prot · GI0959 · 1995-02-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:59Fredagen den 10 februariKl. 9.00 13.37Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Meddelande om plan för kammarenssammanträdenAndre vice talmannen meddelade att en ny planför kammarens sammanträden skulle utdelas underdagen.2 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1994/95:143 till socialutskottet3 § Allmänpolitisk debatt(forts. från prot. 58)Sysselsättningspolitiken m.m.Anf. 1 PER ()Fru talman! Socialdemokraterna saknar en politikför riktiga jobb. Det är dess värre den ofrånkomligaslutsatsen av regeringens politik sedan valet i höstas.Intrycket förstärks kraftigt av den diskussion om ar-betsmarknadspolitiken som regeringens budgetpro-position utlöste.Socialdemokraterna hävdar nu att de lägger omarbetsmarknadspolitiken från passiva åtgärder tillaktiva sådana. Förslag om ett riktat anställningsstödpå har varit en hu-vudingrediens i den politik som bär arbetsmarknads-minister signum.En annan grundbult har utgjorts av ett starkt sub-ventionerat stöd till naturvetarutbildning för äldre viduniversiteten. För en kostnad på mer än 3miljarder kronor skall 9 000 studerande få en avlönadutbildning av samma slag som andra studenter tvingasskuldsätta sig för att få.Om och när denna välsignelsebringande socialde-mokratiska politik genomförs kommer arbetslöshetenlikväl bara att ha sjunkit med några få procentenheter.Enligt regeringens bedömningar leder den egna poli-tiken till en arbetslöshet 1998 på nästan 10 %.Man får vara rätt generös med ordens innebörd omman, som gör, hävdar att detta äratt ta ur massarbetslösheten.Fru talman! Regeringens politik kan diskuterasutifrån två olika perspektiv:Det första handlar om själva arbetsmarknadspoli-tiken. Vad är nytt i det som regeringen vill göra?Och hur fungerar detta?Det andra, och ännu viktigare, gäller tillväxten avlångsiktigt hållbara arbeten. Kommer en sådantillväxt till stånd? Och vad skall hända med de10 % som regeringen menar alltjämt skall vara ar-betslösa 1998?Låt mig börja med arbetsmarknadspolitiken.I fråga om den allmänna inriktningen på de ar-betsmarknadspolitiska åtgärderna är regeringens talom stora nyheter illa underbyggt. Arbetslösa skall iframtiden engageras i utbildning eller beredskapsarbe-ten. A-kassa och KAS skall komplettera mer aktivainsatser. Det är inget nytt i det. Arsenalen av insatseromfattar det som står varje regering till buds.Det nya är just det riktade anställningsstödet ochden betalda naturvetarutbildningen. skall AllanLarssonska idén om s.k. arbetsföretag uppenbarligentillkomma. Samtliga dessa åtgärder har väckt mycken,och berättigad, kritik.Mot det riktade anställningsstödet har det anförtsatt det inte finns särskilt många arbetsgivare somnyanställer medarbetare bara för en lönesubventionunder ett enstaka år. Ett anställningsåtagande är störreoch mera långsiktigt än så. Däremot finns det säkertföretag som med glädje tar emot en lönesubventionför anställningar som de i alla fall hade tänkt göra.Fru talman! Vad är det för vits med ett sådantstöd?Ett kuriöst inslag i debatten om anställningsstödetär att regeringen argumenterar för att lägre kostnaderför företagen leder till en större anställningsbenägen-het. Om regeringen nu äntligen har kommit till ensådan principiell insikt frågar man sig varför sammaregering i så fall så sent som höjde skatternaför företagen med . Av dessa 35miljarder kronor i permanenta skattehöjningar villregeringen ursprungligen betala tillbaka 7 miljarderkronor under ett enstaka år. Hela denna operationskulle enligt regeringens budgetproposition skapa110 000 nya jobb. Är det då så konstigt att allt flerundrar hur regeringen egentligen tänker?Samtliga riksdagspartier har emellertid avvisatanställningsstödet i den form som regeringen ur-sprungligen tänkt sig. Det har också en bedövandeenig kritikerkår utanför gjort. Men skamden som ger sig! slängde så Miljöpar-tiet ut den så hett efterlängtade frälsarkransen. Ettnedbantat anställningsstöd