prot · GI09110 · 1995-05-29 00:00:00 — Det finns alltså exempel påatt den offentliga sektorn kan uppträda som en godbeställare som driver utvecklingen framåt.Det jag försökte ta upp litet här är att det ocksåfinns en risk när kommuner och landsting vill agerasjälvständigt och bygga fysiska nät i stället för attbeställa funktioner. Då kan risken finnas att bitarfaller utanför.Nu är jag förstås medveten om att inteär beslutsfattare i kommun och landsting. Men jag kaninte heller tro att staten och heltsaknar åsikter på detta område eller vilja att utövainflytande. Därför skulle det vara intressant om JanNygren något ytterligare kunde utveckla hur han serpå dessa frågor och vad han eventuellt tänker göra.Anf. 97 Statsrådet ()Herr talman! Jag skall villigt erkänna att jag tyck-er att jag har ett hyggligt grepp om statens aktiviteter,men när det gäller kommuners och landstings ambi-tioner på det här området är jag något mera tveksamtill vart man faktiskt är på väg. Mitt svar får väl bli:Låt oss titta på detta.Jag har i våra kontakter med Toppledarforumförbindelser med representanter för Landstingsför-bundet och . Det är inte omöjligtför mig att ta upp en diskussion där.Jag har i och för sig svårt att se att man skullekunna hindra denna typ av nätuppbyggnad på annatsätt än genom en diskussion om konkurrensvillkoren,men jag har inte mött problemet på det sätt som NilsFredrik beskriver det och får väl ta på migansvaret för att se om hans beskrivning av verklighe-ten stämmer. Om så är fallet, får man väl se vilkaeffekter som kan uppstå. Om beskrivningen är sann,skulle stora operatörer genom sitt agerande kunnahämma delar av marknaden.Vi är då tillbaka vid grundproblemet. Vi har släpptmarknaden fri. Frågan är då: Skall någon av de aktö-rer som tar sig in på den hämmas? Jag tycker att pro-blemet inte är alldeles enkelt. Jag får därför be att fååterkomma i den mån vi upplever att det skulle varanågot problem.Anf. 98 ()Herr talman! Jag tycker inte att man kan se kom-muner och landsting som normala aktörer eller opera-törer på detta område. Vi kan väl lämna den frågantills vidare.Jag skulle slutligen vilja fråga om hurhan ser på länsstyrelsernas roll i detta sammanhang.Länsstyrelserna är ju statliga organ. De är visserligeninga stora aktörer i sin egen användning av IT, mende har ju en viktig funktion i att hantera ansökningarom olika regionalpolitiska stöd som i många fall gäl-ler just IT . Dels finns de inhemska regionalpoli-tiska stöden, dels finns EU-pengar till de s.k. målom-rådena.Men hur skall då dessa pengar användas på bästasätt? Jag uppfattade möjligen att vi skulle kunna varaöverens om att det inte är rimligt att de används för attbygga upp parallella nät. Då skulle det vara bättre attanvända pengarna till bra applikationer som stödernäringslivets och konsumenternas användning inomstödområdena. Ytterst måste det vara efterfrågan frånkonsumenterna, de många användarna, som skall styrautvecklingen.En annan möjlighet är kanske att pengarna an-vänds för att skapa lättanvänd information som äråtkomlig från telenäten.Samtidigt som jag tackar för hans svaroch beredvillighet att diskutera vidare vill jag än engång fråga om han har några synpunkter på hur läns-styrelserna bör agera och om han tänker vidta någraåtgärder i detta fall.Anf. 99 Statsrådet ()Herr talman! Inom ramen för Toppledarforum på-går faktiskt en diskussion om detta. Man skall inte iförsta hand bygga upp parallella nät. Länsstyrelsernaskall framför allt kunna samtala med de andra myn-digheter som finns. Jag tror att det egentligen är denstora och överskuggande uppgiften. Det bör skapassystem som inte är parallella utan som kan tala medvarandra inom ramen för de kabeldragningar ochkabelsystem som finns i dag.Vi får väl se vad vi kan åstadkomma av den arteninom ramen för Toppledarforum. Där finns ett antalmyndigheter representerade, det finns representanterfrån länsstyrelserna, och . I grunden delar jag uppfattning. Huvudambitionen kan