prot · GI09110 · 1995-05-29 00:00:00 — Det ställer stora krav på kun-skaper och på omsorg i arbetet. Utförs återväxtåtgär-derna på fel sätt, är det lätt att resultatet blir miss-lyckat.Det är många faktorer som måste beaktas i sam-manhanget. Vid plantering är det t.ex. viktigt att väljarätt trädslag och rätt härstamning. Det är också viktigtatt plantorna behandlas riktigt och med varsamhet.Men även om alla dessa krav tillgodoses, kommer enviss andel av plantorna ändå att dö på grund av skadorav olika slag, t.ex. förfrysning eller insektsangrepp.Forskning och utvecklingsarbete kring skogsför-yngring har pågått . Det var bl.a. sådant somledde fram till täckrotsplanteringen, som tas upp iinterpellationerna. Givetvis går det inte att uteslutamisslyckanden under ett utvecklingsarbete. Rotsnur-ren, som och , är knuten i första hand till plantor som fårväxa för länge i trångt utrymme. Detta var känneteck-nande för de första typer av täckrotsplantor som togsfram. Men rotsnurr kan också uppstå om bra tallplan-tor sätts på fel sätt. har utvecklingsarbetetgått mycket längre, och man har tagit hänsyn till dettaproblem.Omfattningen av planteringar med rotsnurr är inteexakt känd. har låtit göra vissa upp-skattningar. Eftersom problemet numera har upp-märksammats finns det skäl att anta att arealen inteökar. Tvärtom är det från forskningen känt att stabili-tetsproblemen kan växa bort i viss utsträckning. Detär osannolikt att en omfattande och detaljerad inven-tering skulle leda till några förbättringar. Det är istället bättre att skogsmyndigheten satsar sina resurserpå framtiden genom att informera och utbilda intebara sin egen personal utan också plantproducenteroch skogsägare. När det gäller de äldre planteringarnahar för avsikt att tillsammans medforskare utarbeta särskilda skötselrekommendationer.Det är också angeläget att forskningen och ut-vecklingsarbetet går vidare. Här har inte minst destora plantproducenterna ett fortsatt stort ansvar.Skogsmyndigheten kommer dessutom att kontrolleraatt plantproduktionen sker på rätt sätt i plantskolorna.Sammanfattningsvis anser jag att det är mycketviktigt att återväxtåtgärderna är effektiva och säkra såatt den långsiktiga virkesförsörjningen tryggas. I dettaarbete är det viktigt att ta till vara nya kunskaper ochde erfarenheter som forskare och praktiker gör i sinverksamhet.Anf. 57 ()Herr talman! Jag skall be att fåtacka för svaret. Jag måste säga att näringsministernhar redovisat en ganska lättsinnig hållning till pro-blemet med rotsnurr, även jag kan förstå att dettamöjligen är en något mindre fråga än den som debat-terades här tidigare.Vi vet att det finns väldigt olika uppfattningar omdet här med rotsnurr. Frågan har debatterats sedanpaperpotplantan kom . Meningarna har gåttväldigt starkt isär. Det är en mardröm för skogsbruket,säger en del. Det här är bara hjärnspöken, säger and-ra. Just därför är det viktigt, tycker jag, att få framfakta som kan få ett brett stöd från olika håll. Anting-en har de som målar någon på väggen fel - och då ärdet viktigt och i allas intresse att se till att kunskapsprids till dem - eller också har de rätt. Då har viverkligen ett stort problem som vi måste lösa införframtiden både när det gäller de planteringar somfinns och när det gäller dem som planeras underkommande år. Skogen är trots allt vår viktigaste för-nyelsebara naturresurs, och skogsnäringen är somnäringsministern säger kanske den viktigaste näringsom vi har och står för det största exportvärdet. Dåtycker jag inte att man bara enkelt kan konstatera attomfattningen av planteringarna med rotsnurr inte ärkänd och säga att man inte är beredd attgöra någonting eller ta reda på hur stor omfattningenär.Däremot är jag överens med ministern om att detär viktigt att se framåt och satsa resurser på framtiden.Men då måste man först utvärdera de nuvarande ochse vad det är för fel och brister på dem. Just använd-ningen av täckrotsplantor kan vara en metod sombehöver åtgärdas.Jag har redovisat