skall nu ta sig genom riks-dagen, trots en fortsatt kritisk sönderskjutning avregeringens s.k. kalkyler för detta stöd.Fru talman! En schweizerost ter sig som en solidklump i jämförelse med anställningsstödet efter kriti-kernas beskjutning!Få av dessa kritiker lär vara ense med Socialde-mokraterna och om att detta nya anställ-ningsstöd i någon mening skulle vara bättre än detsom Socialdemokraterna nu övergett. De mindreföretagen anser att det över huvud taget inte kommeratt ge någon effekt. AMS tror att det blir några tusennyanställningar - att jämföra med de ursprungliga110 000 nya jobb som regeringen använde som ut-gångspunkt för bedömningarna i budgetpropositionen.Vad Socialdemokraterna och nu görär att de sätter i sjön ett arbetsmarknadsstöd imångmiljardklassen utan påvisbara effekter. Med eneffekt på 5 000 nya jobb - den högsta uppskattningsom redovisats för arbetsmarknadsutskottet - blir deten kostnad på per jobb under inneva-rande år.Vad regeringen nu tänker åstadkomma med hjälpav är bokstavligen ett penningslöserigränsande till vanvett!Möjligen bör det också påminnas om att de mil-jarder som skall fördela över hu-vud taget inte finns i regeringens budget. Pengarnaskall på något sätt uppstå av sig själva. Arbetsmark-nadsministern har en del att förklara.Lika stark verkar nu också kritiken vara mot hug-skottet om naturvetenskaplig universitetsutbildningför några få med en månadslön om . Denårliga kostnaden för detta hugskott är högre än helakostnaden för universitet.Den föreslagna utbildningen är, säger alla, avovisst värde och skulle skapa skriande orättvisormellan olika studerandekategorier. Förslaget blirknappast mer acceptabelt av att det förenas med ennedskärning av högre utbildning och forskning somsaknar motsvarighet i modern tid. Nedskärningenundergräver direkt möjligheterna att på , dåkunskaper blir det allra mest avgörande konkurren-smedlet, tillskapa nya och stabila arbetstillfällen.Vad det blir av vetingen . Den utredning som tog hand om förslagetmalde ner det till nästan ingenting. Det återstår att sevad regeringen vill göra.Lika kritisk som det finns anledning att vara närdet gäller arbetsmarknadspolitiken finns det skäl attvara när det gäller den större frågan om hur jobbegentligen skall komma till.I flera studier , senast den svensk-amerikanska analys av svensk ekonomi som och samhälle tagit initiativ till,understryks de strukturella brister som ligger bakomden höga arbetslösheten:Sverige har för få företag som växer.De privata tjänsteföretagen har för liten omfatt-ning, trots att just denna sektor har en potential attanställa flera.Skatterna på företagandet är för höga.Lönebildningen stampar ut jobb från arbetsmark-naden, vilka inte minst ungdomar behöver.Arbetsmarknaden är för stel, bl.a. till följd av enrigid arbetsrätt.Social- och arbetslöshetsförsäkringar ger intetillräckliga incitament till arbete.Utbildningen och arbetsmarknaden stödjer intevarandra växelvis.Sammantaget ger dessa iakttagelser bilden av enarbetsmarknad som inte kommer att kunna hänga mednär kraven på rörlighet ökar, inte minst till följd avden breda introduktionen av informationsteknolo-gin.På flera av dessa mera långsiktiga områden ärregeringens politik inte bara otydlig och förvir-rad utan direkt kontraproduktiv. Sedan valet i höstashar skatterna på företagande höjts, rigiditeten på ar-betsmarknaden förstärkts och de långsiktiga utbild-ningsinsatserna försvagats.Den avveckling av karensdagen i sjukvårdsför-säkringen som regeringen föreslår i budgetpropositio-nen ger felaktiga signaler i fråga om angelägenhetenav att arbeta.Nedrustningen av forskningen underminerar vårtlands långsiktiga konkurrenskraft.Den nyaktualiserade kärnkraftsavvecklingen läg-ger ytterligare sten på börda.Görs ingenting åt dessa grundläggande strukturfelpå arbetsmarknaden kommer den höga arbetslöshetenatt bestå. Att döma av vad arbetsmarknadsministernsagt och gjort i dessa hänseenden finns det knappastskäl för någon optimism.Vad som behövs är ett