prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — Det är ingen annan som skapar denåt oss, om vi inte själva är beredda att göra en insats.Lyckas vi inte skapa en bred enighet får vi konsta-tera det. Det är ingenting som eftersträvar, attvi skall hamna på olika meningar om detta. Men i såfall kommer rimligen EU-valet, den 17 septembereller när det nu blir, att bli en fråga om svensk säker-hetspolitik. Vi är beredda att ta den diskussionen, mendet är ingenting att eftersträva. Det vore bra om vikunde hantera den här på det traditionella svenskasättet. Låt mig uttrycka den förhoppningen.Jag sade i mitt förra inlägg att det finns en del sa-ker som man borde ha lyft fram mera i regeringsdek-larationen. Varför är det då såviktigt? Hur påverkar egentligen och andramindre länder bäst sin omgivning, det internationellasammanhanget? Jo, naturligtvis genom att försökauppamma en gemensam hållning här hemma, en na-tionell hållning, i första hand ett förhållningssätt tillolika frågor. Men därutöver gör vi det genom attkomma överens med likasinnade. Vi har stora möjlig-heter att vara överens med i första hand de nordiskaländerna. Från den basen har vi möjlighet att gå vida-re till att finna likasinnade inom EU. De är inte likamånga. Urvalet är större, men möjligheterna att finnalikasinnade i alla lägen är inte alltid lika uttalade. Vikunde se det på TV i går, när det gäller en fråga somär självklar i , djurskyddet. Fyra eller femländer ställer upp. Det borde vara en självklarhet föralla länder att ställa upp på att hantera djur på ett, jaghöll på att säga mänskligt sätt. Men det är det inte.Det är bara ett exempel.Därför tycker jag att det är viktigt att vi ständigtlyfter fram den enhet som är, betonar desspositiva möjligheter och tar vara på dem. Då tyckerjag att det är fel signaler som har getts från olika håll.Å ena sidan har det sagts att man skall lägga . Å andra sidan har det sagts att manskall dra in pengarna innan man har bestämt sig förhur man skall omorganisera det nordiska samarbetet.Jag skulle vilja ha en positiv deklaration från utri-kesministern på den punkten.Anf. 12 ()Herr talman! Jag kände att det var viktigt att rea-gera mot ett par av de något oskuldsfulla formulering-arna i slutet på regeringsdeklarationen, där regeringenskriver: "har vi lyft fram respektenför mänskliga rättigheter som en förutsättning fördemokrati." Det är viktigt hur man bedömer historien.Det som hände under detta skede får inte hända igen.Under detta skede hade vi från liberalt håll bl.a. enuttalad kritik mot socialdemokratisk utrikespolitik, attden i för liten utsträckning stod upp för demokrati ochmänskliga rättigheter. Denna skillnad är för närvaran-de i huvudsak undanröjd. invigs exem-pelvis det valövervakningsinstitut som skall ligga iStockholm. Jag tror att det kommer att ha en mycketviktig funktion för att säkra en demokratisk utveck-ling i länder som har gått över till demokrati.Jag är glad över att den nya regeringen har fortsattarbetet med att bygga upp detta institut. Initiativet trorjag ursprungligen kom från liberalt håll. Men, somsagt, den antydan som finns i avslutningen, att enga-gemanget för demokrati och mänskliga rättigheter ären epok som kommer att avlösas av en annan epokdär vi engagerar oss för någonting annat, är farlig.Jag har funderat en del på hur jag skulle ta uppBosnienfrågan. Utrikesministern säger att man inteskall göra politik av Bosnienfrågan, för vi tyckerlikadant. Jag är övertygad om att vi båda kännersamma avsky för det som händer och gärna villåstadkomma fred och att Bosnien får överleva somsjälvständig stat. Det vill jag gärna säga till . Ändå är detta en samvetsfråga för migsom politiker. När man gör politik av något bör detvara sådant som gör att man vinner röster osv. Jag harsvårt att tro att denna fråga i den meningen är popu-listisk. För mig är det en samvetsfråga. Jag tycker attde historiska parallellerna är så avskräckande, fast deligger ganska nära.På 30-talet började en diktatur i , nämligenHitlers, utrota