prot · GI0974 · 1995-03-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:74Torsdagen den 16 marsKl. 12.00 14.37Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § AvsägelserTalmannen meddelade att följande avsägelser in-kommit:Margaretha () hade avsagt sig upp-dragen att vara ledamot i krigsdelegationen och leda-mot i den svenska delegationen till Parlamentariskaförsamlingen i konferensen om säkerhet och samarbe-te i Europa.Kammaren biföll dessa avsägelser.2 § Anmälan om kompletteringsvalTalmannen meddelade att Moderata samlingspar-tiets riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanserefter anmält ledamot i krigsdelegationen och som ledamot i den svenska delegationen i konfe-rensen om säkerhet och samarbete i Europa.Talmannen förklarade valda tillledamot i krigsdelegationenGöran Lennmarker (m)ledamot i den svenska delegationen till i konferensen om säkerhet ochsamarbete i EuropaHenrik ()3 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 10 mars.4 § Anmälan om promemoria omregeringsskiftet efter valet 1994Talmannen anmälde en från kammaren inkommenpromemoria om regeringsskiftet efter valet 1994.Promemorian läggs till handligarna och skall fogas tillriksdagens protokoll.5 § Svar på interpellation 1994/95:55 om ned-läggningar av kriminalvårdsanstalterAnf. 1 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig om jagavser att vidta några åtgärder för att förhindra denhotande nedläggningen av Hudiksvallsanläggningenoch den kapitalförstöring som detta skulle innebära,eftersom anstalten har rustats upp. Vidare harSven frågat mig om jag avser att göranågot för att motverka en centralisering inom krimi-nalvården till ett mindre antal stora anstalter. SvenBergström hänvisar till ett förslag från Kriminal-vårdsstyrelsen om nedläggning av bl.a. Hudiksvall-sanstalten.Det statsfinansiella läget är mycket allvarligt, ochregeringen har budgetproposition bl.a.föreslagit stora besparingar i de statliga myndigheter-nas anslag. Kriminalvården bör enligt propositionenunder /96 åläggas ett besparingskravpå , räknat . Tilldetta kommer också kostnader till följd av reformenom villkorlig frigivning och tidigare beslutade ratio-naliseringar på sammanlagt 79 miljoner kronor.Besparingskraven innebär att kriminalvårdenmåste se över sin verksamhet för att kunna bedömamöjligheterna till effektiviseringar. Det är i förstahand kriminalvården själv som kan och bör avgöravilka åtgärder som bör vidtas för att vården skallkunna bli mer effektiv både innehållsmässigt ochekonomiskt.Rationalisering ställer stora krav på personalensförmåga till omställning och förnyelse. Förändringar ianstalts- och häktesorganisationen innebär särskiltstora påfrestningar för personalen. Det är kriminal-vårdens uppgift att noggrant förbereda och underlättadessa förändringar.Kriminalvårdsstyrelsen har lämnat enframställning om åtgärder till regeringen med anled-ning av de föreslagna besparingskraven. Kriminal-vårdsstyrelsen föreslår bl.a. att vissa anstalter ochhäkten läggs ned. En utgångspunkt för förslagen idenna del är investeringsbehov och klientunderlag vidanstalterna. Förslagen ligger enligt Kriminalvårdssty-relsen också huvudsakligt i linje med myndighetenslångsiktiga lokalplanering, där det tas hänsyn tillverksamhetens effektivitet, kostnader och möjlighetertill flexibel användning av lokaler.Kriminalvårdsstyrelsen redovisar i sin framställ-ning även andra åtgärder som man avser att vidta.Dessa åtgärder omfattar bl.a. en översyn av administ-rationen på olika nivåer i kriminalvårdens organisa-tion. Här bör också nämnas att det av statsmakternatidigare beslutade rationaliseringsarbetet kommer attfullföljas.Det är regeringen som fattar beslut om nedlägg-ning av anstalter och häkten. Kriminalvårdsstyrelsensförslag om nedläggningar bereds nu inom Justitiede-partementet. Förslagen kommer att bedömas av rege-ringen i ett helhetsperspektiv tillsammans med andraförändringar inom kriminalvården, vilket