prot · GI09115 · 1995-06-07 00:00:00 — Men det är ändå attta till en viss överdrift att påstå att dessa 30 kvinnligaprofessurer skulle få en sådan effekt att de redan ut-nämnda professorernas världsbild skulle falla sam-man. Förslaget går ju ut på att de kvinnor som ärförklarade som professorskompetenta skulle särbe-handlas positivt för en gångs skull.Av nuvarande antalet manliga professorer kan viförstå att det har varit en merit att vara man.Männen har alltså tidigare särbehandlats positivt. Mende känner sig inte mindre kompetenta för det. Och detär de inte heller. Män ser män. Män känner män. Mänhar satt upp kvalifikationerna, och därför har mänpositivt särbehandlats.År 1993 fanns det 521 professorer i medicin. Avdessa var kvinnor. Det fanns 502 professorer iteknik. Av dessa var kvinnor. Det fanns 284professorer i naturvetenskap, av dessa var kvin-nor. Det var 240 professorer i samhällskunskap, avdessa var kvinnor. I humaniora och tekno-logi fanns det 173 professorer, där var det kvin-nor.Sedan 1990 har det tyvärr inte hänt ett enda dugg.Det är plus minus noll på de allra flesta områdena.Kvinnorna har ökat inom samhällsvetenskapmen har i gengäld minskat i humaniora ochteknologi. Så vi kan inte med tidens hjälp få någonändring av den här snedfördelningen.Vi måste visa att vi vill någonting med jämställd-heten, och då kan detta vara ett sätt att få in flerkvinnliga professorer. Men det finns också mångaandra mycket bra förslag i betänkandet.Jag vill avsluta med att säga att jag inte tycker,som några har påpekat här, att positiv särbehandlingskulle försämra i det här fallet. För den främjar rättvi-san och den främjar och förbättrar kvaliteten. Dågagnar den jämställdheten, samhället och framtiden.Anf. 188 ()Herr talman! Dagens debatt är en mycket viktigdebatt, tycker jag. Den berör delvis själva nyckeln tilljämställdhet i samhället, dvs. jämställdheten i skolan.Jag vill börja med att konstatera att det är ettmycket bra betänkande som vi diskuterar . Detlyfter upp jämställdhetsfrågorna i det obligatoriskaskolväsendet och gör dem till ett prioriterat område.Det ger en plattform till att börja hantera både pojkaroch flickor utifrån deras egna förutsättningar i inlär-ningssituationen.Själva insikten om att eleven skall bemötas utifrånsina förutsättningar och att de här förutsättningarnafaktiskt skiljer sig åt mellan olika individer och mel-lan könen tycker jag är ett mycket stort steg framåt.Det är i det perspektivet nästan tråkigt att den allmän-na debatten och det allmänna intresset har koncentre-rats till en del i betänkandet, nämligen satsningen påatt utöka antalet kvinnliga professorer. Det är i sig enmycket riktig satsning, och står heltbakom den, men inte desto mindre utgör den bara endel av betänkandet. Jag tänker därför koncentrera migpå de andra delarna, de som berör det obligatoriskaskolväsendet.I dag har vi alla en bred och djup kunskap om attflickors situation i klassrummet skiljer sig mycketstarkt från pojkarnas. Vi vet att pojkarna får dubbelteller nästintill dubbelt så mycket av lärarnas tid. Vivet att pojkar som kollektiv dominerar i klassrummet.De hörs och de syns. Medan flickorna som kollektivär tystare. De får mindre av lärarnas tid. De får läro-medel som redovisar männens värld, de får männenshistoria och utveckling att identifiera sig med.Så danas flickorna i all tysthet till underordning,medan pojkarna synliggörs och bekräftas. Otaligaforskningsrapporter publicerade pekar alla på samma sak. Skolan arbe-tar med en pedagogik som bäst passar pojkar,med läromedel som främst riktar sig till pojkar ochmed lärare som vänder sig till pojkar. Detta är veder-lagt och känt sedan lång tid.När det gäller valet av utbildningslinje har vi ock-så kunskap om att skolan ärstarkt könssegregerad. Flickor väljer de humanistiskaoch sociala linjerna på gymnasiet och pojkarna detekniska. Inom de yrkesinriktade programmen ärkönsuppdelningen närmast total. Inom programmenskogsbruk, värme och ventilation är andelen flickorlägre än en halv procent.I dag befäster alltså och förstärker skolan denkönssegregerade arbetsmarknaden genom att redanfrån början lotsa flickor till en