prot · GI09105 · 1995-05-15 00:00:00 — Det har hållits ett antal konferen-ser där det här har kommit fram.Skogsvårdsstyrelserna ute i länen har där rapporteratjust detta att man kanske inte har kunnat avsätta nå-gonting utan sparar alla pengar man får sig tilldeladeför att kanske klara en fläck urskog - resten ger manupp.I mitt eget län, , harskogsvårdsstyrelsen pekat på att man bara har pengartill kanske av de biotoper man upptäcktborde skyddas genom biotopskyddet, alltså under femhektar. Resterande får man lämna därhän.Problemet här är att när skogen huggs ned för-svinner urskogen i praktiken för alltid. Att förhala dethär innebär alltså att man faktiskt accepterar en bestå-ende utarmning av svensk natur.Den här biotoplagstiftningen var ju från börjantänkt att vara generell; man skulle i lagen tala omvilka biotoper som skulle skyddas. De få kvarvarandeurskogsområdena - det handlar om några få procentav landets yta - de kvarvarande hassellundarna, dekvarvarande mycket värdefulla våtmarkerna osv.skulle skyddas generellt. Man skulle slippa denkrångliga, dyrbara metoden att gå ut och pricka avprecis vartenda område.Men det här urholkades under resans gång, inteminst genom att markintressenterna inte vill släppa tillmarken utan vill ha fullständig ekonomisk ersättning.Man vill ha den här omständliga proceduren, välmedveten om att då blir det inte mycket av det hela.Det här har också, konstigt nog, drivits av Skogs-styrelsen, som ju har en litet märklig roll i samman-hanget. Ministern säger i sitt svar att Skogsstyrelseninte anser att det behövs mer pengar till biotopskyd-det. Det stämmer inte alls med de uppgifter jag harfått in genom att ringa runt till skogsvårdsstyrelsernarunt om i landet. Det stämmer inte alls med vad har fått fram genom att göra enparallell undersökning. Det stämmer inte heller meduttalanden i medier som jag refererar till bl.a. i inter-pellationen.Detta vittnar om att håller på mednågonting som man måste sätta mycket stora fråge-tecken kring. Frågan är om man inte från departemen-tets sida borde göra en självständig undersökning.Frågan är också om inte håller på attdiskvalificera sig själv som naturvårdare.Tanken att skulle gå över från attvara en organisation för att få fram mera virke till ägna sig åt naturvård verkar slå snett. Här harman visat att man inte tar vara på de inventeringarsom har gjorts och att man inte klarar av dessa frågor.Frågan är väl om inte det här borde läggas underNaturvårdsverket där det egentligen hör hemma istället för att ligga kvar på . Därmedkan man också ifrågasätta om det behövs en skogssty-relse centralt. Likväl kan man ifrågasätta omSkogsvårdsstyrelserna behövs, om de inte kan läggasin i länsstyrelserna, eftersom skogsvården i förstahand handlar om naturvård.Det här är frågor som regeringen måste ha en po-litik för. Som jag ser det saknas det politik på det härområdet . Man låter det bara rulla på,och då försvinner de oersättliga urskogarna. Därmedutarmas naturen i strid med riksdagsbeslut och inter-nationella konventioner.Min enkla fråga till ministern är: Vad tänker rege-ringen egentligen göra åt det här, vilken slags politiktänker man ha?Anf. 26 Näringsminister ()Fru talman! Låt mig först säga att jag hyser storrespekt för inställning i den här fråganliksom i andra. Det är ingen tvekan om att engage-mang av den typen har bidragit till att vi har en såframsynt lagstiftning på det här området som vi har,och faktiskt också på andra områden.Jag menar, möjligen i motsats till ,att det som verkligen ger den här lagstiftningenstyrka och betyder att den kommer att varaväsentligt bättre för miljömålet än i många andraländer, det är just att skogsägarna inte kan köpa sigfria från sitt ansvar. Vi ställer anspråk på alla somhanterar skogen. Vi går inte fram genom specifikaskyddsbestämmelser och genom reservatsavsättningari stor omfattning. Mer skall göras naturligtvis som jagsade tidigare.Jag tror att det där kommer att visa sig varaden bästa metoden för att ta vara på intressena