prot · GI0987 · 1995-04-06 00:00:00 — Av budgetproposi-tionen och majoritetstexten i betänkandet att dömaräknar regeringen inte med att snabbt återkomma tillriksdagen med förslag som bygger på utredningen.I stället för en rad mycket kortsiktiga utbild-ningsinsatser motiverade av arbetsmarknadspolitiskaskäl föreslår vi att arbetet med att åstadkomma enform av avancerad eftergymnasial utbildning sominnehåller såväl yrkesutbildning som teoretiska vida-restudier förverkligas. En stor del av dessa utbild-ningar bör ges i form av samverkan med företagen. Vihar lagt fram förslag om 20 000 platser i en förstaetapp. Jag skulle vilja fråga om ochnär regeringen avser att komma till med enproposition när det gäller den här typen av utbild-ningar.Regeringen avser att göra en översyn av lärarut-bildningen. Det är bra, men inte tillräckligt. Enligt våruppfattning bör regeringen med det snaraste tillsättaen utredning som skall analysera vilka krav som börställas på morgondagens lärare. Den snabba kun-skapsutvecklingen, internationaliseringen m.m. gör attlärarrollen förändras, och det måste påverka lärarut-bildningen.Områden som särskilt bör belysas är hur under-visningssituationen i skolan kan komma att utvecklasmot bakgrund av förändringen i omvärlden, informa-tionsteknikens utveckling och det ökade kunskapsflö-det. En annan fråga är vilka krav på kunskap ochkompetens som kommer att ställas på morgondagenslärare såväl när det gäller generell kompetens somspecifik kompetens som kan behövas för olika skol-former. Vilka åtgärder kan vidtas för att öppna lärar-yrket för fler än dem som redan i ungdomsåren harvalt lärarbanan?I vår kommittémotion har vi också tagit upp ettantal punkter som vi tycker att man skall beakta. Vimåste skapa flera olika ingångsvägar till läraryrket.Den s.k. Unckel-utbildningen är ett bra exempel pådetta, men det kommer att behövas flera exempel. Jagtror att man måste kunna skapa ett system, där männi-skor kan undervisa i skolan under ett par för år attsedan kanske återvända till något annat yrke.Vi är på väg att få en enkönad grundskola när detgäller lärarkåren. Allt fler kvinnor väljer att studeratill lärare medan allt färre män gör det. Detta är intebra. Eleverna måste naturligtvis ha både manliga ochkvinnliga förebilder i skolan. Ett sätt är att höja statu-sen för själva läraryrket. Det gäller t.ex. lönesättning-en. Man måste också skapa fler karriärvägar.När det gäller antagningen till lärarutbildningentycker vi också att man måste ha någon form av an-tagnings- eller anlagstest, så att rätt personer blirlärare i skolan.Jag nämnde informationstekniken. Det är ett stortbekymmer att man på många lärarhögskolor ochlärarutbildningar inte har insett att man skall läralärarstudenterna att använda datorer som hjälpmedel iundervisningen. Det är viktigt att man tar tag i dendelen.Fortbildningsfrågan är en annan fråga. Fortbild-ningen i är alldeles för slentrianmässigoch generell. I stället menar vi att man skall ha indivi-duella fortbildningsplaner för varje lärare som skallprövas . Det blir en rättighet och en skyldighetför skolan - och för lärarna.Jag tror också att man måste införa någon form avcertifikat, ett körkort, för lärarna. Det skall krävas ettexamensbevis och att man har jobbat iläraryrket. Även fortbildningen skall ingå.Detsamma gäller när man skall skapa karriärvägar förlärare. är egentligen den enda karriärvägenmöjligheten att bli skolledare eller möjligtvis skol-chef. Som bekant är det inte så många som kan blidet. I stället bör vi skapa ett system där man tar tillvara duktiga pedagoger. Man kan låta lärare utvecklakursplaner, läroplaner, läromedel osv. Det gäller attdet finns programansvariga lärare osv.Ett annat stort bekymmer är att antalet lektorer igymnasieskolan blir allt färre. Det kan till en viss delförklaras med att vi har byggt ut högskolan ganskamycket . En annan orsak är attskolorna i många fall inte gärna anställer lektorer.Detta är en kvalitetsfråga. Det är naturligtvis viktigtatt se till att det finns lektorer i skolan. Det stimulerarnämligen undervisningen.