i min interpellation en del av deproblem som konstaterats i samband med rotsnurr.Det gäller krokiga stammar, svampangrepp och t.ex.minskad stabilitet. Det är sådant som kan ses på debefintliga bestånden. Men för framtiden finns ocksåoro för att det kan bli kvalitetsförsämringar på sikt.Ingen vet vad som händer med de träd som ärplanterade och som har skador.Det stora problemet är att det inte finns ensamlad bild av rotsnurr. Det finns ett antal olika rap-porter och studier men ingen helhetsbild. Jag tyckeratt regeringen borde ta initiativ till att få en samladbedömning.Genom att avfärda mitt krav på en sådan invente-ring undviker näringsministern att svara på min andrafråga om eventuella åtgärder om det skulle visa sig attdet är stora skador.Skogsvårdsstyrelsen i har gjort enstudie där man konstaterat att var fjärde planterad tallhar någon form av störning i stabiliteten. Man hargjort en studie omfattande privatatäckrotsplanteringar. I SLU:s studie i harAnders och konstateratsvampangrepp i vart annat planterat träd, medan deinte kunde konstatera några svampangrepp vid natur-lig föryngring. Då har man studerat och jämfört trädplanterade med paperpotsmetoden. har gjort enpilotstudie av rotdeformationer i egna planteringar iÖvikstrakten. Där har man inte velat redovisa resulta-tet av studien men man har bytt planteringssystem.SCA har tagit fram ett eget system.Man har också kunnat konstatera att paperpot avtidig sort innehåller syntetfibrer även om det heterpaperpot. Det finns indikationer på att det möjligenkan ingå plastdelar i andra typer av plantor. Det ärotroligt viktigt att få klarhet i vad det är för material idet som skall brytas ner i jorden. Detta visar att manlångt ifrån har löst problemet med rotsnurr.Planteringen har inte upphört, som näringsminis-tern säger i sitt svar. planteras 200 000-300 000 hektar med täckrotsplant. Man vetockså att det säljs undermåliga plantor. Då tycker jagatt det vore lämpligt att åtminstone samla den expertissom finns - bland forskare och skogsbolag ochinte minst bland de privata skogsägarna som i enskil-da fall kan drabbas väldigt hårt av att ha använt felplantmaterial - för att få en ordentlig genomlysningav frågan och få fram en mer enstämmig uppfattningav problemet med rotsnurr. Jag tycker också att detvore viktigt att redovisa vilka plantskolor som fortfa-rande säljer undermåliga plantor. För att få klarhet ombakgrunden borde man också veta vilka resurser manhittills har lagt ner på hjälpplantering som kan hänfö-ras till rotsnurr. Jag är fullt medveten om att det ärsvårt att peka ut en enskild orsak. Att plantor får ska-dor och dör kan ha många olika orsaker, men detfinns ganska mycket material att studera . Jagtycker att man borde göra någonting mer än att barasäga att det inte är aktuellt.Anf. 58 ()Herr talman! Jag får tacka för svaret. 1970-1985planterades en miljard paperpot och 700-800 miljo-ner hickoplantor, som är bättre i och för sig. Jag vid-håller att orsak till rotsnurr är t.ex. paperpot. Det finnsandra, som combicell och liknande med hårdplast.Dessa övergavs i stort sett . Mendet finns alltså oerhört stora planteringar som är gjor-da med paperpot och liknande. Det betyder att viegentligen vet ganska bra hur stora problemen är. Nuutvecklas nya hårdplastkrukor där man kombinerarrotstyrning med lister och beskärning av rötter. Detfinns alltså bättre metoder, men även de ger upphovtill rotsnurr. De planteringssätt som används ärbetydligt bättre, men det sker deformationer även . Eftersom låga marktemperaturer också påverkarrotutvecklingen neråt i marken är det tydligt att Norr-lands inland blir hårdast drabbat av deformationer.Tall och framför allt contorta är hårdast drabbade avhonungsskivlingsinfektioner och contortan även avandra svampar. Honungsskivlingen går in i deforme-ringarna och dödar träden. Det är känt sedan länge.När det gäller de flesta barrotsplaneringar och natur-lig föryngring förekommer ingen honungsskivling närplantorna blivit . Det är