prot · GJ0932 · 1995-12-06 00:00:00 — Försvarsbe-redningen har som sin allt överskuggande uppgift attgöra en ny säkerhetspolitisk bedömning inför etapp 2av försvarsbeslutet.Centerpartiet stod tillsammans med regeringenbakom propositionen, och utskottsbehandlingen harytterligare förbättrat produkten. Jag har därför intenågra invändningar att resa mot utskottets förslag. Jagkommer däremot att beröra och utveckla några fråge-ställningar som förtjänar vidare belysning.Det är den säkerhetspolitiska utvecklingen i våromvärld som möjliggör en mindre neddragning avförsvarsanslagen. Jag skall återge tre citat från sam-mansatta utskottet som konstaterar: "I Östersjöområ-det finns det nu avsevärt mindre styrkor." "Någonkustinvasionskapacitet finns inte kvar." "De baltiskastaternas frihet innebär en stor militärgeografisk för-del för . "Dessa tre citat illustrerar en gynnsam säkerhets-politisk utveckling sedan det förra försvarsbeslutetfattades. Trots att osäkerheten kring ut-veckling är stor, finns det möjlighet att genom-föra besparingar inom totalförsvaret.Det vore allvarligt för tilltron till ett försvarsbesluti två etapper, om politikerna inte vågade fatta någraviktiga beslut i första omgången utan sköt upp allt tillnästa år. Min syn på agerande är att devägrar att redovisa sin ekonomiska ram.Om inte klart deklarerar på vil-ken nivå som ÖB och ÖCB har att bereda ett välavvägt förslag till , så upprepas bara proce-duren i Försvarsberedningen. ÖB skulle åter få pre-sentera översiktliga bedömningar för ett antal hand-lingsvägar, och skulle vi inte komma ett endasteg närmare ett försvarsbeslut. En liknelse från fältetfår illustrera vad jag menar: Resultatet blir självklartbättre om man siktar på ett fast mål i stället för på ettrörligt!För har det varit viktigt att ett beslutom den ekonomiska ramen inte skulle inne-bära en större omläggning av anslagsuppräkningen.Därför har vi tydligt avvisat alla propåer om att av-skaffa den s.k. teknikfaktorn, som innebär att det finnsen särskild uppräkningsfaktor på grund av att en tek-nikintensiv verksamhet som Försvaret har en merforcerad kostnadsutveckling än övriga områden.Teknikfaktorn innebär inga småpengar för Försvaret.Teknikfaktorn motsvarar för hela perioden en sam-manlagd kostnad på ca 5 miljarder kronor.Jämfört med det säkerhetspolitiska läget underkalla kriget präglas dagens situation av större föränd-ring och osäkerhet. Det är därför som regeringen ochCenterpartiet skärper rutinerna för säker-hetspolitiska uppföljningsarbete genom inrättandet avkontrollstationer och genom krav visavi Försvarsmak-ten på förbättrad planläggning för ökad krigsduglighetvid ett försämrat säkerhetspolitiskt läge.De som i debatten drar paralleller mellan för-svarsbesluten och 1996 har inte uppfattat skill-naderna mellan planlagd anpassning och den s.k.elasticitetsteori som bildade utgångspunkt för 1925års beslut. Tre centrala områden som då försvåradeanpassningsförmågan är avgörande i dagens anpass-ningsdiskussion. Det gäller kvaliteten och aktualiteteni det politiska beslutsunderlaget, tillgången till gräns-sättande materiel och välutbildat befäl. Det gällerockså förmågan till planläggning inom Försvarsmak-ten.Jag bedömer att den politiska nivån genom kon-trollstationerna har skapat mekanismer som ger engod beslutsberedskap. I utskottets betänkande betonastydligt behovet av att skall vara självförsör-jande avseende strategisk försvarsmateriel och attbefälskåren skall vara överdimensionerad i förhållan-de till aktuellt dagsbehov. Vi är medvetna om vilkakomponenter som sätter gränser för en upprustning,om hoten tornar upp sig.På den tredje punkten kan det eventuellt finnasskäl att hysa större tveksamhet. Det fanns 1925 ochdet finns , av några uttalanden att döma, ett mot-stånd inom försvarsledningen mot anpassningsfiloso-fin. Det finns en vilja att lägga problemen på denpolitiska nivån. Politisk handlingsförlamning i krislä-gen skulle vara hindret för en planerad höjning avkrigsdugligheten. Denna bild behöver åtminstonenyanseras.Under 30-talet, när rustade upp,fanns det inom den svenska militära ledningen ingenberedskap att använda ökande försvarsanslag till atteffektivt stärka försvarsförmågan. Detta får inte upp-repas om det säkerhetspolitiska läget ånyo försämras.