i helaskogen.Roy talar om bojkotthoten mot svenskskogsindustri. Han påstår att vi sköter oss jämförel-sevis illa, men så är det inte enligt min uppfattning.Där har vi olika meningar. Jag följer den här fråganganska intensivt både i samtal med myndigheter somhar ansvar för skogen, t.ex. , med na-turvårdsmyndigheter och faktiskt också med skogsin-dustrierna själva. Jag vill inte påstå att allt med nöd-vändighet är som på bröllop, men jag vill ändå påståatt svenska skogsindustriföretag sköter sig förhållan-devis väl i det här avseendet och att de bl.a. gör det avrent egennyttiga skäl, därför att de har konstaterat attdet innebär en internationell konkurrensfördel för dematt vara miljömedvetna.Pengarna räcker inte, säger . Där harvi uppenbarligen olika information. Det är självklartså att det kan finnas folk som har en annan uppfatt-ning än och att det finns de som menaratt man skulle kunna använda mer pengar. Men det ärtrots allt uppgift att följa den härfrågan och det gör den ordentligt. Vi har täta kontak-ter med den.Jag delar inte uppfattning attSkogsstyrelsen skulle vara diskvalificerad som natur-vårdsmyndighet. Jag tycker precis tvärtom, jag tyckeratt den är utomordentligt angelägen om att följa frå-gan.Jag sätter stort värde på bidrag förnyelse av den svenska statsförvaltningen, vilkamyndigheter som skall finnas, vilka som skall skapasoch vilka som eventuellt skall läggas ner. För egen delmåste jag säga att jag hyser stor tilltro till Skogssty-relsens kompetens och engagemang när det gällermiljömålen. Var och en som har den typ av täta kon-takter med som vi har vet att det interåder någon tvekan om det.Roy säger att biotopskyddet skulle haurholkats under resans gång. Jag tycker att vi ändå fårrespektera att det är fråga om beslut av riks-dag där man gjort de avvägningar som man funnitnödvändiga. I det sammanhanget gör sig naturligtvisolika intressen gällande, bl.a. vettiga rättssäkerhetsin-tressen och inskränkning i markägarens rättigheter.Återigen kan jag försäkra att vimycket noga och intensivt följer dessa frågor. Det ärinte alls någon låt-gå-politik som regeringen för där vibara väntar och ser. Vi har täta kontakter med berördamyndigheter och olika enheter på kanslihuset för attverkligen se till att målen inte förfuskas.Anf. 27 ()Fru talman! Som jag berättat är inte lagstiftningenspeciellt framsynt när det saknas generellt biotop-skydd när det gäller skogsmiljöerna. Man måste defi-niera varje litet område, om det så bara är på en elleren halv hektar. Det är ett föråldrat sätt att hantera dethär.Påståenden om att det skulle vara motsättningarmellan att naturvårdsanpassa skogsbruket å ena sidanoch att å andra sidan avsätta reservat visar på ett för-legat synsätt.Ministern hade i svaret som exempel på länder,som inte skulle ha naturvårdsanpassat skogsbruk utanenbart reservat, hela och hela Sydostasi-en. Det är felaktigt. Jag har varit i dessa länder ochtagit del av hur man där jobbar med naturvårdsan-passning av skogsbruket. De är i flera avseendenbetydligt mer framsynta än vad vi är på det området.Om vi lyckas fullt ut med att naturvårdsanpassaskogsbruket, kanske vi kan klara oss med avden produktiva skogsarealen nedanför skogsodlings-gränsen som reservat enligt . Om viinte lyckas med att naturvårdsanpassa skogsbruketutan fortsätter som , behöver vi kanske skydda15 %. Det visar litet på dimensionerna.Jag har fått ett konkret exempel på i faktiskt inte har något skydd för akututrotningshotade växt- och djurarter. Det finns sombekant en lista över sådana arter, "rödlistade växter".Listan revideras . Där talar man om vilkaakut hotade växter som finns. En av dem som vi trottvarit närmast utrotad i landet finns kvar på en endaplats, nämligen i ett litet område i , är mörkrödprick, en sorts lav. har begärt inte skall avverka där. Markägaren har väntat,men ingenting händer. Man har begärt pengar frånNaturvårdsverket för att kunna ersätta markägaren.Det handlar om några få hektar. Det finns inga peng-ar, säger man från . kommer denskogen att säljas som rotpost, och den här växtenkommer att utrotas för alltid i landet. Så fungerarsvensk lagstiftning.Det är alltså fullständigt struntprat ministern ägnarsig åt när han påstår att vi skulle ha verkningsfulllagstiftning. Finns det inte pengar till hands utrotarman precis hur man vill. Det finns inget generelltskydd för hotade djur- och växtarter i . Detfinns inget generellt biotopskydd i verkligheten. Alltär beroende av anslagen, och anslagen är alldeles försmå. Ministern har inte heller talat om hur man skallta fram några pengar.Anf. 28 Näringsminister ()Fru talman! Detta så vänskapliga replikskifte bör-jar nu ta former som är något mindre vänskapliga. Jagtycker ändå inte riktigt att struntprat är rätt ord för deseriösa svar som får på sina frågor. Mendet må vara ensak om han vill umgåspå det sättet. För min del har jag stor respekt för RoyOttossons kunskap på detta område. Dock konstaterarjag att hans uttalande är bemängt med många myckettvärsäkra påståenden, t.ex. hur många procent sombehövs för reservatsavsättningar. Det stämmer inteöverens med den uppfattning jag har, också byggd påett vederhäftigt underlag. Det vore klädsamt om RoyOttosson hade motsvarande respekt för andras upp-fattningar och bedömningar. Det är mycket möjligt attden här diskussionen då skulle kunna bli väsentligtmer fruktbar.Det konkreta exempel ger kan jag avnaturliga skäl inte kommentera.Anf. 29 ()Fru talman! Man måste naturligtvis kalla det förstruntprat. Ministern påstår att det finns en framsyntlagstiftning som faktiskt tillgodoser kraven, att Sveri-ge har skrivit på konventioner om att vi inte skallutrota några växt- och djurarter i det här landet samtatt fattat sådana beslut. Men det visar sig attdet i praktiken går mycket bra att göra det. Jag togmörk rödprick som ett konkret exempel. Den kommeratt utrotas om det inte händer något nytt. Man säljerrotposten och avverkar skogen. Den här lavarten ärdock helt beroende av gammal skog. Så fungerar det.Detta är inte första gången. Detta händer gång pågång. Ju längre man väntar med verkningsfulla åtgär-der, desto mindre kommer det att finnas kvar. Det ärinte struntprat. Jag är kritisk på den konkreta punkten.Ministern säger att jag var tvärsäker när det gällerprocenttalen. Det var ett referat av Skogsutredningensunderlag. Man pekade helt enkelt på att vi med branaturvårdsanpassning av skogsbruk kan klara oss medreservat på av arealen. I annat fall behöverman kanske avsätta . Det är inget konstigt. Det ärprocenttal som är väl etablerade i den internationelladiskussionen. Det är ingen tillfällighet att man oftanår upp till sådana siffror i de länder som är meraframsynta på det här området.Jag tycker att ministern borde ta kritiken avSkogsstyrelsen på litet större allvar. Vi har en oerhörtstor kompetens i naturvård och skog hos miljöorgani-sationerna i , kanske framför allt som jobbat med det här sedan början påseklet. De gör parallella inventeringar. De gör själv-ständiga bedömningar. Det här är information som jagtycker att även departementet borde ta vara på. Omministern gjorde det är jag övertygad om att han inteså enkelt skulle avfärda den kritik jag nu framfört.Skogsvårdsorganisationerna ute i landet har i tid-ningsartikel efter tidningsartikel bl.a. i pekat påatt det är på tok för litet pengar avsatta för biotops-skyddet, 20 miljoner för . Detta är att jämfö-ra med 20 miljarder i vinst i skogsföretagen bara dethär året. Då ser man litet av proportionerna.Skogsstyrelsen påstår inför departementet att detinte skulle finnas något som helst behov, att ingen harsagt att det finns behov. Det står så i ministerns svar.Någonting är fel.Anf. 30 Näringsminister ()Fru talman! Med något större mått av ödmjukhetskulle möjligen kunna överväga om detkunde på någon enstaka punkt kunde vara så att hanhade fel.Självfallet tar vi i kanslihuset vara på den infor-mation som vi får och också självständigt och kritisktbedömer den, alldeles oavsett från vilket håll denkommer.När det gäller anslagen handlar det om den be-dömning som den ansvariga myndigheten gör förreservatsavsättningar. Vi har ingen anledning att efterden typ av kritisk analys som jag här talat om ifråga-sätta den bedömningen.Med tanke på ordbruk vill jag fråntalarstolen stryka under att jag för min del har storrespekt för och stor tilltro till förmå-ga att klara av dessa frågor.Den lagstiftning som i stor enighet an-tagit tycker jag är framsynt. där tydligen en annan uppfattning. Jag föreslår attRoy tar tillfället i akt och motionerar om förändringar i denlagstiftningen. Sedan får vi se vad säger.