prot · GI0995 · 1995-04-26 00:00:00 — För andra kan ordet välfärd ha ett annat innehåll.För oss i innebär välfärd att vi skallha möjlighet att ge medborgarna en trygg tillvaro, därde svagaste grupperna i svåra ekonomiska tider priori-teras, där vård och omsorg går före onödiga betong-och asfaltprojekt.I ett välfärdsland skall ingen behöva vara rädd attbli bortprioriterad i vården eller bli utan omsorg. I ettvälfärdsland anser vi att man inte skall slå undanfötterna för de sjuka, arbetslösa och lågavlönade.Fru talman! viktigaste motion i denhär debatten är den om sjukvårdspolitik, den som vikallar Vi har råd med vård. Vi anser att vi har rådmed all den vård som svenska folket vill ha. Därförreagerar vi mot de stora nedskärningar som skett inomvården . Tiotusentals viktiga arbetstill-fällen har redan försvunnit och ytterligare tiotusentalsjobb kommer att försvinna.Det hjälper inte att socialministern i en tidigaredebatt försäkrat att ingen skall behöva förlora jobbetinom vården i . För när manser de belopp som skall sparas inom landstingen stårdet klart för var och en att mängder av vårdpersonalkommer att bli arbetslösa, om det inte vidtas kraftfullaåtgärder för att tillföra landstingen nya pengar. Dethär är någonting som drabbar alla landsting.Det är svårt att förstå varför en regering som sat-sar mångmiljardbelopp på att skapa nya arbetstillfäl-len och som får betala närmare 100 miljarder förarbetslösheten agerar så att viktiga arbets-tillfällen försvinner i vårdsektorn.Det är oförlåtligt att flytta motiverad vårdpersonalfrån deras viktiga och meningsfulla arbeten till of-fentliga sektorns dyra och improduktiva del, arbets-löshetskön.Vårdfacket har, som jag redogjort för tidigare, re-dovisat att samhället inte gör några vinster på ned-dragningarna inom vårdsektorn, eftersom samhälletfår ta kostnaderna för arbetslösheten. Förmodligenspar staten nu något på att friställa offentliganställda,eftersom ersättningen till arbetslösa sänks. Men det äringenting vi kan ställa oss bakom. De stora förlorarnaär de som är i behov av vård och de som förlorar sinajobb.Vi är övertygade om att svenska folket är berett attpå något sätt betala för bibehållen god vård. Vi ärövertygade om att många tycker att det är obegripligtatt staten agerar så att mängder med viktiga, billigakvinnojobb försvinner som staten gör stor-satsningar för att skapa nya arbetstillfällen. Fortfaran-de verkar det som om det är betong- och asfaltprojek-ten som räknas som riktiga jobb.I vår motion konstaterar vi att det behövs merpengar till vården, men att det i dagens besvärligasituation inte är realistiskt att tro att det går att klaraendast genom omfördelningar. Därför ser vi som ettalternativ, som vi även har redovisat tidigare, att deverksamheter som orsakar sjukdom också skall varamed och finansiera vården. Exempel vi nämner imotionen är kemikalier, trafik, alkohol och tobak.Kända direkta vårdkostnader är för trafiken 1,1miljarder och ungefär lika stor är kostnaden för vår-den på grund av tobak.De direkta vårdkostnaderna för alkoholen beräk-nas till 7-9 miljarder. Fast där skall tilläggas att dentotala samhällskostnaden för alkoholen är beräknadtill 100 miljarder.Att vården behöver mer resurser tror jag att deflesta kan hålla med om. Därför är jag något förvånadöver att ingen är beredd att stödja oss i vårt förslag.Förhoppningsvis är det så att vårt förslag måstemogna och kanske sedan komma tillbaka i en någotannorlunda tappning. Vårt förslag visar bara påett fåtal exempel där sådant som orsakar vård kanbidra med finansieringen. Men vi är övertygade omatt den här modellen går att utveckla.Med den här finansieringsmodellen lyfter manäven fram de företeelser som orsakar sjukdom. Dåligarbetsmiljö är ett sådant exempel.De avgifter vi föreslår kan kallas för vårdavgiftereller vårdskatt för att tydliggöra och påminna omsambandet.Med den här motionen pekar vi ut det mål vi villnå. När det gäller vägen dit och storleken på avgifter-na som skall tas ut, vill vi ha en stor