prot · GI09112 · 1995-05-31 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:112Onsdagen den 31 majKl. 9.00 17.5319.00 - 19.42Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------------------1 § Meddelande om valTredje vice talmannen meddelade att torsdagenden skulle val företas av sex ledamöter jämtepersonliga suppleanter för fem av dem i styrelsen förstiftelsen § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1994/95:222 och 228 till näringsutskottet1994/95:230 till bostadsutskottet1994/95:231 till jordbruksutskottet3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återJustitietskottets betänkanden betänkande betänkanden /95:SoU21,SoU23-SoU25 och betänkanden /95:UbU16-UbU194 § Granskning av statsrådens tjänsteutövningoch regeringsärendenas handläggningRegeringens sammansättning och regeringsarbetetsorganisation m.m(avsnitt 1-8)Anf. 1 ()Herr talman! Makt korrumperar, sägs det. Detfinns mycket sanning i det uttrycket. I slutna samhäl-len är korrumperade makthavare snarare regel änundantag. Risken för upptäckt och straff minskar ju juhögre upp man kommer i hierarkin. I ett öppet sam-hälle som det svenska förhåller det sig annorlunda.Där kommer allt fuffens som makthavarna har för sigförr eller senare upp till ytan.De missförhållanden inom det statliga Vägverketsom nu kommer är ett bra exempel på detta.En öppen och effektiv granskning av makten och dessutövare är en av de viktigaste grundbultarna i ett de-mokratiskt samhälle och för en levande demokrati.Det är viktigt att makthavarna granskas kontinuerligtoch att det finns granskare som törs granska. I vårtland finns det ett ganska finmaskigt nätverk av grans-kare som oberoende av varandra har uppgiften attsyna makten och myndighetsutövningen i sömmarna.Riksrevisionsverket, revisorer och vårtunika JO-ämbete är väsentliga delar av detta nätverk.Den viktigaste förutsättningen för en effektivgranskning av makthavarana och deras ämbetsutöv-ning är dock att vi har många fria och fristående me-dier. Den i det svenska folkdjupet väl förankradeoffentlighetsprincipen i kombination med seriösaorädda och grävande journalister är den bästa garantinmot maktmissbruk. De kan vända ut och in på vadsom sker i maktens korridorer på olika nivåer.KU:s uppgift som granskare av regeringsmaktenskall inte heller undervärderas. Den utgör en viktigdel av den demokratiska kontrollen. KU:s granskningav den högsta makten har kommit attbli alltmer uppmärksammad. KU har blivit ett be-grepp hos den svenska allmänheten. Det förpliktigarnaturligtvis.När jag valdes till riksdags-ledamot och inträdde i vargranskningsbetänkandena ganska tunna. Dechargede-batterna, som de hette , var korta och intespeciellt heta. har emellertid KU:sgranskning förändrats avsevärt. Årets granskningsbe-tänkande är ett av de mest omfattande någonsin.KU:s granskningsuppgift som den kommer till ut-tryck i regeringsformen 12 kap. 1 § är dock densam-ma som förut. Utskottets uppgift är att granska stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärendenas hand-ledning. Att granska regeringens och statsrådens gö-randen och låtanden är naturligtvis mot denna bak-grund en mycket grannlaga uppgift. Det mödosammaarbete som KU lägger ner i sin årliga granskning harenligt min mening stor betydelse för allmänhetens rätttill insyn i regeringsarbetet och för den demokratiskaprocessen.Jag vill här också ta tillfället i akt och tacka vårtmycket kompetenta kansli för insatserna i åretsgranskning. Det är ingen tvekan om att en så omfat-tande granskning inte hade kunnat göras om vi intehade haft ett mycket kvalificerat kansli bakom oss.