som om plantornaklarade den infektionen. T.o.m. barrotsplantor vid endålig plantering kan drabbas, men det är ganska säll-synt.Efter analyser av täckrotsplanterade träd var tju-gonde år visar att stabiliteten ökat men är ändå betyd-ligt sämre än på naturligt föryngrade ytor. Den störstaskillnaden var ändå att rotsystemen på de äldre trädenvar angripna av svamparna.Slutsatsen är att rotdeformationerna i de nyplante-rade plantorna öppnar för angreppen. Naturligt för-yngrade plantor hade så gott som inga angrepp avhonungsskivlingen. Man forskar nu internationelltmycket på stabilitet och virkeskvalitet och undersökerhur olika plantsystem och olika trädtyper och markerm.m. påverkar kvalitet och stabilitet. Det är av storekonomisk betydelse vad forskarna kommer fram till.I interpellationen 1990/91:75 till jordbruksminis-ter fick jag stort gehör för mina frågor ochför att problemet med rotdeformationer, i första handrotsnurr, var stort. Men ingen visste då, och ingen vetnu, vidden av frågan. Jag ville veta om man då varberedd att göra tillräckligt många fältundersökningarför att få en uppfattning av storleken på skadorna.Skadorna ökar alltjämt, eftersom åren går och ing-enting, absolut ingenting, har hänt. Och varnarforskarna igen. säljs plantor med dåligarötter.Rotdeformationerna övervallas med tiden ochstabiliteten förbättras något, men stamkrökarna finnskvar. Fiberstörningarna och invallningarna av bark iroten likaså. Det innebär att hållfastheten i rotsyste-met är nedsatt och risken för lutande träd och stam-och rotbrott är större. Fibrerna blir sämre, så man kani stort sett inte använda virket till någonting annat äntill flis och att elda med. Det duger inte till pappers-massa.Det visar SLU-forskarna ochLars i en studie av täck-rotsplanteringar - hänvisade ocksåtill dem. Dessa forskare höll på även 1990, men ing-enting har hänt.Både i gamla och i nya planteringar förekommerrotsnurr. Det innebär att rötterna snurrar runt rothal-sen på plantan och delvis stryper näringstillförseln,och stammen får ett lutande växtsätt. dör desmå plantorna ganska snabbt, men det kan också dröja10-15 år innan problemet blir tydligt. Virket passarinte ens till papper. Jag har gått på sådana här plante-ringar och knuffat omkull plantor. Detser ut som Plockepinn i skogen. Och det är inte pånågra enstaka hektar, utan det är på stora områden.Enligt i har Assi-domän planterat 100 000-150 000 hektar med paper-pot, och därtill skall läggas de andra Norrlandslänens,skogsbolagens och privata skogsägares planteringar.Jag kan inte göra någon beräkning, eftersom jag intehar den kompetensen och inte möjligheterna heller,men det behövs en inventering. Det är inte så att vikan titta framåt när så stora delar av vår skog är an-gripna av svamp och har dessa deformationer.Många bolag köpte sin paperpot av Skogsstyrel-sen, som hade en märklig dubbelroll, både som till-synsmyndighet och som plantförsäljare.Jag delar inte näringsministerns uppfattning om attdet här förhållandet är väl känt. Vissa årskullar avträd har undersökts, men eftersom det fortfarandeplanteras täckrotsplantor som genererar rotsnurr,betyder det att man måste undersöka saken. Problemetmedför dålig ekonomi och dålig skogspolitik. Det ärskadligt för skogsägare, och det är skadligt för staten.Maggi nämnde också att skogsförsälj-ningen är vår största exportnäring, ca 70 miljarder,och här behövs både en inventering och åtgärder.Anf. 59 Näringsminister ()Herr talman! har fullständigträtt i att den här interpellationsdebatten har en någotannan karaktär än den debatt som föregick den. Detvar rikedomen i de ämnen som avhandlas i dennakammare som möjligen gjorde att jag undslapp migett leende när jag gick upp i talarstolen och där möttefinansministern. Det var på inget sätt ett uttryck för enlättsinnig hållning till de problem som och tar upp. Tvärtom tasdessa frågor på största allvar - självfallet av den an-svariga myndigheten, som är , menockså av mig och personalen i Näringsdepartementet.Självfallet