ett helt folk. Då var det inte muslimerutan judar som var utsatta för etnisk rensning. Om-världen orkade inte engagera sig förrän ett krig i helaEuropa var oundvikligt.Ungefär i samma skede som började medsin utrotning överföll en annan diktator i ,, en självständig nation, medlem av . Då var det inte Bosnien utan Abessi-nien vars existens skulle upphöra. Omvärlden orkadeinte engagera sig. För NF innebar oförmågan att för-svara integritet att hela organisationensauktoritet ohjälpligt hade undergrävts.Jag tror att det finns mycket att lära av dessa his-toriska paralleller. Spridningsriskerna är mycket storaom inte kriget i Bosnien bringas till ett slut. SomFolkpartiets nyvalda ordförande harsagt: Lika självklart som det har varit för oss liberaleratt ställa upp för det judiskt dominerade rätt attleva är det att försvara det muslimskt domineradeBosniens rätt att leva inom säkra och erkända gränser.Jag vill återigen vädja till den svenska utrikesminis-tern att på allt sätt - genom EU, FN och alla sinakontakter med kolleger runt om i världen - verka föratt omvärlden på effektivast möjliga sätt åstadkommeren lösning på situationen i Bosnien och att Sverigeockså är berett att gå före och göra de insatser somFN önskar av oss.Ett ord som förekom på den gamla tiden i den sä-kerhetspolitiska debatten var "finlandisering". Detstod för att länder i västvärlden kunde bli alltmerberoende av den kommunistiska sfären. står detordet för det rakt motsatta. I förs en mycketmera öppen debatt om säkerhetspolitik än vad somsker i . Jag tycker att det är en oerhört tydligillustration till att vi måste tillåta att denna diskussionockså i förs utan en massa fördomar ochtyngande krav på att man på varje kommateckenmåste svära på magisterns ord.Någon kanske blev uppskrämd över MarianneSamuelssons skildring över det som har hänt i Euro-paparlamentet. Man skall ha klart för sig att Europa-parlamentets roll i det europeiska samarbetssystemetär att vara pådrivande och opinionsbildande vad gäl-ler nya samarbetslösningar. Men är ändå inteEuropaparlamentet beslutande i sådana frågor.Anf. 13 ()Herr talman! Vi ställde alla många frågor till utri-kesministern, och jag har förståelse för att det är svårtatt svara på alla. Men det hade varit intressant att fåsvar på några frågor, . på vad regeringen faktiskt innefattar i begreppet"närområdet". Var slutar närområdet? Jag tänker påfrågan om aktivt observatörsskap. Vad är det? Detfinns en rad ytterligare frågor som jag tycker att dethade varit välkommet att hadekommenterat.Det utrikesministern i stället gjorde var att ytterli-gare kommentera frågan om och hur denhar varit uppe inom ramen för . Det är natur-ligtvis väldigt bra. Men jag måste instämma i denkritik som har lyfts fram om att har varitväldigt sen i kritiken mot . Man kan fråga sighur synen på Jeltsin är. Är han ett hot eller en garantiför demokrati? När nu äntligen har insett attdet handlar om mycket grova övergrepp mot mänskli-ga rättigheter och sätt att lösa konflikter som är heltoacceptabla är det att handla med besked.Carl Bildt uppehåller sig återigen vid vad som harsagts i och i partiledardebatter somhar varit interna. Jag måste igen fråga: Är det verkli-gen av den betydelsen att det skall diskuteras där? Jagmenar att själv gör sig skyldig till precissamma misstag som han anklagar regeringen för,nämligen att föra debatten på en låg nivå.De frågor jag ställde och tog upp om att neutralitetskulle vara samma som likgiltighet, passivitet ellert.o.m. tystnad förbigår själv med tystnad.För så är det naturligtvis inte. Vi som vill stå för ettneutralitetsbegrepp är naturligtvis inte inne på att detskulle handla om varken likgiltighet, passivitet ellertystnad. Där har vi kanske frågan om aktiv neutralitet,måste också konstatera att min kritik mot CarlBildt vad gäller fokuseringen på och att detbara är det handlar om när vi talar utrikes- ochsäkerhetspolitik tyvärr blev bekräftad i det andrainlägget från . Där framgick det med alltydlighet att den önskade