Årets betänkande innehåller 21 reservationer. Detkan verka mycket. Det förtjänar dock att framhållasatt det finns mycket av samsyn mellan riksdagsparti-erna i de konstitutionella frågorna.En väsentlig fråga i vårt granskningsarbete harvarit att undersöka hur det går med jämställdhetssträ-vandena inom . Vi kan konstatera attsituationen alltjämt är otillfredsställande när det gällerbåde personalsammansättning och lönenivåer. Vadbeträffar kansliråd har det skett en klar förbättring närdet gäller kvinnornas löner. Men när det gäller denbetydligt större gruppen kvinnliga departementssekre-terare förhåller det sig tvärtom; där har det skett enförsämring. Enligt utskottet är det angeläget att arbe-tet för jämställdhet intensifieras i dessa avseenden.KU har särskilt granskat kommittévä-sendet från jämställdhetssynpunkt. Årets genomlys-ning av situationen ger närmast en beklämmande bild.Många statsråd i den borgerliga regeringen talade vittoch brett om vikten av flera kvinnor i statliga kommit-téer utan att ha åstadkommit ett enda dyft. Vi har itidigare granskningar påtalat vikten av att andelenkvinnor bland sakkunniga och framför allt ordförandebör öka. Vi kan nu konstatera att det kvinnliga insla-get i båda dessa grupper minskat. Också sett ur pers-pektivet jämställdhet ledde alltså regering-speriod till en tillbakagång i detta avseende.Statsråd i den nuvarande regeringen håller ocksåflammande tal om jämställdhet. Utskottet utgår därförifrån att andelen kvinnor bland sakkunniga och ordfö-rande i statliga kommittéer som regeringen ensambestämmer om kommer att öka. Jag hoppas att MonaSahlin och kamraterna i hör mig när jag nusäger: Räkna med kritik från utskottet om ni inteåstadkommer ett ordentligt trendbrott i den f.d. bor-gerliga regeringens jämställdhetspolitik.I granskningsbetänkandet riktas hård kritik mot ettpar statsråd i den f.d. borgerliga regeringen. Den somtar del av utskottets redovisning kommer att finna attden kritik som riktas mot dessa statsråd är berättigad.F.d. statsminister är den som får den hår-daste kritiken. Han får kritik bl.a. därför att han på ettotillbörligt sätt försökte blanda sig i utskottetsgranskningsarbete. Jag har deltagit i KU:s arbete iungefär . har det förekommit atten statsminister eller ett statsråd på ett så flagrant sättförsökt lägga sig i arbete. Detär beklagligt att i utskottet inte hadekurage nog att som alla övriga partier i utskottet taavstånd från klumpiga handlingssätt i dethär fallet.Jag vill gärna tro att utskottets ledamöter oavsettpartifärg är besjälade av att objektivt och med beva-rad integritet syna regeringens fögderi. Det är alltjämtmitt bestående intryck från många års arbete i utskot-tet. Det finns alltid, och det måste man som KU-ledamot alltid ha klart för sig, en gräns för den poli-tiska gråzonen i granskningsarbetet som inte kanöverträdas om utskottet vill förbli trovärdigt. Enligtmin mening har KU på ett hedervärt sättklarat den gränsdragningen.Men trovärdigheten kräver också att man somgranskare har modet att kritisera egna statsråd när dehar gått för långt. Har man inte det modet, då är manen dålig granskare. Det finns exempel i årets gransk-ningsbetänkande där modet kunde ha varit störreJag tror vidare att ett par av de statsråd som harvarit föremål för KU:s granskning hade vunnit på attmedge att man borde ha handlat annorlunda än somskedde. borde t.ex. ha medgivit att brevettill KU om att ta itu med sin ordförande var ett miss-tag. Han skulle naturligtvis inte heller som statsminis-ter ha varit så slarvig som han var i sina uttalanden påborggården om svensk underrät-telseverksamhet mot på 1950-talet.Han borde likaså ha kunnat medge att brevet till BorisJeltsin naturligtvis skulle ha dragits i Utrikesnämnden.Det är min absoluta övertygelse att utskottet hadebeaktat en sådan öppenhet och uppriktighet från f.d.statsminister sida. Han, liksom alla andra,är inte ofelbar. Även en statsminister kan göra fel ochbör kunna erkänna att ett annat handlingssätt hadevarit bättre.Det kan som jag ser det inte vara en uppgift förKU i första hand att till varje pris nagla fast ett felan-de statsråd vid väggen för att vinna en och annanpolitisk poäng. Viktigare för KU är att uttala sig så igranskningsarbetet att statsråden får klart för sig