prot · GI0986 · 1995-04-05 00:00:00 — Men 1989 röstade föroch var med om att ta initiativ till en resolution om attfölja upp och främja konventionens målsättning. Däruppmanas medlemsstaterna att ratificera kon-ventionen och tillämpa den också. Här har man med-verkat till konventionen och dessutom skrivit en sär-skild resolution för att påskynda undertecknandet ochratificeringen. Det hade vi inte behövt göra om viverkligen avsåg att ratificera den. Det var , sedandess har det inte hänt någonting.Varje medlemsstat måste förelägga sitt lands lag-stiftande församling de konventioner som antagitssenast 18 månader efter konferensens session. Dåvarande arbetsmarknadsministern meddeladei regeringens skrivelse 1990/91:101 att man anser attSverige inte bör tillträda konvention169 men att man finner det önskvärt att det på längresikt skall bli möjligt för att tillträda konven-tionen. Detta var 1990.Som nämndes har och ratifi-cerat konventionen, och arbetar med frågan.Mexiko har ratificerat den, det ena landet efter detandra, medan lagt förslaget i träda. Fortfaran-de är det konventionens 14 § som för del ärproblemet. Den handlar om de berörda folkens ägan-derätt och besittningsrätt till sina traditionella land-områden. Det verkar återigen som att till-sammans med kommer att fortsätta att stå ivägen för en positiv utveckling när det gäller samer-nas möjligheter att överleva som ett ursprungsfolk.De svenska samerna har uttryckt sin starka önskanom att konventionen ratificeras.Diskrimineringsombudsmannen sade för några årsedan bl.a. att han uppmanar medlemsländerna attratificera konventionen så fort som möjligt och se tillatt dess krav uppfylls. har han tydligen sagt emotdetta och sagt att detta inte är så viktigt. Men samernatycker att det är viktigt.Miljöpartiet anser att konvention 169 är ettviktigt människorättsligt dokument som äntli-gen bör ratificera. Detta bör ges regeringen till känna.Anf. 134 ()Herr talman! I stort är vi överens om att det är an-geläget att finna lösningar på samernas många pro-blem och frågor. Men visst fortsätter folkrättens årti-onde att utmana också det svenska samhället! Dekonflikter som fortfarande finns mellan det modernasvenska samhället och den samiska kulturen, det sa-miska folket och även dess näringar är något somoroar i den svenska samhällskroppen.Samerna är vårt lands urbefolkning. Det är därförangeläget att vi på olika sätt medverkar till att samer-nas förutsättningar att behålla och utveckla sin kulturoch särart ökar. De frågor som representerar mötenmellan den gamla samiska kulturen och samenäring-arna å ena sidan och den sentida invandringen ochden moderna livsstilen å den andra måste uppmärk-sammas och hanteras. Samekulturen består avmoderna människor, men representerarsamerna också kultur från en annan tid med ävenandra värderingar. Det yttrar sig ibland genom behovav att bevara och minnas, men det kan lika väl märkasgenom att lärdomar och livshållning kan utgöra engod utmaning och förebild för moderna livsstilar.Denna dynamiska samverkan åstadkommer viknappast främst genom proklamationer eller ens ge-nom lagstiftning. Men jag utesluter inte att ytterligareåtgärder behöver vidtas på en lång rad områden för atthöja medvetenheten om och skapa förutsättningar förden samiska kulturens fortlevnad. Dessa åtgärderkommer att innefatta lagstiftning eller andra typer avstatliga regleringar eller styrningar - det är jag över-tygad om.Framväxten av 1993 var ett viktigtsteg i rätt riktning. Men andra inslag och beslut avden här kammaren, t.ex. förändringen av småviltsjak-ten, uppfattas självfallet av många samer som ett stegi fel riktning.Till hade vi val , och baraen liten del av de ca 20 000 samerna registrerades fördet valet. Det var 3 865 som röstade och därmedutsåg de 31 ledamöterna, fördelade på elva partier.Detta sammantaget visar att vi står alldeles i inled-ningen till någonting som kommer att utvecklas mensom ännu så länge inte på något sätt har funnit sinafärdiga