prot · GI0997 · 1995-04-28 00:00:00 — ställer frågan: Hurkan stödja inhemska MR-organisationer? Jag tar för givet att utrikesministernkänner till HRFT, ofTurkey, och har haft kontakter med den organisatio-nen. Dessutom har säkerligen den svenska stöd-kommittén för mänskliga rättigheter i varit ikontakt med rättigheter i är enorganisation som kanske framför allt kämpar medbehandling av tortyroffer. Tortyr sägs tydligen offi-ciellt, åtminstone från turkiskt regeringshåll, inteförekomma i . Stiftelsen bildades och harsedan det året drivit tre rehabiliteringscentrum, ett iAnkara, ett i och ett i . Ett sådant cent-rum har också startats i . Målet är attdra i gång ett centrum för tortyroffer i det område därdet kanske är som värst, nämligen i Diyarbakir.Huvudarbetsuppgifterna är att rehabilitera tor-tyröverlevande och dokumentera brott mot mänskligarättigheter i . Man ansvarar också för uppbyg-gandet av ett informations- och dokumentationscent-rum inriktat på efterlevnaden av de mänskliga rättig-heterna.Från svenskt håll har SIDA lämnat ekonomisktbistånd avsett att hjälpa till att utveckla dessa cent-rums rehabiliteringsmöjligheter. Biståndet har be-drivits åren 1992/93, 1993/94 och 1994/95 och harkostat , alltså en mycketblygsam summa.Jag vill ställa en fråga till utrikesministern. Jag harhört ryktas att den nya regeringen skall ändra direkti-ven till SIDA för användningen av MR-anslaget. Kandetta verkligen vara riktigt? Om dialog och samarbeteskall gälla och om man skall ge hjälp för att stärka delokala demokratiska krafter som verkligen finns iTurkiet, är det då inte lämpligt att fortsätta stödet tilljust denna organisation? Jag väntar med spänning påatt höra om det verkligen är så att regeringen tänkerge nya signaler.Anf. 7 ()Herr talman! Situationen i , både när detgäller invasionen i och när det gäller mänskligarättigheter inne i , har beskrivits mycket väl avdem som har varit uppe här tidigare, så jag skall integå in på den. Jag kan bara instämma i vad som harsagts.Utrikesministern säger i sitt svar angående Sveri-ges hållning till och till tullunionen med EUatt det finns två handlingsvägar, antingen samarbeteeller isolering, och att samarbete är mycket bättre. Detinstämmer jag naturligtvis i. Men jag instämmer inte iatt samarbetet skall vara så villkorslöst som det pånågot sätt ändå verkar vara. I ett så avgörande skedesom inför inträdet i en tullunion måste det gå att ställamycket större krav, som måste uppfyllas innan manöver huvud taget säger ja till ett sådant inträde. Viljantill att förbättra situationen tycks inte finnas i ,vilket framgår av invasionen i . Tvärtom förvärrasläget i stället.Vi som träffade den turkiske utrikesministern närdenne var här kunde notera att viljanockså då var mycket svag. Han talade litet välvilligt,men han tog inte ansvar för några av sina egna utta-landen, utan han hänvisade till att det var hans egetparti som tyckte så och så. Men han sitter faktiskt i enregering, och dennas politik verkade han över huvudtaget inte ta något ansvar för. Jag tycker att det varfruktansvärt skrämmande.Dessutom framförde han också ett hot: Blir detinte någon tullunion, kommer relationerna till Grek-land minsann att försämras. Jag tycker att det skullevara oerhört skrämmande om man skulle falla undanför hotelser som framförs på detta sätt.Jag tycker att viljan i den här situationen är obe-fintlig. Vi måste ställa högre krav och villkora inträ-det i en tullunion. Det får inte vara så att det interna-tionella samfundet och internationella organisationerär så flata och litet handlingskraftiga att man egentli-gen låter alla skurkar i världen få rätt. Situationenliknar de förödande förhållanden som vi kan se i f.d.Jugoslavien, där egentligen ingen kan göra någonting.Det är samma sak med Turkiet.På något sätt måste vi komma fram till en situationdär man verkligen kan åstadkomma förbättringar. Jagvill därför fråga utrikesministern: utrikesministernberedd att ställa specifika krav på att läget i Turkietskall förbättras