fokuseringen enbart skullehandla om europeiska förhållanden. Det är bara attkonstatera att det är som gäller för Modera-terna. Övriga världen får klara sig bäst den vill.Jag vill göra en liten randanmärkning: Från Väns-terpartiet har vi drivit frågan om köns- och klasspers-pektiv på olika frågor. Även regeringen har ställt sigvillig till att tala om jämställdhetsperspektiv. Var deten slump att valde att tala om "kastrering"av nya möjligheter? Det finns ju andra ord att beskri-va detta med.Herr talman! Jag vill återvända till några av defrågor som tas upp i regeringsdeklarationen. Det gäl-ler de ökande klyftorna i världen, som mycket riktigt har tagit upp. Men jag villunderstryka att insikten inte har gällt praktiken. Vi varinne på just detta tidigare. Biståndet har minskat, ochvårt engagemang har rent praktiskt och mätt i summorminskat. Det går inte att komma ifrån detta. Jag tyckeratt det är en skam, och det motsäger regeringens nyasäkerhetsbegrepp.Jag vill också hinna in på någon ytterligare fråga.Lena tar i regeringsdeklarationen uppfrågan om vidgad tolerans och flyktingfrågan. Jag villkort beröra dem. Det är inte så länge sedan vi här iriksdagen, , samfällt hyllade RaoulWallenberg. Det gjorde vi rätt i, eftersom det finns allanledning att hylla och hans insat-ser för flyktingar under . Men vimåste dra slutsatser av det han stod för och av detsom händer i vår värld , där miljoner människortvingas på flykt och där inte alls spelar denprogressiva roll som man skulle önska. Det avvisas judagligen människor från vårt land som har befogadeskäl att stanna. har regeringen fattat beslutom att avvisa bosnien-kroater till en mycket ovissframtid. Löftena om garantier tycks vara mycket ihå-liga. Vi har också visumtvång för bosnier, vilket mot-säger vår inställning till att stödja som stat. Vi har frågan om peruaner, därdet görs mycket anmärkningsvärda utvisningar.Detta, och det förhållande att fortsättermed krigsmaterielexport till länder som uppenbarli-gen bryter mot mänskliga rättigheter, står i mycketstark kontrast till det man själv säger sig vilja värnaom i utrikesdeklarationen.Jag vill också till slut beröra frågor om svenskaminor. lyfte fram hur Sverigekraftfullt agerar i världen. Det tycker jag är väldigtbra, och det skall vi fortsätta med trots att stödet frånandra stater inte varit så stort. Men jag menaratt även detta blir något ihåligt när man från svensksida inte har accepterat ett ensidigt svenskt upphöran-de med att förvara minor och att inom försvarsmak-tens värld ändå anse att svenska minor måste finnaskvar utifrån risken för ett anfallskrig mot Sverige.Detta går inte ihop, . Jag hoppasatt ni från den utrikespolitiska sidan skall kunna för-må den försvarspolitiska sidan att inse att vårt bud-skap i världen vad gäller minor måste hänga ihop.Anf. 14 ()Herr talman! avslutade med ett kon-staterande som jag tycker var värt att spinna vidarepå, nämligen att roll är att varapådrivande men inte beslutande. Visst är det så. Menär det då inte särskilt angeläget att vi här hemma vetvar våra partirepresentanter som sitter med i dessaicke-beslutande men just pådrivande församlingarstår? Det är mycket intressant att konstatera att Folk-partiets, och Socialdemokraternas re-presentanter inte var ense om den svenska säkerhets-politiken vid utrikes- och säker-hetspolitiska sammanträde. Man gjorde en röstförkla-ring där man talade om något annat. Men här, i denutrikespolitiska debatten, får vi inte reda på ett endaord om var partierna står utrikespolitiskt eller snarareinrikespolitiskt i EU-unionen när det gäller det kom-mande försvarssamarbetet. Det kan gå mycket snabbt.Man är ju inte politiker bara för att driva debatt. Manvill faktiskt också ha litet makt. Det är en anledningför mig att tro att den här parlamentariska fördelning-en, att en klar majoritet i Utrikes- och säkerhetspoli-tiska kommittén är för en gemensam försvarsmaktockså innebär att man har en klar majoritet med sigäven i de kommande regeringsförhandlingarna. Detskulle vara