eller slutliga former.Kriterierna för att låta sig registreras var med nöd-vändighet ganska vida. De var: om man ansåg sig varasame, om det talades ett samiskt språk i hemmet ellerom man själv eller ens förälder var eller hade varitupptagen i en sameby. Kultur-, medie- och informa-tionsverksamheten på det samiska språket är ocksåfortfarande bristfällig. Det totala intrycket blir attsamerna fortfarande ur ett svenskt perspektiv är enmarginaliserad befolkningsgrupp, också i de områdendär de själva lever. Det är därför angeläget att same-frågan på det här sättet får sin belysning i samtal ikammaren men också i den vanliga svenska skolan, ikursplan och läroböcker.Det finns också anledning att kommentera en delav det som står i reservationerna och även det som härhar sagts.I KU:s betänkande hänvisar vi, olyckligt nog, parlamentarisk utredning i frågan. Av olika skälhar den inte tillsatts. I stället utförs nu en hel del annatmaterialinsamlande i ärendet. Det är alltså inte så attdet inte pågår någon översyn, men den görs på ettannat sätt. Dels utvärderar 1994års val, och gör det enligt traditionellt mönster. Denhär kammaren har också givit regeringen i uppdrag attse över skiftarbetarnas rätt och chans till politiskauppdrag. Därutöver pågår i departementen arbete i enhel del övergripande frågor om demokratins villkoroch de förtroendevaldas möjligheter att delta i arbetet.Jag tror därför att det efter genomförd materialinsam-ling finns anledning att återkomma till de här frågor-na. De har onekligen anknytning till Sametingetspolitiska partier. Vi kan därmed skaffa oss en väg-ledning om hur de här problemen kan lösas.Jag talade så sent som med sameministern,jordbruksminister , om detta.Frågan har hög aktualitet. Det har den också genomatt bl.a. har aktualiserat frågan iolika sammanhang. Så beslutade t.ex. Nordiska rådetom en gemensam nordisk samekonvention, som är tillför att skapa förutsättningar för likartade rättssystempå samernas område i hela . Det finns ocksåmycket avancerade planer på att tillsätta en särskildarbetsgrupp. Det görs med anledning av urbefolk-ningens årtionde. Den kommer att utses avJordbruksdepartementet.När det gäller vill jagsäga att det är en mycket speciell fråga; jag har väl-digt svårt att förstå att vi inte skulle underteckna den.Vi skall självfallet på olika sätt stå upp för urbefolk-ningarnas rätt. Men alla som har följt materialet vetatt det fanns en tvistefråga som man inte kom tillnågon slutsats om. Den gällde äganderätten respektiveett slags brukningsrätt till mark och jord. På denpunkten håller nu på att pröva vad egentligen omfattar. Vi gör ingen nyttagenom att pröva samma sak. Vi avvaktar därför nuden brevväxling och de diskussioner som förs mellanNorge och ILO.Herr talman! Jag yrkar bifall till KU:s förslag tillbeslut och yrkar avslag på de motioner som behandlasi och de reservationer som finns i vårt betänkande.Anf. 135 ()Herr talman! Att insamlingar av dokument skullekunna jämföras med en översyn tycker jag är ettganska svagt argument. En parlamentarisk utredningtycker jag också är att ta i - det kanske inte behövs.Men en arbetsgrupp, som vi hörde talas om här, tyck-er jag låter ganska bra. Här skall naturligtvis samernaoch deras ledning komma in i första hand, för attkunna dokumentera och tala om hur det fungerar.Man skall inte bara samla in material utifrån.Frågan vilken ståndpunkt EU har intagit när detgäller urbefolkningarna har det varit bekym-mersamt att svara på. Jag har inte kunnat finna att detfinns ett enda ord skrivet om urbefolkningarna överhuvud taget.Jag tycker att man mycket väl kunde skriva underILO-konventionen och pröva frågan tillsammans medNorge. Det är ju självklart att det här arbetet skulle fåmycket större effekt om två eller tre länder gjorde dettillsammans. Problemen skulle då mycket lättare kun-na åtgärdas så att lösningen blir acceptabel för län-derna och även för samerna och för . Om t.ex.Finland, , och gjorde det härtillsammans skulle