har jag inför denna interpellationsde-batt haft åtskilliga kontakter med ochfått bedömningar därifrån, bl.a. på en av de punktersom ni båda tar upp, nämligen vad vi vet, vilka kart-läggningar som har gjorts, huruvida det är motiveratatt göra ytterligare kartläggningar och vad man skulleha för glädje av dem.Jag skall gärna tillhandahålla det material som harsamlats ihop åt mig inför det här. Det kan tänkas attdet finns något där som någon av er inte känner till,även om ni naturligtvis är väl underrättade. Det kan juvara intressant för er att få del av det materialet, somockså är ganska färskt, där man går igenom vad somhar gjorts genom åren.Den punkt där är ganska bestämd,och jag delar dess uppfattning, är att det för dagen ärviktigare att försöka göra någonting åt de problemsom finns än att satsa mycket resurser på att göra sigexakta föreställningar av problemets omfattning.Ibland tycker jag att vi i det här landet drabbas avnågonting som skulle kunna kallas empirisjuka: Vimenar att det är omöjligt att göra någonting åt pro-blem innan vi känner deras exakta omfattning.Skogsstyrelsen bedömer, och jag delar den upp-fattningen, att det går att arbeta med de här problementrots att vi inte känner till allt om dem. Skogsstyrelsenär mycket bestämt inne på den uppfattningen att manvill arbeta framåt.Vad man också skall komma ihåg är att det härsjälvfallet i första hand är skogsägarnas ansvar. Vadsom där är intressant är att det också ligger i skogsä-garnas intresse att göra någonting åt det här, att t.ex.för nyplantering använda material som minskar ris-kerna för angreppen, utifrån den kunskapsståndpunktdär man nu befinner sig. Som jag sade i mitt ur-sprungliga svar var det här med paperpot också ettmoment i den forskning och utveckling som hade ägtrum. Sedan uppstod det negativa konsekvenser av detsom man inte kände till när man började använda denmetoden osv.Att det här nu i första hand är skogsägarnas ansvarbetyder ju inte att ligger på latsidan,men vad framför allt kan ägna sig åt ärinformation och utbildning, och det har man gjort ibetydande omfattning med sin egen personal och medskogsägare. Jag kan försäkra både om att man med stort allvaroch stora ambitioner har ägnat sig åt detta och ocksåfortsätter med det.Ragnhild Pohanka tar också upp frågan om natur-lig föryngring. Det är ju en känd fråga där det finnsbekymmer. Det uttrycks farhågor för att man i för storutsträckning litar till naturlig föryngring och att maninte i tillräcklig utsträckning ägnar sig åt nyplantering.Nu har vi som bekant en förhållandevis ny skogs-lagstiftning som är antagen i stor enighet här i kam-maren. har också ett uppdrag att ut-värdera konsekvenserna av detta. Jag vet efter tidigarekontakter att har fäst stor uppmärk-samhet också vid den här frågan och förhållandetmellan självföryngring och nyplantering. Man försö-ker också skapa underlag för en genomlyst helhetsbe-dömning av hur dessa metoder förhåller sig till var-andra, där man också tar hänsyn till faktorer av denhär karaktären.Sammanfattningsvis är det så när det gäller denhär kartläggningsfrågan, att och minbedömning är att det trots allt är viktigare att användade resurser vi har till att arbeta framåt och dels försö-ka göra någonting åt de problem som redan finns, delsförhindra att de förvärras i framtiden.När det slutligen gäller det togupp om dubbelroll som försäljare avpaperpot är det historia . I den mån man kan utkrä-va ansvar finns det möjligheter att pröva det i rättsligordning på vanligt sätt. Vi får se om det kan tänkasleda till någonting.Anf. 60 ()Herr talman! Min kommentar om lättsinnlig håll-ning hade inte att göra med synpunkterna på föregå-ende debatt. Det var faktiskt med hänvisning till detskriftliga svaret. Jag tycker, och vidhåller det, attnäringsministern inte riktigt i handling tar konsekven-serna av det allvar som han uttalar i debatten härefteråt.Skogsstyrelsen har gjort en bedömning, och det ärklart att det finns olika uppfattningar