mycket märkligt annars, faktiskt.Men det är möjligt att om det företrä-der som regeringsrepresentant står för en heltannan linje än man gör som parlamentariker där nere.Jag vet inte. Men jag tycker att det vore klädsamt omvi kunde få någon form av svar på var de svenskaparlamentarikerna står i dessa för oss och för vårframtid så stora och avgörande frågor.Vår utrikesminister säger att det är för tidigt ochatt det inte är aktuellt just . Men det är faktiskt1995. skall regeringsförhandlingarna sättas igång. Om man inte är tidigt ute vet jag som miljöpar-tist att det hinner hända förfärligt mycket innan manfår i gång debatten, opinionen och påtryckningar påde frågor som man tycker är viktiga.Jag minns hur ja-sidans politiker under EU-debatten just sade att det var för att kunna påverkasom man ville bli medlem i den europeiska unionen.Då tycker jag att det vore klädsamt om vi i den härkammaren fick reda på vad det är man tänker påverkanär det gäller utrikes- och säkerhetspolitiken inom EUoch vad politiker avser att trycka på.Jag fick t.ex. inget svar på om man tänkte användasig av vetorätten för att förhindra att tvingas vara medi ett försvar. Än så länge finns den kvar, såvitt jag vet.Men det är klart, ligger man inte på, är man inte vak-sam och inte driver debatten kan det hända mycket.Plötsligt finns bara inte saker längre.I regeringens utrikespolitiska redovisning finns enformulering som jag har reagerat på: "efter-strävar inte medlemskap i vare sig NATO eller Väst-europeiska unionen, VEU." Vad står ordet eftersträ-var för? För mig är det precis lika otydligt som"skulle kunna" beträffande neutralitetspolitiken.Det finns mycket här i livet som man inte har ef-tersträvat, men plötsligt har man varit där ändå. Dethänder faktiskt att man måste motarbeta vissa sakerför att inte hamna där man inte vill hamna.Jag skulle gärna se en liten förklaring till vad just"eftersträvar" står för egentligen. Är den socialdemo-kratiska neutralitets- och allianspolitiken på glid? Stårinte regeringspartiet längre för detta som avsvenska folket står för? Man kanske i likhet medModeraterna, och jag tyckte att kds gans-ka tydligt talade om detta anser att det där väl inte varså viktigt. Vi kanske inte hade så stor betydelse. Ja,ja, händer det väl någonting som vi intebestämmer över , vi kommer väl att vara medändå.Jag tycker att den här debatten måste komma igång. Vi måste ta aktivt ansvar för att inte svenskafolket skall stå inför ett beslut som de inte har någonsom helst möjlighet att aktivt vara med och påverka.Jag skulle också ha velat hinna med litet grandkring det som jag tycker är de viktiga internationellafrågorna: biståndsfrågorna, vår internationella soli-daritet och vårt samarbete inom FN, där fort-sättningsvis måste vara pådrivande.Anf. 15 ()Herr talman! Jag tycker att det är mycket positivtatt regeringens utrikesdeklaration tar upp en del reso-nemang om att respekten för mänskliga fri- och rät-tigheter måste stärkas. Jag skulle vilja uppehålla mignågra minuter vid just synpunkter runt detta.Vi vet att runt om på jordklotet råder snarare för-akt för människans fri- och rättigheter än respekt.Barn terroriseras, drivs till att vara soldater i de blo-digaste bataljer. Barn tvingas att som livegna, somslavar utföra arbetsuppgifter av sådant slag och isådana miljöer att deras hälsa knäcks och livet berö-vas dem. Barn säljs till prostitution och nyttjas somslit-och-släng-vara. Barn får utgöra reservdelslager.De får organ bortopererade för att man skall erhållafriska transplantat till välbärgade och betalningsstarkafigurer.Kvinnor förtrampas och hunsas på många håll ivärlden. Kvinnor berövas brutalt sin integritet. De fårsämre mat, sämre utbildning och de betraktas somegendom som man hanterar på det mest vedervärdigasätt.Människovärdet är relativiserat på många håll ivärlden. Minoriteter drivs från gård och grund, för-trycks och mördas på många håll, också i Europa.Antisemitism och religionsförföljelser är vanliga.Herr talman! Är det något som det