det få en helt annan tyngd.Avvakta har vi hållit på med väldigt länge när detgäller samerna. Allting går så trögt. Det gäller vårurbefolkning. Samerna fanns här före oss. Vi skall påallt sätt bevaka deras rättigheter och se till att de kanbehålla sin kultur och sin särart - hos oss, tillsammansmed oss.Anf. 136 ()Herr talman! De planer som fanns från den gamlaregeringen om en parlamentarisk utredning omfattadeinte frågan om partistöd, vare sig i sametingssamman-hang eller när det gäller de kyrkliga kommunerna, denandra fråga vi har haft aktuell i KU-sammanhang.Men KU:s bedömning var att med den utredning somnu görs när det gäller partistödet och med det mate-rialinsamlande som görs som bas har vi ett gott mate-rial att gå vidare med när det gäller t.ex. Sametinget.Jag skulle därför vilja påstå att den process som nupågår i och hos departementen ären aktiv process som kommer att ge oss vägledning.Jag har sett det som ganska troligt att jordbruksminis-tern kommer att komma tillbaka till oss i den härfrågan, och det ganska snart.När det sedan gäller frågan vad EU har tagit förställning kan jag inte påstå att jag kan det så väl, menjag vet i varje fall att konvention omminoritetsspråk har koppling till den frågan. Den harSverige helt biträtt, och vi kommer att följa den påolika sätt. Den kommer att göra nytta också i den härfrågan. Att allt sedan inte är färdigt kan man ju synpunkter på.När det gäller finns det natur-ligtvis inte någon anledning att vi skulle utgöra ettparallellfall till . Det handlar ju inte längre omatt utöva påtryckningar. Vi fick ju inte igenom vårtförslag till formulering när konventionen antogs. Nugäller det att pröva om tolkning håller. När vivet det kan vi gå vidare.Anf. 137 ()Herr talman! Jag bara undrar: Var kommer samer-nas utvärdering in här? De har ju en bra ledning ochstyrelse och kunnigt folk, så de borde väl i allra hög-sta grad blandas in i utredningen. - Det är min sistafråga.Anf. 138 ()Herr talman! Den eventuella utredning eller annatmaterialinsamlande som sker på departementet ochi rör inte i sig frågan om Same-tinget och partistödet. Med den erfarenhet som vi därkan samla och med hänsyn till utformningen av detregelverk som finns kan vi gå vidare över till Same-tingets frågor.När det gäller partistödet inom ramen för same-tinget kommer och samerna själva att bliengagerade i det arbetet. Därom råder ingen tvekan.Med det material som finns som grund och med dengranskning som har skett av verksamhet,såg vi inga möjligheter att nu utforma det regelverksom skulle krävas.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Tilläggsbudget inomFinansdepartementets områdeFöredrogsFinansutskottets betänkande 1994/95:FiU11Tilläggsbudget inom område(prop. 1994/95:100 delvis)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )12 § Vissa anslag inom betänkande 1994/95:FiU12Vissa anslag inom område(prop. 1994/95:100 delvis)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut skulle fattas . )13 § betänkande 1994/95:FiU13Statistikfrågor (prop. 1994/95:100 delvis)Anf. 139 ()Herr talman! Klyftorna i det svenska samhälletökar. Antalet människor som inte får sin privata eko-nomi att gå ihop blir allt större. blir ett fåtalännu rikare. Vådorna av detta är stora.Det finns vad man kallar segregation. Det uppstårökade problem på det sociala området. I massmedier-na har man börjat diskutera att många människorlever under ekonomisk stress. Oron för den dagligaförsörjningen orsakar inte bara försämrad nattsömnutan också en rad olika sjukdomar. Den segregationsom ökar diskuteras ofta i termer av en åtskillnad iboendet. Men egentligen handlar det om social segre-gation och etnisk åtskillnad som en reflex av ökadeklassklyftor. I massarbetslöshetens och de kommunalaoch statliga nedskärningarnas spår växer fattigdom-sproblemen.Vi måste som vi rättar till den statligabudgeten föra en aktiv och bestämd kamp mot deväxande klassklyftorna och den växande fattigdomen.Förvisso finns det en del