även inomSkogsstyrelsen om riskerna med täckrotsplanteringen.Det är också viktigt att se framåt - det håller jagmed om. Men jag tycker inte att det finns någon mot-sättning i att se framåt och att också se till konsekven-serna av tidigare hantering.Ett problem här är att det slår väldigt ojämnt. Förmånga privata, ganska små, skogsägare kan detta slåså att hela beståndet blir förstört eller raserat. Detberor inte bara på dåliga kunskaper. Det kan faktisktockså vara en rotsnurra som ligger bakom när detgäller täckrotsplantorna.Jag tycker att det borde vara viktigt att se överdetta. De stora bolagen har själva tagit konsekvenser-na och utvecklar egna system. En enskild skogsägarehar inte samma möjligheter att göra det.Det finns också en annan risk som man kanse. Man tror att självföryngring får en för stor andeldär marker självföryngras som inte är bra. Om maninte kommer till rätta med täckrotsplantorna eller detplantmaterial som finns och kan lova och garantera sålångt det går att materialet är bra, ökar den risken. Jagmenar därför att det finns flera skäl till att gå igenomdetta.Det kan ju också spridas rykten om att täck-rotsplantor innehåller material som inte bryts ner, sominte kan komposteras och som alltså inte försvinner inaturen. Det är också mot den bakgrunden viktigt attgöra något här.Den undersökning som själv gjor-de är väldigt grov och ungefärlig.Man säger själv att man inte har gjort fältinventering-ar, utan man har gjort en uppskattning av det materialman har. Dessutom har man, och det reagerar jag på,tittat på det som bedöms vara undermåliga plantering-ar. Man har alltså gått ut och tittat på det som gjortsefter det att hjälpplanteringar skett. Man har tittat pådet som förstörts på grund av täckrotsplantor. Vadman kommit fram till är att det rör sig om 33 000hektar. Men det intressanta är ju det totala antaletplanteringar dessförinnan.Man skriver i sin kommentar: Den av bolagen re-dovisade arealen förefaller vara i underkant medtanke på att man har använt täckrotsplantor i betydligthögre omfattning än vad privata gjort. En förklaringsom uppgives är att man hjälpplanterat de undermåli-ga planteringarna.Detta visar att det kanske finns ett dolt problem,ett problem som vi inte känner till.Anf. 61 ()Herr talman! Vi vore tacksamma för mera materialom det här. Det är klart att vi inte kan ha allt materialtill hands. Vi har ju inte riktigt samma möjligheter tilldet, även om våra möjligheter är stora.Jag var på för cirka tre veckor sedanoch tittade på den här forskningen, som jag underungefär har följt. Jag känner alltså till dethär. Jag har även varit i norra och tittat påbåde nya och äldre planteringar. Det här är verkligenen stor fråga.För att kunna se framåt måste man naturligtvis åt-gärda de misstag som gjorts. som går ochallteftersom de dåliga plantorna får växa till ökar juförlusterna. Därför är det viktigt att man verkligen sertill att nya planteringar görs. Det är svårt. Man haribland planterat i ett par omgångar utan att lyckasmed att få plantorna att växa. ökar alltsåde ekonomiska problemen här.Man har länge vetat detta. Därför är jag väldigtbesviken över att inte mera gjorts. När det gäller dehalva löften som jag fick 1991 av kanjag säga att ingenting hände under resten av hans tidsom jordbruksminister. Ingenting hände heller underden borgerliga regeringens tid. Därför tycker jag attnågot måste hända under den här perioden.Man bör göra mer när det gäller fältförsök ochtillämpad forskning. Man vet fortfarande för litet.Kunskaperna är faktiskt dåliga också bland skogsfolk.Många vet om det här, men det är också många sominte alls känner till det. De som vet bäst är de somjobbar ute i skogen. Skogsarbetarna känner till det härbättre än de i allmänhet gör som sitter vid sina skriv-bord.Jag vet att naturlig föryngring inte går att haöverallt och alltid. Men på vissa marker är den iblandett bra alternativ. t.ex. anser att maninte får övergå till för mycket naturlig föryngring. Därhar jag