ÖB:s redovisning blir ett viktigt test avFörsvarsmaktens förmåga att anamma filosofin om ettsvenskt försvar som anpassas till hotbilden.Herr talman! Jag skall nu ta upp tre viktiga frågor- frågor som myndigheterna skall bereda ytterligareinför etapp 2 - nämligen ledningssystemet, pliktsys-temet och materielfrågorna. Jag vill peka på det dis-kussionsutrymme som här finns.Det är rimligt att en kvantitativt krympande krigs-organisation ser över sin ledningsstruktur. Ett sådantuppdrag finns i planeringsanvisningarna för Försvar-smakten. Utskottets tillkännagivande betonar ytterli-gare det helhetsperspektiv som måste anläggas vid enöversyn av ledningssystemet. Den balans som behö-ver finnas mellan å ena sidan en rationell ledning avförband i krig och å andra sidan behovet av samver-kan med olika delar av det civila försvaret i krig ochfred och det uppgraderade ansvaret för hela försvaretför att hantera svåra nationella påfrestningar i fred,skall också vägas in, tillsammans med behovet avkontakt och samverkan med frivilligorganisationerna.Det sistnämnda kommer attutveckla ytterligare senare under debatten.Om jag i någon mån skall föregripa en diskussionom antalet försvarsområden anser jag att olika lös-ningar är tänkbara. Utgångspunkten skall vara attvarje län bör ha någon form av militär representation.Däremot kan - och bör - formerna för denna repre-sentation variera mellan olika län. Dessutom bör vitillåta oss att ledningen av stridskrafterna i luften, tilllands och till sjöss kan variera sinsemellan. Funktio-nalitet och förankring skall förenas. Däremot behöversystemet inte vara helt likformigt.Under försvarsbeslutsperioden kommer ca 50 000unga män att mönstra. Dessutom kommerförhoppningsvis ett i förhållande till större antalkvinnor att frivilligt mönstra inom ramen för den nyapliktlagen. När antalet brigader minskar i krigsorgani-sationen behövs färre värnpliktsutbildade till briga-dorganisationen. Vi riskerar alltså att en stor gruppmänniskor, trots att de skulle vilja, inte kan ges envärnpliktsutbildning. Detta är inte acceptabelt, efter-som värnpliktsutbildningen och den kontakt medFörsvarsmakten som då skapas är av avgörande bety-delse för försvarets folkliga förankring. Detta själv-klart under förutsättning att värnpliktsutbildningenupplevs som relevant, lagom lång och att den faktisktleder till kompetens att medverka i för totalförsvaretangelägna uppgifter.ÖB och ÖCB har ett viktigt arbete framför sigmed att bereda pliktfrågorna inför etapp 2. Behovenav pliktutbildade inom totalförsvaret har breddatsgenom det vidgade säkerhetsbegreppet. Möjligheternaatt fylla behov inom resten av totalförsvaret ökargenom att brigadorganisationen kommer att kräva ettmindre antal utbildade. Hörnstenen för det ett årgamla beslutet om totalförsvarsplikt kvarstår ograve-rad. Det är även framgent behovet som skall styraantalet som utbildas med stöd av plikt. Jag vill ocksåbetona att ÖB:s uppdrag inte enbart berör antaletvärnpliktiga utan också längden på och innehållet ivärnpliktsutbildningen. Jag förväntar mig att värn-pliktsutbildningen kan effektiviseras ytterligare ochdifferentieras tydligare mot den framtida uppgiften ikrigsorganisationen. Det är dock rimligt att anta attingen värnpliktig skall behöva ha mer än 15 månadersgrundutbildning.Herr talman! Inom ramen för ett försvarsbeslut iett militärt alliansfritt land måste alltid stor omsorgägnas åt försvarsmaterielfrågorna. I propositionenföreslås en fortsatt beredning av dessa frågor för slut-ligt ställningstagande i etapp 2 av försvarsbeslutet.Det är utmärkt att försvarsutskottet - och för all deläven näringsutskottet - stödjer en fortsatt prioriteringav den tekniska och materiella förnyelsen inom för-svaret. Med