långsiktigt program förflera jobb uppbyggt efter följande riktlinjer:Företagen måste kunna växa och flera företagetableras, bl.a. genom att avdragsrätt för riskkapi-tal införs.Skattesystemet måste ge goda förutsättningar förarbete och företagande genom att skatterna sänks.Lönebildningen måste främja rekrytering av nyarbetskraft men också karriär och arbetsbyten.Arbetsmarknaden måste bli en verklig marknad.Dagens arbetsmarknadslagstiftning måste reforme-ras och generella möjligheter öppnas för enskildaanställningsavtal mellan företag och medarbetare.Socialförsäkringarna måste ändras så att de främ-jar arbete men också för att medge ett nödvändigtskydd när rörligheten på arbetsmarknaden tilltar.Arbetslöshetsförsäkringen skall vara allmän.Utbildningen måste vara av hög kvalitet. Den börkunna fortgå under hela yrkeslivet, bl.a. med hjälpav personliga utbildningskonton.Slutligen måste arbetsmarknadspolitikens effek-tivitet höjas, bl.a. genom sådana ersättningsregleratt ett aktivt arbetssökande främjas.Fru talman! En politik utifrån detta sjupunktspro-gram ger nya, riktiga och varaktiga jobb för Sverige.Anf. 2 ()Fru talman! Arbetslöshet är ett gissel, både fördem som är drabbade och för samhället i stort ochsamhällsekonomin. Det politiska arbetet måste därförkonsekvent inriktas på att skapa full sysselsättning.Men grunden för full sysselsättningen läggs fastinom andra politikområden än arbetsmarknadspoliti-kens. Det handlar om den ekonomiska politiken, nä-ringspolitiken, regionalpolitiken, miljöpolitiken, ut-bildningspolitiken och skattepolitiken osv. Vi måsteinom dessa områden skapa förutsättningar för enhållbar ekonomisk utveckling som leder till välståndoch arbete i hela vårt land.Skatteväxling med permanent sänkta arbetsgivar-avgifter, framför allt för de mindre företagen, somfinansieras med avgifter på miljöskadliga utsläpp ochförbrukning av ändliga naturresurser är en åtgärd somsnabbt ger nya jobb och för in miljöutveck-lingen i rätta banor.Vidare måste arbetsrätten anpassas till småföreta-gens förutsättningar. Bättre villkor för provanställ-ningar och en allmän arbetslöshetsförsäkring somundviker ständig rundgång är andra åtgärder sommåste till. Inom den s.k. gröna sektorn kan många nyajobb tillskapas.Fru talman! I budgetpropositionen blåser rege-ringen upp siffrorna vid beräkningen av hur mångasom skall komma att omfattas av de arbetsmarknads-politiska åtgärderna på ett orealistiskt sätt. Min be-dömning är att regeringen överskattar effekterna avsina förslag med i storleksordningen 200 000 perso-ner.Det är viktigt att unga människor ges goda möjlig-heter att komma in på arbetsmarknaden. Ungdom-spraktiken som infördes har räddat en hel ung-domsgeneration från passivitet och bidragsanpass-ning. Detta väl fungerande system vill nu regeringenbyta ut mot en ungdomsintroduktion. Men denna värre en utformning som innebär att väldigt fåungdomar kommer in på arbetsmarknaden via dennaåtgärd.För närvarande omfattar ungdomsintroduktioneninte mer än ungefär 1 500 ungdomar, medan mer än50 000 är engagerade i ungdomspraktik. Hur skalldessa 50 000 kunna växlas över till ungdomsintro-duktion fram till det instundande ? Låtoss i stället behålla det nuvarande systemet som vi vetfungerar bra i stället för att göra ett experiment medett nytt system som har stora utsikter att misslyckas.En annan grupp som måste ägnas särskild upp-märksamhet är de långtidsarbetslösa. Här vill vi iCentern skapa ett nytt system som kallas personligtrekryteringsstöd. Stödet som skall knytas direkt tillpersonen i fråga skall denne alltså kunna ta med sigtill sin blivande arbetsgivare. Rekryteringsstödet skallutgå så snart han eller hon harerhållit anställning med avtalsenliga villkor.Fru talman! En väldigt stor del av den politiskadebatten handlar om att fördela skuldbördan förden rådande ekonomiska och sysselsättningsmässigakrisen. Jag tycker att det är viktigare att se framåt ochdiskutera hur vi skall lösa situationen. Men jag villändå ägna bara ett par