vargränserna går så att begångna fel inte återupprepas.Ett sådant synsätt på granskningen förutsätter na-turligtvis också att den som blivit granskad tar till sigkritiken för framtiden och handlar därefter. Men dåkan man inte sitta i eller ochtelegrafera hem och förklara sig ofelbar och utsatt fören politisk vendetta. Då har man inte förstått gransk-ningens syfte och allvar.Ett statsråd som flagrant brustit i omdöme ellerbegått allvarliga fel med konstitutionell anknytningkan naturligtvis inte undgå kritik. Men vår uppgiftsom granskare måste ändå i första hand vara att bidratill att förbättra rutiner och praxis. Vår granskningskall i första hand tjäna ett viktigt preventivt syfte.Efter varje års granskning finns det alltid de somanser att KU:s ställningstaganden inte är invändnings-fria. Det ligger måhända i sakens natur att det är så.Jag har dock svårt att förstå att de uppgifter som ålig-ger skulle kunna utföras mindreinvändningsfritt av några andra.Till sist, herr talman, vill jag ändå slå fast att detaldrig kan vara fel att KU är kritiskt mot sig självt iden meningen att vi drar lärdom av vårt eget arbete,dvs. att vi utvärderar erfarenheterna av vårt gransk-ningsarbete i syfte att göra vårt arbete bättre och ef-fektivare. Vi har redan talat om detta och kommerinom kort att påbörja en sådan diskussion.Jag yrkar bifall till utskottets anmälan.Anf. 2 ()Herr talman! Dechargedebatterna infaller regel-bundet . Det är nu vi senaststod här och diskuterade göranden och låtanden hosden tidigare regeringen. Jag inledde den gången medatt göra några principiella anmärkningar när det gällerKU:s granskningsarbete.KU har anledning att vara kritiskt mot sig självt,sade , för att se om man kan för-bättra förhållandena eller situationen för framtiden.Det finns kanske anledning att upprepa de principiellabetänkligheter som jag gav uttryck för.Problemet är självfallet att vi i vårt granskningsar-bete befinner oss någonstans i gränslandet mellanpolitik och juridik. Situationen har sedan förra åretförändrats på så sätt, att majoritetsförhållandena nu ärandra. Med så mycket större eftertryck kan jag dåsäga att den kritik som jag förde fram ,när vi själva kunde räkna med en majoritet i kamma-ren, står sig . Därigenom borde den också fåökad tyngd.Den stora svagheten är givetvis partipolitisering-en, som vi möter . Alldeles oavsett hur viförsöker att linda in detta måste vi erkänna att detfinns en klar partipolitisering.Detta är förvisso inte någonting nytt i konstitu-tionsutskottets historia. Politiseringen av an-märkningsförfarandet började redan under ståndsriks-dagens tid. Varje form av kritik kom snart att uppfat-tas som en politisk prickning, och successivt komutskottsanmärkningarna också att mottas med alltmindre respekt.Under årens lopp har det framförts en rad olikaförslag som har syftat till att effektivisera och avpoli-tisera granskningen. Min statsvetenskaplige lärofader,, - jag erinrar om honom även -framhöll i det stora arbetet om samhälle och riksdag,som kom ut , att granskningens stora dilemmalåg i svårigheten att "hålla isär den politiska funktio-nen och den i princip opolitiska uppgiften att under-söka och redovisa allmän praxis vid handläggningenav regeringsärendena".För och de granskande riksdagspoliti-kerna måste det naturligtvis vara svårt att undvikapartipolitiska synpunkter och taktiska överväganden.Nils förslag till en avdramatiserad ochsamtidigt effektiviserad kontroll var att granskningenskulle utföras av en "ombuds-man", en hög och oväldig ämbetsman. Denne skullepå uppdrag och på utskottets vägnargranska administrativ praxis i kanslihuset, ochgranskningen skulle sedan publiceras på samma sättsom sker med JO:s ämbetsberättelse.Detta är ett förslag, som - synes det mig - liggerganska nära tanken på ett särskilt granskningsråd, somväl då skulle bestå av höga jurister, såsom har förtsfram i en tidningsartikel av och somen annan ledamot av denna kammare, , sedan