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation 1 och 16.Anf. 104 ()Fru talman! Ute i skolans verklighet fortsätter ar-betet. Livet traskar vidare ungefär som förut. Här iriksdagen trampar vi vidare med våra ärenden. Men idet här betänkandet finns en del spännande frågorsom jag tror hänger nära samman med den verklighetsom finns ute på skolorna.Jag tänkte ta upp tre frågor som jag och Centernhar tyckt varit viktiga att ta upp i vårt arbete.Den första frågan gäller elev- och föräldrainfly-tandet. I första vändan kan man tro att det är en väl-digt formell fråga. Jag tror att det finns många fleraspekter än så. Ute i verkligheten möter vi en radungdomar, vuxna och barn som bekymrar sig oerhörtmycket över våldet och oron som sprider sig i samhäl-let. Jag tror att det hänger samman med att alltförmånga ungdomar har mött för litet ansvar hos vuxna.Alltför få vuxna har brytt sig om deras problem.Ute i samhället känner många oro för att pengarnainte räcker. Många kommunala skolor tvingas föränd-ra sitt arbete och sin verksamhet på ett sätt som kännssvårt, eftersom pengarna inte räcker. måstevi få fram nya idéer om hur arbetet och verksamhetenpå skolorna skall utvecklas. Det kräver mer ansvar.Jag tror att många människor känner att förmycket i samhället är styrt uppifrån. De känner att deinte bara vill vara undersåtar eller kuggar i ett stortmaskineri. De vill vara med, ta ansvar, ha inflytande,påverka och känna att de t.o.m. har makt.Jag tror att vi måste skapa ett samhälle där detfinns nya plattformar för medborgarna när det gälleratt vara med och ta ansvar i samhället. Där kommeridén om styrelser på skolorna in.Jag ser det som en möjlighet att inrätta styrelserdär medborgarna i en riktig form är med och tar an-svar direkt. Där skall de ta över en del av det ansvarsom har funnits i kommunens skolstyrelsereller barn- och ungdomsnämnder. Där skall det finnasen majoritet av föräldrar och elever som har ansvarsamtidigt som de har inflytande och, faktiskt, makt.Där skall de få ta ansvar för att sköta den budget somskolan har tilldelats. Där skall de kunna fatta beslutsom gäller skolans organisation och verksamhet. Mende skall inte ta över den roll som naturligtvis skalltillfalla t.ex. lärare. De har en professionell kompe-tens och skall utöva den. Det spännande är ju närmänniskor med professionell kompetens möter med-borgare som vill ta ansvar.Jag har själv jobbat mycket i en kommun. Där varjag ofta ute bland lärare och föräldrar och pratade omdet här. På ett möte sade en förälder: Det här betyderju att vi får ta över ansvar. Då kan vi inte skylla påpolitikerna som . Vill vi verkligen det här?Det är just det som är kärnan. Vi kan naturligtvisvälja att vara politiker som låtsas att vi kan ta ansvarför allt här i världen och allt mellan himmel och jord,men det kommer vi aldrig att kunna göra. Fler måstevara med och dela på ansvaret i samhället. Vi kan intealltid skylla på andra, vare sig vi är politiker, profes-sionella som har en arbetsuppgift av det skälet ellermedborgare som är beroende av hur samhället funge-rar.Om man tar ansvar som förälder i den här rollenkan man inte bara ta ansvar för sina egna barn. Dåmåste man också ta ansvar för fler. Därför tror jag attdet, om man utvecklar en sådan här idé, måste finnasen del regler så att det blir en representativitet. Detskall inte bara vara de föräldrar som är mest vana vidatt ta för sig på föräldramöten och som är mest vanavid att hantera paragrafer och allt det konstiga i sam-hället som skall vara delaktiga utan också andra.Detta är en process, som det kallas på fint språk,och den tar . Framför allt kräver den mycketarbete, och det finns många hinder. Eftersom jag självhar varit kommunalråd begriper jag att ett av hindrenkommer att vara kommunerna och alla kommunalrådsom, precis som jag själv, tycker att det är ganskabehagligt att ha makt och ansvar och att kunna