prot · GJ0932 · 1995-12-06 00:00:00 — Äldre personer som har kvartill ålderspensioneringen har stora svårig-heter att få ett nytt arbete om de har blivit arbetslösa.De hamnar lätt i en situation där det enda alternativetär en ständig rundgång mellan olika arbetsmarknads-politiska åtgärder och arbetslöshetsersättning. Det ärpersoner med stor erfarenhet, som känner att de ännuvill och kan göra ännu en aktiv insats i arbetslivet.Dessa personer måste också ges den möjligheten.Den utslagning som pågår, där äldre människormed lång livserfarenhet stängs ute från arbetets ge-menskap, är en förlust för samhällsekonomin, och detär dessutom inte förenligt med arbetslinjen.Herr talman! har tidigare fattat ett be-slut om att lönebidrag kan lämnas förlångtidsarbetslösa äldre som är , men pågrund av den överbelastning av anslaget för löne-bidrag som jag tidigare nämnde har denna möjlighetännu inte kunnat prövas som en lämplig åtgärd.Därför föreslår nu utskottets majoritet att ytterliga-re överförs från arbetsmarknads-politiska åtgärder till lönebidrag och att dessa 50miljoner öronmärks för just denna grupp av äldrelångtidsarbetslösa.Jag vill påpeka för att många avdessa arbetssökande äldre har ett arbetshandikapp. Sådet är inte så långsökt att för denna grupp användajust lönebidrag, som också är avsedda för arbetshan-dikappade.Vi för alltså totalt frånarbetsmarknadspolitiska åtgärder till lönebidrag.Herr talman! Lönebidragets syfte är att ge arbets-givaren kompensation för den minskning av arbets-förmågan som orsakas av den anställdes funktions-hinder. Strävan är att var och en så långt möjligt skallingå i arbetsgemenskapen och ha en lön för vad manfaktiskt utför med de kunskaper och den förmåga somman besitter. Det är vår syn på handikappade, ElverJonsson, inte att lönebidragsanställda med sitt arbeteskall subventionera föreningslivet. Det skall finnasmedel till föreningslivet, så att man där klarar sig utansubventioner via en anställds lönebidrag.De lönebidrag som ges till föreningar och statligaarbetsgivare innebär i många fall med dagens regleren överkompensation. Den anställde kan med andraord i många fall göra en större insats än vad löne-bidragsnivån antyder. Detta är en kvarleva sedan tidenföre , då reformen om flexibla lönebidrag inför-des. blev de funktionshindrade underbeteckningen "arkivarbetare" anvisade till statligamyndigheter och organisationer som extra gratis ar-betskraft.Genom att nu efter hand justera ned denna över-kompensation frigörs ytterligare medel som gör detmöjligt att bevilja nya lönebidrag. Att vid en sådanjustering även ta hänsyn till risk för uppsägning skullebryta mot den nu gällande synen på syftet med löne-bidragsanställningar och ställa arbetsförmedlingen ien omöjlig förhandlingssituation.Mot bakgrund av det synsätt som jag nu redovisatbiträder utskottsmajoriteten regeringens förslag om attlönebidragsnivån skall förhandlas ned och motsvaraskillnaden mellan lönen och den faktiska arbetsför-mågan, dock maximalt . Undantag görs för personer medmycket grava funktionshinder. De är dessa de högalönebidragen är till för.Utskottsmajoriteten stöder också mot bakgrund avdet redan sagda regeringens förslag att särskild hän-syn inte behöver tas till risken för uppsägning närlönebidraget omförhandlas.Herr talman! Det är naturligtvis svårt att veta omde förslag som läggs fram kommer att räcka för attge tillräckligt utrymme för nyanställningar med löne-bidrag under budgetåret. Utskottet anser därför i lik-het med att regeringen bör återkomma tillriksdagen med en redogörelse för hur situationen närdet gäller lönebidragsanställningar utvecklas.Herr talman! Med detta som bakgrund vill jag idess helhet yrka bifall till hemställan i betänkandet.Anf. 145 () replikHerr talman! Det är bra att utskottet har tagit ini-tiativ till att tillföra mer medel till anslaget. finnsdet 55 800 lönebidragsplacerade. Även med dettatillskott lär det täcka bidrag för ca 50 000. Vi har13 300 arbetshandikappade som direkt kan ta