en krympande försvarsbudget gäller detatt göra riktiga avvägningar. EU-medlemskap ökar sannolikt möjligheterna för tillför-sel av utländskt försvarsmateriel. Den ökande komp-lexitetsgraden och kostnadsutvecklingen tillsammansmed en, glädjande nog, krympande världsmarknad förkrigsmateriel ökar behovet av internationell samver-kan mellan världens försvarsindustrier.Försvarsmakten skall som underlag för besluten ietapp 2 redovisa hur kompetensen kan säkerställasinom de fyra prioriterade områdena telekrigteknik,avancerad signaturanpassningsteknik, undervat-tensteknik och flygteknik. Dessutom skall redovisashur behovet av ammunition och sprängämnen kansäkerställas på mest kostnadseffektiva sätt. Sverigehar inte råd att göra fel prioriteringar avseende inköpoch beställningar av försvarsmateriel. De svarta hålsom nu belastar försvaret illustrerar på ett smärtsamtsätt detta.Självfallet kommer försvarsbeslutet att fåomfattande konsekvenser för den svenska försvarsin-dustrin när den krympande världsmarknaden komplet-teras med en kvantitativ neddragning av det svenskaförsvaret. För försvarsindustrin blir en ytterligareuppdimensionering av den civila produktionen san-nolikt ett överlevnadsvillkor. Därför bör riksdagenuppmärksamma resultaten av den utredning som påregeringens uppdrag studerar dessa frågor.Det behöver inte finnas någon motsättning mellanatt uppmuntra försvarsindustrins exportansträngningaroch att strikt värna lagen om krigsmaterielexport.Kraven på att mottagarländerna respekterar grundläg-gande mänskliga rättigheter, att mottagarlandet intebefinner sig i väpnad konflikt med ett annat land ellerplågas av inre väpnade oroligheter skall givetvis efter-följas.Annika tog i sitt anförande upp fråganom svenskt totalförbud mot att använda antipersonellaminor. Jag delar uppfattning attSverige bör gå före när det internationella förhand-lingsarbetet nu gått i stå. Vi har inom inteändrat uppfattning . Just nu pågår emel-lertid ett utredningsarbete som skall vara avklarat imars 1996 och som skall belysa vilka kompletterandeåtgärder som måste till vid ett ensidigt svenskt förbudmot antipersonella minor. När vi skall fatta det andraoch slutliga försvarsbeslutet för den kommande för-svarsbeslutsperioden har vi ett komplett underlag. Dåkommer givetvis att hävda att de antiperso-nella minorna skall totalförbjudas, om det så skall bliett ensidigt svenskt förbud.Herr talman! Jag vill avslutningsvis betona bety-delsen av denna etapp 1 av försvarsbeslut.Här förenas kontinuitet med nödvändig förnyelse.Den förändrade hotbilden kräver både vidvinkelseen-de och god fokuseringsförmåga på den centrala upp-giften. Det är detta som åsyftas med en helhetssyn påtotalförsvaret.Bifall till hemställan i FöU1!Anf. 75 () re-plikHerr talman! Det är alldeles riktigt som AndersSvärd hävdar att det är viktigt att ha ett fast mål. Pro-blemet är bara att det fasta mål som styr Centerparti-ets försvarspolitik är det i Perssondoktrinen fastlagdabesparingsmålet på 4 miljarder. Tittar man dessutomtotalt på de neddragningar på den militära sidan somblir resultatet av den förda politiken finner man attminskningarna på den militära sidan är på över 7miljarder. Detta är en våldsam urholkning, och det är,som jag har uppfattat försvars- ochsäkerhetspolitik, ett allvarligt brott mot den center-partistiska traditionen och fasta försvarsviljan. Det äranmärkningsvärt att det parti som stått stadigast medfötterna i jorden i alliansfrihetsdiskussionen nu accep-terar en sådan våldsam försvagning av vårt försvar.Jag skulle vilja ställa en fråga till den handlar om anpassning. Här är vi ute, inte påen farlig väg, för jag tror att den är nödvändig, men viär ute på en mycket osäker väg. Därför är det oseriöstatt uttala sig med sådan tvärsäkerhet om att det härfinns fasta planer och detta kommer att fungera. San-ningen är att en anpassningsfilosofi egentligen barainrymmer en mängd osäkerheter. Det vi kan göra äratt i varje steg försöka undanröja dessa osäkerheter.Vi skall