har givit sitt stöd.Jag är inte säker på att det skulle lösa så mångaproblem om vi hade en om-budsman eller om vi hade ett särskilt granskningsråd.Våra utmärkta föredragande i KU klarar med glans attta fram fakta i de olika ärendena, och gör det väl såbra som någon speciell juristkommission - jag villframföra ett tack till för det mödosammaarbete som det har lagt ned och som har gjort detmöjligt för oss att över huvud taget stå här i talarsto-len . Det är dessutom ytterst sällan som mening-arna går isär när det gäller den s.k. reciten, dvs. Där brukar det råda stor enighetom vad som skall stå i betänkandet.Kanske ligger det största felet i stället i att konsti-tutionsutskottet nu känner sig nödsakat att ocksåkomma med en betygsättning, som sedan skall bliföremål för omröstning. Ingen kritik, visskritik, kan ej undgå kritik, olämpligt, etc. - det ärsådana omdömen som brukar fällas i utskottets be-dömning. Men vi kan observera att någon fast betygs-skala förvisso inte finns.Behövs den här betygsättningen över huvud taget?Det är här som partipolitiseringen sätter in och som detillfälliga majoritetsförhållandena blir avgörande förriksdagens votum.Hur röstar får inte heller några direktakonsekvenser för det f.d. eller nuvarande statsråd somblir föremål för anmärkning. Är lösningen på våraproblem kanske så enkel att böravstå från att göra en direkt bedömning och i ställetlåta de fakta som har tagits fram tala för sig själva, tillrättelse för framtiden? Detta är ju faktiskt vad somredan sker i fråga om mycket av granskningen avregeringens administrativa praxis, som ju till störredelen har avpolitiserats och som förvisso är av storbetydelse när det gäller att förbättra rutinerna förframtiden.Kanske borde också varabetydligt hårdare vid bedömningen av de anmälningarsom kommer in till utskottet. Kanske skulle vi därgemensamt försöka sovra betydligt mer än vad somnu sker.Vad beror då detta på? Ja, kanske beror det på attdet numera är många icke-KU-medlemmar somkommer med anmälningar. var det i regelenbart KU-medlemmar som förde fram anmälningartill utskottet. Det hade måhända en viss återhållandeeffekt, i varje fall när det gällde s.k. okynnesanmäl-ningar.Men all right - vi lever inte i den bästa av världar.Det här var bara ett litet bidrag till diskussionen omhur man skulle kunna lösa några av de problem somutskottet har att dras med.Låt mig nu återgå till den krassa verkligheten ochse på årets granskningsbetänkande. Det präglas för-visso av att vi just nu befinner oss i en skarv. Majori-tetsförhållandena i har förändrats, och so-cialdemokraterna utnyttjar nu gärna sin nyvunna styr-ka till att med främst kommunisters och miljöpartis-ters hjälp försöka "sätta dit" sina motståndare - ochdå främst de f.d. moderata statsråden - detta också isådana frågor där man inte lyckades under förra man-datperioden.Det har närmast varit fråga om vad man skulle kunnakarakterisera som en förföljelse av och , och jag måste säga redan nu att angrep-pen på hör till de tarvligaste som harskådats i . Här har anständighetens gränsförvisso överträtts. Det här kompletteras med påhopppå Per och , Nordbanken, statsrådensförmögenhetsförhållanden och brev tillkonstitutionsutskottet med anledning av förre KU-ordföranden agerande är gamlabekanta. Men det är ont om nytt vin i de gamla läglar-na, och i vilket fall som helst är det här vinet intesärskilt välsmakande. Det finns all anledning att påalla punkter avvisa den dåligt underbyggda kritiken.Jag vill också konstatera att två av de frågor somhar tagits upp kan sägas vara av närmast ideologiskbetydelse. Det gäller Volvo-Renault-affären där densocialdemokratiska bedömningen med så mycketpolitisk inblandning som möjligt ligger ljusår från denborgerliga uppfattningen att staten har sitt ansvarsom-råde och att det enskilda näringslivet har sitt och inte i onödan skall klampa in på det fält som detenskilda näringslivet har att förvalta. Den andra