arbeteoch ytterligare 23 000 som snart kan ta det. Avgångenfrån är ungefär 1 000 per år.Min fråga till är: Vad skall dessaarbetshandikappade göra? Är det förtidspensioneringvi skall vänta på? På vilket sätt kan man hantera detproblem som kvarstår, eftersom medlen de facto intekommer att räcka till?Naturligtvis är det en strävan och ett mål att bi-draget skall vara relaterat till handikappet. Så är detockså . Det skall omförhandlas . När manrehabiliteras och arbetsförmågan ökar skall bidragetminskas. Det ansvaret och för-troendet kommer inte längre att finnas kvar, utan visätter ett tak på 80 %.Detta kommer de arbetshandikappade att få betala.Det finns inget utvidgat löneansvar att utkräva av deideella organisationerna. Det finns inget näringslivsom har sagt att man tar över detta ansvar. De arbetshandikappadekommer att få betala priset för de regelförändringarsom man genomför.Anf. 146 () replikHerr talman! talar om att medleninte kommer att räcka till. Det är riktigt att det ärmånga som står och knackar på dörren och vill kom-ma in, behöver lönebidrag och är i stort behov av det.Men vi anslår ändå väldigt mycket pengar till löne-bidragen. Då gäller det att använda de medlen påbästa sätt.Ett sätt är att arbetsförmedlingarna nu måste jobbaväldigt aktivt för att förhandla ner bidragen. Det harvisat sig att det har blivit inflation i lönebidragenunder . Det handlar inte alltid om vil-ket funktionshinder man har, eller rättare att bidragettäcker det funktionshinder man har i arbetet, utan dettäcker betydligt mycket mer. Det gäller särskilt förstatsanställda och för anställda i föreningar.Vi har talat väldigt länge om föreningar. Menglöm inte att vi har många människor kvar inom destatliga institutionerna som har en väldigt hög löne-bidragsnivå trots att deras funktionshinder inte ärspeciellt stort. Det har ocksåpekat på.När det gäller omförhandlingar i föreningar, Ing-rid , har problemet varit att arbetsförmedling-en har varit tvingad att ta hänsyn till att man inte fårriskera att personen blir arbetslös. Då har föreningensagt: Vi har inte mer medel. Personen blir alltså ar-betslös, och då har man inte kunnat förhandla nerbidragen. Så ser det ut. Det är därför man aldrig harlyckats med detta. Det gäller på samma sätt inom denstatliga verksamheten. Vi har låst arbetsförmedlingar-na när det gäller omförhandlingar för dessa personersanställningar.Anf. 147 () replikHerr talman! Det är sant att vi anslår mycketpengar för att se till att arbetshandikappade skall få enplats på arbetsmarknaden. Det är bra. Vad vi harkonstaterat är att de inte räcker till.Vi har också konstaterat att de alternativ som finnsär förtidspensionering, långtidssjukskrivningar, a-kassa och passivt bidragsberoende. För mig kommerdet alltid att vara en reell ekonomisk och mänskligvinst att satsa pengar så att det finns arbetstillfällen istället för passivt bidragsberoende.När det gäller omförhandling och det hinder detjag faktiskt brukar kalla tryggheten utgör, dvs. att maninte får förhandla ner bidraget om personen riskerararbetslöshet, är det min uppfattning att den bestäm-melsen har varit av godo. Beviskraven för när männi-skor riskerar arbetslöshet är som vetväldigt höga. Man måste ha begärt förhandlingar omvarsel. Så långt har arbetsförmedlarna haft möjlighetatt driva frågan framåt.Visst är det sant att många lönebidrag är för höga.Jag deltar gärna i en process för att se till att de mins-kar. Men då måste vi först ha precis det jag talade omfrån talarstolen, nämligen ett regelsystem, ett verktygsom gör att vi inte låter de arbetshandikappade betalapriset i form av arbetslöshet och att komma ut i kylan.Vad som händer är att ni ändrar regelsystemenoch låter de arbetshandikappade betala priset. Det ärde som får stå för konsekvenserna. Ni har inga verk-tyg för att se till att näringsliv, kommuner, stat ochlandsting tar över det ansvar som ni så gärna villlägga över, vilket också jag gärna gör.Anf. 148 () replikHerr talman! efterlyser regelsystemoch