aldrigvara att bygga upp parallella system. Den bör vara attfå systemen att kunna tala med varandra inom ramenför nu befintliga strukturer.Det kan ju tänkas att det växer upp nyakrav på de system som finns. Då kan t.ex. ISDN fun-gera inom ramen för AXE-växlarna. Men talar manmed dem som sköter den här typen av linjesystemmenar de att inom fyra har vi fått ytterligarekrav på kabelsystemen som gör att vi går in i nästa fasav utvecklingen. Som läget är nu vad avser länsstyrel-serna är behovet inte att bygga upp parallella systemutan att få dem att kunna tala med andra myndigheterinom ramen för befintliga system.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 1994/95:139 omamalgamAnf. 100 Socialminister ()Herr talman! har ställt följande niofrågor till mig:1. Vilka initiativ har regeringen tagit och avser attta för att amalgamet skall avvecklas inom beslutadtid?2. Vilka initiativ har regeringen tagit och avser attta för att öka kunskapen om ersättningsmaterial ochom metoder för amalgamsanering i samband medavvecklingen?3. Vilka initiativ har regeringen tagit och avser attta för att öka svensk forskning på området och däri-genom öka kunskapen om kvicksilvrets och därmedamalgamets effekter på människors hälsa4. Vilken är regeringens strategi för att möta pati-enternas behov av förståelse för deras situation ochför att öka vårdens kunskap om sjukdomar relateradetill tandfyllnadsmaterial?5. Vilka initiativ avser regeringen att ta för att för-bättra situationen i vården för patienter som hamnatmellan beprövad erfarenhet och vetenskapliga bevis?6. Vilka bestämmelser gäller inom EU vad avsertandfyllnadsmaterial inklusive rotfyllnadsmaterial?7. Vilka initiativ har regeringen tagit för att inomEU-arbetets ram driva frågan om amalgamets av-veckling?8. Är regeringen beredd att ta initiativ för att ge-nomföra de riksdagsbeslut som fattats om patientersrätt att byta ut tandfyllnadsmaterial vid avvikandereaktioner?9. Har tandläkare inom denutbildning som behövs för att överpröva diagnosersom ställs av specialistkompetenta läkare?Vissa av dessa frågor, bl.a. forskningen, ligger inteinom mitt ansvarsområde. Jag kommer därför attkoncentrera mitt svar på de frågor som jag har ansvarför.Som svar på fråga ett får jag nämna följande.Riksdagen beslutade att använd-ningen av amalgam inom tandvården bör avvecklassenast . Kemikalieinspektionen har av dendåvarande regeringen fått i uppdrag att i samarbetemed redovisaen utvärdering av hur avvecklingen av amalgam fort-går. Vidare har regeringen godkänt en överenskom-melse mellan staten och om enavveckling av amalgam inom barn- och ungdom-standvården fr.o.m. den 1 juli 1995.Som svar på fråga två kan jag meddela att rege-ringen i årets budgetproposition har aviserat att rege-ringen avser att pröva förutsättningarna för att avsättavissa medel för en särskild satsning på efterutbild-ningsinsatser när det gäller alternativa dentala mate-rial. Vad gäller grundutbildningen av tandläkare för-stärker de odontologiska fakulteterna kunskaperna omdentala biomaterial.Som svar på fråga tre vill jag nämna att t.o.m. /95 haravsatt sammanlagt för amal-gamrelaterad forskning. Projekten inom området harvarit av neurologisk, immunologisk, epidemologisk,socialmedicinsk eller materialteknisk karaktär.Forskningsrådet har bedrivit en aktiv verksamhet föratt bygga upp forskningsområdet. För att bredda kun-skapsbasen inom landet har t.ex. medel disponeratsför ett antal doktorand- och forskarassistenttjänster.Som svar på frågorna fyra och fem vill jag nämnaatt jag erfarit att under hösten 1995kommer att anordna konferenser för vårdpersonalkring temat hur patienter som anser sig skadade avkvicksilver från amalgam på bästa sätt skall tas omhand i sjukvården.Svar på fråga sex är att dentala material omfattasav EG:s direktiv om medicintekniska produkter(93/42/EEG). Det har trätt i kraft den 1 januari 1995.För dentala material gäller i princip att de skall varacertifierade av ett oberoende ackrediterat