material som berör dessaområden. Det görs en del utredningar eller kontinuer-liga statistikframställningar som tangerar den härfrågeställningen. Men likväl saknas en utredning medspecialuppgiften att i ljuset dra fram den fattigdomsom breder ut sig och som belyser de olika konsek-venser detta för med sig i hela dess vidd och ger för-slag som är ägnade att effektivt angripa klyftorna.I en motion har jag förordat en låginkomstutred-ning. Flera andra motionärer har yrkat på samma sak.Det gäller för en sådan utredning att inte bara belysaverkligheten utan att också lägga fast handlingslinjersom angriper problemen.Valresultatet gav många människor en förhopp-ning om att det kanske skulle ske förändringar avpolitiken som skulle hejda klassklyftornas ökning. Deförsta månadernas politik kanske också stärkte dessaförhoppningar. Dess värre tycks regeringen nu vara påväg att kapitulera för spekulationsintressena och stegför steg högervrida sin politik med tuvhoppande ellerCenteruppgörelser.Icke desto mindre krävs en rejäl kartläggning avden växande fattigdomen - en utredning som kan blien väckarklocka mot den högervridning av landetsförhållanden som tycks komma att fortgå oavsettvilken regering vi har.Jag yrkar därför bifall till reservation 1 avLarsBäckström.Herr talman! När regeringen vill att avStatistiska Centralbyråns verksamhet skall vara loka-liserad till , skapar detta en berättigad oro.SCB:s verksamhet i har fungerat och fungerarväl. Det kan och borde i stället övervägas om intesnarare mer av SCB:s verksamhet av både effektivi-tets- och lokaliseringsskäl borde kunna förläggas dit.Därför yrkar jag också bifall till reservation 2 av LarsBäckström.Anf. 140 ()Herr talman! Det här ärendet från finansutskottethandlar om det årliga anslaget till Statistiska central-byrån samt 20 motionsyrkanden som behandlar frågorrörande bl.a. miljöräkenskaper, tillsättande av enlåginkomstutredning - vilket efterfrå-gade -, införande av ett totalprisindex och lokalise-ring av SCB:s hela verksamhet till Örebro.Vad gäller anslagen till och besparingarna inomSCB är utskottet enigt. har, precis somKenneth sade, i två reservationer en annan me-ning än utskottets majoritet. Det gäller en ny lågin-komstutredning samt lokalisering av SCB till Örebro.I reservation nr 1 hävdas, vilket i, att underlag saknas för att man skallkunna behandla situationen för låginkomsttagare ochandra jämförliga grupper.Utskottet anser däremot att det sker ett omfattandearbete för att ta fram ett bra underlag för en kvalifice-rad analys och diskussion av fördelningsfrågorna.Låt mig ta några exempel:1. Inkomstfördelningsfrågorna har löpande följtsupp i långtidsutredningarna.2. Även inkomstfördelningsundersökningen(HINK) och den totalräknade inkomststatistiken gerett omfattande datamaterial som möjliggör studier avinkomst- och förmögenhetsutvecklingen för allagrupper i samhället.3. kommer av skattereformen att redovisa sin analys avskattereformens fördelningspolitiska effekter t.o.m.1992. Utvärdering av de senast vidtagna förändring-arna i transfererings- och skattesystemen kommer attpåbörjas så snart det finns aktuell statistik.4. Inom har en databas ut-vecklats i samarbete med SCB - FASIT (fördelnings-analytiskt statistiksystem för inkomster och transfere-ringar) - för framtagande av statistikuppgifter. Medhjälp av FASIT kan kostnaderna för planerade åtgär-der beräknas som utfallet för olika grupper isamhället kan belysas, t.ex. med uppdelning på socio-ekonomisk grupp, inkomstklasser, familjer med ellerutan barn. I årets finansplan redovisas de fördelnings-politiska effekterna av den ekonomisk-politiska pro-positionen och budgetpropositionen på detta sätt. Detger en bra belysning.5. Dessutom har det inom Socialdepartementetpåbörjats ett välfärdsprojekt med syfte att kartläggahur det svenska samhället och välfärden har föränd-rats. Arbetet kommer att pågå under större delen avinnevarande mandatperiod, och det kommer att bedri-vas öppet och utåtriktat. De