meningar åt att klarlägga his-torien.Sommaren och , i slutet av den förrasocialdemokratiska regeringsperioden, ökade arbets-lösheten med 8 000 personer och syssel-sättningen minskade med 13 000 personer per månad.Sensommaren 1994, i slutet av fyrklöverregeringensregeringsperiod, minskade antalet arbetslösa med6 000 och antalet sysselsatta ökade med13 000 per månad.Den regering som tillträdde fick taöver en ekonomi och arbetsmarknad i stark tillbaka-gång och en bank- och finanssektor med allvarligaproblem på väg mot en akut kris.Den regering som däremot tillträdde hösten 1994fick ta över en situation, där 80-talets alla följd-problem ännu inte var lösta, men där ändå företagenbörjat investera och nyanställa. Ekonomin hade återbörjat växa.I den gångna valrörelsen var arbetslöshetssituatio-nen med rätta en mycket stor fråga. Socialdemokra-terna hävdade att den dåvarande regeringen hade gettupp kampen för jobben. I stället utmålade man sigsjälva som garant för att människor skulle komma iarbete.Men valrörelsens retorik har devalverats. Re-geringen kalkylerar med att arbetslösheten kommer attligga kvar kring tioprocentsnivån i slutet av mandat-perioden. Borta är talet om en snabb halvering avarbetslösheten.När fyrklöverregeringen föreslog sänkt ersättning ia-kassan bussade Socialdemokraterna stora massor avfolk till . De eldades med tal om den för-färliga regeringen. Men sedan slog ni socialdemokra-ter tyst till reträtt och gav upp löftet om höjd ersätt-ningsnivå. föreslås dessutom en sänkning i sjuker-sättningsnivåerna.På hemmaplan i har återflöde av vattenkraftsvinsterna till de produ-cerande regionerna. Det har dess värre aldrig detsocialdemokratiska partiet ställt upp på här i riksda-gen. Även på detta område slog till reträtt före valet.Före valet sades att alla ungdomar skulle garante-ras jobb . och tre dagarefter regeringstillträdet har detta löfte förvandlats målsättning utan konkret innehåll. Ungdomar un-der skall dessutom sparkas ut ur a-kassan.Valrörelsens vackra tal om satsning på småföreta-gen för nya jobb har förvandlats till en kontraproduk-tiv återställarpolitik.Under valrörelsen åkte landoch rike runt. Retoriken flödade och beskrev allt ontsom den förra regeringen hade gjort. Arbetslöshetenberodde främst på den dåvarande arbetsmarknadsmi-nisterns genuina illvilja.Retoriken fick effekt. Särskilt i skogslänen ficksocialdemokratin ett starkt stöd i valet. Dessa väljarehar verkligen fått betalt, men kanske på ett annat sättän de hade väntat sig:Flyttlassen skall börja rulla.Resurserna till regional utveckling skärs ned.Viktiga infrastrukturprojekt som ochAtlantbanan får stryka på foten i EU-sammanhangför Öresundsbron.EU-stödet till regional utveckling och miljöstödettill jordbruket tas inte hem.Studenternas reserabattkort dras in så att den geo-grafiska närheten till högre utbildning blir än meravgörande.När jag tänker på Socialdemokraternas sysselsätt-ningspolitik sådan den beskrevs före valet och sådansom den sedan har visat sig i praktisk politik kommerjag osökt att tänka på sagan om kejsarens nya kläder.Det är nu dags att någon utropar: Se, han har ju ingakläder på sig! Och alla skall då se att arbetsmark-nadsministern och regeringen står helt nakna, dvs. heltutan förslag och idéer om hur massarbetslöshetenskall bekämpas.Avslutningsvis, fru talman, några ord om flagg-skeppet i regeringens kamp mot arbetslösheten, ny-anställningsstödet. Efter uppgörelsen med Miljöpar-tiet skall detta stöd nu kosta . EnligtAMS, som torde vara den som bäst kan bedöma effek-ten av olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder, kom-mer stödet eventuellt att ge 5 000 nya jobb.Priset blir 1 miljon per arbetstillfälle, och dettablir de i särklass dyraste jobb som någonsin har till-skapats inom arbetsmarknadspolitiken. De allra flestajobb som berörs av stödet skulle tillkomma ändå, ochbidrag skall t.o.m. utgå i efterhand till människor somredan har fått jobb i år.Den här kostnaden på 1 miljon per arbetstillfällekan t.ex. jämföras