alltså inte motsatt uppfattning. Jag bara jäm-förde de olika planteringarna med varandra.Mitt krav kvarstår. För att kunna gå mot framtidenmed förhoppningar och med optimism bör det alltsågöras något åt detta nu.Anf. 62 Näringsminister ()Herr talman! Jo, visstgäller det att i handling visa att detta tas på allvar.Frågan är bara var tyngdpunkten skall ligga - om denskall ligga i att försöka skaffa sig en exakt uppfattningom problemets storlek eller i att försöka göra något åtproblemet. Det är vad jag hänvisar till när jag talarom framåt och bakåt. Jag menar att jag och Skogssty-relsen är överens om att man också utifrån det mate-rial som finns faktiskt kan agera. Framför allt an-kommer det på de enskilda skogsägarna att göra det.Jag är helt medveten om att de undersökningarsom har gjort inte är fullständiga ochinte ger en total bild av problemet. Men jag menar,liksom , att det ges en tillräcklig bildav problemet. Sedan får det väl ankomma på denenskilde skogsägaren att hantera sin mark och att taansvar för den egna skogen.En annan sak är att det ibland kan vara lättare förde stora skogsägarna att göra det som tar upp. Men trots allt finns det samarbetsformerbeträffande de mindre skogsägarna. Med den starktdecentraliserade organisation som harfinns faktiskt den rådgivning och den kunskap somSkogsstyrelsen kan tillhandahålla rikt representeradeute och tillgängliga också för de mindre skogsägarna.Det här med framåt och bakåt har också bäring pådet som sade här tidigare. Vad vimöjligen inte är överens om är - det är alltså inte såatt jag skulle underskatta problemets allvar eller stor-lek - i vilken utsträckning staten och Skogsstyrelsenskall åtgärda själva problemet. Jag anser att det är denenskilde skogsägaren som enligt skogsvårdslagstift-ningens intentioner skall göra det. Möjligen harMaggi och/eller enannan uppfattning där.Jo, , tack vare de utmärktahjälpmedel som tillhandahåller har jag tagitfram den interpellationsdebatt som till. Men jag ställer mig något frågande tillvad säger om halva löften somskulle ha utfärdats av i debatten ifråga men som man inte har levt upp till. Så läser jaginte vad sade i den debatten. Där talasdet bl.a. om vad som pågår. Vad är i stort sett att det som faktiskt redan pågår.Mats understryker, liksom jag gör, att viär överens om problemet. Han säger att det somRagnhild Pohanka efterlyser redan pågår.Vilka de "halva löften" är som skulle ha utställts iden debatten och som man inte skulle ha levt upp tillkan jag inte riktigt förstå.Anf. 63 ()Herr talman! Jag vet inte om vi är oense om vemdet är som skall bära ansvaret fullt ut. Självklart enskilde skogsägaren ett stort ansvar för plantma-terialet och för det sätt på vilket plantmaterialet hante-ras. Man skall ju leva upp till skogsvårdslagens krav.Nu handlar det emellertid om försyndelser be-gångna då en ny process/metod introducerades somkanske inte var värderad fullt ut när den kom till ståndoch började användas. Det är svårt att fullt ut vetavilka konsekvenserna därav kan bli.Inte heller är det så enkelt, tror jag, att utkräva an-svar i en rättslig process. Dels har preskriptionstiden imånga fall gått ut. Det här skall ju göras efter två år.Två år efter det att den här metoden introduceradesvar det ingen som hade en aning - i varje fall var detväldigt litet debatt om detta - om att det här är nå-gonting som är dåligt. Dels har tioårsfristen för deförsta planteringarna gått ut.Många gånger är det, som sagt, enskilda skogsäga-re som har agerat. Jag har bland mina papper skrivel-ser och även skriftväxling med om dehär problemen. De uppmärksammades på ett tidigtstadium. Ändå har det inte hänt något. Här tycker jagatt samhället har ett ansvar när det gäller att ge de härmänniskorna möjlighet att faktiskt få en ordentligbedömning av om det har gått fel eller inte. I så falltycker jag att samhället har ett ansvar också i frågaom att bidra till att människor kan få rättelse. Hur detskall gå till kan jag inte ge ett rakt besked om här.