certifie-ringsorgan inom EES-området. De skall uppfylla deväsentliga kraven i direktivet och vara förenliga medhög hälso- och säkerhetsnivå. Direktivet har införli-vats med svensk rätt genom särskilda författningar.Som svar på fråga sju kan nämnas att , efter bl.a. ett initiativ från , hartillkallat en särskild arbetsgrupp som skall undersökavilka regler som finns i olika länder när det gälleranvändningen av dentala amalgam och eventuelltkomma med rekommendationer om lämpliga åtgärder.Arbetsgruppen skall bl.a. analysera tillgänglig infor-mation om biverkningar av amalgam. Arbetsgruppenskall även analysera tillgängliga forskningsresultat närdet gäller dentala amalgams säkerhet och vilken yt-terligare forskning som kan behövas för att utgöra ettunderlag för framtida beslutsfattande. Arbetsgruppenberäknas slutföra sitt uppdrag i början av år 1996.Sverige är representerat i arbetsgruppen.Som svar på fråga åtta vill jag redovisa följande.Fr.o.m. finns utökade möjligheter förpatienter att få ersättning vid utbyte av amalgamfyll-ningar. Även i de fall man inte har kunnat konstaterasamband mellan sjukdomsbesvär och amalgam kanpatienten få amalgamsaneringen ersatt som vid annantandvårdsbehandling.Riksdagen beslöt att med anledningav några motioner ge regeringen till känna att det varrimligt att den som på grund av sjukdomsbesvär villebyta ut sina amalgamfyllningar skulle kunna göra detpå ett enkelt sätt och till en rimlig kostnad. har därefter, i syfte att fullfölja riks-dagsbeslutet, ändrat sina anvisningar fr.o.m. den 1 juli1991.Riksdagen uttalade i ett senare betänkande, i no-vember 1991, att noga bordefölja tillämpningen av de nya anvisningarna mengjorde inte något ytterligare uttalande. har en mycket noggrann uppföljning avtillämpningen av dessa ersättningsregler genom rap-porter från försäkringskassorna och regelbundna för-troendetandläkarkonferenser.Som svar på fråga nio gäller att tandläkare vid för-säkringskassorna i första hand gör en bedömning avom beslutsunderlaget är tillräckligt för ett ställnings-tagande från . Denna bedömningkan leda till en begäran om komplettering av underla-get. I den mån försäkringskassansbeslut förutsätter en bedömning som ligger utanförförtroendetandläkarens kompetens har försäkringskas-sorna också tillgång till förtroendeläkare och annanmedicinsk expertis.Anf. 101 vice talman ()Herr talman! Jag tackar för svaret. Det orsakadeen mängd nya frågor. Jag har försökt att leta efterflera positiva saker som skulle ha gjort att vi somföljer denna diskussion, vi som följer vad som händeri samhället, känner att vi får stöd från socialministerni kampen för att verkligen få rätt hantering av männi-skor som är sjuka.Det fanns dock en sak som var positiv. Det var attdet skulle göras utbildningsinsatser vad gäller alter-nativa dentala material.I överenskommelsen mellan Landstingsförbundetoch staten finns det ett undantag som säger att manskall ha möjlighet att göra undantag om hålet är förstort för alternativa material. Vi vet att det krävs stör-re skicklighet av tandläkare att hantera de alternativamaterialen än amalgamet. Skulle inte utbildningsin-satser göras kommer undantagen från riksdagsbeslutoch överenskommelse mellan ochstat att bli regel snarare än undantag.Jag skall gå vidare till att tala om hantering och möjligheterna att få ersättning.Jag tar fasta på riksdagsbeslutet , där detväldigt tydligt står att de som på grund av sjukdoms-besvär vill byta ut sina amalgamfyllningar skall kunnagöra det på ett enkelt sätt och till en rimlig kostnad.Det hade varit rimligt att hadetagit fram sådana allmänna råd att man hade kunnatfölja riksdagsbeslutet. Det har faktiskt inte gjorts.Man började med att säga att reaktioner mot den-tala material kan yttra sig i form av allergi eller li-chenförändringar. Men började maninskränka det ännu mer. 1991 säger man att säker-ställd allergi och lichenförändringar är de enda bi-verkningar av kvicksilver i amalgam som berättigartill ersättning. Men