med effekten av de extra 800 mil-joner kronor som länsstyrelserna fick under föregåen-de år för småföretags- och landsbygdsutveckling.Genom det programmet skapades många nya jobb,och notan landade i detta fall på mellan 60 000 och70 per styck.Med all rätt gjorde samtliga oppositionspartier iriksdagen tummen ner för förslaget när det presente-rades. frestades dock så mycket av attäntligen få vara med och sola sig i regeringsglansenatt man övergav sin kritiska inställning till förslagetoch tycker att det är bra. Förändringarna somåstadkoms var mycket marginella, och förslaget ärfortfarande lika dåligt.Miljöpartiet sålde ut sina ambitioner om skatte-växling och gröna jobb. Som tack för att man räddadeAnders politiska liv fick man ett allergi-saneringspaket på 2 miljarder, vilket jag dess värreinte tror kommer att ge särskilt mycket effekter.Det här anställningsstödet, fru talman, har gettslitet olika namn. Först döptes det till NYS, och dettycker jag var en bra förkortning, eftersom förslagettill stora delar är nys. Sedan döpte regeringen om dettill RAS, och tolkar tydligen förkortning-en RAS som Rädda . 3 ()Fru talman! Dagens debatt har rubriken . Jag tycker att det är en missvisandeoch felaktig rubrik, eftersom det som behövs är arbe-te, arbete som man kan försörja sig på.Att knäcka arbetslösheten är den övergripandeutmaningen för oss i . Att få fler personer iarbete i privata företag, till en lön som de kan försörjasig på, det är faktiskt nyckeln till de flesta problemeni . Vi kommer inte att klara statsskulden ellerbudgetunderskottet utan många fler i arbete, vi klararinte välfärden utan den ekonomiska bas som fler iarbete ger, och vi klarar inte att lösa upp människorsvanmakt, den känsla av utanförskap som allt fler får,utan många fler i arbete.De senaste veckorna har det kommit flera bidragtill en diskussion om hur detta skall gå till. I onsdagspresenterades långtidsutredning, och någraveckor kom en skrift från SNS . I båda de härstudierna diskuteras särskilt läget på arbetsmarkna-den.Det är en formidabel uppgift att knäcka arbetslös-heten. lurade ni socialdemo-krater säkert ganska många människor att tro att detskulle räcka med att byta regering. Ni lovade att denöppna arbetslösheten skulle ner till redan1995 - det är nu det! Detta visar sig nu vara en bluff.Om man skall tro når vi inte nertill , detta berömda år.Ännu kommer enligt budgetpropositionennästan var tionde människa att gå utan jobb, att varaöppet arbetslösa eller föremål för arbetsmarknadspo-litiska åtgärder. Enligt sjunkersedan arbetslösheten mycket långsamt till ungefär7,totalt, dvs. med på tio år.Detta kallas i "den goda ut-vecklingen" - det finns också ett värre scenario, därarbetslösheten ligger kvar på . Ettsådant samhälle riskerar att bli kallt och intolerant, ettsamhälle där människor ställs mot människor, ochmånga många saknar känslan av samhällsgemenskap.Jag är, fru talman, helt övertygad om att varkenarbetsmarknadsministern eller någon annan vill ha ettsamhälle med permanent massarbetslöshet, men denviktiga frågan är faktiskt om regeringen är beredd attgöra omprövningar och att slakta ett antal heliga korför att undvika detta. Det räcker nämligen inte med atthoppas, och det räcker definitivt inte med att köravidare i samma hjulspår, med högre skatter på jobben,mer AMS-insatser, ett nytt hastigt insatt bidrag förbyggande eller ens arbetsmarknadsministerns omhul-dade RAS.Det är inte ens så att det är arbetsmarknadspoliti-ken i traditionell mening som är nyckeln till hur vi fårfler människor i arbete. I påstås dethelt frankt att åtgärdsprogram för kanske av ar-betskraften tränger undan riktiga jobb och minskarmöjligheterna att få fler i vanliga arbeten. I sticker man inte ut hakan fullt så mycket,men man säger ändå: "Utredningen bedömer arbets-marknadspolitikens effekter som tämligen osäkra. "Detta är mycket hårda ord om den svenska ekonomis-ka politikens flaggskepp, den aktiva arbetsmarknads-politiken. Effekterna är "tämligen osäkra".För