typ av utbildning ochpojkar till en annan. För det är väl ingen somtror att flickor skulle födas som mer lämpade att vår-da, medan pojkar föds som mer lämpade att arbetamed tekniken. Det synsättet hoppas jag att vi alla harlämnat bakom oss.Det handlar alltså om vad vi stimuleras till och hurvi stimuleras när våra intresseområden växer fram.Där är den svenska skolan nyckeln till att bryta ettkönsuppdelat arbetsliv.I mer än 20 år har de skilda villkoren för pojkaroch flickor i utbildningssystemet faktiskt varit kända.Fortfarande har man kvar samma mönster. Mycketlitet har hänt. Det är alltså dags att vi prioriterar denhär frågan. Vi kan inte fortsätta att utbilda halva Sve-riges befolkning till en alltmer avsmalnande arbets-marknad och den andra halvan till en annan arbets-marknad. Det enda sorteringsinstrument vi verkar haär könet.Det är alltså dags att bryta den här underordning-en. Då är det trevligt att läsa det betänkande som ärföremål för den här debatten. Man pekar på allt dettaoch säger att jämställdheten skall lyftas fram som enpedagogisk fråga. Man konstaterar att jämställdhets-frågan inte är en attitydfråga - det är en kunskapsfrå-ga. Jag delar den uppfattning som man skisserar ibetänkandet.Innehållet är alltså bra, analysen är bra och försla-gen är bra. Problemet gäller bara hur och i vilken taktvi kan få genomslag för förslagen i betänkandet.Här har kommunerna ett stort ansvar. Det pekarman på i texten. Skall betänkandets alla goda förslagoch påpekanden få genomslag i verkligheten krävsinte att bara vi här i rummet är eniga utan att allakommunalpolitiker tar till sig det här betänkandet ochatt man faktiskt avsätter resurser så att skolans perso-nal får praktisk möjlighet att arbeta i enlighet medbetänkandet. Det är där min oro finns.Det krävs nya läromedel. Det står en majoritet iden här kammaren bakom. Då krävs det utbildning avlärarna i ny pedagogik. Det krävs fortbildningsresur-ser och medel. Det här gäller inte bara dem som skallgå en ny lärarutbildning, utan det gäller alla dem somfinns i skolan . Det står vi alla bakom som sägeratt vi stödjer betänkandet.Det handlar också om den massiva satsningen påläromedel, den nya pedagogiken och fortbildningen.Det gäller kommunernas resurser. Sker inte allt dettaoch om man inte följer upp det på nivå,blir lagändringen bara ytterligare en politisk pamflettpå jämställdhetens altare - det altare som samtligapolitiska partier säger sig tillbedja. eller aldrigföljer man upp sina radikala åsikter med medel för attförslagen skall kunna genomföras. Detta betänkandeförpliktar.Jag tycker att detta betänkande delvis har illustre-rat det här. Samtliga partier står bakom förslagen omatt skolan skall främja jämställdheten i skolan, och detär bra. Inget parti har lämnat något särskilt yttrandeeller någon motivreservation när det gäller betänkan-dets text eller analys, och det är bra. Men det innebärockså att ni har pekat på behoven. Det här kräverkommunala resurser.I det perspektivet tycker jag att det är tråkigt atttvingas konstatera att är det enda partisom i andra sammanhang har motsatt sig de bespa-ringar och de neddragningar som har riktatmot kommunerna. Vi vill i stället tillföra ytterligaremedel till den kommunala sektorn.Vän av ordning kan då säga att det kanske inte ba-ra gäller pengar till kommunerna. Nej, det kan såvara. Men om det här skall bli verklighet krävs an-tingen mera resurser till kommunerna för att sjösättadet hela eller omprioritering i kommunerna. Det ärsamma kommuner där har kommunal-politiker och där alla övriga partier har kommunal-politiker.Jag skall inte uppta kammarens tid ytterligare iden här frågan. Jag har valt att lyfta fram även dettaperspektiv på det här betänkandet. Det gläder migoch, vad jag har förstått av den här diskussionen, allaandra i denna kammare att vi nu har analyserat jäm-ställdheten och fått ett redskap för att gå vidare. Mendå krävs det också, enligt min och Vänsterpartietsmening, resurser för att de redskapen skall kunnaanvändas så att vi inte råkar ut för det som har hänt iandra sammanhang med just jämställdhetsfrågorna -nämligen att betänkandet blir en hyllvärmare.