innan man säger ja till ett inträde itullunionen, och vilka krav skulle det i så fall vara?Det var intressant att notera det som rappor-teras i och även i Dagens Nyheterom att den parlamentariska församlingen i Europarå-det, som i mycket stor utsträckning arbetar medmänskliga rättigheter, har uppmanat Ministerkommit-tén att avstänga , om det inte drar tillbaka sinatrupper från . Detta föranledde några turkiskaparlamentsledamöter att förklara att de skulle avbrytaförbindelserna med . Det finns från demöver huvud taget ingen vilja att förbättra situationen.Det är ytterligare ett bevis på att det faktiskt gälleratt vara väldigt tuff.Turkiets premiärminister säger att fundamentalis-men kommer att breda ut sig om inte kommermed i tullunionen. Det är säkert så att fundamentalis-men håller på att breda ut sig, men jag undrar om manändå inte kan ställa krav. Jag vet inte om det är fun-damentalisterna som hotar de mänskliga rättigheternamest. De hotas även utan fundamentalism i Turkiet.Anf. 8 Utrikesminister ()Herr talman! Om man i verkligen lyssnarpå - nu kan vi tala om i sin helhet,- märker man att praktiskt taget riks-dagens alla partier - bara ett saknas - deltar i en riks-dagsdebatt och att inställningen är alldeles entydig.Då borde faktiskt ta intryck.Läget i vad gäller mänskliga rättigheter äroacceptabelt. Vi är överens om det, liksom vi är över-ens om att den militära inventionen i norra varoacceptabel.Hur skall man förmå ett land att förändra en sådanhär negativ inriktning? Jag tror att man måste visatydlighet och fasthet och uttala sig ofta. Då är debatteri parlament viktiga. Det är också ett sätt att få dettauttalat. Därför välkomnar jag denna debatt.Jag är glad att vi kan vara överens om att isoleringinte är en framkomlig väg. Vi måste tro på våra argu-ments bärighet och på dialogen.Det skall inte alls vara ett villkorslöst accepteran-de av vad som sker i , ,utan precis tvärtom. Vi vill föra dialog för att kunnaövertyga och påverka.Vi vill påverka dem som har den politiska makteni parlament och i regering, men också genom dessaord ge stöd åt de demokratiska krafterna både i ochutanför parlament och regering. Vi vill stödja demgenerellt i deras kamp i och på andra håll.Jag delar också uppfattningen att man känner enfrustration eftersom man ser så lite av en positiv ut-veckling. Ändå skall vi inte låta bli att se det somfaktiskt händer, som också kan vara positivt.Den turkiska regeringen håller på att förändrakonstitutionen från militärdiktaturens tid. Det gåralldeles för långsamt. Man borde gå mycket snabbare.Man går paragraf för paragraf, och det går väldigtlångsamt. Det borde gå snabbare, men det var ändå pågång. Jag hoppas att det är på gång. Vi måste stödjadetta ytterligare.Hur kan vi då gå till väga? Jag menar att Europe-iska unionens arbete med tullunion är en process somvi kan utnyttja i detta sammanhang. Det går att påver-ka genom ett avtal som egentligen handlar om handel.Vi vet att den ekonomiska och sociala situationen iTurkiet utvecklas bättre ju friare handeln är. Det harnaturligtvis också fördelar för EU-länderna.I grunden av detta ligger att vi tror att ett brottmed en negativ ekonomisk och social utveckling, somvi nu kan se i , också är bra för respekten förmänskliga rättigheter. Det är den ena delen.Den andra mycket större delen rör själva proces-sen. vill gärna ha detta handelsavtal. Eftersomman vill det har vi möjlighet att under processen födain mer av påverkan och krav vad gäller respekten förmänskliga rättigheter.Jag har varit med om många möten om denna frå-ga i EU. Inte ett enda av dem har passerat utan attfrågan om mänskliga rättigheter har kommit upp -varken när EU-ministrarna diskuterat hur vi skallvrida och vända på processen eller i vår direkta dialogmed Turkiet.Man kan alltid diskutera när man skall fatta prin-cipbeslutet. Just nu kan mansäga att det var väldigt olyckligt, eftersom Turkietbara fattade beslut om militärinvasion i norra . Jag tror inte att samma besluthade fattats efter.Hur som helst vet vi att det är ett principbeslut.Det skall följas av en behandling i parlamentet. Euro-paparlamentet har full möjlighet att säga nej. Då blirdet ingenting.