säkerhets skull skall jag säga attjag inte anser att alla AMS-insatser är improduktiva,och jag vill gärna lägga till att jag inte heller anser attjobb inom den offentliga sektorn är tärande, men attsatsa på mer av detta är ingen lösning. Det sombehövs är fler arbeten i privata företag, som leder tillproduktion av varor och tjänster som säljs på enmarknad.Nyckeln till fler jobb är alltså expansion i nä-ringslivet. Det är det vi borde diskutera. För att än engång citera : "Detta ställer fråganom tillväxten på sin spets: vilka förutsättningar skamöjliggöra denna expansion i näringslivet? "Vi har i i ett ganska stort antal motio-ner beskrivit vad vi anser vara viktigast. Jag vill påståatt flertalet av våra parti- och kommittémotionerhandlar just om detta, om hur vi kan skapa förutsätt-ningar som möjliggör en så snabb expansion av nä-ringslivet att vi knäcker arbetslösheten. Det gällervåra förslag om den ekonomiska politiken i stort, fleroch växande företag, bättre konkurrens, informations-teknologi, utbildningspolitik och naturligtvis ocksåarbetsmarknadspolitiken.Det gäller också våra förslag inom socialpolitiken.För att fler människor skall våga satsa på företagandesom ger jobb, våga satsa på förändringar, krävs intebara bra villkor vad gäller exempelvis skatter ocharbetsrätt, utan enligt min mening krävs också en välfungerande välfärdspolitik vad gäller skolor, sjukvård,äldreomsorg lika väl som pålitliga trygghetssystem.Den som tar risker i ett nytt eller växande företagmåste ju veta att han eller hon får en chans till om detgår snett, och det händer ju ganska ofta. Den generellavälfärden är alltså nödvändig inte bara av sociala skälutan också med hänsyn till ekonomins funktionssätt.Det största hotet mot välfärden kommer enligt minuppfattning varken från den konservativa lilla-världen-filosofin eller från den socialdemokratiskaåterställarna mot minskad valfrihet, utan det kommerjust från regeringens oförmåga att föra en politik somger förutsättningar för fler jobb. Resultatet blir attverkligheten tvingar fram den ena nedskärningen efterden andra och att allt färre människor vågar ta risker iförändringar.Min fråga, fru talman, är egentligen mycket enkel:Vågar ni socialdemokrater tänka om, vågar ni tänkaom för att möjliggöra en kraftig expansion i näringsli-vet? Det är alldeles uppenbart att ni inte vågar stöta ermed LO och ändra arbetsrätten så att småföretagvågar anställa fler. Tydligen vågar ni inte heller utma-na fördelningsfundamentalisterna och ge skatteavdragför s.k. kapitalister som vill starta företag eller sätta inpengar i grannens nya företag. Men vågar ni ta endiskussion med AMS-etablissemanget om att detkanske inte är så att ju mer AMS-insatser desto bätt-re? Pengarna kanske gör större nytta om de användstill en sänkning av arbetsgivaravgifterna.Vågar ni medge att arbetsdelning som metod attminska arbetslösheten är fel tänkt från börja till slut?Vågar ni erkänna att låglönekonkurrens från de fornakommunistländerna ställer lönebildning och skatte-politik inför helt nya utmaningar? Vågar ni t.ex. talahögt och ljudligt om att det måste löna sig med ut-bildning för att man skall få en explosion av nya kun-skapsföretag, att det är fel att utbildningslönepremienhar sjunkit från , som den var ,till ?Fru talman! Jag är helt säker på att arbetsmark-nadsministern har hört många historier om människorsom erbjudits jobb men som inte velat ta dem utanhellre fortsatt med a-kassa. Om inte, lever han i ettglashus fjärran från verkligheten. Ingen vet naturligt-vis hur vanligt detta är. Och det anses inte passandeatt diskutera det, eftersom det är fusk. Men det ärfarligt om en sådan uppfattning breder ut sig. Jag villgärna veta vad arbetsmarknadsministern har gjort föratt motverka sådant fusk. Om han ingenting har gjort,undrar jag vad han tänker göra.För närvarande verkar mestintresserad av RAS - operation Rädda , som det numera kallas här i korridorerna. Attgöra upp med och låna 7 miljarder kro-nor för detta är faktiskt pinsamt.