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § Vissa betygsfrågor m.m.FöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1994/95:UbU19Vissa betygsfrågor m.m. (prop. 1994/95:174)Anf. 189 (m)Herr talman! Den proposition som vi nu skall be-handla innehåller två mycket viktiga frågor.Inledningsvis vill jag säga att jag är förvånad överatt frågan om att ersätta det viktigaste kärnämnet igymnasieskolan med ett nytt ämne för vissa elever,har bakats in som en krumelur i ett betänkande därman inte ens av rubriken kan ana vad det handlar om.Jag kan inte bedöma om det beror på att regeringeninte har förstått frågans principiella innebörd och deverkningar som det här förslaget kan få på längre sikteller om man medvetet har valt att "ligga lågt".I ärendet föreslår Socialdemokraterna införandetav ett i det här sammanhanget nytt ämne - svenska 2eller svenska som andraspråk - som alternativ tillämnet svenska i gymnasieskolan. Bakgrunden tillförslaget är enligt regeringen rapporterna om invand-rarelevers bristande språkfärdigheter i svenska. Ge-nom att föreslå det här nya ämnet med egen kursplantror regeringen att språkproblemen skall minska. Vimoderater delar inte den uppfattningen.Tvärtom är vi övertygade om att den viktigaste in-sats vi kan göra för att skapa gemenskap mellanmänniskorna i vårt land är att stärka svenska språket.Skolan har en nyckelroll i det sammanhanget.Vi vet att många barn och ungdomar lever i miljö-er där de varken har möjligheter eller uppmuntras tillatt utveckla sina kunskaper i svenska språket. Deinsatser som görs i skolan får därför inte tillräckligtgod effekt. Men även invandrarungdomar som växerupp i andra miljöer kan ha dåligt djup i språket, vilketskapar problem vid vidare studier när texter ochsammanhang blir svårare. Dessa ungdomar är ungefärlika duktiga i svenska som de flesta av oss här i salenär i engelska. Språket fungerar bra i sociala samman-hang, men blir till ett hinder när man skall läsa merakomplicerade artiklar eller föra ett professionelltsamtal där nyanser och precision är viktigt.Detta är allvarliga problem. Men om alla männi-skor i skall ges likvärdiga förutsättningar attstudera vidare, skaffa sig ett arbete och bli respekte-rade som individer med lika värde kan vi inte låtaproblemen bero eller sopa dem under mattan. Men detär precis vad regeringen gör i den här propositionen.När regeringen med skolministern i spetsen säger attinvandrarungdomar i gymnasiet skall slippa läsa äm-net svenska och jämföras med sina svenska kamraterhyfsar man möjligen statistiken i rapporter om elever-nas allmänna resultat. Men det sker till priset av yt-terligare segregation och handikapp för stora ung-domsgrupper.Vi moderater är mycket oroade över den språkseg-regation som redan finns . Vi är också väl med-vetna om att problemen är komplexa och att skolanspedagogik måste varieras med hänsyn till individuellabehov. Att lära sig ett främmande språk är annorlundaän att lära sig mer av modersmålet.Nu handlar frågan och propositionen emellertidom elever i gymnasiets nationella program. De harkvalat in där med minst betyget Godkänd från nian,dvs. deras kunskaper i svenska och i andra ämnen ärganska goda och i de flesta fall fullt jämförbara medde svenska elevernas. Varför i hela friden vill Social-demokraterna att dessa ungdomar skall läsa svenskasom andraspråk i stället för den vanliga kursen? Var-för skall vi dela upp elever beroende på var derasföräldrar kommer ifrån? Många av dessa elever ärfödda och uppvuxna i vill socialdemokraterna inte att ämnetsvenska skall förbli ett kärnämne för alla elever ocksåi gymnasiet?När detta är sagt vill jag understryka att vi mode-rater anser att mer måste göras i gymnasiet för eleversom har svenska som andraspråk. Det var ett av skä-len till att den borgerliga regeringen tog upp invand-rareleverna och svenska språket som en av de vikti-gaste punkterna i den utvecklingsplan för skolan somvi lade fram. Den socialdemokratiska regeringenhänvisar dock hela denna problematik till , vilket gör att jag hyser föga hopp omsnabba analyser och insatser. Men kammaren harnaturligtvis möjlighet att råda bot på det genom att iett