jag tidigareredogjort för med anledning av en liknande fråga iriksdagen. I denna bedömning fäster regeringen storvikt vid uppfattning om huren effektiv kriminalvård kan bedrivas. Även eventuel-la effekter inom andra myndighetsområden kommeratt vägas in.Jag vill i detta sammanhang också nämna att re-geringen avser att vidta åtgärder för att förbättra upp-följningen av organisations- och strukturförändringarinom statsförvaltningen. Konsekvenserna av föränd-ringarna skall kunna bedömas. Uppföljningarna skallvara återkommande och kommer att redovisas förriksdagen.Rationalisering inom kriminalvården kan, utifrånde grunder som jag här har beskrivit, innebära attmindre anstalter läggs ned och att det sker en visskoncentration till större anstalter. pågår ettarbete som syftar till att dela in anstalterna i mindreenheter. Bakgrunden till detta är bl.a. att anpassningenav vårdens innehåll till de intagnas individuella behovställer ökade krav på differentiering inom anstalterna.En fördel med mindre enheter är också att man oftakan flytta intagna till en annan enhet inom anstaltenoch på så vis undvika s.k. knalltransporter, dvs. flytt-ning av den intagne till en annan anstalt efter missköt-samhet. De intagna kan då fortsätta en påbörjad be-handling eller utbildning.En organisation med mindre enheter inom en stör-re anstalt innebär enligt min mening att man för deintagna kan uppnå den mindre anstaltens fördelar,som de gemensamma resurserna vid anstal-ten kan utnyttjas effektivt.Anf. 2 ()Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret, även om det är svårt att tolka in så mycketpositivt i det hon säger.I svaret tar justitieministern bl.a. fasta på det all-varliga statsfinansiella läget. Regeringen tvingas fö-reslå stora besparingar. Jag har också i min interpel-lation berört detta att det i med ansträngdastatsfinanser och behov av åtstramningar inom olikaområden är angeläget att människor upplever att deåtgärder som vidtas är väl genomtänkta, välplaneradeoch inte slår orättvist. Då kan det allmänna krismed-vetandet fördjupas hos allmänheten och förståelseskapas även för ganska hårthänta åtgärder. Jag tyckeratt det jag tar upp i min interpellation är ett exempelpå motsatsen.Som ett resultat av den bantade budget som avise-rats för har ett antal häktenoch anstalter varslats om nedläggning. En av dessa äranstalten i . Eftersom det är mina hemtrak-ter känner jag till förhållandena rätt väl och vet litetom bakgrunden. Anstalten har genomgått enmycket omfattande upprustning. Mer är 7 miljonerkronor har satsats på att förbättra och bygga ut loka-lerna. Ett femårigt hyreskontrakt med Wasakronan,med en årshyra på ca , har just skri-vits. Miljoninvesteringarhar gjorts i nya verkstadsmaskiner. Personalen hargenomgått en omfattande utbildning för att på bästasätt kunna utföra sina uppgifter.Dessutom har det vid Hudiksvallsanstalten utveck-lats en särskild kompetens på att hjälpa och utbildafångar med dyslexi, dvs. läs- och skrivsvårigheter. Jagvar själv där för sedan och tog del avhur framgångsrik denna verksamhet är. Det har ocksåenligt bl.a. och Socialstyrelsengett omvittnat goda resultat. Därför stod glädjen högt itak på Hudiksvallsanstalten när man strax före årsskif-tet kunde återinviga anläggningen. Jag, SigridBolkéus och från var därstrax efteråt.Desto mer chockartat blev naturligtvis beskedetnågra att anstalten skulle läggas ner.Den naturliga fråga som inställer sig och som jaghoppas att kan ge något svar på i dagär: Hur kan staten använda sina pengar så lättsinnigtatt man först satsar i runda tal föratt bestämma sig för attlägga ned verksamheten? Detta rubbar ju i grundenmänniskors förtroende för statlig och samhälleligverksamhet. Det är förödande. Dessutom torde detvara kvalificerad kapitalförstöring att satsa 10 miljo-ner kronor och säga att verksam-heten skall läggas ned, flaggan halas och anläggning-en slås igen. Jag skulle önska att justitieministernkunde kommentera