vara glada om vi kommer halvvägs i densvåra kedjan från upptäckt, identifiering, administra-tiva och politiska beslut till genomförande i den mili-tära organisationen för att höja vår försvarsförmåga.Detta är ett problem. Det kan man inte lättvindigtskaka bort och säga att det fixar sig.Jag hoppas verkligen att såväl somövriga partier tar mycket allvarligt på den processsom vi nu har framför oss och att de även kan ta deverklighetens bakslag som kan bli resultatet av denstudieprocess och realiserbarhetsprövning som måsteingå i den analys som skall föregå fastläggandet avförsvarsbeslutet nästa gång.Anf. 76 () replikHerr talman! Jag sade faktiskt i mitt anförande,, att anpassning kräver en i förväggenomarbetad planering. Det är därför som bådepropositionen och försvarsutskottets betänkande inne-håller krav på myndigheterna att inför det slutligaförsvarsbeslutet redovisa planer och göra egnabedömningar, självfallet utifrån Försvarsmaktensutgångspunkt, av hur pass realistiska planerna är.Sedan skall naturligtvis vi som politiker lägga till vårakunskaper och göra vidare bedömningar. Men det ärprecis detta vi har begärt. Jag förstår egentligen intevad frågar efter i det avseendet.Henrik pratar om pengarna och om deramar som man inte kan fastställa. Tillfrågad av BrittBohlin talade han om att det kanske ändå är 4miljarder som skulle vilja ha ytterligare.Då frågar jag: Vart tar de 3 miljarderna som ni läggeross ytterligare till last vägen i det resonemanget? Ärde plötsligt borta?Anf. 77 () re-plikHerr talman! På den direkta frågan kan jag svaraatt vi inte ansluter oss till regeringens förslag, om ännågot modifierat i utskottets betänkande, om att utbil-da värnpliktiga utöver det militära och civila försva-rets behov. Det kan handla om 0,5 miljarder, det kanhandla om 1 miljard, eller det kan handla om 1,5miljarder. Vi biträder heller inte förslaget om att 400miljoner flyttas från det militära till det civila.Det alternativ som sannolikt kommer attfastställa innehåller dessutom en mängdosäkerheter, som kan göra 7-miljardersurholkningenav det militära försvaret ännu större. Det gäller t.ex.en höjd ambitionsnivå i fråga om det civila försvaret,och det gäller en höjd ambitionsnivå i fråga om deinternationella insatserna.Jag vidhåller att det underlag som ligger påriksdagens bord egentligen är för dåligt att fatta beslutpå. Jag kan lova att när vi står här igen kommer verkligheten i detta hänseende att gemig rätt. Vårt arbete med detta underlag under vårenkommer nämligen att visa att de förhoppningar somfanns om vad denna ekonomiska ram skulle kommaatt innehålla inte kommer att kunna infrias.Anf. 78 () replikHerr talman! Som mycket välvet finns det ingen som hävdar att vi skall utbilda flerän vad som behövs för de uppgifter som skall genom-föras. Jag betonade också i mitt anförande att det ärsärskilt viktigt att myndigheterna i det här samman-hanget belyser behov och möjligheter att genomförautbildning som är meningsfull och som gör det möj-ligt att utföra uppgifter.Vad gäller de är det sagt attde preliminärt flyttas över. Frågan skall bedömasytterligare. Men detta är ju anpassat till det vidgadesäkerhetsbegrepp som vi faktiskt har varit överens omunder förmiddagens debatt.Henrik säger också att det finns yt-terligare osäkerheter. Ja, det finns några särskilt utpe-kade områden där myndigheterna skall komma in medsvar. Det gäller materielfrågorna, ledningsorganisa-tionen, osv. Slutliga beslut skall fattas . Därhar vi egentligen inte skilda uppfattningar.Jag, och Socialdemokraterna menar ändåatt det, med hänvisning till den säkerhetspolitiskabedömning som vi faktiskt är överens om, är oerhörtviktigt att vi vågar sätta ner foten och säga att vi meddagens situation kan genomföra denna nedskärning.Det rör sig inte om någon Perssondoktrin, utan dethandlar om en säkerhetspolitisk bedömning som ärgjord i Försvarsberedningen. Sedan skall vi ha kon-trollstationer och se hur den kommande utvecklingenblir och också vara beredda att ändra oss