öppenhet för attdiskutera de bitarna med övriga partier.Utöver förslaget med nya avgifter anser vi att re-surser från a-kassan skall överföras till landstingen, såatt planerade uppsägningar kan undvikas. I annat fallskall staten ändå betala för de här personerna.Det behövs extra resurser till landstingen för attförstärka det förebyggande arbetet, vården, omvård-naden och rehabiliteringen. I anser vi attde statliga bidragen till landstingen bör återfå 1990års nivå.En annan viktig motion är den om allmänna barn-bidraget. I vår solidaritet med de som har det sämst isamhället har vi ett förslag som kommer att beskriva.I våra andra reservationer vill vi göra insatser förhemlösa, stödja kvinnojourer, ge stöd till bokklubbför punktskriftsläsning och förbättra de ekonomiskamöjligheterna för färdtjänsten.Miljöpartiet har även en viktig motion där vi krä-ver debatt och information om genteknikens följder.Tillsammans med andra partier reserverar vi osstill förmån för små väl fungerande vårdhem.Tillsammans med och Vänsterpartietreserverar vi oss till förmån för ett förslag om att geHandikappombudsmannen en processförande roll.I betänkande SoU15 ställer vi oss bakom allaMiljöpartiets reservationer. Följande reservationeryrkar jag bifall till: reservation 14 om allmänt barnbi-drag, nr 23 om bidrag till hälso- och sjukvård, nr 28om information om genteknikens följder och nr 31 omblindskrift.Sedan till betänkande SoU13 om dopning. Utskot-tet är enigt om de problem som dopningen medför.Jag är övertygad om att vi tillsammans, över allapartigränser, är beredda att agera mot allt missbruk avanabola steroider och det våld som följer i spåren påmissbruket. Jag hoppas verkligen att alla även ärberedda att agera för ett bra gränsskydd, så att vi kanhejda de dopningpreparat som smugglas in från t.ex.Polen.I det sammanhanget vill jag även nämna en rap-port jag fått som talar om att det 1994 gjordes2 000 vapenbeslag i och att det tillstörsta delen rörde sig om tårgas. Det är verkligennågot att tänka på i samband med att vi diskuterarvåld i samhället.I betänkande SoU14 om viss ersättning till sjuk-vårdshuvudmännen stöder vi utskottets bedömning.Detsamma gäller betänkande SoU16, om Allmän-na arvsfonden.I fråga om betänkande SoU17, om vissa ändringari läkemedelslagen, yrkar jag bifall till min motion, ivilken jag anser att vi skall behålla de mer restriktivasvenska bestämmelserna för godkännande av läkeme-del. Anpassningen till EU innebär en klar försämringvad gäller godkännande av läkemedel.I fråga om betänkande SoU19 om en nordisk kon-vention om socialt bistånd och sociala tjänster delar vihelt utskottets bedömning.I betänkande SoU20 behandlas frågan om amal-gam. Även om ställer sig bakom utskot-tets skrivning när det gäller amalgam, kommer vinoga att bevaka vad som händer i frågan. Utöver detatt amalgamet skall avvecklas anser vi att det är vik-tigt att hälsoriskerna granskas och att de som är sjukapå grund av amalgam behandlas seriöst.När det gäller betänkande SoU22 om tillsyn övervissa laboratorieverksamheter delar vi helt utskottetsbedömning.Anf. 39 ()replikFru talman! inlägg om mer resursertill vården präglas väldigt mycket av omsorg om ar-betstillfällen och mer översiktligt av hur man skalltillfredsställa patienternas verkliga vårdbehov.Det behövs mer kunskap om otillfredsställdavårdbehov, men därutöver tror jag att en hel del avdessa behov skulle kunna tillfredsställas genom ettmer flexibelt utnyttjande av de pengar vi har inomhälso- och sjukvården och . Det finnsspärrar mellan den kommunala, den landstingskom-munala och den statliga potten av pengar, spärrar somvi måste bli av med.Den som har utgiften för en insats tar inte hemvinsten. Det här blir väldigt markant i ett köpa-sälj-system, som på gott och ont i stor utsträckninganvänds inom den svenska hälso- och sjukvården.Jag undrar om har några kommenta-rer kring detta.Anf. 40 () replikFru talman! Jag värnar inte bara om de anställda,utan den viktigaste gruppen tycker jag är vårdtagarna.Om man