Det är en urgammal text. Det är en religiös ur-kund, och det är litteraturens största historiska verk.Jag tycker att det är litet förmätet att tro att vi har rättatt göra tillägg eller förklara just en historisk aspekt,nämligen kvinnosynen.När man läser måste man precis som närman läser andra historiska verk ta hänsyn till kulturoch traditioner, levnadsvillkor m.m. som påverkademänniskosynen den skrevs. Men vi kan inteändra historien i efterhand. Vi måste ha respekt förförfattaren, och vi måste ha förtroende och respekt förläsaren.Det finns många författare bakom Gamla testa-mentet. Boken är skriven under en lång följd av år.Även för den som tycker att det vore riktigt med ettförord av denna art, som tycker att det är helt legitimt,måste tillskapandet av ett förord ändå framstå som engigantisk uppgift om man efterfrågar vetenskapligintegritet.I utskottets tidigare betänkande /90 pe-kas det på att det fanns en helt annan syn än dagens påförhållanden inom olika områden - mellan arbetsgiva-re och arbetstagare, mellan förälder och barn.Det skrivs böcker och avhandlingar om Bibelneller om företeelser i . Det varken kan eller villvi förhindra. Vi kan diskutera innehållet och ha åsik-ter om det, men att lägga till något innanför Bibelnspärmar tycker jag omöjligt att vi kan göra. Förutomatt det är en litterär text som så att säga inte är vår ärdet en helig skrift för judar och kristna. Det skullekännas som ett helgerån.Det har sagts mycket som jag skulle kunna bemö-ta, men jag tycker inte att den debatten är det viktiga.Jag tycker att det viktiga är att vi har respekt för detsom vi har fått. står för sig själv. Det gör Ha-vamal och också. Vi drömmer inte om attlägga oss i det som står i dem.Kvinnosynen är historisk. Det var den syn manhade då, och vi kan beklaga det. Vi kan vara glada attvi slipper den. Men ändra på den tycker jag inte att vikan göra.Jag har läst i av och till under hela mitt liv.Jag har aldrig känt mig förtryckt av den. Men jag ärändå glad att kunna peka på att om jag tycker att denär förskräcklig vänder jag mig med förtroende till Nyatestamentet. Det har en helt annan syn på människan.Jag vill rekommendera det, det är den människosyn vikanske borde ha mer av. Välj då inte , Pauluseller någon annan utan ta egen syn. Att han gaven kvinna uppgiften att tala om att han var uppstån-den, trots synen att en kvinnas vittnesbörd i det landetinte alls gällde enligt den tidens lagstiftning, har lyftmig många gånger.Anf. 144 () replikHerr talman! Visst är en författare fri att skrivavad han eller hon vill. Men investerar vi faktisktflera miljoner statliga skattekronor i översättningsar-betet. Därför tycker jag att det är helt rimligt att vi harsynpunkter på hur verket presenteras. Vi ser attmycket förändras i världen, men visheten består ändå.Jag hoppas att visheten kan få skymta fram i riksda-gen så att vi kan fatta ett beslut om ett förord, där vikan få en samlad bild över utveckling.Anf. 145 () replikHerr talman! Jag tyckte att hadefantastiskt fina saker att säga om visheten. Jag tyckeratt det är bland det finaste jag läser i Bibeln.Ewa kan väl inte mena att därför att densvenska staten har investerat flera miljoner i en över-sättning av ett verk skall man ha kontroll över det. Jagförstår inte det. Om vi skulle kosta på en språkligbearbetning av ett annat verk därför att det behövs förspråkets skull, kan vi väl inte ändra i det. Det tyckerjag är helt orimligt.Anf. 146 () replikHerr talman! Jag vill till och andrasäga så här: Givetvis skall vi respektera somden är. Vi skall inte ändra på någonting. är ettgammalt verk som beskriver hur det såg ut då. Men dåtilläts läsas bara av män. läses den avbåda könen.En uppslagsdel utesluter inte - om vi nu beslutaross för det - ett förord, som skulle kunna ge en kortsamlad bild av hur kvinnosynen var då, som ger till-gänglighet så att alla kan läsa och på så sättkan övervinna det motstånd som man kanske kan hanär man läser de oförståeliga texterna.Anf. 147 () replikHerr talman! Jag förstår att intentionerna är goda,man vill göra mera förståelig. Men det är enkvinnosyn som man hade . Det tycker jagmåste får stå. Vi kan inte påverka historien i efter-hand. i diskussioner om vad gjorde tycker man till och i