prin-cipiella frågan av större vikt gäller statsrådens förmö-genhetsförhållanden. Ifrån majoritetens sida är mantydligen beredd att helt diskriminera och diskvalifice-ra som blivande statsråd de personer som har råkatförvalta sitt pund väl och som har en förmögenhet attfalla tillbaka på.Herr talman! Jag ber att få återkomma senare tillde speciella yrkanden under de särskilda punkterna.Jag vill bara avsluta med att säga att den kritik somhar förekommit inte är särskilt väl underbyggd.Anf. 3 ()replikHerr talman! Det är litet synd att var något ojämnt. Jag tycker att den förstadelen av anförande var mycket kon-struktiv. Han ville i fortsättningen diskutera t.ex.KU:s betygsättning o.d. i betänkandet. Det fannsockså en del andra uppslag i den första delen av Bir-ger Hagårds anförande som jag tycker kan vara beak-tansvärda. Jag vill gärna säga att vi har delade me-ningar om det är så att menar att enjuristkommission eller speciellt utsedda jurister skullekunna klara uppgiften att granska regeringen på ettbättre sätt än . Det tror jag intesärskilt mycket på.Som jag sade fanns det dock en del uppslag i Bir-ger Hagårds anförande som det är värt att funderavidare på. Precis som jag sade i mitt inledningsanfö-rande kommer det också att ske.Däremot tycker jag att det var beklagligt att höraden andra delen av anförande. Pågammalt känt maner försöker han hävda att så fortman kritiserar ett borgerligt statsråd är man ute efteren politisk vendetta. Så är det naturligtvis inte. Jagtror att alla som vill ta sig den tid det tar att gå igenomkonstitutionsutskottets betänkande kommer att finnaatt den kritik som majoriteten har enat sig om mot deborgerliga statsråden verkligen är berättigad. Detfinns goda sakskäl för den kritiken.Jag tror således att när man tittar på konstitu-tionsutskottets betänkande skall man också uppmärk-samma att det inte är så som påstår attdet är Socialdemokraterna och som nui maktskiftets tidevarv försöker ta hämnd på en tidiga-re borgerlig regering. Det visar sig att i ett par väsent-liga fall är det inte bara Socialdemokraterna, som står bakom reservatio-nerna utan också och Centerpartiet.Anf. 4 () replikHerr talman! Jag tackar föratt han tydligen är seriöst beredd att diskutera deproblem som vi kan få i KU. Jag vill bara rätta honompå en punkt. Jag sade inte att en juristkommission varatt föredra. Tvärtom framhöll jag att det jobbet skötervåra utmärkta föredragande alldeles perfekt. På detområdet är vi nog ense.Det är ingen tvekan om att vi ännu inte harkommit dithän att vi kan sätta oss ovanpå och granskaneråt vad som har hänt i regeringen. Här har partipo-litiseringen tagit vid. Till skillnad från är det för mig helt uppenbart att vi, som jagsade, befinner oss i en skarv. Detta tar sig klara uttryck även i deskrivningar som har gjorts. Det finns anledning attåterkomma till detta under de olika punkter som härär uppsatta.Anf. 5 ()replikHerr talman! Jag vidhåller fortfarande att BirgerHagårds historieskrivning är fullkomligt fel när hanalltså säger att det skulle vara fråga om någon politiskvendetta från ett par partiers sida och att det nu skullefå möjlighet att påverka utskottets skrivningar. I defall där kritiken är som allra hårdast, ,är det inte bara , Socialdemokraternaoch som står bakom kritiken. Den kriti-ken står även partis tidigare rege-ringskamrater bakom. Både och Center-partiet står bakom den kritiken.En sak som jag finner vara mycket anmärknings-värd och som medförde att jag tyckte att vi har rätt attställa vissa krav även på dem som granskar, är att närdet t.ex. gällde det brev till somIngvar skrev stod BirgerHagårds parti bakom en ganska skarp skrivning. Mantyckte att det skulle dras i . När detnu gäller brevet till Jeltsin, visar det sig att BirgerHagård helt plötsligt tycker att det inte hade någondignitet alls och att det brevet över huvud taget inteskulle behöva dras i . Denna inkon-sekvens i granskningen tycker jag att ta till sig.Det