vi vet att det finns massor avsymptom som är fastställda av läkare, av tandläkareoch av professorer som uppkommer på grund av över huvud taget är väldigt känslig mot olikamaterial i munnen och framför allt tungmetaller. Detär orimligt att de berörda inte på ett enkelt sätt skallkunna få den ekonomiska hjälp de behöver.I vartenda ett av de brev jag har fått - det är flerahundra - framgår det att man inte har fått hjälp och attens ekonomi är i ruin. Man får bekosta dålig hanteringfrån tandläkare tills man hittar någon som kan klaradet på ett vettigt sätt. Man får ingen hjälp av samhäl-let.Jag ställer frågan till socialministern: det intemöjligt att socialminister kan ta initiativoch verkligen gå till grunden med problemet?Egentligen borde och Riksda-gens revisorer gå igenom hur man lever upp till beslu-tet. Jag hoppas att det blir så.Jag kan ta ett exempel ur ett brev. Det gäller enkvinna som har kämpat sig igenom tandsanering. Honhar trots och dess förtroendeläkareuppnått halv arbetsförmåga. Det står så här: Förtroen-deläkaren tyckte att man kunde byta ut diagnosen"oral galvanism" mot "personlighetsstörning". Hankänner mig inte och har aldrig träffat mig, vare sig pertelefon eller skriftligen. Det står att läsa i min akt påförsäkringskassan. Jag var tvungen att besöka psykiskklinik för att få fortsätt sjukpenning. Överläkaren påpsyket fann inget annat än att den behandling jagblivit utsatt för av påverkat mig ochmin psykiska hälsa negativt.Det visar sig sedan att hon inte får hjälp.Jag tycker inte att den verklighetsbeskrivning jagläser i svaret är riktig. Det bekymrar mig väldigt. Detfinns tydligen samverkande krafter som inte vill attfrågan skall hanteras på ett riktigt sätt.Vi kan titta på samhällsekonomin kopplat till den-na fråga. Det finns de som hävdar att hundratusentalsmänniskor är drabbade och går sjukskrivna.Låt oss säga att 1 000 personer lyfter 90 000 i sjuk-penning. Det blir 90 miljoner . Går de sjuk-skrivna blir det nästan 700 miljoner kronor.Om en ung person går i förtidspension, vilketflera tvingas göra därför att man inte vill låta demuppbära sjukpenning för länge, skall vi betala pensioni . De blir inte arbetsföra om de inte får den rättahjälpen.Det är faktiskt nödvändigt utifrån samhällseko-nomiska aspekter att titta på hur man egentligen han-terar dessa frågor.Man kan i oändliga brev läsa om människor somblivit fullt friska efter sanering. De har varit sjuka imånga herrans år. Det visar att det ger effekt.Det finns en utredning som - entandläkare uppe i Ö-vik - har gjort. Av flera 100patienter är det egentligen inte många som har blivitfriska, konstaterar man. Nej, det var inte många somvar färdigsanerade heller! Större delen av dem somvar färdigsanerade hade blivit friska eller mycketbättre. Sjukskrivningarna hade därmed blivit färre.Slutsatserna från undersökningarna har inte dragits påett riktigt sätt. Man behöver en total genomgång avdet material som samhället förfogar över.Anf. 102 BO ()Herr talman! Amalgamfrågan har många olika as-pekter. Den rör i stor utsträckning det som GörelThurdin har tagit upp, nämligen påverkan på hälsan,men den rör också hur vår miljö påverkas.I samband med framtagandet av den s.k. kemikali-epropositionen kunde man i den dåvaran-de regeringen - min dåvarande statsrådskollega och jag - bli överens om att det var angelägetatt se till att tillförseln av tungmetaller i den svenskamiljön blev så liten som möjligt. Amalgamet är källa till kvicksilverförekomst i vår miljö. Jag troratt och jag var lika angelägna om att fåtill stånd dessa förändringar.Vi var möjligen inte lika överens om vad veten-skap och beprövad erfarenhet säger om amalgametseffekter på människors hälsa, men vi kunde alltså enasom att miljöskälen var tillräckligt starka för att viskulle föreslå att genomföra de förändringarsom innebar att vi relativt snart skulle bli av mednytillförsel av amalgam.Det är förstås oerhört angeläget att vår hälso- ochsjukvård baserar sig på det