verktyg. Jag tycker att vi har det. Vi använder ossav lönebidraget, och det är oerhört bra. Jag hållerfullständigt med om att det är en aktiv verksamhet ochen anställningsform som är oerhört effektiv ochmycket bra. Det blir fler och fler lönebidragsanställdaute på den öppna marknaden, inom kommuner och påannat håll.Jag har jobbat med ungdomar med handikapp. Deflesta har vi fått ut just inom den privata verksamhe-ten eller inom kommunerna. Det är där vi har möjlig-het att jobba aktivt. Men det gäller naturligtvis attanvända förhandlingstekniken och också visa på attden som har ett funktionshinder kan utföra någonting,har väldigt stor kunskap och är till nytta så att arbets-givaren är beredd att betala för den delen. Den andradelen - det man inte kan utföra - skall staten subven-tionera. Det är det verktyget vi har, och det är det viskall använda oss av.Anf. 149 SKÅNBERG (kds) replikHerr talman! Jag har kommitväldigt nära människor som har haft arbetshandikapp.Jag jobbade i en skyddad verkstad, ochunder alla år i föreningar har jag träffat på människormed olika arbetshandikapp. Jag har sett hur oerhörtviktigt det har varit för unga utvecklingsstörda att fåha sitt värde och sitt arbete att gå till. De har intekunnat prestera så hemskt många krokar på dragen.Men de har haft arbetskamrater, någon att fika ihopmed och fasta tider. Jag har sett vad föreningen ochdet kontaktnätet har betytt.Är helt klar över att nedskärning-arna nu kommer att innebära att många av dessamänniskor som vi känner för, hundratals av dem,kanske tusentals, i all synnerhet i de ideella förening-arna, kommer att få sitta hemma? De kommer att fåsitta i sitt kök och fråga om det är någon enda sombryr sig om dem. Vad har att säga tilldem?Är klar över att det inte lönar sigsamhällsekonomiskt att skicka ut dem i förtidspensio-nering och socialbidrag i stället för att låta dem arbetai en ideell förening?Vad säger om utskottsmajoritetenstext på s. 10 i betänkandet? Där står det: "I likhet medregeringen anser utskottet att en anställds arbetsför-måga i allmänhet torde förbättras över tiden. "Detta skulle alltså vara motivet till att nu sänkafrån . Har man ett sådant kraftigt handikapp somen utvecklingsstörning eller synskada skall man alltsåha ett krav på sig att man skall bli bättre och bättreunder fyraårsperioden. Vad skapar det för signaler,och vad skapar det för trygghet?Anf. 150 () replikHerr talman! Jag skall ge ett exempel. Jag taladenyligen med ordföranden i en handikapporganisationfrån mina hemtrakter. Hon påtalade att det naturligtvisblir svårt att klara ekonomin och att ha kvar de löne-bidragsanställda. Men kände hon sig klu-ven, eftersom hon tycker att det är fel att den funk-tionshindrade inte får lön efter förmåga utan subven-tionerar föreningarnas verksamhet med sin lön.Hon sade också att hennes förening nu skall an-ställa en mycket gravt flerhandikappad man som meddagens datastöd och ett symbolspråk som heter bliss -som Skånberg säkert känner till - kan utföra ettarbete för . Hon tillade dessutom att ominte de anställer de mycket gravt funktionshindradehur skall de då kunna ställa krav på att andra arbets-givare skall göra det.De lönebidrag som är på , och man kant.o.m. få , är till för dessa mycket gravthandikappade personer. Det är för de andra som inteär så gravt handikappade som vi måste sänka nivåernaför att de som står och knackar på dörren också skallkomma in. Det står ju faktiskt några utanför somockså vill komma in.