är rimligt attlyfta fram är det krav på omutlig respekt för mänskli-ga fri- och rättigheter, på varje individs rätt till ettvärdigt liv.Jag gissar att en hel del av oss såg bildsviten i Ex-pressen . Det var bilder som visade hur enung pojke fick högerhanden avskuren och vänsterfo-ten avhuggen för att han stulit en schal för några kro-nor. Lagen som beslutsfattarna följde påbjöd detstraffet.Herr talman! I samband med Nürnbergrättegång-arna fanns det de som gjorde gällande att de somfullföljt det nazistiska vanvettet enbart hade följtlagarna. Det var sant. Men det godtogs som bekantsjälvfallet inte som försvar.Respekten för mänskliga fri- och rättigheter, re-spekten för individens integritet, rätt till liv och hälsafår ingen, absolut ingen nation eller religion ellertradition eller vad det vara månde kränka eller sättasig över. Detta är en etisk regel som följer människanoberoende av ras, kön, ålder, religion, kultur, m.m.Men vi skall inte tro att denna etiska regel lever ilufttomma rum. Vi skall inte inbilla oss att dess rötterfår sin näring i vilken jordmån som helst. Respektenför mänskliga fri- och rättigheter måste ständigt vin-nas och det är i det arbetet, i den kampen vi skapar demotkrafter mot rasism, antisemitism, förnedring ochförakt för medmänniskor som måste skapas.För oss kristdemokrater är det mångkulturellasamhället en självklarhet. Pluralism och demokrati äroskiljaktiga. Men det behöver faktiskt understrykasatt respekten för oliktänkande aldrig kan leda till att vitolererar att de mänskliga fri- och rättigheterna kränksvare sig i vårt eget , på skolväsendets områdeeller i andra sammanhang, utrikespolitiskt eller i bi-ståndspolitiska sammanhang.Herr talman! För att klara av att verka för dessaför oss alla, hoppas jag, så självklara etiska ställnings-taganden krävs att vi känner vår egen identitet. Härhandlar det inte om neutralitet. Det gäller vår egendemokratiska tradition, vår egen etiska förankring, attvi tillstår vår egen påverkan från kristendom ochvästerländsk humanism. Det är först då vi har kraftnog att finnas på de internationella barrikaderna ikampen för medmänniskors fri- och rättigheter.Herr talman! Jag ville så gärna få understrykadetta. Var det någonting jag fick med mig under de treåren som bistånds- och människorättsminister var detjust ständiga upplevelser av hur mänskliga fri- ochrättigheter kränks, inte minst så att barnen och kvin-norna kommer i kläm.Herr talman! Kampen för mänskliga fri- och rät-tigheter måste vara en av de viktigaste visionerna förvår utrikespolitik, att stärka respekten för dessa etiskavärden.Anf. 16 Utrikesminister ()Herr talman! Låt mig först säga att socialdemo-kratin alltid har haft ett mycket starkt internationelltengagemang för en rättvis och demokratisk värld. Dethar gällt alltifrån , ,till . Kampen för dessavärden har gällt såväl i som i östblocket.Jag accepterar inte anklagelser mot socialdemo-kratin i det avseendet. Här har vi en historia som vikan vara stolta över. Om man skulle börja vrida ochvända på en del uttalanden från andra partiföreträdarei historien tror jag att det finns mycket att ta fram i detgamla och också i övriga borgerligapartier, för att inte tala om Vänsterpartiet.Carl Bildts höga tonläge gör det svårt med kon-struktiva samtal. Det talas här om läckage från rege-ringskansliet som skall vara smutsigt. Jag vill härklargöra att varken statsministern, jag eller våra med-arbetare har deltagit i något sådant. Man erinrar sigtalesättet om att när argumenten är svaga så höjs rös-ten. lever på sitt sätt upp till detta.Det som diskuterats är att som statsmi-nister skrev ett brev till president i maj 1994.Det brevet hemlighölls för andra partier och natur-ligtvis för oppositionen. Det handlade om ubåt-skränkningar och misstankar mot i de avse-endena.Det här brevet tyckte vi när vi kom i regerings-ställning och fick se det att det var naturligt att fick reda på. Ett sådant brev hör faktiskthemma i . Det var naturligt att detskedde i samband med att ÖB:s rapport