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1994/95:123 omSveriges agerande i frågan omkärnvapennedrustningenAnf. 31 Utrikesminister ()Fru talman! har frågat statsminis-tern om svenska åtgärder beträffande kärnvapenned-rustningen. Arbete inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på interpellationen.Låt mig först säga att regeringen välkomnar beslu-tet att förlänga icke-spridningsfördraget,NPT, . Det är mycket glädjande attbeslutet kunde tas utan omröstning. Det visar denstora internationella uppslutningen kring fördraget.Beslutet är ett viktigt steg i vårt fortsatta arbete för enkärnvapenfri värld.Eva två första frågor gäller vad rege-ringen gör inom ramen för EU-samarbetet för att fåbort amerikanska kärnvapen från inom NATOoch för att tvinga och attminska och avveckla sitt kärnvapeninnehav.Sveriges mål är att avskaffa alla kärnvapen isamtliga kärnvapenstater. Enligt regeringens uppfatt-ning måste därför kraven på kärnvapennedrustningbehandlas i globala sammanhang och riktas till samt-liga kärnvapenstater. är starkt engagerat i detinternationella arbetet för att skapa en kärnvapenfrivärld och verkar aktivt i de internationella organ sombehandlar dessa frågor.EU är inte någon försvarsallians. De nationellabrittiska och franska kärnvapenstyrkorna, liksomgivetvis de amerikanska, faller därför utanför EU:sram.EU:s utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetesöker däremot att samordna medlemsländernas ned-rustnings- och icke-spridningspolitik i multilateralafora. I detta arbete har en pådrivande roll. Enförutsättning för att EU skall kunna ha gemensammaståndpunkter är dock att samtliga medlemmar är enigai sakfrågorna. Vid den avslutade konferensenom icke-spridningsfördraget, NPT, kunde inte Sveri-ge stödja ett förslag till gemensam EU-ståndpunkt ifrågan om kärnvapennedrustning. Förslaget var intetillräckligt långtgående. Vi valde därför att gå frammed ett eget förslag. Vi kommer att fortsätta att inomEU driva vår linje i kärnvapennedrustningen.Eva tredje, fjärde och sjätte fråga gäl-ler icke-spridningsfördraget beträffande kärnvapen,NPT. Två av frågorna har anknytning till i . Jag besvarar dessa frågor iett sammanhang.Den ena frågan gäller om regeringen avser attstödja krav på en tidsplan för upphörandet av allakärnvapen inom ramen för . Konfe-rensens huvuduppgifter var att granska hur fördragetsparter uppfyllt sina åtaganden samt attbesluta om fördragets förlängning. Däremot hadekonferensen inget formellt mandat att fatta beslut iandra frågor, såsom t.ex. kärnvapennedrustning.Sverige framhöll i sitt plenaranförande vid konfe-rensen behovet av en tidtabell för ett totalt avskaffan-de av kärnvapen. Vi underströk att en tidsplan för deöverenskomna nedrustningsåtgärderna redan finns ide båda START-avtalen. Fortsatta förhandlingar omkärnvapennedrustning måste innehålla bestämmelserom inom vilken tid de överenskomna nedrustnings-åtagandena skall verkställas. kräver fortsattaförhandlingar på detta område, ett START III om manså vill, men med den betydande skillnaden att de nyaförhandlingarna måste omfatta samtliga kärnvapensta-ter. Jag vill även hänvisa till regeringens utrikesdekla-ration , där det framhålls att syftetmåste vara att fullständigt avskaffa kärnvapnen, ommöjligt inom tio till femton år.Eva andra NPT-fråga gäller undervilka omständigheter den kanstödja kravet på en tidsbegränsning av NPT. nu har fattat