prot · GJ093 · 1995-10-04 00:00:00 — Däremotkommer vi inte att ge upp.Ett vanligt påstående i debatten om Folkpartietssituation är att vår tillbakagång förklaras av att libe-ralismen numera finns i många partier så att behovetav just är så stort. Om så voreskulle naturligtvis ingen vara gladare än vi.Politik är inte allt här i världen. Det finns mycketman kan ägna sig åt. är inget självända-mål. Men när vi ser oss omkring i det politiska land-skapet ser vi tyvärr inte så mycket kämpande libera-lism. Detta blir alldeles uppenbart om man ser på detval som ägde rum . De partiersom där hade hade stora framgångar representerarmycket litet av liberalt tänkande.Jag är i och för sig övertygad om att många av deväljare som har röstat på drivs av ettmycket äkta miljöengagemang som vi i Folkpartiethelt och hållet delar. Men jag är lika övertygad om attdet recept som erbjuds av det parti de röstat på inte ärbra för miljön.De två grundelementen i politik ärmotstånd mot internationell samverkan och motståndmot tillväxt. Båda de värderingarna är katastrofala förett framgångsrikt miljöarbete. Det finns inte en chansatt minska ozonhålet eller att komma ordentligt framåtmed koldioxidens klimatpåverkan om det arbetet intesker i många länder. Jag håller med att ett land kan gå en bit före. Men blir detändå omöjligt att nå verkliga resultat om vi inte harinternationell samverkan.Då svarar : Vi är inte emot samverkan- det är bara EU som vi är emot. Det saknar all tro-värdighet. Man kan kritisera EU för mycket, bristandeeffektivitet, bristande demokrati och allt möjligt. Menjämfört med allt annat internationellt samarbete liggerEU hästlängder framför andra både när det gällerdemokrati och effektivitet.När det gäller tillväxt trorjag inte att det finns något exempel på att miljön harblivit vinnare när ett land har blivit fattigare. Ni harfått för er att tillväxt måste betyda förgiftning av natu-ren eller förstöring av ändliga naturresurser. Mentillväxt är lika mycket att arbetslösa kommer i arbete,att människor tillväxer i kunskap och att människorblir mer uppfinningsrika. Utmaningen är att bejakatillväxt men vrida den i banor som är ekologiskt håll-bara.Vi har som bekant granskat ganskanoga. Jag kan försäkra att vi har upptäckt mycket fåliberala inslag. Det är opportunism och populism somligger bakom partiets framgångar. Människor skallarbeta mindre men kunna kräva fler och högre bidrag.Den politiken håller inte ihop.Socialdemokratin har naturligtvis en kontaktytamot den liberala idétraditionen. Jag har redan nämntatt man i praktisk politik sida vid sida med oss ge-nomfört en del viktiga samhällsförändringar. Men serman på dagens socialdemokrati är det inte förnyarna,de som delvis inspirerats av liberala tankar, som harvind i seglen, utan det är traditionalisterna. Trots,eller möjligen på grund av, rosornas krig verkar detockså som om särintressena har flyttat fram sina posi-tioner.Ingvar var ju väldigt ilsken på ett debatt-inlägg . I upprördheten sade han: Detfinns ingen fackföreningsrörelse i världen som har såstort politiskt inflytande som den svenska.Det var alltså inte som sade för entid sedan att facket är ett särintresse bland andra. IIngvar ilska fick vi sanningen. En annansanning är just att er bindning till facket kraftigt för-svårat samverkan mellan folkpartister och socialde-mokrater.De tre partier som vi samverkade med i rege-ringsställning har naturligt-vis en del liberala inslag. ochsmåföretagarpolitiken för att stärka marknadsekono-min hade inte varit möjliga om vi inte hade haft ensådan gemensam idégrund.Samtidigt finns det hos vart och ett av dessa trepartier inslag som gör att vi inte skulle sova riktigtlugnt om natten om det liberala standaret tagits överav något av dem. Försvaret för den generella väl-färdspolitiken, engagemanget för lika chanser ochmöjligheter för både kvinnor och män, modet att ståupp rakt och tydligt för minoriteter av olika slag närdet blåser hårt emot känner vi är sådant