om u-båtsincidenter redovisades för nämnden. Detta ärstatsministerns och min del i denna fråga.Så till neutraliteten. Där håller jag helt med vadOlof sade om konstiga analysav vad vi skulle kunna göra i Bosnien. Vi gör storainsatser i Bosnien , som neutralitets-politiken gäller. Den sätter inga begränsningar för ossi det avseendet.Jag vet inte om jag missuppfattade vad . Jag hoppas inte det. Han menade att det möjli-gen hade uppstått missförstånd i om hansuttalande och att det i så fall borde rättas till. Detskulle vara väldigt bra om det var det han avsåg.Just det att han ifrågasatte neutraliteten i förhål-lande till har uppfattats som förespeglingarför ett svenskt militärt engagemang. Det är olyckligtatt sådana missuppfattningar kan komma till stånd,eftersom det inte stämmer överens med svensk politik.Det finns ingen grund för detta.Jag hoppas att vi här skulle kunna vara överensom att det inte är fråga om att förespegla någon annanstat ett svenskt militärt engagemang i händelse avkonflikt där vi går in på ett annat lands sida. Det ärdet som är neutralitetens kärna.Vi skall vara mycket utrikespolitiskt aktiva underneutralitetens mantel, och det kan vi också vara. Viskall tillsammans med organisationer som FN ellerOSSE gå in också i fredsbevarande verksamhet. Detär heller inga problem. Men det är just militära för-pliktelser gentemot andra stater som frågan gäller ochdär måste det bli klarhet.När det gäller utvidningen av EU med öststaternakan jag ge ett klart svar till . Det är en cen-tral fråga för svensk utrikespolitik att aktivt medverkatill att de öst- och centraleuropeiska staterna ocksåblir medlemmar i , och till den kretsen räknar jagockså självfallet de baltiska staterna.Sedan till en annan fråga, nämligen utvidgningenav NATO, som ju också har diskuterats. Det är viktigtatt man är klar över att varje land måste göra sitt egetsäkerhetspolitiska val. Den här frågan angår inte di-rekt . Vi är indirekt berörda av den.Vi är inte - och det vill jag gärna säga till Marian-ne - medlemmar i . Vi har inteansökt, vi har inga planer på att ansöka och vi efter-strävar det inte. Man kan använda olika uttryck, mendet är glasklart var vi står i förhållande till NATO.Likväl vill vi gärna delta i debatten om säkerhets-politiken och NATO-utvidgningen eftersom den på-verkar också oss. Man bör slå fast även som utanför-stående NATO att organisationen har utgjort ochalltjämt kommer att utgöra ett viktigt bidrag till sta-biliteten i . Det är också en manifestation avden transatlantiska länken som alltid har varit viktigför den europeiska säkerheten.Anf. 17 ()Herr talman! Vad fru utrikesministern ville sägapå slutet vad gäller NATO-utvidgningen blev jag intealldeles klar över. Biståndsminstern och kanske t.o.m.statsministern har uttalat sig mot den vilja som uttalatsav bl.a. de baltiska länderna att komma med i NATO.Det tycker jag icke är en svensk utrikespolitisk upp-gift.Var utrikesministern på väg att säga detta då tidentog slut är det bra. Var hon på väg att säga det sombiståndsministern har sagt var det dåligt. Men tidentillät inte det.Så till diskussion om vårt handlingsutrymme i deneuropeiska politiken. Under blockuppdelningsdecen-nierna fanns det inget handlingsutrymme alls egentli-gen mellan en strävan efter den formella neutralitetenoch krigsdeltagande. Det var ett krig, en möjlighetoch en väg, om uttrycket tillåts.I dag är det helt annorlunda. har vi en situa-tion där den formella folkrättsliga neutraliteten å denena sidan och krigsdeltagande å den andra sidan re-presenterar ytterlighetsståndpunkter. Mellan dessafinns ett brett spektra av utrikes- och säkerhetspolitis-ka handlingsmöjligheter. Det visar situationen i Bos-nien, och det kommer nästan varje annan konfliktsi-tuation att göra.Inriktas politiken på att vi skall vara formellt folk-rättsligt neutrala - och neutraliteten är ett folkrättsligtbegrepp och ingenting annat - kan vi inte ens delta iekonomiska sanktioner mot aggressionsländer. Dåkan vi inte ta emot exilregeringar.