effektiviserar verksamheten och på så sätt fårövertalig personal tycker jag att man i stället skallhöja nivån på omvårdnaden vad gäller både vård ochomsorg och korta vårdköerna. Jag tror att det finnsmycket att göra i det sammanhanget. Framför allt serjag hur det ser ut inom vården. Detta har väl deflesta både sett på nära håll och kunnat ta del av viamassmedier.Anf. 41 () replikFru talman! och har, imotsats till vissa andra - jag nämner emellertid ingensärskild nu i denna replik - en finess med sina idéerom att systematiskt försöka förändra finansieringeneller vissa delar av finansieringen av vården. Jag troratt just den finansieringsmodell som harpekat på är något man måste titta på . Jagtror att man i ett utrednings- och forskningsarbetemåste försöka ta reda på om detta är en rimlig väg.Även om det i vissa öron låter litet fult, är detta ensystemförändring som behöver göras och som kanvara möjlig. Jag ser alltså detta som en möjlighet.Däremot har jag inte mycket förståelse för de tan-kar som och även andra har fört fram ochsom går ut på att man skulle ta från a-kassan och på såsätt kunna bibehålla sysselsättningen inom vårdenfullt ut, detta i stället för att inom vården göra destrukturförändringar som är nödvändiga och somsamhällsekonomin kräver.Det här, , är ett sätt att försöka lyftasig själv i håret; man kommer inte att göra det mednågon större framgång. Detta är något som lätt låtersig sägas, och det är i den allmänna retoriken rätt braatt köra med, men det har ingen förankring i denverklighet som vi lever i. Det går nämligen helt enkeltinte. Det är ett reptrick, och detta reptrick går, somandra reptrick, i praktiken inte att genomföra.Anf. 42 () replikFru talman! I viss mån, , använderman redan i arbetsmarknadsmedel pådet här sättet, genom något som kallas "hatten" ochsom går ut på att man utbildar folk medan andra fårjobba på vikariat. I denna "hatt" finns en hel del av dehär pengarna.Anf. 43 () replikFru talman! Det nu talar om är någothelt annat, och det har prövats också i många andralandsting, bl.a. mitt eget. Man genomför t.ex. viaarbetsmarknadsmedel utbildningar i det nödvändigastrukturförändringsarbete som pågår i landstingen.Det är något helt annat än att bara passivt låta demsom nu är verksamma inom vården fortsätta att varadet på samma villkor och att betala för detta medarbetslöshetspengar. Det innebär att vi aldrigkommer att lösa de problem vi har när det gäller attstrukturera om verksamheten. Det här är ett precislika passivt sätt att möta problemet som att passivtbetala ut arbetslöshetsersättning.Det här är ett reptrick, och det är något som låtersig lätt sägas i debatten. Men det har ingen förankringi verkligheten.Anf. 44 () replikFru talman! Jo, jag tror att detta är möjligt, omalternativet är att de här människorna skall stå i ar-betslöshetskön. Då tror jag att det här är ett använd-bart alternativ.Anf. 45 ()Fru talman! har vimycket viktiga frågor att debattera i kammaren. I gårtalade vi om ekonomi. Det är också viktigt. Delvis hörde olika frågorna ihop.Ibland tycker jag att den sociala debatten borde fåen högre prioritet, inte för saken som sådan, utan föratt det rör människan när hon kommer i de allra svå-raste situationer, som när man drabbas av sjukdomoch ohälsa eller när någon i familjen eller i vänkretsenblir drogberoende och när livskvalitet knappast exis-terar. Då får man andra perspektiv på livet. Då är detde frågor som vi pratar om här som blir huvud-frågor och viktigare än de som rör det materiella. Förmänniskor i sådana situationer är socialpolitiken av enavgörande betydelse.Fru talman! Jag är glad över att utskottet har enatsom socialpolitikens inriktning för framtiden. Det är enoerhörd styrka. Det är ett bevis på att det finns ettstort engagemang och en stor vilja att forma en godsocialpolitik. I den delen instämmer jag i inledningsanförande. Det är också ett bevis på attdet går att samarbeta över alla partigränser. Min för-hoppning är att det sätt socialutskottet arbetar på skallkunna