beslut i förlängningsfrågan,har denna fråga inte längre samma aktualitet somtidigare. Jag vill dock här redovisa regeringens över-väganden i förlängningsfrågan.Efter omsorgsfulla överväganden har regeringenkommit fram till slutsatsen att icke-spridningsfördraget måste förlängas på obestämd tidbåde för att förhindra ytterligare spridning och för attgöra det möjligt att avskaffa samtliga kärnva-pen.NPT är det enda fördrag där kärnvapenstaternahar förbundit sig att "fortsätta förhandlingar i upprik-tig avsikt om effektiva åtgärder med avseende påkärnvapenkapprustningens snara upphörande och påkärnvapennedrustning". Så länge kärnvapen existerarmåste vi kräva att dessa åtaganden efterlevs. En tids-begränsad förlängning skulle bl.a. innebära en risk föratt fördraget löper ut, inklusive kärnvapenstaternasåtaganden.Vi kräver , som jag nämnde, fortsatta för-handlingar om kärnvapennedrustning, där samtligakärnvapenstater deltar. Vidare anser vi att ett full-ständigt provstoppsavtal måste bli klart före utgångenav detta år. inleds i förhandlingarom ett avtal om förbud mot tillverkning av klyvbartmaterial för vapenändamål. Även dessa förhandlingarbör slutföras . Frågan om s.k. negativa säker-hetsgarantier bör omgående bli föremål för internatio-nella förhandlingar och ett bindande internationelltavtal. Vi anser att de stater som avsagt sig kärnvapengenom NPT och som följer avtalet har rätt att få bin-dande garantier från kärnvapenstaterna att de inteskall hotas eller angripas med kärnvapen.Eva tredje NPT-relaterade fråga gällervad den gör för att förmå ,och att gå med i NPT.Hittills har 178 stater tillträtt NPT, och endast ettfåtal stater står nu utanför fördraget, däribland de tresom nämner. har vid upprepa-de tillfällen, såväl bilateralt som i andra sammanhang,uppmanat dessa och andra stater som står utanför attavstå från kärnvapenoptionen genom att tillträdaNPT. Vi kommer att fortsätta att arbeta för att allastater skall bli parter till NPT och utnyttja varjelämpligt tillfälle att verka för detta. har närmare ett fyrtiotal stater anslutit sig tillNPT. Det är vår förhoppning att de få stater som nustår utanför kommer att inse att det ligger i derasintresse att tillträda NPT.Slutligen har frågat: "Vad gör densvenska regeringen internationellt för att visa på pro-blem med viss fredlig användning av kärnenergin, såatt andra länder slipper göra om misstag? "Som bekant pågår nu förberedelser för ett nyttenergipolitiskt beslut, i första hand genom arbetet . Detta arbete skall redovisassenast . I kommissionens uppdragingår att bl.a. lämna förslag om program med tidsan-givelser för omställningen av energisystemet. Sedandetta förslag övervägts, blir det regeringens och riks-dagens sak att ta ställning i frågan.I detta sammanhang vill jag understryka att rege-ringen fäster stor vikt vid det internationella samarbe-tet på kärnsäkerhetsområdet. Jag vill också erinra omvårt stöd och bistånd på detta område till länder iCentral- och , bl.a. till när det gällerkärnkraftverket . Vunna erfarenheter på kär-nenergins område skall naturligtvis tas till vara påbästa möjliga sätt.Anf. 32 ()Fru talman! Jag vill tacka utrikesministern för sva-ret på min interpellation. Grunden till interpellationenär frågan hur hotet från kärnvapen ser ut i vår värld.Efter , under hela , fylldes människorna runt om i världen av en oroför att kärnvapenkrig skulle bli möjligt på nytt och attkärnvapnen skulle öka runt om i världen.Nu blev det inte på det viset, utan ett flertal stater ivärlden, 178 stycken, har anslutit sig till icke-spridningsavtalet, NPT. Det är naturligtvis mycketglädjande, men problemet är att kärnvapenhotet ivärlden inte är över.Vi vet att världen förfogar över 10 000 flerkärnvapen än 1970, när avtalet trädde i kraft. Vi vetatt det kommer att finnas ungefär 20 000kärnvapen runt om i världen. Det totala innehavet avkärnvapen runt om i världen har alltså ökat, trots enviss nedrustning.Fru talman! Jag vill ta upp frågan om det svar somjag har fått generellt