när det finnsanledning.Anf. 79 Försvarsminister ()Herr talman! Det försvarsbeslut som kommer att fatta sträcker sig över denpolitiska blockgränsen. Det är bra. Det skänker lång-siktighet och stabilitet.Försvarsbeslutet vilar på fyra hörnpelare. Det ärför det första ett vidgat säkerhetsbegrepp, som rym-mer också icke-militära hot och risker. För det andraär det en helhetssyn på det militära och civila försva-rets uppgifter. För det tredje är det folkförsvarstan-ken. För det fjärde är det gemensam säkerhet.Grundtanken bakom regeringens försvarspolitik äranpassning. Anpassning till ett ljusare säkerhetspoli-tiskt läge innebär besparingar. Anpassning till ettmörkare säkerhetspolitiskt läge innebär ökade för-svarsutgifter.Anpassningsfilosofin har kritiserats med lösa ar-gument och påståenden hämtade ur luften. Den histo-riska parallellen, att jämföra med vad som händeunder mellankrigstiden försvarsbeslut,har fått en orimligt stor uppmärksamhet.Anpassning är egentligen något självklart. Allaländer anpassar sitt försvar efter hotbilden, dvs. efterden politiska och militära utvecklingen i omvärlden.Anpassning kräver både god underrättelse- och ana-lysförmåga och god beslutskraft. Ingen har i debattenifrågasatt vår svenska underrättelse- och analysförmå-ga, och den skall dessutom förbättras. Det är politi-kernas vilja och beslutskraft som ifrågasätts. Antingenpåstår man rakt ut i luften att regering och riksdag och kommer att sakna beslutskraft,eller också anstränger man sig litet mer och för framutvecklingen som belägg för sinapåståenden. Jag kan hävda motsatsen och hänvisa tillutvecklingen efter andra världskriget.Men det är inte på detta som kritiken mot anpass-ningsfilosofin faller, utan den faller på den utgångs-punkt som kritikerna har. Kritikerna tycks mena attSverige just nu har det för framtiden bäst avpassadeförsvaret. Men vad händer om det säkerhetspolitiskaläget försämras? Är politikernas förmåga att fattabeslut större om försvarsbudgeten ligger på 40 miljar-der än om den ligger på 36 miljarder? Så är det natur-ligtvis inte. Det viktiga är att vi har en god planeringför tillväxt om stormmolnen hopas, för att användaChurchills uttryck.Att den planeringen blir bra och effektiv skall denhär regeringen se till, och det folkrörelseparti-erna Socialdemokraterna och för. Vi skallinte tillåta att bristerna i den militära planeringen på30-talet upprepas. De som regeringen vill sparapå försvaret fram t.o.m. är varken en ned-rustning eller en avrustning. Det är en rimlig ochmåttfull besparing på försvaret, som säkerhetspolitisktkan motiveras.Inte heller det militära försvaret kan eller får bort-se från samhällsekonomin. Rakt uttryckt: får allaspara. Runt om i landet möter vanliga människorhårda besparingskrav i vården, omsorgen och sjuk-vården. Pensionärer, barnfamiljer och ensamståendefår dra åt. Försvaret får inte och kan inte heller dra sigundan en normal kostnadskontroll och berättigadeeffektivitetskrav som alla andra offentliga verksamhe-ter möter i dagens . Jag anser att det voreskadligt för försvarsviljan om försvaret slapp undan.När jag är ute och träffar folk märker jag att de flestavill gå mycket längre i besparingar på försvaret änvad jag och regeringen vill. Därför borde det faktisktvara ett egenintresse för det militära försvaret att varamed och spara så att inte den viktiga försvarsviljanhos svenska folket skadas.Inom den civila statsförvaltningen görs besparing-ar i motsvarande procentsatser bl.a. genom effektivi-seringar i verksamheten. Många myndigheter harlyckats minska kostnaderna och öka effek-tiviteten. Jag är övertygad om att försvarsmakten ärminst lika bra på att spara som andra förvaltningar.Inom försvarsmakten finns kompetens och förmåganär det gäller att jaga kostnader och öka produktivite-ten.Herr talman! Jag har varit i den politiska hetlufteni . Jag har deltagit i många debatter påflertalet politiska områden. Men jag tror inte att jagnågon gång har mött så mycket av överdrifter,av råskäll och