spännablicken i folk och tala om hur saker och ting skallvara. Det är inte alltid så självklart att man vill delamed sig makt till andra. Därför är det bra att statenanvänder sin makt i sådana här fall. Man skall intesuga upp mer makt nerifrån och centralisera den, utanman skall tvärtom flytta ner makten och se till attsprida den. I det här fallet handlar det om att kommu-nerna skall ha en lagstadgad skyldighet att delegeravissa beslut till skolstyrelser. Man skall ange vilkabeslut kommunerna måste delegera.Jag tror också att en sådan lagstiftning kan inne-hålla bestämmelser om att föräldrarna skall vara imajoritet. Det har man t.ex. prövat i . Vimåste inte göra allting precis likadant som i vårtgrannland, men det är inte något fel att hämta inspira-tion därifrån. Sedan kan vi utveckla en svensk modell.Det finns en möjlighet att skapa decentraliseringoch medborgaransvar. Jag tror att många människordrömmer om det och önskar att skullesyssla med det.Utskottet är positivt till idén. Jag ser fram emot atthöra beskrivning av hur regeringenvill arbeta vidare med dessa frågor. Vi har inte hunnitså långt. Jag hoppas att vi skall komma mycket långt.För oss i är detta en del av vår vision av ettdecentraliserat samhälle med ett mycket starkt med-borgaransvar.Den andra frågan jag vill ta upp gäller när vårabarn skall börja skolan. Det pågår redan ett stort för-ändringsarbete ute i kommunerna. Som tur är måste viinte sköta allt här i . Många människor ärredan engagerade i detta arbete. De har utvecklatidéer, hittat former och satt i gång i praktiken.På många håll märker man hur bra barnen mår avatt det finns en nära samverkan mellan förskolan ochskolan. På en del håll har man märkt hur bra det fun-gerar när förskolan redan finns inne i skolan. Jag troratt många har känt hur tryggt det kan vara för barnenatt få börja i en skola där de möts av personal ochlärare som tar hand om dem just som de barn de är.Vartefter finns det mycket tid att vara bara elev.Jag tycker att barn måste få vara barn så länge de kanvara barn, men det är viktigt att det sker i en närasamverkan med skolan. Därför är det angeläget attskapa en förskoleliknande verksamhet, som vi sägerpå ett litet byråkratiskt språk i motion. Dettaarbete är redan på gång. är det viktigt att vi drarde rätta slutsatserna. Om i praktiken alla barn är med isexårsverksamheten och den till så stor del redan skeri eller nära skolan borde vi dra slutsatsen att de fak-tiskt börjar skolan . Men, som jagsäger, det handlar om en förskoleliknande verksam-het.Vi skall också vara medvetna om att det, för atteleverna skall klara kunskapskraven i samhället,måste finnas en skola som ger eleverna alla de kun-skaper som de kommer att behöva senare i livet. Där-för menar vi att det skall vara en tioårig grundskola.Den tredje och sista frågan som jag vill ta uppgäller en samverkan mellan skolan och arbetslivet.Centern har medverkat till tre olika reservationer. Vitycker att de är viktiga.Den ena gäller företagsutbildning på gymnasialnivå. Tanken är att man skall förbereda ungdomarnaför att verka i småföretag eller som egna företagare.Vi skulle också inrätta ett nationellt program, specielltinriktat på företagande. Jag tror att mycket i samhälletskulle se annorlunda och bättre ut om många flerungdomar i gymnasieåldern fick den chansen. Jag troratt vi i det nya samhälle som måste växa fram ocksåhittar nya möjligheter att utveckla arbete och företa-gande.Vi har också ställt oss bakom en reservation somgäller lärlingsutbildningen och möjligheten att utveck-la lärlingsliknande former inom gymnasieskolan ochkomvux. Jag tror att också det är mycket viktigt närdet gäller att öka samverkan mellan arbetslivet ochskolan.Till sist har vi ställt oss bakom den reservationsom gäller rekryteringen till industriprogrammet ochnaturvetenskapsprogrammet. Också i detta fall hand-lar det om ett sätt att utveckla samarbetet mellan sko-lan och näringslivet, så att utbildningen får ett inne-håll som är mer anpassat efter de kunskaper someleverna kommer att behöva när de en gång slutargymnasiet.På detta sätt har jag berört tre stora frågor förCentern. Utveckla föräldra- och elevinflytandet! Gebarnen en bra start i skolan! Ge eleverna tillräckligakunskaper genom en tillräckligt omfattande grundsko-la! Se till att utveckla kontakterna mellan skolan ocharbetslivet!Centern har skrivit under många reservationer idet här betänkandet, som var oerhört reservationstätt.Vi ställer oss bakom alla, men jag yrkar endast bifalltill reservation 3.