som vi intekan lämna till något av de andra borgerliga partierna.Jag inledde med frågeställningen hur vi skall tolkadet låga valdeltagandet i EU-valet. Jag tänkte avslutamed en annan frågeställning som är lika viktig, mensom har en helt annan och mycket ljusare bakgrund,nämligen hur vi skall tolka det första halvårets högatillväxtsiffra och vad den betyder för vår viktigasteuppgift - att pressa tillbaka arbetslösheten.Ingvar påpekade själv att det var tio årsedan vi nådde en sådan här siffra förra gången. Slut-satsen ligger ju nära till hands, nämligen att det gårbra i svensk ekonomi ett par efter stora deval-veringar. Jag noterade i replikskiftet mellan LarsTobisson och att ingen av demnämnde effekterna av de stora devalveringarna. De ärklart att även vi, som försvarar den borgerliga rege-ringen, måste erkänna att en del av uppgången motslutet av den borgerliga regeringsperioden berodde påden devalveringen.När rear sina varor får visälja väldigt mycket, och det går bra. Men redan åretefter rekordåret hade tillväxten sjunkit starkt, och1986 var den nere på nivån . Skulle det upprepaskommer att ha fastnat i massarbetslöshet ochskuldsaneringen kommer att misslyckas.Jag tror att det är fullständigt fel signaler när re-geringen börjar ifrågasätta om det behövs ytterligaretillväxtåtgärder och ytterligare besparingar. Det är attvara överoptimistisk att tro att tillväxten tuffar på påden här nivån i flera halvår till utan kraftfulla åtgär-der. Kalla mig möjligen svartmålare, men jag tyckeratt jag har en mycket god grund när jag gör det påstå-endet, både i ekonomiska historia och i vadekonomiska bedömare har sagt. Konjunkturinstitutetsbarometer i går var en varningsklocka. Där talademan om en mjuklandning. Ökningen av industripro-duktionen har redan börjat avta.Vi behöver göra allt det som vi har talat så mycketom och som möjligen antyds i regeringsförklaringen,men det finns inga konkreta förslag där. Vi måste lösariskkapitalförsörjningen för småföretagen. Då dugerdet inte med att bara göra något för småföretagen. Detstora som behöver ske på det området är ju att storfö-retagens stora vinster skall kanaliseras över till deväxande innovationsföretagen. Det sker inte om vins-terna låses in i storföretagen genom dubbelbeskatt-ningen.Småföretagen behöver en flexiblare arbetsrätt. Detfinns sannerligen inget lugnande besked till dem iregeringsförklaringen. Facken har fått vetorätt motalla förändringar.Många svenska företag väntar också på besked omenergipolitiken . Den frågan berör ju bådeden demokratifråga jag började med och i hög gradhur det skall gå med tillväxten framöver.Vi har som bekant inte sprungit benen av oss föratt få bli ett stödparti åt regeringen efter det besked vifick i regeringsfrågan . Men jag villgärna säga att vi i denna fråga känner en förpliktelsefrån linje 2-samarbetet och från energiuppgörelsen1991 att fullfölja samarbetet på en brett förankradenergipolitik. Där är den svåra uppgiften att definierahur vi skall uttolka det som linje 2 stod för. Detsom stod på affischerna och som var själva grundtan-ken var ju att kärnkraften skall avvecklas med förnuft.Vad innebär det nu?Det är ju allmänt känt att i Energikommissionenutreds nu ett slags mellanalternativ som innebär att endel kärnkraft kommer att få bli kvar efter år 2010därför att man bedömer kostnaderna i form av ökadekoldioxidutsläpp och i form av förlorade jobb förhöga för en total avveckling.I det sammanhanget måste jag fråga , om inte annat så av rena almanacksskäl, om detär så att förhandlingar med regeringen med utgångs-punkt i ett sådant alternativ måste anstå tills han haravgått som statsminister.Till sist. Konjunkturbarometern i går var i stortsett dyster när det gäller nya jobb. Den minskning avnyföretagandet som jag påpekande i vår förra debattföre sommaren har fortsatt enligt en annan undersök-ning. Det socialdemokraterna sade före valet omarbetslösheten och en ny attityd till småföretag harinte infriats. Det har naturligtvis ett nära samband.I dagens finns det inget annat sätt att klarajobben än att åstadkomma en våg av nyföretagande.Det är därför vi gick till val på en småföretagarvänligpolitik, och det är därför vi nu fullföljer den så kon-sekvent vi kan. Det är så vi tycker att politik bordebedrivas.