Även om skulle säga ja skallfrågan tillbaka såväl till kommissionen som till minis-terrådet. måste fatta ytterligare ett be-slut, och detta beslut måste vara enhälligt. Så är alltsåsituationen.Vi har frågan i vår hand. Vi kan fortsätta påverkaaktivt vad gäller respekt för mänskliga rättigheter. Detgäller naturligtvis kurder, som vi har talat mycket omhär , men det gäller också de andra minoriteter-na. Det är ingen skillnad. De kristna i har detofta väldigt svårt. De ingår också i denna diskussion.Anf. 9 ()Herr talman! Det är viktigt att FN:s konventionerefterlevs. Vi ställer stora förhoppningar till den ar-betsgrupp som har tillsatts.Men dagens situation är sådan att egendom kon-fiskeras, kyrkor bränns, flyende kurders och assyriersegendomar övertas av andra med regeringens tystaacceptans. Man har svårt att få jobb om man tillhör enav minoriteterna. Advokater och parla-mentariker tystas.Rapporter om detta, hemliga och offentliga, harkommit till vår kännedom undan för undan i flera årnu.Borde inte detta ha ingått i den dialog som Sveri-ges regering förde innan beslutet om att säga ja till entullunion fattades? Skall vi vänta på arbetsgruppensrapport? Skall vi i så fall vänta med tullunionen? Detkan inte vi besluta, men vi måste få det i rätt ordning.Vi kan inte få rapporten när unionen redan är ett fak-tum.Jag tycker att detta gör det väldigt allvarligt. Detgäller en tullunion - ett handelsavtal. I ett handelsav-tal har man rätt att ställa krav. Man sätter ett pris. Jagtycker att en del av priset för tullunionen borde varamycket klart definierade krav vad gäller mänskligarättigheter.Vi kanske inte kan uppnå allt vi önskar, men jagtycker att det skulle vara av oerhört stor betydelse attse en rättning i leden i Turkiet.Jag frågar i min interpellation vilka krav Sverigetänker ställa på vad gäller mänskliga rättighe-ter. inställer sig nästa fråga: Vad tänkerSverige göra om dessa krav inte uppfylls?Jag ställer stora förhoppningar till att det europe-iska parlamentet säger nej. Jag hoppas att SverigesEU-delegation får sådana impulser från EU-nämndenoch från regeringen att man säger nej så länge fråganinte är tillfredsställande löst.Jag upprepar att jag inte tycker att vi skall ställaorimliga krav, men vissa krav måste ha uppfyllts. Detinnebär inte att man isolerar landet. Jag tycker inte skall göra det. Man skall ställa höga krav ochunder tiden försöka föra en dialog. Det tror jag ärmöjligt.Alla de här olika grupperna har olika behov ocholika önskemål. Vi konfronteras med olika grupper.Vi har här i haft besök av många regerings-och riksdagsledamöter. Jag tycker att det är svårt attvärdera allt det som de säger. Men sammantaget blirbilden ändå att det inte är bra i i dag.Anf. 10 ()Herr talman! talar om att viinte skall isolera och använda påtryckningar. Hon tarden här debatten som ett exempel och säger att Tur-kiets regering borde lyssna. Jag ställer mig litet frå-gande till hur mycket man lyssnar.Lena tog själv upp att EU har ingåtten principöverenskommelse om en tullunion mellanEU och . efter det att man iEU behandlade denna fråga invaderade norraIrak. Jag tycker att de ord som i svaret, både och vid en tidigare frå-gestund, nämligen att det är "anmärkningsvärt" eller"ser med oro" verkligen inte är tilltagna i överkant.Det handlar om grova kränkningar av mänskliga rät-tigheter och om invasion i andra länder. Jag tror där-för att möjligheten att påverka den vägen ärmycket liten.Däremot utgör deras eget önskemål, att träda in ien tullunion, ett utmärkt exempel där man faktiskt kansätta press. m.fl. har påpekat att man kanställa vissa konkreta krav för att skall kunnafå ingå i tullunionen. Jag tycker att har varitmycket otydligt i den frågan. Vi måste kunna begäramer.Jag vill också ta upp frågan om hur vi kan påverkamer. Ett sätt är att ge ett mycket aktivt och