detta något.Mina funderingar förstärktes när jag läste tidning-en Runt i , tidningen för anställda inom krimi-nalvården. Där finns en intervju med planeringsdirek-tören . Han talar bl.a. om att det måsteskapas fler platser runt om i landet på våra kriminal-vårdsanstalter. När nu anläggningar läggs ner kundeman tro att det är behov av färre platser. Men detbehövs fler platser. Det är inte gratis att tillskapa nyaplatser, såvitt jag förstår. Dessutom gasar och bromsarman på ett ytterligt märkvärdigt sätt inom Kriminal-vårdsstyrelsen. Man försöker spara i runda tal 300miljoner kronor men satsar lika mycket påatt bygga ut på andra håll. Det är oerhört svårt för migatt få ekvationen att gå ihop. Jag skulle önska att jus-titieministern kan kommentera detta ytterligare.Det har också kommit starka reaktioner från lokalaaktörer. har reagerat, LO-sektionen har skrivit brev till justitieministern ochmånga andra funderar på hur det här kan vara möjligt.Kan det vara möjligt? Är det rimligt att göra på dethär sättet?Dessutom har både regering och riksdag sagt så långt möjligt skall undvika att skapa ytterliga-re arbetslöshet i offentlig sektor när vi vet hur arbets-marknadssituationen ser ut. Det finns inga andra jobbatt gå till för det trettiotal människor som har jobbatpå anstalten i Hudiksvall.Olika orsaker som familjeförhållanden, bindningartill villor, barn i skolan och annat gör att det ärmycket svårt att flytta på sig hur som helst. Det är interimligt att tvinga människor att flytta. Då blir det enkostnad för samhället i alla fall, vare sig den tas övera-kassan, över den kommunala socialbudgeten ellervar den tas. Därför är det ur samhällelig synpunkt enmycket dålig ekonomisk ekvation att ha en sådan härryckig planering och att ha den här kortsiktigheten iplaneringen.Dessutom är det, som jag sade tidigare, förödandeför människors förtroende för samhället och staten attpå det här sättet hantera pengar i när vi behöverskapa ökad förståelse för att vi måste försöka kommatill rätta med budgetunderskott, statsskuld och annat. sådan tid satsar samhället ena veckan 10 miljonerpå att bygga om och rusta en anstalt, utbilda personaloch köpa maskiner. säger man:Nu lägger vi ner och satsar på andra platser i landet.Detta är förödande.Jag skulle önska att justitieministern i alla fallkunde ge någon liten vink om att hon också tycker attdet här är orimligt. Jag har förstått att det är regering-en som fattar beslut om en eventuell nedläggning, ochjag hoppas att regeringen vid den prövningen kanbesinna sig och åtminstone låta anstalten vara kvarunder de som kontraktet gäller.Anf. 3 ()Fru talman! interpellation är intebara intressant för dem som berörs direkt av den avi-serade nedläggningen av Hudiksvallsanstalten. Den äri högsta grad intressant ur kriminalpolitisk synpunkt.Den aviserade nedläggningen är en följd av rege-ringens budgetproposition, som tvingar fram ned-läggningar och stoppar merparten av den tidigarebeslutade utbyggnaden.Sveriges riksdag har fattat ett principbeslut om attbeläggningen vid fängelser inte bör överstiga85 %. Bakom detta beslut ligger behovet av att kunnaplacera fängelsedömda vid lämplig anstalt utan att dedömda skall behöva köa utanför fängelseporten. Se-nast beläggningen låg inom ramen för riksdagensbeslut var /87.När den borgerliga regeringen tillträdde hösten1991 påbörjade vi en planering för utbyggnad för attnå det av angivna målet. Kraftig kritikriktades mot oss från främst socialdemokratiska riks-dagsledamöter för den höga beläggningen. Att noteraär emellertid att tidigare socialdemokratiska regering-ar hade suttit med armarna i kors medan beläggningenökade, utan att bli kritiserade, medan vi som eftersträ-vade att leva upp till de angivna målen fick ta kriti-ken.Nåväl, förändringsarbetet sattes i gång. Men nuskall det plötsligt bli stopp igen. Enligt Kriminal-vårdsstyrelsens beräkningar kommer beläggningeninnevarande budgetår att ligga på , mot 95 %förra året. Den uppåtgående trenden har alltså brutitssom en följd av det arbete som den borgerliga rege-ringen gjorde. Men de nya prognoserna från Krimi-nalvårdsstyrelsen, grundade på regeringens föreslagnabesparingar, visar att beläggningen på nytt kommeratt öka.Den som läser budgetpropositionen kan se att be-läggningsutvecklingen uppfattas som tillfredsställandeav regeringen och är ett av skälen till att besparingarkan göras, trots att beläggningen kan beräknas liggaca över den av beslutadenivån.Med anledning av detta vill jag gärna ha svar frånjustitieministern på två frågor. Den ena lyder: Kom-mer regeringen att lägga fram förslag som innebär att85-procentsregeln rivs upp? Den andra frågan är: Ärdet justitieministerns uppfattning att det saknar bety-delse för påverkansprogrammen vid våra fängelserom beläggningen ligger på eller på ?Anf. 4 Justitieminister ()Fru talman! Jag skall först svara på frågor. Av den beskrivning som görskulle man kunna få intryck av att nedläggningen avHudiksvallsanstalten var något som det harfattas beslut om . Så är det ju inte.Det finns en långsiktig planering inom kriminal-vården av både nedläggning av anstalter och nybygg-nad av anstalter liksom även av utbyggnad av befint-liga anstalter.Hudiksvallsanstalten är en anstalt som byggdes1869. Den tillhör de anstalter som det sedan längeplanerats skall bort. Den är helt enkelt för gammal.Anledningen till att det ändå har gjorts vissa investe-ringar i anstalten är att det inte hade varit möjligt attfortsätta att driva den anstalten ens under mycket korttid utan att vissa åtgärder vidtogs, bl.a. av arbetsmiljö-skäl. Denna investering gjordes trots att det redanfanns med i planeringen att anstalten skulle kommaatt läggas ner.Det som görs nu mot bakgrund av budgetproposi-tionen är att vi tidigarelägger en del av de planeradenedläggningarna och vi begränsar en del av de plane-rade utbyggnaderna. Men vi följer i alla huvuddragden långsiktiga planering som finns. Det är givetvisviktigt för kriminalvården att ha en långsiktig plane-ring och att i alla huvuddrag hålla sig till den. Det äralltså ingen kortsiktig planering som ligger till grundför förslag.Det finns ett klart behov av att bygga ut antaletfängelseplatser. För att det behovet skall gå ner behö-ver det vidtas åtgärder av olika slag, så att efterfråganpå platser minskar. Men den typen av åtgärder kaninte ge effekt på kort sikt. Det är helt klart att vi harbehov av utbyggnad av antalet fängelseplatser.Den plan som nu läggerfram för regeringens beslut innebär att antalet fängel-seplatser ökar. De ökar dock inte i den utsträckningsom tidigare planering har inneburit. Det är helt klart.Frågan om personalen är naturligtvis en mycketplågsam historia. Det är alltid olyckligt när ett 30-talpersoner, som det är fråga om i det här fallet, blir avmed sina arbeten. Men detta är också något som ingåri planen. Det var ju förutsatt att detta skulle ske. Mendet är naturligtvis alltid lika svårt när beslutet änkommer och när det drabbar de enskilda personerna.Men vi måste ha en helhetssyn på ekonomin. Detär inte möjligt att komma med de oerhört stora kravsom nu ställs på en sanering av statens finanser om viinte också tar på oss de svåra besluten, sombl.a. innebär nedläggning av fångvårdsanstalter. Detär det tuffa program som den här regeringen har att tahand om, bl.a. som en konsekvens av åtgärder somden tidigare regeringen har gjort resp. inte gjort.När det gäller fråga om riksdagensmålsättning att beläggningen inte skall överstiga 85 %vill jag säga att det är en mycket bra målsättning. Denskapades av den socialdemokratiska regeringen motbakgrund av de ambitioner som finns att säkerställakriminalvårdens möjligheter att genom differentieringi placeringen av intagna i fångvårdsanstalt tillgodoseolika behov av behandling, säkerhet och andra aspek-ter.Det här är en schablon, naturligtvis. Man vet intehur mycket utrymme man behöver för att kunna upp-fylla