(Applåder)Anf. 25 Statsminister () replikFru talman! Det var synd att inte till-lämpade en positiv företagarpolitik iregeringen. Då försvann ju 50 000 företag i det härlandet. Det var många arbetsplatser och mycket pro-duktion. Jag tror att många småföretagare är oerhörtbesvikna på Folkpartiet.Sedan kan jag inte undgå frestelsen att säga någotom författningsfrågan. Det vet väl , jag är för en gemensam valdag. Vi hade ettmycket högt valdeltagande, , i kommunal- ochlandstingsvalet i . har skilda valdagar.De hade ett valdeltagande på i det senastekommunalvalet . I de länder iEU där man har sina riksdagsval och EU-val samti-digt är valdeltagandet högt. Vi hamnade på drygt40 % med det isolerade valet. Det frågan tål nog attdiskuteras.Jag tycker att gör rätt i att varnaför att, när man har haft sådan devalveringar som vihar haft , det finns en risk att effek-ten klingar av och inte blir långsiktig om man inte görnågot mer. Regeringen är mycket uppmärksam pådetta. Det var därför vi i regeringsdeklarationen pre-senterade en lång rad åtgärder för att stimulera tillväx-ten och göra detta uthålligt. Jag tror att vi har godamöjligheter till det.Jag står för att den nordiska modellen gäller, LarsLeijonborg. Fackföreningsrörelsen har ett betydandeinflytande. Jag tycker att det är bra att löntagarna iSverige inte bara behöver löneförhandla utan ävenkan diskutera med de demokratiska systemets främstaföreträdare.Jag undrar hur de TCO-are som hörde mycket antifackliga inlägg här upplevde det,när många av dem dessutom är ute i en svår strid försina medlemmar. Jag skäms inte för att jag är förfacklig och politisk samverkan. Men jag säger somstatsminister också ifrån när jag anser att det är politi-kerna, och regeringen som har ett ansvar.Facket företräder sina medlemmar. Vi i denna kam-mare företräder hela svenska folket. Det har jag ingensvårighet att göra skillnad mellan.Arbetet med energifrågorna kommer att bedrivashelt oberoende av statsministerskifte och partile-darskifte. Däremot vill jag göra följande reflexion.Det är ganska fantastiskt att en partiföreträdareanvänder en så stor del av en TV-sänd debatt i riksda-gen för att motivera att det egna partiet över huvudtaget behövs.Visst diskuteras det inom socialdemokratin. Justnu diskuteras det oerhört mycket. Vi brukar säga attdet är högt i tak. Det är ibland t.o.m. lika högt som ikyrkan eller ännu högre. Och ibland gör vi kanske ettoch annat självmål. Men, , det finnsnågot som är mycket värre, nämligen när det blir tystom ett parti, när journalisterna inte kommer till press-konferenserna och när ingen bryr sig. Det är detta somär bekymret för Folkpartiet.Jag läste i går artikel på DN:sledarsida. Han skrev följande ganska kloka ord:"ALLA DISKUTERAR nu ?socialdemokratinskris´. Men den borgerliga krisen är faktiskt inte mind-re. Och den socialdemokratiska vore långt mindreallvarlig till sina verkningar om den inte var förenadmed ett liberalt sammanbrott och en opposition utanförmåga. "Det är stenhårda ord från landets största liberalatidning med en liberal ledarskribent - ett liberaltsammanbrott och en opposition utan förmåga.Anf. 26 () replikFru talman! Jag har uppfattningen att det knappastfinns någon viktigare fråga att diskutera än hur libera-la idéer skall bli starkare i det här samhället. Det anserjag var ett mycket välmotiverat avsnitt i mitt anföran-de.Det var en intressant inblick som vi fick i social-demokratins inre värld. Vi förstår nu att skälet till denvendetta som pågår är att man vill har fler journa-lister på sina presskonferenser. Och det tycks ju halyckats så här långt.Ingvar har väl möjligen skrivit sin sistaregeringsförklaring. Men jag skulle ändå vilja