konkretstöd till dem som faktiskt jobbar inne i medmänskliga rättigheter. talade om denstiftelse som är mycket aktiv och som utför ett oerhörtseriöst och bra arbete, dokumenterar det som sker ochger tortyroffer behandling. har hittillsfått en mycket blygsam summa från - 1,6miljoner. Inte ens den här blygsamma summan kanman vara säker på i dag.Jag vill upprepa den fråga som intefick svar på. Vad tänker regeringen göra för att åt-minstone garantera detta?Jag vill också bara kommentera frågan om vape-nexporten, som jag hade med som en sista fråga. Jagär naturligtvis glad över att det inte har förekommitnågon export vare sig eller 1995. Det ären självklarhet för oss alla att det vore mycket olämp-ligt. Av ministerns svar på interpellationen kan man fåintrycket att det är otänkbart, att det aldrig skulleförekomma. Men vi som har läst skrivelserna omkrigsmateriel vet att det , det är inte sålänge sedan, faktiskt förekom export av krigsmaterielför strid från . Jag tycker därför inte att fråganär helt tagen ur luften.Herr talman! Jag tycker att de olika initiativ somLena nämner i svaret - en delegationfrån , att man inom FN på olika sätt har tagitupp de här frågorna, en parlamentarikerdelegation -självfallet är bra, men det är helt otillräckligt.Anf. 11 ()Herr talman! Det har sagts många kloka ord, bådeav utrikesministern och förmodligen också av ossdebattörer. Vi får hoppas det. Jag skulle vilja säganågot ytterligare om assyriernas situation.De utgör visserligen en liten folkspillra just iTurkiet och är strängt taget mycket marginaliserad nu.Vi skall dock komma ihåg att det i finns 1,5-2miljoner assyrier, i 0,5 miljon och i kan-ske 50 000. Sammantaget rör det sig om en ganskastor grupp i det här området. Därtill kommer att unge-fär 1 miljon assyrier lever i exil, varav kanske40 000-50 000 i . Det är således en grupp avbetydande storlek.Till skillnad från åtminstone delar av den kurdiskagruppen kräver de inte en statsbildning. Assyrierna ärberedda att leva i de länder som de nu befinner sig i -dock med sina etniska minoritetsrättigheter. Villkoreni sydöstra för den här gruppen - jag talar nubara om assyrierna - innebär att den i praktiken ärmer eller mindre rättslös.Assyrierna kommer i kläm mellan olika grupper,och den turkiska staten bryr sig egentligen inte om attskydda dem. Tyvärr är situationen i inteheller bra. Även om man kanske inte skall användaordet "förtryck" blir de praktiska konsekvensernaliknande ett förtryck. De kan inte leva ut sina mänsk-liga rättigheter. De vidkänns begränsningar på olikasätt. Trakasserier och hot förekommer. Det kanskeinte är så konstigt att det också blir problem i Istan-bul, eftersom det är ett kristet folk som lever i ettutpräglat muslimskt område.Eftersom den turkiska regeringen medvetet hardrivit en politik som innebär att man vill att assyriernaskall flytta från det här krigsområdet till andra delarav , är situationen som den är. Den blir uppen-bart kraftigt diskriminerande.Jag har också läst uppgifter om att det finns svå-righeter med att påtala brott mot de mänskliga rättig-heterna och att den turkiska lagen skulle innebärabegränsningar i det avseendet.Slutligen vill jag nämna några ord om den här dia-logen. Jag tycker att det i grunden är riktigt att manförsöker få till stånd en dialog även genom en tulluni-on. Men det är klart att man känner sig ytterst osäkeröver om det kommer att fungera eller inte.Jag vill återupprepa några frågor som de andradebattörerna har ställt här. Vilka villkor finns i avtaletnär det gäller MR-området? Vilka villkor kommer attgälla när avtalet väl har trätt i kraft. Vad händer omvillkoren inte uppfylls? Hur kan det då hanteras? Kanman då bryta avtalet? Hur starkt är avtalet på justMR-området? Jag har inte riktigt fått det klart för mig.Det tycker jag är oerhört viktigt. Det avgör våra möj-ligheter att från svensk sida driva MR-frågorna inomramen för avtalet. Det vore bra om vi hade kunnat fåett klarläggande på den punkten.Anf. 12 ()Herr talman! Först vill jag