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.6 § ( forts.) Anslag till skolväsendet, m.m. (forts.UbU10)Anf. 105 ()Herr talman! Under de gångna tre åren har Folk-partiet medverkat till att modernisera skolan. En radreformer har genomförts för att öka valfriheten, för attöka mångfalden, för skolornas profilering och i syfteatt understöda undervisningens anpassning till varjeelev. Skolans roll som kunskapssamhälle har under-strukits än tydligare, och de nya kursplanerna läggertonvikt vid att alla elever måste behärska baskunska-perna: läsa, skriva, räkna och språk. Grunden är lagdför en skola för 2000-talet.Samtidigt vill vi gå vidare på den inslagna vägen,fördjupa reformarbetet på många punkter men ocksåkorrigera det i ljuset av erfarenheter som vunnits.Även om vi har förslag till vissa förändringar villvi understryka vikten av att skolan nu får arbetsro föratt kunna förverkliga och arbeta igenom sig själv iljuset av ny läroplan och nytt betygssystem. Föräldrar,elever och kommuner måste kunna känna trygghet ien långsiktig planering. Detta gäller inte minst deekonomiska ramarna.En vilja till ständig pedagogisk förnyelse är nyck-eln till en skola av hög kvalitet, men detta skapas inteav sig själv, inte heller genom centrala diktat om vilkapedagogiska modeller som skall användas. Tvärtomär det mångfald som behövs, och jag utgår från att deutredningar som är aviserade och igångsatta ocksåhar detta som utgångspunkt. Jag skulle vara myckettacksam om statsrådet senare under kvällens diskus-sion ville säga något om vilka förväntningar hon hart.ex. på utredningen om skolans inre arbete eller omlärarnas fortbildning. Det skulle vara intressant att fåvara med i en sådan diskussion.Den politik som vi har drivit och kommer att drivahar vissa bärande principer. Den viktigaste är attmålet för den obligatoriska skolan är att eleverna fårsjälvkänsla och självkännedom som bygger på faktis-ka kunskaper och gjorda erfarenheter. Det är alltsåbarnens nyfikenhet och skapande som måste tas tillvara, så att de uppnår lärandets glädje.En annan bärande princip är att läroplan och betygskall spegla en kunskapssyn som betonar helheter,samband och sammanhang, dvs. att inlärning är enprocess som tar olika för olika individer iolika ämnen.En annan princip är att lärandet fortgår även utan-för skolan, och de lärdomar och erfarenheter someleverna gör där, bland kompisar, genom föräldrar, iföreningar och i idrottstävlingar, skall tas till vara ochaktivt användas även i skolan.En annan princip är att den obligatoriska skolanhar ansvar för att alla elever tillägnar sig kunskaperoch erfarenheter, och detta - det vill vi om igen beto-na - är skolans resultatansvar. jag har diskuterat detta , och vi äröverens om att kommunerna förmodligen inte harförstått, att de ännu inte har greppat vidden av det nyaansvar som vi har lagt på dem för att se till att allaelever får godkänt.Ytterligare en princip är att betyg styr undervis-ningens innehåll och uppläggning i mycket stor om-fattning. Även om några kanske har det klart för sig,tror jag inte att föräldrar i allmänhet eller ens lärareegentligen känner till detta. Det betyder också att detnya betygssystemet och hur man använder det är oer-hört viktigt.Varje elev skall självfallet mötas där han eller honbefinner sig, och det skall vara roligt och utmanandeatt gå i skolan.Vi betonar skolans ansvar för barn med särskildabehov och att skolan för dem skall verka kompensa-toriskt. Det