som man brukar kallavetenskap och beprövad erfarenhet. De oerhördaframsteg som har skett inom sjukvården under desenaste hundra åren har berott just på starka veten-skapliga krav på de nya metoder av olika slag som harkommit fram. Detta finns det all anledning att under-stryka när vi diskuterar amalgamets inverkan påmänniskorna.Många människor är oroliga för amalgamet.Många människor är själva övertygade om att derashälsoproblem beror på förekomsten av amalgam. Detär självfallet oerhört viktigt att sjukvården ställer uppoch tar deras problem på allvar. Det är bra att vi se-dan har fått till stånd den tingensordning som gör att försäkringskassorna har möjlighetatt ekonomiskt stödja dem vars problem inte har kun-nat förklaras av andra skäl.Jag tycker, herr talman, att det är bra att vi har fåttden redovisning som har kommit till stånd tack vareGörel Thurdins interpellation. Jag utgår från att dennuvarande regeringen kommer att se till att riksdags-beslutet genomförs enligt intentio-nerna.Anf. 103 Socialminister ()Herr talman! Jag vänder mig först till GörelThurdin. Det är naturligtvis oerhört svårt när enskildapatienter känner sig motarbetade, oavsett om känslanär bekräftad eller inte. Det är självfallet den egnaverkligheten, den egna upplevelsen, som är utgångs-punkten för hur man reagerar.Men jag vill ändå påminna om att enskilda indivi-der har två olika möjligheter när det gäller att få hjälpmed att byta ut amalgamet. En av dessa föreligger omönskemålet är knutet till en förändring som kan be-dömas som en allergireaktion eller en lichenföränd-ring. Då får man utbytet gjort gratis enligt 9 §.Vill man oavsett om detta klarlagts eller inte fåmöjlighet till utbyte, kan man göra det som vanligtingrepp och med stöd av tandvårdstaxan. Man haralltså denna möjlighet.Även i gränslandet mellan dessa alternativ, därman trots dagens kunskaper inte har kunnat säga omdet är fråga om upplevelser eller om allergi- elleröverkänslighetsreaktioner, får man möjlighet till stöd.Det är viktigt att säga att människor inte är helt ut-lämnade.Vad gäller den andra diskussion som tar upp och som berör villjag säga att det för mig är oerhört svårt att här ge enreaktion på citat ur ett brev eller att kommenteraupplevelsereaktioner, oavsett om de är riktade tillGörel Thurdin som enskild riksdagsledamot eller tillmig som statsråd. Jag får utgå från att de uppdrag somvi ger till utförs. Om det skullekonstateras att det har begåtts felaktigheter eller attfrågor har handlagts på ett felaktigt sätt, måste mannaturligtvis gå in i verkets hantering. Hitintills harman i samband med länsrättsdomar, annan prövningeller andra översyner som gjorts inte kunnat peka pånågra felaktigheter i handläggningen.I övrigt kan jag bara konstatera att Bo Könbergoch jag har samma uppfattning när det gäller att det ärviktigt att grunda handläggningen på beprövad erfa-renhet och att den står på vetenskaplig grund. Men detär också viktigt, vilket mycket tydligt framgår avSocialstyrelsens rapport, att man skall ta hänsyn till deenskilda individernas upplevelser av den egna situa-tionen. Jag menar att det skall vara vägledande, efter-som vi kanske ännu inte vet tillräckligt.Anf. 104 vice talman ()Herr talman! Det är inte bara de drabbade männi-skorna som upplever detta. De får intyg av läkare,tandläkare och professorer, men dessa intyg godkännsinte. Det är anledningen till att man inte får hjälp.Jag kan bara utgå från vad jag får höra från läkare,tandläkare och jurister, som också har börjatöverklaga den här typen av ärenden. När t.ex. enhudspecialist visar på för många fall av tungmetallal-lergi börjar man ifrågasätta om den läkaren är kapabelatt över huvud taget utfärda intyg. Jag har skriftväx-lingar tillgängliga här som visar på detta. Jag antar atthandlingarna är helt korrekta, eftersom de är förseddamed stämplar osv.Som socialministern säger känner vi inte exakt tillde aktuella sambanden, men det finns tillräckligtmed publicerade rapporter som