bara säga att invasionenägde rum och inte som jagfelaktigt sade.Man måste se till både historien och framtiden.Historien visar att de inte alls bryr sig om någontingsom de har kommit överens om. Man undertecknadekonventionen mot tortyr , men dethar inte hänt någonting. Man måste alltså se till bådehistorien och framtiden för att få reda på det. De fårallt först visa att de är trovärdiga. har de baravisat motsatsen.Jag undrar om utrikesministern är beredd att krävaatt man kommer till förhandlingsbordet när det gällerden största konflikten - konflikten mellan kurdernaoch turkarna, regeringen. I annat fall kan man nogaldrig lösa det här. Konflikten håller på att bli avsamma dignitet som . Kan utri-kesministern tänka sig att ställa de här kraven ochförst se om de efterlevs innan tar slutgiltigställning angående unionen? Beslut måste kunnaändras om verkligheten ändras, och det har den gjortsedan beslutet fattades genom invasionen.Det finns en MR-grupp i parlamentet i Turkietsom har tillsatt en kommitté för att undersöka förhål-landena. Kommittén kom fram till att de flesta över-greppen och morden utförts av statens olika maktor-gan - soldater, MIT och andra grupper. MR-gruppen iparlamentet godkänner inte rapporten, eftersom skul-den till så stor del ansågs vara statens. avgick, eftersom rapporten inte togs påallvar.Terroristlagen § 8 säger att ingen kan yttra sigskriftligt eller muntligt över situationen i östra heller demonstrera. På det här sättet tystas all op-position, bl.a. den kände författaren hargripits enligt denna paragraf. Rätta vägens parti iTurkiet stöder den här paragrafen i terroristlagen.Man använder som sagt fortfarande tortyr systema-tiskt.Utrikesministern förordar en tullunion med ettland med inbördeskrig och denna massiva kränkningav mänskliga rättigheter. Dessutom har inva-derat delar av ett grannland.Jag träffade utrikesminister när han varhär. Vi träffade även representanter för organisationenför mänskliga rättigheter när de var här. Jag träffadeockså och lyssnade på parlamentariker från det tur-kiska parlamentet när de var här. Jag har ganskamycket information.Jag har här en artikel som jag nu inte hinner läsanågot ifrån - Lugnens fälttåg av i derSpiegel. Efter att ha läst den artikeln förstår jag attmed den inställning man har i är det inte allskonstigt att man har fängslat honom. Det är en svi-dande kritik av de lögner, det förtryck, den invasionoch det blodiga krig som förs mot landets egna invå-nare. Han säger att det är det mest barbariska krigsom har förekommit i . Det ryktas om att kri-get bl.a. har gjort 2,5 miljoner kurder till flyktingar isitt eget land.Anf. 13 ()Herr talman! Jag har förståelse för om utrikesmi-nistern inte kan besvara alla frågor när ett sådant härstort gäng kommer med både det ena och det andra påen gång.Detta med att påverka , så att det blir ettperfekt MR-land är naturligtvis inte så lätt. Det skerinte över . Kampen måste ske på många fron-ter. Att få ett land att lyssna är naturligtvis ett lång-siktigt opinionsarbete. Det handlar också om att någräsrötterna, att stärka de lokala, demokratiska kraf-terna och att höja statusen på de MR-organisationersom arbetar seriöst i landet. Det finns en stiftelse,HRFT, som bl.a. arbetar med just information. Manvill dra i gång utbildning och radioverksamhet i An-kara just för att stärka MR-frågorna hos den lokalabefolkningen.Jag var senast själv nere i och 1994.Jag var bl.a. i Diayrbakir. Alla politiska partier vet attdet är seriösa människor som jobbar. De har dessutombesökt oss. Allting tyder på att detta arbete är effek-tivt. Då måste man ställa sig frågan om 1,6 miljonerper år är för mycket. Man samarbetar dessutom medSvenska röda korsets avdelning när det just gäller attetablera dessa rehabiliteringscentrum. Det är Stock-holmsavdelningen som är engagerad. Det var faktisktett nytt grepp när det gäller MR-frågor att stärka denhär typen av organisationer bl.a. i Turkiet.Det är Diayrbakir, där behovet är som störst, somstår på tur