gäller t.ex. barn med läs- och skrivsvårig-heter. Det innebär att vi ytterligare betonar lärarnasprofessionalitet, vilket är en förutsättning för att ele-verna kan mötas där de befinner sig i sin kunskapsut-veckling. Det betyder också att lärare som inte funge-rar som lärare inte heller skall vara lärare.Det betyder i sin förlängning att också skolanmåste ha ledare som är tydliga och som vågar ledaverksamheten och tillsammans med lärare, föräldraroch elever vågar stå för och visa samhällets och sko-lans normer och värderingar. Jag vill starkt instämmai vad tidigare sade om föräldrainfly-tandet. De synpunkter som han förde fram överens-stämmer väl med dem som vi har debatterathär, som vi har fattat beslut om och som vi också villvara med och utveckla framöver.Ytterligare en princip är att jämställdheten skallgenomsyra skolan i arbetet utifrån insikten att pojkaroch flickor inte får samma undervisning i sko-lan. Det betyder att vi är positiva till att lärarna sommetod använder möjligheten att sära på en klass iskilda pojk-och flickgrupper när så bedöms nödvän-digt. Pojkar mår väl av att ibland slippa de beskäftigaflickorna, på samma sätt som flickorna mår väl av attibland slippa de tekniskt duktiga och framfusiga poj-karna.Datorer skall i skolan användas som de redskapoch verktyg de är och användas i alla ämnen i ställetför att bara vara förbehållna de tekniska.Självklart vill vi att tematiska arbetssätt stimulerasoch främjas, och vi skyr snuttifiering. Det är över-blick, samband och helheter som är den grundläggan-de kunskapssynen.En ytterligare princip är att vi anser att teoretiska,estetiska och praktiska ämnen potentierar varandraoch att blandningen bidrar till bättre inlärning och tillallsidigare individuell utveckling. Teknik är t.ex. etteget ämne, som innehåller tre komponenter: dels ettförhållningssätt till teknik, dels praktiska erfarenheter,dels tekniskt kunnande. Det tekniska kunnandet äralltså inte på något sätt det dominerande.För att hinna med ett större kunskapsinnehåll igrundskolan skulle liberalerna kunnatänka sig att öka antalet skoldagar på ett år.Jag tänkte mycket på den utredning som statsrådethar tillsatt om skolans inre arbete när jagi en tidning läste en artikel med rubriken: Skräcksko-lan som blev drömplugg. Det handlar om en skola iSkelleftehamn, där man använt sig av otraditionellametoder och resurser som man i första hand kanskeinte hade tänkt på. Man återförde arbetslösa gymna-sister och ungdomar som hade lämnat skolan tillskolan och använde dem som kamratstödjare. Dettabetydde att skolan från att ha varit orolig, nedgångenoch otrivsam blev något som både eleverna, lärarnaoch föräldrarna var stolta över.I det betänkande som vi nu debatterar finns det bä-rande principer, som jag här har presenterat, i detexter som vi har accepterat och självfallet i de reser-vationer som vi har har avgett.För tids vinnande vill jag ta upp tre reservationersom jag också yrkar bifall till. Det gäller reservation20 som handlar om gymnasiebanken. Den bygger påkunskapen och insikten om att alla ungdomar inteklarar att läsa i sträck direkt efter grundskolanoch att man därför kanske kan göra upp individuellaplaner som innebär att de får sluta och attde sedan garanteras plats i komvux under två år.Reservation 41 rör Teknikens hus i . Detfinns flera motioner som framhäver det nyskapandearbete som där har gjorts, vilket haft betydelse förskola, näringsliv, lärarutbildning osv. har dealltid fått riktade pengar. får de inte det. De ärdärför oerhört oroliga för att den allmänna ekonomis-ka bristsituationen skall innebära att de får minskadeanslag, så att de inte kan fungera som det har varittänkt och som de har gjort.Den tredje reservationen som jag yrkar bifall till ärreservation 45. Den gäller basåret som ju är enkompletterande gymnasial utbildning. Vi har tidigarevarit med om att lägga basårsplatser på högskolan.Men efter mycket kontakt med både högskola och destudenter som har gått där har vi