kraven på differentiering. Hur stort detta utrym-me behöver vara är i allra högsta grad beroende avhur kriminalvården är planerad, vilken typ av platsersom finns tillgängliga och hur man kan flytta de in-tagna mellan olika anstalter. De åtgärder vi vidtar föratt bl.a. säkerställa att de större anstalterna blir inde-lade i mindre enheter öppnar betydligt större möjlig-heter för differentiering än som fanns i det tidigarefängelsebeståndet. Det är en av orsakerna som liggerbakom det förslag som harlagt fram.Det är nämligen oerhört viktigt att det finns enmöjlighet för att kunna flyttade som är intagna i fängelse och placera dem för attuppfylla olika typer av behov. Bl.a. gäller det påver-kansprogrammen, att kunna erbjuda dem som behöverbehandling för sitt alkoholproblem i samband meddomar för rattfylleri, män som misshandlar kvinnor,personer med psykiska problem av olika slag, behovav utbildning och annat sådant. Det måste kunna till-godoses, för det är det som är kvaliteten i kriminal-vården.Det här kan uppnås på många olika sätt. Jag kanförsäkra att regeringen arbetar mycket intensivt ochhar fulla stöd i arbetet atthitta möjligheter att säkerställa höga krav på differen-tiering och möjlighet att erbjuda behandling till deintagna i fängelse, som vi tar den tungabördan att sanera statens finanser.Anf. 5 ()Fru talman! Det är en del krystade förklaringar iLaila replik, tycker jag. Vissa åtgärder varnödvändiga för att verksamheten över huvud tagetskulle kunna fortgå på Hudiksvallsanstalten, sägerhon. Därför måste man rusta den. Detta är en ned-läggning som planerats , sägerhon också.Det har funnits olika bud . Mennär man nu satsar , rustar anstaltenfrån topp till tå, skriver ett femårigt hyreskontraktmed Wasakronan kan det väl inte vara meningen en månad senare skall avisera en nedläggning. Såfår man bara inte hantera pengarna inom den statligaförvaltningen, om man skall kunna få förståelse hosmänniskor för att det är kärva ekonomiska tider.Jag undrar om inte ändå kan förståatt det i grunden skapar misstro hos människor närstatliga myndigheter hanterar pengar på det sättet. Jagtycker att det är orimligt att det kan gå till på det sät-tet. Jag är förvånad över att Kriminalvårdsstyrelsenger sådana signaler och hanterar frågorna på det härsättet.Det är möjligt att det kan bli som i andra fall somjag har fått berättat för mig. Man har lagt ner anstalteroch sedan har man åter öppnat dem. I har dettydligen gått till på det sättet. Först lade man ner,sedan öppnade man i hastigt mod senare, därföratt planeringen hade visat sig inte hålla. Om jag harförstått det rätt var det likadant i . Förstlägga ner och sedan öppna igen.Det är fullständigt orimligt att arbeta på det sättet.Det måste finnas en långsiktighet. Det måste finnas enplanering som håller . Skriver man ettfemårigt hyreskontrakt måste det ändå vara avsiktenatt lokalerna skall utnyttjas. De är inte användbara försärskilt mycket annan verksamhet än den som redanfinns där.Jag tycker nog att skall titta påärendet en gång till och fundera på om det inte frånflera synpunkter är klokt att faktiskt utnyttja det tret-tiotal platser som finns i och den välutbil-dade personalen där, som så sent som i novemberskickades på ytterligare utbildning. Man har doku-menterat ett stort kunnande t.ex. när det gäller attjobba med dyslexi, läs- och skrivsvårigheter, hosfångarna. Frågan är om man brådstörtat skall lägganed verksamhet på det här sättet.Utan tvekan är det så att ytterligare omkring 30människor i det aktuella området i norra ,som är hårt drabbat av arbetslöshet, kommer atttvingas ut på en arbetsmarknad där det inte går attutan vidare få jobb. Det är då bl.a. a-kassan eller densociala kassan som får ta fram pengarna. Det är ocksåen samhällelig kostnad.Jag hoppas att kan medverka till enomprövning av beslutet och att hon kan se till att detgår att utnyttja Hudiksvallsanstalten åtminstone underden tid som hyreskontraktet gäller. Om