anses vara vetenskap-liga och som visar på allt starkare samband. I en in-ternationell vetenskaplig skrift redovisar t.ex. Tibb-ling en vid i för publiceringgodkänd undersökning. I den påvisas patologiskaimmunologiska förändringar hos patienter som harreagerat på Melisatest.Det kommer löpande fram fler och fler forsknings-resultat av denna typ vilka visar att amalgam åstad-kommer förändringar. Jag skall återkomma till läget iTyskland, där man har kommit fram till en någotannan ståndpunkt än vad vi har gjort här i Sverige.Vad sedan gäller de miljoner som anslagits tillforskning om amalgam har inte de forskare som sersamband mellan amalgam och ohälsa fått några peng-ar, utan dessa har helt gått till dem som vill slå fasttidigare etablerade åsikter. Jag har tidigare försökt attkritisera detta förhållande.Jag har noterat att kommer att an-ordna konferenser för vårdpersonal just om patientersom upplever problem på detta område. Det vore braom det också angavs att de skulle gälla patienter somav läkare som av läkare, tandläkare och professoreranses vara sjuka av amalgam.Jag vill fråga: Är socialministern beredd att åstad-komma konferenser med en öppen diskussion, där allaföreträdare får komma till tals och som är offentliga,så att alla kan ta del av diskussionen mellan veten-skapsmännen? Vi behöver en vetenskaplig medling pådet här området.Anf. 105 Socialminister ()Herr talman! Jag talar nu faktiskt inte från den en-skilde patientens utgångspunkt, men jag vet att detfinns både tandläkare och andra läkare som har remit-terat eller utfärdat sådana här diagnoser. Problemetnär man hänvisar till ett antal test eller undersökning-ar är att man för att kunna säga att något är beprövatmåste ha gjort ordentligt kontrollerade undersökning-ar med jämförbara test.Jag tycker att det är viktigt att den här typen avundersökningar blir ordentligt gjorda, på s.k. blind-grupper och andra. Det handlar inte från mig, frånmin företrädare eller från sida omnågon ovilja mot att släppa fram något vetenskapligtmaterial, tvärtom. Jag tycker att jag själv, GörelThurdin, och andra faktiskt har ropatefter kunskap på detta område.Nu nämner det s.k. Melisatestet.Man har på olika håll konstaterat att detta test inte ärvetenskapligt gott. Såvitt jag känner till finns det inteheller någon annanstans i världen något erkännandeav att detta test är vetenskapligt riktigt för genomfö-rande av sådana här prövningar. Kommer det framnågonting annat, skulle nog ingen vara lyckligare änbåde jag och företrädarna för det här området. Vi villverkligen kunna hjälpa människor som har och kännersig ha de aktuella problemen.Vad gäller frågan om konferenser skall jag på litetolika håll ta upp frågan om det finns utrymme för attgenomföra kunskapskonferenser med alla typer avinblandade grupper, inte minst med personal, innefat-tande öppna och ordentliga diskussioner. Det varnågra år sedan som vi hade en s.k. statuskonferens,och det finns kanske anledning att genomföra en så-dan igen.Anf. 106 vice talman ()Herr talman! Jag vill fråga vem som företräderSverige i den europeiska arbetsgruppen. Det kan varaviktigt för flera att få veta vem man skall kontakta isådana sammanhang.Jag vill också beträffande Melisatestet säga att detfaktiskt har redovisats i vetenskapliga tidskrifter. Manhar alltså godkänt detta. Bl.a. har , somfinns här i , medverkat som författare. Manhar tidigare inte riktigt velat lyssna på henne, trots atthon är expert på att behandla allergier förorsakade avbl.a. guld.I har man erkänt en koppling mellanamalgam och hälsa, och ansvariga myndigheter avrå-der kvinnor från att under graviditet låta göra någraingrepp i munhålan vilka har med amalgam att göra.Även barn avråds från sådana. Har vi härnågra sådana rekommendationer grundade på etterkännande av en koppling till hälsan?I erkänns ett s.k. DNPS-test som under-lag för beslut om ersättning från försäkringskassan.Här godtas sådana test endast för annan kvicksilver-påverkan än från amalgam.