tänkt om och menaratt basåret, i och med att det är en gymnasial utbild-ning, också skall genomföras i komvux där man ärspecialist på gymnasial vuxenutbildning.Med detta, herr talman, yrkar jag i övriga delar bi-fall till hemställan i betänkandet.Anf. 106 ()Herr talman! Först vill jag säga några ord om nå-got som vi tycker är väldigt bra i regeringens förslag -det är flera saker som är bra i förslaget. Det gäller desysselsättningsskapande åtgärderna i gymnasieskolanoch komvux som vi hälsar med tillfredsställelse.Att välja studier framför arbetslöshet är självfalletnågot som är mycket positivt, både för individen ochför samhället. Dessa signaler från regeringen måstevara entydiga. Detta är vi alltså glada över.Men tyvärr måste vi också konstatera attde aviserade nedskärningarna i barntillägget i bådesvux och svuxa tillsammans med en kraftig sänkningav barnbidraget och också överenskommelsen medCenterpartiet om sänkningen av ersättningsnivån iarbetslöshetskassan verkar i direkt motsatt riktning.Budskapet måste bli högst motsägelsefullt. Det är somatt bita sig själv i svansen, som eleverna vid Liljehol-mens dagfolkhögskola i i ett brev uttryck-te det. Men jag skall inte orda mer om detta nu utanlovar att återkomma när studiestödsfrågorna tas uppför beslut här i kammaren.Herr talman! Mål och medel hör ihop. Demokra-tiska mål kan inte uppnås med auktoritära metoder.Själv upplever jag det som en brist i den nya läropla-nen för att den inte utöver elevinflytan-det också behandlar arbetssättet. Med det menar jaginte att man skall gå in på metodiska detaljer i centra-la anvisningar, långt ifrån. Jag tycker däremot att enprogressiv läroplan borde ange viktiga principer ochriktlinjer för pedagogiken.LPO 94 litar i hög grad på lärarnas professiona-lism. Det är klart att den pedagogiska yrkeskunskapenär viktig, men den är långt ifrån entydig. Den måstehela tiden ställas i relation till de demokratiska vär-deringar som skall främjas utifrån en bestämd syn påbildning och kunskap.Jag delar uppfattning om bety-gens styrande effekt på arbetssätt och arbetsformer iskolan. Det är väl återigen att beklaga att tiden ännuinte är mogen för att fatta beslut om en betygsfri sko-la, som vi så länge har kämpat för.Klimatet i skolan skall vara sådant att det ger ele-ver trygghet och självtillit. Man skall vara rädd omvarandra men inte för varandra. Eleverna måste ocksåi mycket högre grad få inflytande över och delaktigheti arbetet i skolan. Arbetsuppgifterna skall locka till enutveckling av tänkandet, både det logiskt resonerandeoch det skapande. Hand, huvud men också hjärta,känsla, fantasi och kreativitet måste få sitt. Det skallvara lustfyllt att lära.Barn med svårigheter får inte lämnas utanför, förde är faktiskt förlorarna i . Mångasnöps i sin utveckling , och de lämnarskolan utan tilltro till sig själva med dåliga kunskaperoch en stor ovisshet om framtiden. Deras skolsituationmåste förbättras.Utifrån det som jag nu har sagt är vi glada över attregeringen nu har tillsatt en utredning för att följa ochstimulera skolans inre arbete. Vi hoppas faktisktmycket på den, och vi tror på det goda exempletsmakt. Det gäller ju att sprida idéerna och att initieranya samtal.Vi tror också att ett förändrat arbets- och förhåll-ningssätt i skolan kan bidra till att motverka mobb-ning, våld och trakasserier, för mobbning får vi aldrigacceptera. Här måste skolans hållning vara mycketkonsekvent. Men det är elever, skolpersonal och för-äldrar som gemensamt måste hitta vägar för att lösaproblemen när de uppstår.Sett från vårt perspektiv bör skolan bidra till attinom en ram av frihet för de enskilda kommunernaoch skolorna utforma verksamheten så att alla eleverfår en likvärdig skolgång.Utvecklingen rymmer nu drag som från demokra-tisk synpunkt kan ses som positiva och andra sominnebär risker av olika slag, om man nu vill att allaskall få del av samhällets tillgångar och möjligheter.I efterlyser vi mer av demokratiskkontroll över samhällsutvecklingen.