och de lokala opinionsbildande frågorna.Då kan det väl inte finnas nya signaler som omöjlig-gör för SIDA att dela ut pengar ur MR-anslaget tillden här organisationen? Jag skulle mycket gärna viljaha ett svar på den frågan. Annars får jag återkommaännu en gång.Tack!Anf. 14 ()Herr talman! Utrikesministern säger att hon tror pådialogen och på att kunna övertyga. Det vill vi, såklart, gärna tro på. Men erfarenheter visar att ordegentligen inte har någon effekt. I har detpågått en ständig debatt om situationen i . Dethar uppenbarligen inte gjort något som helst intryck.Nu har tappat tålamodet, vilket jag fak-tiskt tycker är ganska bra. Man visar att man intefinner sig i vad som helst.Man vill så mycket, och man vill tro. Men i dethär fallet verkar det som om det inte fungerar. Utri-kesministern säger också att hon hoppas och tror attkonstitutionen håller på att förändras från en militär-diktatur till en mer demokratisk konstitution.Enligt de uppgifter som jag har fått är de föränd-ringar som föreslås mer av kosmetisk natur och haringen egentlig betydelse för de minoriteter som finns iTurkiet. Det är möjligt att man planerar någontinglängre fram, men just nu är det inte så mycket beväntmed det.Utrikesministern säger också att vi skall utnyttjatullunionen som en process och att vill hahandelsavtalet. Det är klart att man vill ha det. Det ärTurkiets högsta önskan just . Jag menar att vi harmöjlighet att ställa krav innan kommer med.Man måste göra någonting. Något villkor måste Tur-kiet kunna uppfylla innan man får ett ja. Sedan måsteman kunna gå vidare. Jag säger inte att måsteuppfylla alla de krav som vi kan ställa, men någontingpositivt borde man kunna göra. Om visar dengoda viljan tycker jag att processen skall inledas ochatt man skall arbeta vidare. Men på något sätt ger vialla skurkar och alla som inte bryr sig om mänskligarättigheter rätt om vi låter dem komma med i inled-ningsprocessen utan att de först uppfyller vissa vill-kor.Anf. 15 Utrikesminister ()Herr talman! Först skall jag ta upp ordvalet, somEva tar upp. Jag har , i offi-ciella uttalanden och även här i , tydligt sagtatt jag anser att bryter mot de mänskliga rät-tigheterna och att den militära interventionen i norraIrak är oacceptabel. Detta strider mot folkrättensprinciper om okränkbarhet av staters territorier. Dettaär så klart och tydligt som det kan vara. Sedan kanman lägga till ytterligare förstärkningsord och adjek-tiv, men detta är budskapet, och det är alldeles enty-digt.I den här repliken skall jag försöka hålla mig tilldet bilaterala, så att jag hinner svara på frågorna omdet. Jag vill bara berätta om skälet till att vi betonardet multilaterala så starkt, vad vi kan göra inom EUnär det gäller processen mot en tullunion liksom vadEuroparådet och kan göra. Även om vi tyckeratt är ett betydelsefullt land är det klart att detnär det gäller betyder så mycket mer om allaEuropas stater går samman och har en åsikt. Därför ärdet multilaterala arbetet så viktigt. Vi kan inte tro att alla skall tycka pre-cis som vi. Därför blir det en del kompromissande,men man blir i allmänhet mycket starkare än om baraSverige ställer upp. Vi försöker arbeta efter det.Jag vill tydligt säga att avtalet om en tullunionmed EU är ett handelsavtal. Det finns insatt i ettsammanhang. I det sammanhanget har vi alla vårakrav vad gäller mänskliga rättigheter. I detta avtalingår också att man skall ha en kontinuerlig politiskdialog. Det skall alltså vara acceptabelt att EU haråsikter och får blanda sig i inre angelägenhe-ter t.ex. när det gäller mänskliga rättigheter. Det är detsom är basen för detta.Nu skall jag då gå över till det bilaterala. Vad görvi på det området? Även vi i Utrikesdepartementetträffar enskilda organisationer, oppositionsgrupperoch MR-grupper av olika slag. Låt mig säga att jaghar haft ett engagemang i Turkietfrågan och inte minstden kurdiska frågan långt innan jag blev utrikesminis-ter. Jag har också besökt dessa områden, Diayrbakir,den turkisk-irakiska gränsen, , osv.