entusiasmera fler att göra likadant.Jag tycker att vi som denna borde ställa ossfrågan: Vad är egentligen välfärd? När välfärd disku-teras blir det ofta med enbart ekonomiska perspektivpå frågan. Min bestämda uppfattning är att välfärd ärmycket mer än pengar och materiella tillgångar. Eko-nomiska resurser behövs ofta, men det är absolutingen garanti för en bra välfärd.Nej, välfärd handlar i grunden om trygghet, omtilltro och om stabilitet. Man kan säga att det finnsmateriell välfärd men att det också finns icke-materiell välfärd. Hur skall vi då nå denna välfärd?För oss kristdemokrater är det alltid självklart attbörja med att tala om det lilla samhället, familjen. Vitror, vi menar att det är där man har de allra bästaförutsättningarna för att ge en grundläggande trygg-het.Att vara förälder är det allra finaste som finns.Inget ansvar, ingen uppgift kan vara större än att gebarn trygghet och en god fostran. Föräldrarnas krav-lösa kärlek, engagemang och intresse för sina barn ärav avgörande betydelse för barnets utveckling ochkan knappast ersättas av någon samhällelig instans.Ett barn behöver båda sina föräldrar. Det är i familjensom vi lägger grunden för vår karaktär, våra värde-ringar och vår förmåga.Tyvärr gick ungefär 50 000 par skilda vägar år1992. Det är en ökning med 10 000 jämfört med1986. Separationerna ökar mest i familjer med småbarn. Om utvecklingen fortsätter i samma takt kom-mer av alla barn att före sin 18-årsdag få varamed om att föräldrarna flyttar ifrån varandra. Detinnebär tyvärr också att många barn berövas rätten attfå växa upp med både mamma och pappa.Alltför ofta är det en av föräldrarna som får vård-naden, och på så sätt mister barnet vardagskontaktenmed den andra föräldern. Därför anser vi bl.a. attåtgärder borde sättas in för att undvika separationer.Varje separation som undviks är till stor fördel förbarnet.Efter de senaste fallen av brutalt våld - det har viockså hört här i kammaren - har det uppmärk-sammats att alla barn behöver även sin pappa, särskiltpojkarna; de behöver en man att identifiera sig med.Fru talman! Föräldrarna är de viktigaste förebil-derna för sina barn. Föräldrar kan genom sitt sätt attvara mot varandra visa hur en man och en kvinna kanfungera tillsammans. Föräldrar förmedlar på så sättvärderingar, roller och mönster till barnen. Barnentillägnar sig dem genom att se vad som försiggår isamspelet mellan föräldrarna.Det är viktigt att inse att det är genom att underlät-ta och hjälpa föräldrarna som vi gör de största insat-serna för barnen. Genom att sätta in insatser tidigtstärker och utvecklar man föräldrars och barns roll ifamiljen och familjens roll i samhället.Jag vet att det görs stora insatser på föräldraut-bildningens område; jag tror att detta är en viktigpunkt när vi pratar om våld och när vi pratar ommänniskor som mår dåligt.De tragiska morden i och uppröross alla. Våldet har tydliggjorts på ett alldeles speci-ellt sätt . En känsla av van-makt sprider sig. Människor blir rädda. Äldre drar sigför att gå ut eller . Vad kanvi då göra för att stoppa våldet?Vi vet, som jag redan nämnt, att de mest våldsbe-nägna är människor som egentligen har mycketolyckliga uppväxtförhållanden. De har farit illa, ochmånga av dem har utsatts för övergrepp av föräldrarnaoch av andra vuxna. Video- och underhållningsvåldetavtrubbar unga människors omdöme och verklighets-sinne. Man lär sig att våld är en framgångsrik metodför att lösa konflikter och uppnå makt. Här måstesamhället ingripa med kraft.Vi kristdemokrater har gång på gång fört fram ettkrav om förhandsgranskning av videogram men tyvärrinte fått stöd för det. Men vi kan inte fortsätta att integöra någonting. finns det anledning att ännuen gång prata om alkoholens roll i de här samman-hangen.Forskarna har gjort en undersökning om kopplingenmellan alkohol och våld. De har kommit fram till atttre av fyra våldsbrott är alkoholrelaterade. Våldsbrot-ten begås mestadels av unga människor. avalla våldsbrott utförs av 15-24-åringar. Särskilt för-vånande