ge ettgott råd både till efterträdaren och till det gäller hans inblandning i andra politiska do-kument framöver.Om man talar om samförstånd bör man vid ut-formningen av dokument skilja mellan politiska do-kument och debatthandledningar till Bommersvik.Det är möjligt att verklighetsbilden av att borgarnasatt och körde landet i botten och att socialde-mokratin sedan kom och löste alla problem går hempå Bommersvik. Men i ett seriöst sammanhang ingen trovärdighet. Dessutom blir den ganskaprovocerande för dem som upplever att de jobbar isitt anletes svett för att hantera precis samma utma-ningar som socialdemokratin nu har hanterat.Apropå påståendet att det behövs en slav på trium-fvagnen som säger att allt inte är frid och fröjd, påpe-kades det i att hyllades i svensk och utländsk affärspress underåren 1986-1987, men då, , varSverige i rask takt på väg mot finanskraschen. Det ärdärför som jag verkligen vill inskärpa att den efter-vård som de socialdemokratiska regeringarna på1980-talet totalt misskötte inte får misskötas den härgången, dvs. eftervården till devalveringen. Min be-dömning är att ni, genom den attityd som ni nu strålarut, dvs. att alla problem är lösta, är på god väg attmisslyckas i eftervården.Anf. 27 Statsminister () replikFru talman! På en punkt skall jag kor-rigera . Vi anser definitivt inte att allaproblem är lösta. Den allra största och svåraste upp-giften, nämligen att minska arbetslösheten till mervanliga svenska nivåer, återstår. Jag sade redan ivalrörelsen att inget annat land före oss har klarat detnär arbetslösheten har blivit så hög. Det kommer attblir ett fruktansvärt tungt och svårt men viktigt arbeteatt pressa ned arbetslösheten tiondel för tiondel.Jag vill återigen understryka att jag delar LarsLeijonborgs uppfattning när det gäller att se upp medriskerna för att man så att säga lägger av politiken ioch med att den här första viktiga uppgången i eko-nomin har skett. Den är en nödvändig förutsättning.Men den måste följas av en lång rad ytterligare åtgär-der. Jag presenterade områdena i går. Och vi kommerunder det närmaste året, , att läggafram förslag efter förslag som handlar om utbildning,kompetenshöjning, forskning, arbetsmarknadspolitik,miljöpolitik, energipolitik, osv.Det kan bli för mycket journalister också. Jag komknappt ut från . Då tyckerman att lagom är bäst. Men eftersom jag också harvarit i situationer då vi inte har haft ett övermått avjournalister på våra presskonferenser, vidhåller jag attdet är värre än när man har en livlig debatt och detstormar litet grand i partiet.När det gäller samförstånd tycker jag att vi har vi-sat att vi klarar den uppgiften ganska bra. Tillsam-mans med har vi, som , samarbetat om en stor skattereform. Påsenare tid har vi samarbetat med på ettutomordentligt konstruktivt sätt. Det handlade ändåom att vi skulle gjuta ihop åsikter från oss tidigaresom oppositionsparti med ett tidigare regeringsparti.Det var möjligt på grund av att vi hade respekt förvåra något olika utgångslägen och därifrån försöktediskutera oss fram till en gemensam lösning. Det trorjag faktiskt har varit utomordentligt bra för landet.Räntan är lägre, ,än när vi träffade den överenskommelsen. Det betyderoerhört mycket för dem som har lån på sina hus. Detinnebär kraftigt sänkta kostnader. För landet innebärdet enorma besparingar. För företagen som lånar ärdetta skillnaden mellan att göra en investering eller attinte göra den.Jag skulle egentligen vilja avsluta det här inläggetmed en fråga till ledare, av praktiska skäl är det inte möjligt. Därför rik-tar jag den till . Efter att hasamarbetat och diskuterat med , tyckte jagatt jag hade en ganska klar uppfattning om var Folk-partiet stod, nämligen på vänsterkanten inom borger-ligheten med socialliberala ambitioner. Men vetjag inte längre var står. Jag vet inte ens varFolkpartiet står i en sådan grundläggande fråga somsäkerhetspolitiken. Är för ett medlemskapi NATO eller vill man inte vara med i NATO? Jag harupplevt mycket oklara signaler när det gäller FN ochFN:s aktiviteter i det tidigare . Jag har hörtLars vara på väg att döma ut Förentanationerna och möjligheter attagera . Och inte minst när det gäller densociala politiken tycker jag att det råder stor oklarhet.Inom trafiken kan det vara fullständigt katastrofalt omman inte vet om man är till höger eller vänster. Menäven inom politiken kan det bli ganska förvirrande,. 