kunskaper som man fort-löpande hämtar in skall redovisas. Det kommer att skeöppet så att man kan debattera det. Det här kommerockså att följas upp.Jag tycker att önskemål har blivittillgodosedda i det avseendet.Utskottet anser att dessa olika material utgör ettbra underlag när det gäller de frågor som har tagitsupp.I reservation nr 2, som också haryrkat bifall till, föreslås att möjligheterna att lokalise-ra hela eller huvuddelen av SCB:s verksamhet tillÖrebro skall utredas.Utskottet har vid ett flertal tillfällen, senast våren1994, behandlat motionsyrkanden med samma inne-börd som i den nu aktuella reservationen.Uppdelningen av SCB:s verksamhet på flera orterhar för all del medfört problem i vissa avseenden menockså fördelar. Den delade verksamheten har t.ex.inneburit stora fördelar genom att SCB därigenom hartillgång till två regionala arbetsmarknader.Verksamheten i har utvecklats väl. Ut-vecklingen från det att en del av SCB lokaliseradestill har helt klart gått i riktningen att andelenkvalificerade jobb vid Örebroenheten successivt harökat. Exempelvis är tre avdelningschefer av sex pla-cerade och bosatta i är dock av betydelse för kon-takten med användare och kunder i Stockholmsregio-nen. Behovet av denna närhet har ökat i och med attansvaret för den offentliga statistiken lagts ut på etttjugotal sektorsansvariga myndigheter. Huvuddelenav dessa finns i Stockholmsregionen.Till följd av de nya styrformerna för statligamyndigheter - ökad självständighet och ökat ansvar -anser utskottet att kravet på att av verk-samheten skall ligga i kan tas bort. Mot bak-grund av att verksamheten nu också är väl etableradpå bägge orterna bör ett så detaljerat krav inte längrevara styrande.Herr talman! Med det anförda ber jag att få yrkabifall till utskottets förslag i alla dess delar samt av-slag på reservationerna.Anf. 141 () replikHerr talman! När det gäller låginkomstutredningentycks vara litet förblindad av denrubrik som utskottet har valt för detta betänkande:Statistikfrågor. En låginkomstutredning handlar juinte i huvudsak om statistikfrågor.I mitt inledningsanförande sade jag att det pågåren del undersökningar och att en del material släppskontinuerligt, bl.a. det som redogjordeför. Men en låginkomstutredning skall inte enbartbehandla det materialet. Den skall ta upp alla samhäl-leliga konsekvenser av det växande fattigdom-sproblemet, vad det betyder socialt och mänskligt.Möjligen kan den s.k. välfärdsutredningen närmasig detta problem, men jag är inte så säker. Därför stårjag fast vid mitt yrkande.Jag tror också att det är bäst att SCB fortsätter attleva i två regioner, som ungefär. Men det skapasen viss oro när man vill ta bort regeln om att minst55 % av SCB:s verksamhet skall ligga i . Jagmenar att man måste skingra den oron genom attvärna om verksamheten i . Det har jag velatgöra, men jag inser också att det är värdefullt att dencentrala statistiska verksamheten har en förankring ihuvudkommunen.Anf. 142 ()Herr talman! Jag räknade upp olika exempel. Detär meningen att man skall kunna använda delar avdetta material och föra samman dem.Jag talade också om välfärdsprojektet inom Soci-aldepartementet. Det sägs särskilt att syftet med det äratt kartlägga hur det svenska samhället och välfärdenhar förändrats. Man kommer givetvis att titta på hurolika människor påverkas ur fördelningssynpunkt.Därför menar jag att vi står ganska nära varandra.Man bör kunna komplettera detta arbete med det somKenneth efterfrågar.Det är inte bara som önskar ochmenar att detta behov finns. Jag instämmer i det, menjag förutsätter att man kan följa Socialdepartementetsarbete och fortlöpande vara med och diskutera ochdebattera.Jag delar uppfattning att det ärviktigt att värna både om Örebro- och . SCB fungerar väl på båda plat-serna. Vi har ingen annan uppfattning i det avseendet.Anf. 143 ()Herr talman! Till de framgångsrika regionalpoli-tiska satsningarna i hör utlokaliseringen avstatlig verksamhet till olika delar av landet. När