på den här interpellationen. Jagställde interpellationen med avsikt att få en diskussioni innan förhandlingarna var avslutade.Jag menar att det är av största vikt att riksdagensom parlament kopplas in och får vara med som endiskussionspart när den agerarinternationellt.Det är min uppfattning att den svenska regeringen- som i olika sammanhang har uttryckt sitt stora in-tresse för att verka mer internationellt i FN och drivadet internationella arbetet, vilket jag naturligtvis tyck-er är glädjande - ändå inte på allvar tycks söka få medsig svenska , att föra ut de här frågorna iriksdagen och att ha en enig riksdag bakom sig.Vidare tycker jag att det är ett tecken på ointresseatt varken statsministern eller utrikesministern, såvittjag vet, närvarade vid . Jag vet attdet på många håll uppfattades som en signal om attden inte anser detta vara av likastor vikt som tidigare.Jag själv och flera andra riksdagsledamöter hademöjlighet att närvara i början av konferensen i NewYork. Naturligtvis tycker jag att det är mycket positivtatt får möjlighet att närvara. Men dethandlar inte bara om att närvara. När rege-ring i internationella sammanhang företräder svenskafolket är det inte bara, menar jag, en svensk socialde-mokratisk regering som man företräder, utan faktiskthela . Där är riksdag en väldigt viktigpart.Hur kan man nu bedöma insats och vadvi har gjort på det här området?Min uppfattning är att man på ett betydligt starka-re sätt från flera andra länders sida har drivit kravet påkärnvapennedrustning. Jag kan nämna FN-ambassadör . Också ochen rad andra stater lyfte betydligt kraftfullare än Sve-rige fram de insatser som bör göras på det här områ-det.Trots det svar som jag har fått av utrikesministernefterlyser jag nya initiativ. På vilket sätt kommerSverige att agera inom FN? På vilket sätt kommer viatt agera för att få fram bindande löften inom CD-förhandlingarna i ?Jag vill också peka på det faktum att re-gering - som krävde ett förbud när det gäller att för-klara kärnvapen som olagliga, och detta togs upp iWHO - sedan inte följde upp detta i FN i New Yorknär beslut togs om att gå vidare i den frågan i decem-ber 1994.Fru talman! Utrikesministern skriver att det ärglädjande att man kom till det beslut som man komfram till i och förhandlingarna där. Menjag ifrågasätter hur glädjande detta är. Det var ju ettuppenbart problem att det inte blev ett gemensamtslutdokument. Många stater var missnöjda, särskilt u-länder.I Financial Times togs detta upp i en artikelden . Det konstateras där att den principdekla-ration som läggs till fördraget inte är legalt bindandeoch att många länder från den alliansfria rörelsenbeklagade detta. Man har alltså anledning att inte sefullt så positivt på slutresultatet som utrikesministerngör.I svaret tar utrikesministern upp att det handlar omen global kärnvapennedrustning - att man inte kan taupp vissa länder eller att man inte kan ta upp dettaspeciellt inom EU. Jag menar att man måste ta uppbåde enskilda länder och det globala. Det finns ingenmotsatsställning där.Vidare gäller det EU, den europeiska unionen,som inte är en försvarsallians Nej. Vi är många sominte heller vill ha det så. Däremot har man en gemen-sam utrikes- och säkerhetspolitik. Där tycker jag attdet finns en motsättning i utrikesministerns svar. Mendet är ju där vi måste påverka. Jag undrar naturligtvishur pass mycket den har tagit meddetta inför regeringskonferensen . Finns fråganom en reell kärnvapennedrustning i med där?Vi vet ju att och endast marginellthar minskat sina kärnvapeninnehav. Det här är frågorsom i allra högsta grad berör säkerheten i Europa.Därför finns det all anledning att ta upp de frågornajust inom EU.Anf. 33 Utrikesminister ()Fru talman! Först vill jag säga att jag tycker det ärviktigt att det finns ett parlamentariskt engagemang ifrågorna kring kärnvapnen och vår strävan efter enkärnvapenfri värld. Parlamentarikerna har ju oftastörre möjligheter att använda ett starkare språk ochgå hårdare fram än sina regeringar.