är fel och en falsk historieskrivning att prataom politisk vendetta när i så väsentligaavseenden gör helt om i sitt granskningsarbete. Närman gör det, , är man en dålig granska-re. Därför hoppas jag att vi som har skyldigheten attgranska, också har den ryggrad som behövs när detfinns fog att kritisera våra egna partikamrater.Anf. 6 () replikHerr talman! I ett par fall är det riktigt att det ock-så finns andra partier än vänsterpartierna som stårbakom kritiken. Men det är ett problem fördessa partier och inte så mycket för mig eller för ossmoderater.Jag vill bara erinra om skillnaden mellan brevettill Jeltsin och till . Brevet till Sad-dam var förvisso en sensation. Det var någotnytt som inträffade. Däremot var brevet till Jeltsinbara ett led i en pågående ubåtsdialog.Anf. 7 ()Herr talman! På KU:s initiativ beslöt ihöstas att regeringen skall förse fackutskotten medinformation om EU:s blivande lagar på ett så tidigtstadium att en offentlig diskussion hinns med ochfortfarande kan påverka utvecklingen. Helst redaninnan har lämnat ett förslag börtalmannen få det för distribution till relevant fackut-skott som kan yttra sig till och därmedge denna både sakkunskap och framförhållning. Detär begripligt om det har varit svårt att klara dettauppdrag på en gång. Jag utgår från att KU i fortsätt-ningen kommer att granska de rutiner som regeringenbygger upp härför i samband med den administrativagranskningen.Herr talman! Enligt grundlagen granskar KU stats-rådens tjänsteutövning. Vi granskar inte riksdagensledamöter, talmän, generaldirektörer, tjänstemän,regeringsrådgivare eller ambassadörer. Jag tror dessvärre att mycket få människor i vårt land vet om detta.De spektakulära offentliga utfrågningarna som intres-serar massmedierna brukar regelmässigt fokuseras påpersoner som utskottet har bett komma för att belysaett statsråds tjänsteutövning. Det verkar helt felaktigtsom om det var de inbjudna personerna som sitter påde anklagades bänk. Man kan få läsa i massmediernaatt den eller den talmannen eller styrelseordförandennu skall "stå till svars för sina handlingar i KU". Detförekommer också indignerade artiklar om att KUminsann låter bli att pricka sig självt och att KU friardiverse medborgare - som alla har det gemensamt attde inte är statsråd och därmed inte föremål för KU:sgranskning.Inte ens den förre statsministern tycks vara medve-ten om vilka regler som gäller för KU, när han skriverbrev och kräver att utskottet skall granska sin egenordförande.Det här är ett enormt pedagogiskt problem, efter-som missuppfattningarna tycks så fast rotade att maninte är öppen för sakargument. Jag anser att vi i KUverkligen måste ta itu med en diskussion om hur viskall kunna göra klart för alla vilken KU:s uppgift äroch vad vi faktiskt enligt grundlagen är förhindradeatt syssla med. Det är väldigt viktigt att vi i KU tarfasta på det.Det har varit intressant att lyssna på debatten omhur vi skall granska oss själva och ta till oss kritik,men det här centrala måste vi göra klart, så att varen-da journalist, varenda medborgare i inser attvi har en viktig uppgift men att vi inte har i uppgift attgranska någon annan än statsråden.Centerpartiet kritiserar både den regering som vihar ingått i och den nuvarande på några punkter, menvi friar hellre än vi fäller. Jag tänker här göra en kortsammanfattning av inställning. För att sparatid kommer jag inte att delta i debatten kring dessaärenden. Jag kommer bara att delta i debatten omÖresundsbron och de EU-ärenden som jag själv hartagit upp.Centern anser att borde ha samrått medUtrikesnämnden innan han sände brev med anklagel-ser till president. Vare sig det handlar omminkar eller inte så bör inte ett parti skicka brev medbetydelse för landets förhållande till främmande maktutan att förankra det i riksdagen.Vi tycker vidare att den förra socialdemokratiskaregeringen har brustit i ägaransvar när det gällerNordbanken. medgav att man imp-roviserade.