förlades i och Vägverketförlades i breddades arbetsmarknaderna,och staten fick tillgång till dugliga medarbetare i olikadelar av landet.Det har inte minst varit viktigt att den centralastatsförvaltningen har förankrats i hela landet ochockså tagit intryck av debatt och kultur i hela vårtland. Man har kunnat rekrytera dugliga medarbetareockså bland dem som inte hör hemma i storstaden.Jag tror att det finns en bred samstämmighet i kamma-ren om att denna lokaliseringspolitik har varit tillgagn för den regionala balansen och för statsförvalt-ningen som helhet.När utlokaliseringen av statlig verksamhet starta-des för ett par tre decennier sedan var förutsättningar-na annorlunda på många sätt. Den elektroniska postenvar långt ifrån en verklighet. Faxen var inget vardags-redskap. Restiderna var längre. Ändå känns det somom vi är litet räddare än vad man var då för atttänka i nya banor. Detta är allvarligt närvi diskuterar t.ex. med dem i om var verk-samhet skall finnas. Vi får inte vara alltför konventio-nella, och nog måste vi våga utreda och granska vadsom kan göra en verksamhet effektivare och bättre.Det finns både starka ekonomiska och starka regi-onalpolitiska skäl att utreda förutsättningarna för ensuccessiv överflyttning av hela SCB:s verksamhet tillÖrebro. SCB arbetar på två relativt jämnstoraoch jämnstarka enheter. Den ena finns i , denandra i . När SCB etablerades i på60-talet hade man ganska mycket folk i , menman saknade Stockholmsenhetens akademikertäthetoch ledningsorganisationen. är det annorlunda.Verksamheten i har vuxit upp till en viktigdel av SCB med betoning på de stora registren -befolkningsregistret, utbildningsregistret m.fl. Härfinns utbildningsstatistiken. Här finns hela arbets-marknadsstatistiken. Här finns statistiken om denoffentliga ekonomin, om kulturen, om boendet, omlantbruket, om transporterna, om inkomsterna och omförmögenheterna. Här görs mycket av det jobb somKenneth efterlyste.Trots att verksledningen fortfarande finns i Stock-holm finns tre av SCB:s sex avdelningschefer och tvåav ledningarna för resultatenheterna i . 55 %av SCB:s personal finns i . 300 är akademiker.Närheten till högskolan i , med spetskompe-tens på det samhällsvetenskapliga området, har gjortdet lätt för SCB i att rekrytera kompetenta ochmycket engagerade handläggare.SCB i har visat förmått rekrytera personal med den yttersta kom-petens och att man har kunnat förnya och utvecklastatistikverksamheten på ett sätt som har varit till gagnför hela statsförvaltningen.I har SCB tillgång till ett av ochSveriges modernaste statistikhus. Trots att verksamhetsuccessivt har förts över från har rationali-seringar i SCB:s verksamhet betytt att det finns ut-rymme för ytterligare verksamhet. Det känns som ettslöseri om inte SCB och staten tar till vara hela dennaresurs.Regeringen konstaterar - och det gör utskottetockså - att verksamheten i är väl etableradoch fungerar väl. Detta tar man till intäkt för att rivaupp beslutet om att skall vara anställdavid Örebroenheten. Jag delar regeringens uppfattningom att ett beslut om att riva upp 55-procentsprincipeninte leder till omedelbara eller dramatiska förändring-ar vid Örebroenheten. Därtill är den alldeles för starkoch arbetar under alldeles för goda sakliga förutsätt-ningar.Ändå tror jag att beslutet är olyckligt. Vi kan inteblunda för att det finns starka psykologiska skäl somgör att statsförvaltningen tenderar att centraliseras ominte andra krafter motverkar det. Det görs lätt slarvigakonstateranden om lokalmässiga samband. Platsen därverksledningen sitter spelar större roll än en verkligsaklig prövning skulle göra. Det är så. Vi vet allihopatt det inte bara är kalla siffror och analyser som av-gör. Även personsamband och sådant spelar en viktigroll när det gäller lokaliseringen.Ett exempel på detta är utskottstexten om attStockholmsenhetens betydelse för kontakten medanvändare och kunder i är ettskäl till att inte lokalisera huvuddelen av verksamhe-ten till .