t.o.m. rena personpåhopp som påförsvarsområdet. Jag har mött väldigt många männi-skor som stillsamt har frågat mig om regeringen avserspara , eftersom det har blivit ett sådant förfärligtoväsen från somligt håll.Dessutom verkar det faktiskt vara så, att varjegång som aggressiva högertidningar angriper bespa-ringen blir effekten av detta minskad försvarsvilja ochännu högre krav på besparingar. Därmed har de med-verkat till den polarisering av försvarsfrågan som nufinns ute hos folket, och det beklagar jag.Nu är visserligen det militära försvaret ett mycketkänsligt område. Man utmanar starka krafter när manföreslår besparingar på försvaret, och det har för-svarsministrar i fler länder fått erfara.Det har t.o.m. gått så långt att en hög militär intedrar sig för att hävda att politikerna i riksdagspelar hasard med svenska folkets säkerhet om försva-ret skulle tvingas spara . Då skulle förintelsen bliverklighet i . Vi skulle få se bilder på lemläs-tade kvinnor, barn och soldater på våra näthinnor, ochvåra svenska soldater skulle ha sammachans som en sälunge på isen. Tala om överdrifter,herr talman!Andra gör gällande att en besparing på 10 %skulle vara ett risktagande med säkerhet. Detär inte något seriöst påstående. Skulle verkligen Sve-riges försvarsförmåga hänga på ? Självklart inte!90 % av de höga försvarsanslagen blir ju kvar.Land efter land har sparat och kommer att sparabetydligt mer än vad vi gör utifrån samma säkerhets-politiska bedömning som vår. Varför skulle våramåttfulla besparingar vara ett risktagande om inteandra länders betydligt större besparingar är det?Detta försvarsbeslut innebär också ett historisktvägval. måste välja mellan ett folkförsvar ochen utveckling mot en yrkesarmé. En yrkesarmé voreett främmande element i vår svenska demokrati, efter-som en yrkesarmé skulle leda till att det blev "vi ochdom", med uppenbara risker att det militära försvaretskulle hamna vid sidan om eller t.o.m. ovanför sam-hället. Socialdemokratin och vill inte ha ensådan utveckling.Det svenska försvaret skall vara hela svenska fol-kets angelägenhet. Detta måste först och främst kom-ma till uttryck i utbildningens omfattning. En bredrekrytering gör att totalförsvaret ständigt tillförs nyaerfarenheter från det civila livet. Då upprätthålls ock-så respekten och förståelsen mellan folk och försvar.Försvaret skall naturligtvis ha modern och högtek-nologisk materiel, och vi satsar stora belopppå att åstadkomma detta. Mycket talar för att det äranvändandet av kvalificerad militärteknik och strate-giska insatsstyrkor som kommer att prägla ett framti-da krig. En grundläggande förutsättning för vår för-svarsförmåga både på kort och på lång sikt är vårmöjlighet att förhindra att en angripare erövrarluftherraväldet, vilket också är skälet till att jag ipropositionen framhåller luftförsvaret och så starkt.Försvarsindustrin är av central betydelse för enliten och militärt alliansfri nation, och de långsiktigamaterielbehoven måste kunna tillgodoses även i tiderav oro och krig. Inhemsk kompetens måste därförsäkerställas på det försvarspolitiskt viktigaste tekni-kområdena.Herr talman! Försvarsbeslutet innebär ett nytän-kande när det gäller synen på de civila hoten. Samhäl-let har blivit alltmer komplext och specialiserat. In-vecklade och sofistikerade tekniska system styr allt-mer vår vardag, och därigenom har samhällets sårbar-het ökat dramatiskt. En olycka eller ett sabotage i detmoderna samhället riskerar att få långt större ochlångt allvarligare konsekvenser än någonsintidigare.Slutsatsen är entydig: Vårt samhälle står inför hotoch risker som kan innebära svåra nationella påfrest-ningar utan att för den skull vara militära hot. Därförmåste vi vidga säkerhetsbegreppet. skallbygga upp en beredskap för att kunna möta svåranationella påfrestningar även i fredstid, och det ärviktigt att vi är beredda och förberedda.Jag menar därför, herr talman, att tiden är mogenför en helhetssyn och samverkan mellan totalförsva-rets militära och civila delar.