28 () replikFru talman! När det gäller journalister kan vi ivarje fall enas om fördelningspolitiken. Jag tror att detvore bra om vi kunde dela det journalistiska intressetjämnt oss emellan. Det skulle säkert båda partiernavinna på.Jag är nästan förvånad över att tarupp säkerhetspolitiken. Jag såg efterMallorcamötet säga att hans vision är en situation därdemokratiska länder kan skära ner sitt försvar genomsamverkan. Men det är ju precis det som velat att vi i skall diskutera. Vad händerom vi får en situation med en utvidgadförsvarssamverkan i där kanske t.o.m. Ryss-land på ett eller annat sätt ordentligt har inlemmats iett säkerhetspolitiskt samarbete? Då fördömdes detdebattinlägget som på något sätt nationellt oansvarigt.Apropå FN: FN:s generalsekreterare har skrivit till och sagt:Vi klarar inte upp situationen i Exjugoslavien. NATOfår ta över.Nu skall delta i den operationen. Jag för-står nästan inte hur försvarsministern kan sitta kvar såsom han har fördömt tanken på en samverkan mellanSverige och NATO. När flygvapenchefen villeförbereda oss inom PFF:s ram för ett samarbete mel-lan det svenska flygvapnet och NATO fick han tvär-stopp. Det har vi KU-anmält. verkar påstå att FN skulle ha lyckats i Jugoslavien.Jag har i en diskussion med sagtatt FN är bankrutt, och jag står för det uttalandet. Jagtror att jag har stöd av de allra flesta bedömare när detgäller FN:s situation. FN:s jubileumsår hade intekunnat gå sämre än det gjort. Det beror på att med-lemsstaterna har svikit FN. Det tragiska är att blandde medlemsstater som har svikit finns också Sverige.Anf. 29 () replikFru talman! Jag måste rätta till när det gäller en,som jag tror, missuppfattning hos sade: vill att människor skall arbe-ta mindre och få mera bidrag. Men det är precis tvärt-om. Vi tycker att människor skall arbeta mera, så inte är tvungen att få så mycket bidrag. Dethandlar om mycket enkel matematik: Det är bättre attfler människor jobbar än att få människorjobbar plus en massa övertid, medanresten är arbetslösa. Det är alltså mycket enkel mate-matik. Jag hoppas att vi kan vara överens om det.Anf. 30 () replikFru talman! Ofta när talar omdetta säger hon att det är enkelt. Då kan man alltidmisstänka att det är någonting som ändå är ganskasvårbegripligt. I det här fallet är det just så.Det enkla är nämligen att om svenska folket skalljobba sex i stället kommerSverige att bli fattigare. Så är det. Det går inte attpåstå någonting annat.Anf. 31 () replikFru talman! Om det skulle vara på det sättet måsteLars utgå från att arbetslösheten är gratis.Men det kostar på att vara arbetslös. Det kostar sam-hället att betala ut bidrag till arbetslösa vare sig detgäller a-kassa eller det gäller att dessutom fylla uppmed socialbidrag, eftersom a-kassan inte räcker. Det kostar oss skattebetalare, både dig ochmig.Det måste självklart vara bättre att människor ar-betar och utför nyttiga arbeten - det finns ju en mängdsådana - i stället för att passivt sitta hemma och gå påa-kassa eller socialbidrag. Jag tycker att detta är en-kelt.Jag tror att ni i gör fel där. Ni försvårarså väldigt. Det enkla är faktiskt mycket bra. Det ärdessutom lätt att genomföra det enkla, och det är inteså dumt när man jobbar inom politiken.Anf. 32 () replikFru talman! Det kostar om folk skall gå hem videftermiddagskaffet och ändå få fullt betalt. Arbetslös-heten kostar också. Det är därför som vi aldrig får geupp i den kampen. Vad ni har gjort är att ni har börjatdela på de jobb som finns i stället för att vara offensi-va när det gäller att skapa nya jobb.Anf. 