Är det så att någon blir arbetslös från föreningarnamåste arbetsförmedlingen självfallet jobba aktivt fören annan placering med ett lägre lönebidrag hos enannan arbetsgivare. Det är naturligtvis nödvändigt.Det är självfallet inte meningsfullt att man blir för-tidspensionerad. Det är inte det vi verkar för.Men vi vill nu att man verkligen skall använda lö-nebidraget på det sätt som det är tänkt från början.Under har föreningarna och arbetsförmed-lingarna kunnat förhandla ner lönebidragen och an-passa sig, men det har inte gjorts.Anf. 151 SKÅNBERG (kds) replikHerr talman! Skall jag förstå svaret så att SonjaFransson inte är klar över att det beslut som vi står ibegrepp att fatta kommer att skicka handikappademänniskor in i ensamheten? Om det gäller 100, 200eller 2 000 kan vi låta vara osagt, men den här ned-skärningen innebär att de handikappade blir merhänvisade till ensamheten och passiviteten. Det är minbestämda mening. Delar inte denanalysen?Det finns ett uttryck i propositionen som lyder såhär: "Risken för uppsägning från en anställning medlönebidrag bör inte beaktas särskilt när bidraget om-förhandlas till en lägre nivå. "Jag ser det som ett mycket cyniskt uttryck. Kaninte förstå att detta är en signal som ärsom ett slag rakt i ansiktet på den handikappade?Anf. 152 () replikHerr talman! Det är just detta som jag påtalade ti-digare. Det har ju gjort att man inte har kunnat för-handla ner och kunnat använda lönebidragen på etteffektivt sätt beroende på att arbetsförmedlingen harsuttit fullständigt fastlåst. Man har sagt att personenriskerar att bli arbetslös, och då kan man inte förhand-la ner över huvud taget. Då har vi kvar de höga löne-bidragsnivåerna.Nu talar Skånberg om föreningar, men tittainom de statsanställda. Där finns det många fler. Detär färre inom föreningarna.Det är oerhört viktigt att vi nu ger arbetsförmed-lingarna möjlighet att förhandla ner lönebidragen ochatt det blir resurser till fler personer som kommer inmed lönebidrag. Vi talade om att pengarna interäcker. Då måste vi använda dem på ett bättre sätt såatt de räcker till fler och se till att detta ligger på rättnivå.Anf. 153 () replikHerr talman! har pliktskyldigt för-svarat regeringen och regelsystemet. Det är väl legi-timt utifrån hennes synpunkt. Problemet är ju att vihar fler arbetshandikappade än anslaget medger. Där-för blir det ganska poänglöst när rik-tar uppmärksamheten på att det ändå är ganska storapengar. Ja visst är det så, men det är ju inte någonnyhet att framföra här i kammaren. Vi har ju hävdatoch hållit detta anslag i helgd under många år.Grundproblemet är ju att regeringen har miss-lyckats med sin arbetsmarknadspolitik. Den massar-betslöshet som man beskyllde den förra regeringen föratt inte häva i en lågkonjunktur, har man icke kunnahäva i en högkonjunktur. Detta drabbar ju de arbets-handikappade särskilt hårt.Som jag sade i mitt inlägg, tycker jag att det är braatt arbetsmarknadsutskottet nu tar över när regeringenär passiv. Det tillförs mera pengar, och vi beställer enöversyn som skall redovisas efter nyår.Herr talman! Sedan kan jag inte undanhålla denhäpenhet jag känner när börjar talaom överkompensation. Hon upprepar det flera gångeroch talar om subventioner till föreningslivet. Det kanväl inte vara så farligt nu när socialdemokraterna medhögerstöd har minskat det. Då är väl subventioneninte särskild stark. Udden riktas mot de arbetshandi-kappade. Man har ju dessutom planer på att ge sig påden stora handikappreformen.Herr talman! Jag är bekymrad över den attitydsom regeringspropositionen ger uttryck för. Därför ärdet viktigt att justerar nu och ger ettrådrum. Det är angeläget att regeringen återkommer.Anf. 154 () replikHerr talman! säger att udden riktasmot de arbetshandikappade. Det är precis det som intesker.Vi tycker att den arbetshandikappade skall ha lönför just det man kan utföra. Det är viktigt för ens egetsjälvförtroende att man faktiskt får en lön. Jag harträffat många, bl.a. på länsarbetsnämnden där detfinns en del som är anställda med lönebidrag, som harett högt lönebidrag trots att de har ett litet funktions-hinder. De kanske haltar eller något liknande. Dekänner sig inte värda något. De känner sig utnyttjade.Detta är så tråkigt och så onödigt.Vi tycker att vi skall framhäva kunskapen, styrkanoch det friska i den som har ett arbetshandikapp.Sedan skall vi kompensera det som man inte klarar avi ett arbete. Det handlar om en människas självtillitoch självförtroende. Det är mycket viktigt.Vi skall inte överkompensera