efterhandmed facit i handen försöker tala om hur de borde hagjort. Det kan vi göra, men vi kan inte ändra på något.De hade sin möjlighet i sin tid som de begagnade påsitt sätt. Det kan vi inte ändra på. Historien kan inteskrivas om. Man har gjort det i vissa stater, men dethar visat sig ganska olyckligt.Anf. 148 () replikHerr talman! Det är precis vad vi inte vill. Vi villalltså inte ändra på någonting som har varit. Vi villbara skapa förståelse för hur det var då och hur det äri dag för att på så vis bygga en bro för människor såatt de faktiskt kan läsa och förstå det som stårdär samt väga det mot den verklighet som vi lever i idag.Anf. 149 () replikHerr talman! Hur kan man med de få sidor sompresenterats förklara ? Hur kan man med någrafå sidor klara av alla dessa författare under dessaårtusenden? Hur skulle man kunna göra det? Detförefaller mig totalt obegripligt.Anf. 150 (mp) replikHerr talman! Det är klart att det blir svårt att för-klara om man skall göra det på det viset. Men attförklara kan också tolkas så som att förklara Gudsbil-derna, som även fanns tidigare, för att man skall kun-na förstå de citat som är stötande.Fanny säger att det är en historisk kvinno-syn som vi inte kan göra någonting åt och inte påver-ka. Nej, det kan vi inte, men vi kan kanske förklara.Det är just förklaringen som är så angelägen.Fanny säger då att vi i sermotsatsen, och tycker jag också. Det behöver inteförklaras. Det är just de gamla texterna som behöverförklaras. Gudsbilden måste förklaras. Kommer manbara rakt in i texterna blir det skrämmande, och detkan t.o.m. vara skadligt.Anf. 151 () replikHerr talman! Jag ha läst historiska verk av skildaslag. Det har aldrig funnits någon förklaring i dem.Många av dem är ganska grymma, hemska och svår-förståeliga. Det är också - jag tycker inte attdet är någon lättläst litteratur. Jag vill inte avråda frånatt läsa för det. Jag tycker inte att det på någotvis är farligt. Ofta när vi läser något som vi inte be-griper tar vi rätt på det, söker en förklaring eller gårförbi det. Det sägs att så gjorde . Hantog hatten på och gick förbi sådant som han inte be-grep. Det kan vara ett sätt behandla det. Sedan kanman komma tillbaka. Nästa gång kan man kanskehitta en bättre belysning.Anf. 152 (mp) replikHerr talman! Jag tycker inte att man kan jämföraheliga boken böcker och historie-böcker. Det går inte därför att har satt sinaspår i samhället. Än sätter den sina spår. Därförär det viktigt, annars skulle jag aldrig ha talat för ettförord. Det är en bok som påverkat kvinnor genomhela historien och gör det faktiskt än . Kvinnornainom kyrkan och prästerskapet har ju under lång tidfått uppleva att präster stöder sig på citat från denheliga skriften. Det är alltså en genomgående påver-kan av samhället. Därför behövs det en förklaring,inte därför att det är hemskt, att man blir rädd utanjust därför att den har så vida konsekvenser för kvin-norna.Anf. 153 () replikHerr talman! Jag har påpekat att det är en historiskskrift och att den av den anledningen inte skall röras.Det är författarens rätt. Jag har också sagt att det är enhelig skrift. Det är för mig väldigt viktigt. Den måstefå vara det den är.Vi har diskuterat jämställdhet i . Vikan tycka att det är ytterst ojämställt i ,och så är det ju. Men så var det . Jagtycker inte att vi har kommit så mycket längre. Detkanske vore bättre att ägna sig åt jämställdhet i dagoch försökte få lika lön för kvinnor och män än attförsöka ändra på historien. Det tycker jag vore merahandfast. står för sig själv. Jag tycker att denklarar sig alldeles utmärkt som den är.Jag säger inte att är lättläst, men jag trorinte att våra barn har större förståelse för den därföratt det står en förklaring på några sidor. Den är merakomplicerad än så.Anf. 154 ()Herr talman! Det finns anledning att ta oron överBibelns s.k. kvinnosyn på stort allvar.Visst är det ett bekymmer att är skriven ien genuint maskulin värld. Men ett ännu större be-kymmer är att den är tolkad i en genuint maskulinvärld. Därför är det inte säkert att det är själva källansom är det stora problemet. Det finns naturligtvishistoriska och kulturella skäl att hantera en så gammaltext. Men självfallet skall den inte fortsätta att bevarasoch tolkas enbart av män.