är det att 15-17-åringar är gärningsmän inästan lika hög grad som de äldre ungdomarna. Deyngsta ålderskullarna i undersökningen står för hela8 % av det alkoholrelaterade våldet. Det är en högsiffra med tanke på att de enligt lagen inte skulle hatillgång till alkohol.Undersökningen visar tydligt att våldsproblemetinte kan lösas utan att man diskuterar alko-holens roll. Vi har fått bevis för detta ett antal gångerden . Inte minst när det gäller MattiasFlinks dom från , där man mycketklart sade att om inte hade varit alko-holberusad hade mordet inte skett.Fru talman! Naturligtvis måste vi se till att allamänniskor som hamnar i ett svårt drogberoende fårhjälp. Jag vill gärna redan nu lyfta fram ,som har gjort enorma insatser för människorsom har mycket grava alkoholproblem. har kommit in i bilden har samhällets allaandra möjligheter redan varit uttömda. I betänkandetbehandlas en motion av m.fl. som jagvill stödja. Jag vill därför redan nu yrka bifall tillreservation nr 35.Jag anser nämligen att skall fattabeslut om att ge det här engångsbelop-pet. Det är oerhört värdefullt för att verksamhetenskall kunna bedrivas vidare. Det handlar här ommänniskosyn - om att vilja hjälpa även dem som harde svåraste problemen. är det viktigt att vipå alla sätt försöker stärka de förebyggande insatsernai samhället, så att de lyfts fram i ännu högre grad. Detär en viktig princip. Om vi kommer in tidigt med denförebyggande verksamheten vet vi också att vi intebara förebygger mänskligt lidande utan att det ocksåär ekonomiskt gynnsamt.Fru talman! Jag vill avsluta med att säga att viockså måste bli mycket noga med att göra utvärde-ringar och uppföljningar av våra beslut. Jag tror attdet i ekonomiskt kärva tider är än mer angeläget att viser till att vi ger verksamheten en sådan profil att depengar vi satsar verkligen gör nytta. Det bör vi allavara måna om när vi fattar beslutet.Den kristdemokratiska profilen när det gäller väl-färdsfrågorna och den ekonomiska situationen är attvi som är friska och tjänar pengar skallbetala de stora avgifterna. Vi menar att människorsom befinner sig i ett utsatt läge med nästan ingaresurser inte skall drabbas lika hårt. Det är en profilsom vi vill plädera för i olika sammanhang.Vi vet att vi inte har hur mycket pengar som helst.Vi vet att vi har en ekonomiskt mycket kärv situationsom vi är tvungna att ta på allvar. Gör vi inte dethotas välfärden . Men vi måste se till att vi fåren fördelningspolitisk profil värd namnet, dvs. att visolidariskt skall bära bördorna.De kristdemokratiska åsikterna i familjepolitikenkommer att utveckla, men jag villredan nu yrka bifall till reservation nr 4 och reserva-tion nr 15; reservation nr 35 har jag tidigare yrkatbifall till. Naturligtvis står jag också bakom våra övri-ga reservationer.Anf. 46 ()replikFru talman! kom ändå in litetgrand på familjepolitiken i början av sitt anförande.Jag ber om ursäkt om jag genom att ta upp det före-griper den debatt en aning som skall följa senare.Chatrine yttrade sig väldigt vältaligt omfamiljen, om mamma och pappa osv. Jag undrar då:Ser inte risken för att detta kraftigaunderstrykande drabbar dem som ändå måste levaensamstående och som ju kan ha möjlighet att erbjudasina barn en väldigt god uppväxtmiljö?Jag tror aldrig vi når det utopiska tillståndet attalla barn lever i en fullständig familj. Det kan t.o.m.vara bättre för somliga barn att föräldrarna särar påsig. Vi skall utgå från barnens behov, och vi får påintet vis diskriminera ensamföräldrarna, tycker jag.Anf. 47 ()replikFru talman! Som säger når visäkert aldrig det samhälle där alla barn får möjlighetatt leva med båda sina föräldrar. Jag är den första atthålla med om att vi tydligare borde lyfta fram ensam-föräldrarnas situation, men jag vill säga attvi aldrig får låta detta bli en norm. Vi måste sompolitiker ha vårt mål klart: Ett barn harbehov av både sin mamma och sin pappa. Om manändå inte kan undvika en separation måste man försö-ka åstadkomma att barnet har vardagskontakt medbåda