för den enskilde ar-betshandikappades skull. Det är framför allt för denpersonens skull som vi inte skall göra det. Sedanmåste vi naturligtvis använda de medel vi har på bästasätt.Anf. 155 () replikHerr talman! Jag vill ändå göra på att jag inte har hävdat polemiken motregelsystemet som det som skulle vara problemet.Problemet är att det saknas medel för ca 5 000 arbets-handikappade. Jag har varit kritisk emot att det finnsen udd riktad mot de svagaste på arbetsmarknaden.Sedan har vi varit med om att det faktiskt harkommit en innovation från socialdemokraterna. Manupprepar detta med överkompensation till de löne-bidragsanställda. Det har icke framförts här i kamma-ren förut från socialdemokratiskt håll. Det är en nyhet.Det kanske också tyvärr styrker det man kan läsamellan raderna i regeringspropositionen.Återigen. I ett misslyckat arbetsmarknadsläge - dettvingas regeringen nu konstatera - har maninte gjort särskilda insatser för dem som har det allrasvårast. Det är att beklaga. Jag hoppas att det rådrumsom nu ger kan innebära att regeringenomprövar sin hårda hållning mot de arbetshandikap-pade.Anf. 156 () replikHerr talman! Överkompensationen går inte till dearbetshandikappade - det är inte det som det handlarom - utan till arbetsgivarna. Den motiveras med inte tycker att den handikappade gör tillräckligtmycket för att få lön för det som de gör. Men det ärjust så vi inte vill att det skall vara. Vi vill att det somden arbetshandikappade kan utföra skall han ha lönför, inte subventioner.Det är precis detta som det handlar om. Det är frå-ga om den handikappades självtillit. Överkompensa-tionen ges till arbetsgivarna, och den vill de gärnabehålla, oavsett om det är fråga om föreningar ellerstatlig eller annan verksamhet. Vi måste skära i denför att det skall kunna beredas möjligheter för demsom väntar på att komma in.Som säger kommer pengarna intekommer att räcka. Men låt oss se vad pengarna räckertill när arbetsförmedlingen får möjlighet att förhandlaner överkompensationen. Om de inte räcker till, vill viatt regeringen återkommer med information till riks-dagen. Vi har gått med på motionskravom detta. Det är oerhört viktigt att vi nu följer verk-samheten och ser efter om pengarna räcker eller inte,och vi måste ge arbetsförmedlingen en chans att för-handla ned överkompensationen till arbetsgivarna.Anf. 157 ()Herr talman! I motion tog vi uppfrågan om huruvida de extraanslag som regeringenföreslår verkligen är tillräckliga. Som tidigare nämntsfinns det totalt 50 000 personer an-ställda med lönebidrag medan beräkningarna i budge-ten /96 bara ger utrymme för i genomsnitt45 000 platser. För att man skall kunna klara genom-snittet 45 000 personer skulle då i slutet av 1996endast 40 000 kunna vara lönebidragsanställda. Vibedömde att det fanns en risk att man för att dettagenomsnitt skulle kunna hållas måste införa näst intillett idiotstopp för alla nyanställningar med lönebidrag.Vi tror inte att ett sådant här stopp vore bra.Människor med lönebidrag tvingas att gå över tillandra bidragsformer inom socialförsäkringssystemet,och flera tvingas till förtidspension. Att kunna fåutföra ett arbete i samhället innebär för många enlivskvalitet. Lönebidragen gör det möjligt för arbets-handikappade både att delta i en social gemenskapoch att känna att de gör en insats.Samhällsekonomiskt är neddragningen en förlust,och det blir inte minst en förlust för de människorsom berörs av neddragningarna. efterlys-te i sin motion en analys av vilka alternativ som finnsför de lönebidragsanställda och vad de alternativen isin tur kostar för samhället.Nu har vår begäran delvis tillgodosetts, så till vidaatt anslagsramen för lönebidrag utökas med ytterliga-re . Vi tror visserligen att det är iminsta laget, men det bör ändå vara tillräckligt för attmedge en del nyanställningar . I nästa bud-get vill vi se att ett tillräckligt stort anslag beviljas.När det gäller vår begäran om en analys av alter-nativen till lönebidrag och kostnaderna för dessa