33 ()replikFru talman! I min ungdom hade jag en känsla avatt var ett parti som värnade internationellsolidaritet. är , det har jag upp-täckt, det mest marknadsliberala partiet, i alla fall isvensk politik. Ni tycks inte bry er om någontingannat än ekonomisk tillväxt, utan någon som helsthänsyn till vare sig miljö eller internationell solidari-tet.Lars undrade över tillväxtbegreppet.Jag tror att det behövs en kurs hos en naturekonom.Då skulle kanske lättare förstå situa-tionen i världen . Naturresurserna är ju begrän-sade. av jordens resurser används av avvärldens befolkning, nämligen av oss i den rika delen.Det kallar jag inte för en hållbar utveckling. Det är istället en katastrof för kommande generationer. Där-för måste vi se till att vi får ett kretsloppssamhällesom är hållbart på lång sikt.Detta ger i och för sig ekonomisk tillväxt, meninte inom de traditionella ekonomiska tillväxtgrenarnautan inom de grenar som är hållbara på lång sikt. Detkan vara återvinning och återanvändning men ocksåkultur, vård och omsorg samt andra delar som faktisktryms inom hållbar utveckling.När det gäller EU-perspektivet och internationelltsamarbete kan jag bara säga att vi är för ett interna-tionellt samarbete. Om inte har för-stått det har han nog inte läst någon skrift från Miljö-partiet de gröna. Vi kom till just därför att vi menadeatt det är viktigt att värna det internationella samarbe-tet och den enda jord vi har att leva på. Därför är viför ett internationellt samarbete, men vi ser inte EU-konceptet som lösningen på detta. EU är nämligen enbromskloss när det gäller miljöfrågorna.Flera av EU:s länder är totalt emot miljöförbätt-ringar. Hitintills har vi bara fått tillfälliga undantagför de krav på bättre regler som vi tidigare haft i Sve-rige. Då sades det att EU skulle hinna i kapp oss.Pyttsan! EU har inte hunnit i kapp oss. Vi riskerar atttappa de undantag som vi har, och det skullefaktiskt vara ett stort bakslag på miljöområdet.Jag minns debatt här i kammaren. Dåträffade och Socialdemokraterna en skat-teuppgörelse. Den byggde faktiskt på tillväxt. Ni sadeatt ni kunde sänka skatten därför att folk skulle jobbamera och vi därmed skulle få in pengar. Men jagtycker att ni i de här båda partierna behöver tänka erför när ni kritiserar varandra utifrån den ekonomiskasituationen i . En hel del bygger ju på denskatteuppgörelse som ni tillsammans träffade.Anf. 34 () replikFru talman! Jag behöver inte orda särskilt mycketom tillväxten, eftersom härsade att vi är överens. Det går att åstadkomma tillväxtinom ekologiska ramar. Låt oss då arbeta för det! Nihar dock alltför ofta motsatt er alla åtgärder i riktningmot tillväxt. Tyvärr har ni också i praktiken motarbe-tat internationell samverkan för miljön och därmedvisat att ni inte har förstått att man inte kan hanteramiljöproblem utan internationell samverkan.Anf. 35 ()replikFru talman! I fråga om ekologiska ramar tror jagatt vi skiljer oss åt. Det finns en hel del folkpartiför-slag som jag inte kan se ryms inom de ekologiskaramarna när det gäller tillväxt.Vi är för internationellt samarbete. Där det går attsamarbeta för att stärka miljöfrågorna och värna deninternationella solidariteten finns den gröna rörelsenmed, och där jobbar vi. Vi är helt överens om att dethär är viktigt, men kom inte och säg att vi inte är förden internationella solidariteten!Anf. 36 () replikFru talman! Nej, i ord, men varje gång det prövas ipraktiken är ni emot.När det gäller ekologisk tillväxt har vi t.ex. före-slagit att skatteväxlingen skall vridas mot tjänstesek-torn. Det är just ett exempel på ett område där tillväx-ten har bra miljöeffekter.Anf. 37 ()Fru talman! Jag vill som utgångspunkt för mitt an-förande ta det glapp som finns mellan det som oftasägs från talarstolarna och det som det talas om vidköksborden. Det finns ett glapp mellan det som ärmånga människors vardag och det som beskrivs frånden här talarstolen och det som också beskrevs i denregeringsförklaring som läste upp .