tre eller fyraår kan situationen återigen vara radikalt annorlunda,och då kan anstalten behövas. Det får inte bli som iUppsala och Karlskrona.Anf. 6 ()Fru talman! Osökt kom jag att tänka på något somvi har hört förr - löften som blev målsättningar.Justitieministern säger att 85-procentsbeläggningen är en bra målsättning. Vidaresäger hon, helt riktigt, att den tillkom på socialdemo-kratiskt initiativ. Men vi har sett att försö-ken att leva upp till denna målsättning inte har varitsärskilt omfattande. Parallellt med att man år från årslagit fast denna målsättning har beläggningen på våraanstalter ökat utan att några egentliga åtgärder vidta-gits - med undantag av de sänkta påföljderna förrattfyllerister , vilka naturligt-vis hade en viss effekt. Det var dock en ökning avantalet intagna.Sedan talas det om att vi klarar syftet med måletgenom att flytta över från mindre enheter till avdel-ningar på större enheter. Men här finns egentligeningen skillnad. Att man har mindre enheter på olikahåll eller att mindre avdelningar sammanslås till enstörre enhet ger inte ökade möjligheter att tillgodosede individuella behoven.Visst är det svårt, som justitieministern säger, attberäkna antalet platser för framtiden. Men det är ännusvårare att i förväg göra prognoser om vilka olikaindividuella behov av program som fängelseklienteletkommer att ha.Menar vi allvar, och det gör jag, med talet om attpå bästa möjliga sätt utnyttja den tid som de dömda ärintagna på fängelse, måste vi ha stor flexibilitet idenna verksamhet, för annars kommer det även fort-sättningsvis bara att vara tomma ord när man talar omvettiga påverksansprogram på våra fängelser - tillskada i första hand för dem som befinner sig utanförmurarna.Anf. 7 Justitieminister ()Fru talman! Jag förstår inte riktigt påstående om krystade förklaringar. Inte hellerförstår jag påståendet om olika bud om nedläggning-en.Det kan väl inte råda något tvivel om att Hudiks-vallsanstalten har ingått i den långsiktiga planeringensom en anstalt som skall läggas ner. Det är en själv-klar konsekvens av att det helt enkelt gäller en anstaltfrån 1869.Det är klart att man kan tycka att det kanske hadevarit bättre att tidigare, när beslut fattades om attrenovera kunna ha den i bruk ytterli-gare , fatta beslut om en nedläggning. Detvill jag dock inte yttra mig om, för jag är inte insatt ihur det såg ut . Men om ett dåligtbeslut fattas skall det väl inte hindraatt man rättar till det och fattar ett klokare beslut där-efter.Jag har inte, , tagit ställning tillKriminalvårdsstyrelsens fullständiga förslag till huren nedläggning/en nybyggnation skall gå till. Vi skallta ett helhetsgrepp om förslaget och se hur det slår iolika avseenden och vilka konsekvenserna blir i olikadelar av landet. Där kommer naturligtvis också bl.a.överväganden som gäller personalen och innehållet idet som bedrivs på anstalten att ha betydelse. Jag villändå understryka att utgångspunkten för regeringensbehandling av ärendet måste vara att utgå från defakta som lägger fram och debedömningar som gör. Krimi-nalvårdsstyrelsen är ju den myndighet som har debästa förutsättningarna att ha en god kunskap om allasakförhållanden och att göra den bästa bedömningen.Men regeringen måste givetvis göra en självständigbedömning.Det är riktigt, , att antalet fångar i vå-ra fängelser ökade under praktiskt taget hela 80-talet.Det är också orsaken till att den tidigare socialdemo-kratiska regeringen vidtog en rad åtgärder. Bl.a.byggdes antalet fängelseplatser ut. I den långsiktigaplanering som har funnits för fångvårdsanstalterna haren utbyggnad, ett nettotillskott, ingått. Detfortsätter vi med.Vi fortsätter också med andra typer av åtgärder.Vi inser nämligen att det behövs litet mer grundläg-gande strukturförändringar även av anstaltsbeståndet.Det är där bl.a. det här med införandet av mindreenheter inom ramen för större anstalter kommer in.Det är inte kostnadseffektivt att ha många små anstal-ter.