utgårutskottet från att man i gör sådanabedömningar. Man anger också att frågan skulle kun-na vara en utgångspunkt för en studie, t.ex. i denarbetsgrupp inom som arbetarunder benämningen . Miljöpartietutgår ifrån att en redovisning kommer att kunna ingå iarbetsgruppens område.Vi är för vår del inte riktigt lika säkra som utskot-tet på att man verkligen gör sådana här alternativkost-nadsbedömningar inom . I varje fallhar det inte framkommit vid de kontakter som vi harhaft med handläggare på Arbetsmarknadsdepartemen-tet. Vi fick intrycket att man hade klara direk-tiv från att budgeten skulle hål-las konto för konto, utan tankar på vilka kostnadersom då uppstår på andra håll i budgeten.Herr talman! kommer att stödja reser-vationen mot en sänkning av bidragsnivån från 90 %till . Detta är en uppföljning av att vi också ivåras stödde en reservation om att inte sänka bi-dragsnivån. Jag yrkar bifall också till reservation nr 3vid betänkandet.Eftersom vi har fått gehör för vårt huvudkrav omen utökad anslagsram, yrkar jag i övrigt bifall tillutskottets förslag. Vi hoppas att man inomregeringskansliet tar fasta på vårt förslag om en ana-lys av alternativkostnaderna för andra åtgärder änlönebidrag, t.ex. i den arbetsgrupp som nämns i ut-skottets betänkande, och att den analysen sedan på etteller annat sätt ges till känna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § Barn och ungdomFöredrogsSocialutskottets betänkande 1995/96:SoU4Barn och ungdomAnf. 158 ()Herr talman! I socialutskottets betänkande nr 4 an-ser utskottsmajoriteten med anledning av motionsyr-kanden från bl.a. oss moderater att regeringen börbesluta om en bred översyn av svensk lagstiftning såatt kan införlivas i svensk lag.Vad utskottet anfört föreslås ge regeringentill känna. Jag tycker att detta är mycket glädjande.I samband med utskottsbehandlingen diskuteradestvå metoder för att åstadkomma detta. Dels kan enkonvention omarbetas - transformeras - till svenskförfattningstext i den utsträckning som redan existe-rande inhemska regler inte motsvarar konventionenskrav, dels kan konventionstexten inkorporeras i densvenska rätten, vilket innebär att det i lag föreskrivsatt den autentiska konventionstexten skall gälla somsvensk lag.Efter att ha hört i frågan harutskottsmajoriteten valt att föreslå att barnkonventio-nen införlivas genom transformeringsmetoden, trotsatt detta kommer att ta litet . Det är emeller-tid min förhoppning att, som också utskottet har ut-tryckt i sitt betänkande, regeringen kommer att arbetaskyndsamt med frågan. Det är mot bakgrund av någrauppmärksammade fall, som främst rört svensk utlän-ningslagstiftning, mycket viktigt att svensk lagstift-ning står i överensstämmelse med barnkonventionensbestämmelser och intentioner.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslagi denna del.I betänkandet behandlas ytterligare drygt ett tret-tiotal motionsyrkanden från den allmänna motionsti-den, vilka rör olika barn- och ungdomsfrågor. Detfinns mycket att säga om dem, men jag vill för tidsvinnande, herr talman - det har varit en lång dag här ikammaren, och veckan är inte slut än - nöja mig medatt yrka bifall till reservation nr 2 under mom. 4 ochtill reservation 3 under mom. 5.Anf. 159 ()Herr talman! "De som bestämmer om sådant somgäller barn ska först och främst tänka på vad som ärbarnens bästa. Bestämmarna bestämmer att barnenska ha det bra. Bestämmarna är snälla mot barn." Såtolkar sjuåriga artikel 3 i FN:s konvention ombarnens rättigheter, den artikel som handlar om attbarnets bästa alltid skall komma i främsta rummet ifrågor som rör barn. tolkning har jag hittat i enunderbar liten skrift, som heter "Barn om BarnetsRättigheter".Men "bestämmarna" är inte alltid så snälla mot barn.De bestämmer inte alltid att barnen skall ha det bra.Det har förekommit flera upprörandeoch mycket uppmärksammade fall som visar att vi iSverige inte uppfyller . Ändå varSverige en av initiativtagarna till den, och ett av deförsta länderna som ratificerade den.