föräldrarna i alla fall. Det tror jag är oerhörtangeläget. Här måste vi som politiker våga vara tydli-ga i vår målsättning. Det är det jag framför som vårgrundsyn.Anf. 48 ()replikFru talman! Jag ser fortfarande en fara i de här re-sonemangen, som kan riskera att tolkas som översåtli-ga så till vida att vi tycker väldigt mycket å andrasvägnar. Vi måste utgå från barns behov och individersvalfrihet och önskemål om hur de vill leva sina liv.Sedan kan vi behöva stödja på olika sätt för att detskall bli en bra situation för barnen - de går först -och sedan föräldrarna.Anf. 49 ()replikFru talman! talade i sitt inläggom individens rätt att välja. Det ingår naturligtvisrespekt för det.Jag vill dock se det hela litet mera ur barnens per-spektiv. Tyvärr tas inte barnens perspektiv alltid mednär man fattar beslut i vårdnadstvister. De vuxnasbehov kommer i förgrunden. skulle jag vilja attbarnen i stället fick komma i centrum.Från den utgångspunkten måste vi försöka fattabeslut om vad som är bäst för barnet. Jag vet att deallra flesta barn vill ha kontakt med både mammanoch pappan, och det är viktigt att skapa förutsättning-ar för det.Avslutningsvis är det viktigt att vi ställer upp förensamföräldrarna i alla sammanhang. Det är en oer-hört viktig uppgift för oss.Anf. 50 BO ()Fru talman! Till årets riksdag har det väckts ettantal motioner på temat - Vart är egentligenpå väg socialt och i det goda livet? Motionerna hartagit upp det ungdomsvåld och de platser som vi hardiskuterat - , och . Motionärertar också upp frågan om vad som händer i våra bo-stadsområden med risk för segregation och vad somkommer att hända med de barn som växer upp där. Påmotsvarande sätt tar man upp invandrarproblemati-ken.När jag bläddrade igenom de här motionerna slogdet mig att det är precis samma resonemang som försoch precis samma fråga som diskuteras bland vänneroch bekanta: Vart är på väg socialt och i detgoda livet?Mot den bakgrunden sade vi oss i socialutskottetatt vi skulle se om det är möjligt för oss att ta till sigden här gemensamma oron och försöka formulera dengemensamt som en verklighetsbild. Vi kan nog intebli överens om hur vi skall lösa alla problem, men vikan komma överens om att ta till oss det här och göraen gemensam skrivning.Det visar sig att vi har lyckats med det. Vi harlyckats få ett tillkännagivande till regeringen som gårut på att vi vill att man framgent i betydligt störreutsträckning än jobbar med sektorsövergripan-de politik. Vi har sagt det . Frågorna ijustitie-, social- och bostadsutskottet går in i varandra.Nu börjar vi närma oss den punkt då vi mera medveteti måste ta till oss en sektorsövergripandepolitik. Det budskapet har också kommit från IngelaThalén i inledningen till välfärdsavsnittet. Där sägs attvälfärdspolitiken utsätts för nya utmaningar. Manpekar ut hur den ekonomiska krisen slår i utsattagrupper.I dag hörde vi hur ut ett initiativ bland statssekreterarna om attockså få med den här sektorsövergripande ansatsen.För att markera det här gemensamma initiativet isocialutskottet bjöd vi in företrädare för justitie- ochsocialförsäkringsutskottet som fick ge sin syn på dethär. Skulle vi ha haft tid skulle egentligen också före-trädaren för bostadsutskottet varit här. Man hadegärna sett vad vi framgent kan göra med kulturen somuttrycksmedel i dans, musik m.m. i stället för att gå inpå våldets bana. Vi skulle ha kunnat ha med företrä-dare för idrottsverksamhet och ungdomsidrott. Men vihar ändå visat en bred ansats. Jag tycker att det är enframgång att över partigränserna tar till sigden gemensamma verkligheten att vi är oroade och attvi vill ha mera sektorsövergripande politik.Efter det konstaterandet skulle jag för egen delvilja komma med några personliga synpunkter om hurman skulle kunna gå vidare på det här temat och medden här ansatsen. När jag lyssnade på debatten underförmiddagen fann jag att alla var inne på att vi är påväg mot ett mångkulturellt samhälle i . Vi somjobbar med politik vet att vi har olika idéer och ideo-logier.