första steg bifalla de moderata förslagen om atterbjuda svenska 2 som komplement till den ordinarieundervisningen i svenska, inom ramen för elevernasval i form av en särskild nationell kurs. Jag är fulltberedd att diskutera också andra insatser som kangöras som komplement till ämnet svenska i dessaprogram.Jag yrkar bifall till reservation 4, som innebär av-slag på det socialdemokratiska förslaget att görasvenska 2 till ett nytt kärnämne i gymnasiet. Vi mode-rater vidhåller givetvis vad vi anfört i de andra reser-vationerna i betänkandet, men vi kommer inte attbegära votering i fråga om dem.Den andra frågan i regeringens proposition hand-lar om att socialdemokraterna nu vill avskaffa gym-nasieelevers rätt att komplettera betygen under gym-nasietiden. Att elever som är missnöjda med sitt betygoch frivilligt läser om en kurs också skall ges möjlig-het att få sina kunskaper korrekt redovisade i slutbe-tyget tycker vi moderater är rimligt och rätt. Men si,det vill inte socialdemokraterna. Detta vill man för-hindra. Endast elever som har fått underkänt skallkunna tentera om. Övriga får vänta till efter student-examen, då de kan hoppas på att få läsa om kursen påkomvux.Resultatet av en sådan politik blir att färre ungdo-mar stimuleras att förkovra sig extra, att färre ungdo-mar har de betyg de behöver för att komma in påönskad utbildning i högskolan eller att fler ungdomargenom att maska rejält skaffar sig underkänt för attkringgå regeringens förbud. Jag skulle bli mycketöverraskad om någon socialdemokrat kunde förklarapå vilket sätt denna åtgärd gör svensk utbildningbättre. För mig för åtgärder av detta slag bara tankar-na till , där det finns en aktivitet som gårut på att banka ner alla huvuden som sticker upp. Attslå ner så många som möjligt snabbt är hela poängenmed aktiviteten. Det tycks också vara fallet med attförbjuda betygskomplettering.Vi moderater önskar faktiskt att fler ungdomarverkligen ansträngde sig för att läsa extra. Vi tyckerfaktiskt att det är viktigt därför att de får tentera uppbetygen. Vid den senaste diskussionen jag har haft idenna fråga påpekade en pappa för mig att be-tygskomplettering inte bara är viktigt för de duktigautan framför allt för dem som har svårigheter i skolar-betet, vilket är helt korrekt. Det gäller inte minst demmed läs- och skrivsvårigheter. Att få en andra chans,att få pröva en gång till, om man behöver mer tid föratt få ett riktigt bra betyg, är viktigt. Möjligheten visaratt skolan respekterar och har tilltro till elevernasansvar för sina studier. Av vilken anledning social-demokraterna bara anser det giltigt om en elev miss-lyckats helt har jag svårt att förstå.Nu är det inte principfrågorna som har styrt rege-ringen. Det finns inga sådana argument i propositio-nen. I den heter det i stället att möjligheterna förgymnasieelever att höja betyg de går igymnasieskolan "lett till vissa problem". Vilka pro-blem det handlar om preciseras inte och inte hellerhur regeringen har fått insikt om dem.Det var därför vi i utskottet begärde att få träffarepresentanter för departementet. Det kom ocksåsådana. Men något annat än det som står i propositio-nen framkom inte av den diskussionen. Den beredningsom genomförts i departementet som grund för attavskaffa rätten att komplettera betygen för de flesta ären hearing ,om jag har förstått det hela rätt. Fyra gymnasieskolorhade fått skicka representanter till mötet. Därtill fannstre komvuxgymnasier med, dvs. de som får fler eleverom förbudet införs.Av minnesanteckningarna från mötet framgår attfrågan om komplettering av betyg varit en av fyrafrågor vid det långa mötet. Ämnet belysesmed åtta rader text i minnesanteckningarna. Där finnsinget förslag om att avskaffa möjligheten att komplet-tera betygen, vilket är vad regeringen nu föreslår.Jag skäms faktiskt över så dåligt förarbetade ären-den. Hur skall vi som riksdagsledamöter kunna vinnaungdomars respekt, om vi saknar underlag för beslutsom är så viktiga för deras framtid? Jag skulle kunnagöra det enkelt för mig genom att säga att vi modera-ter var emot förslaget. Men inte ens det köper ungdo-mar. Man måste faktiskt kunna förklara.Regeringen har icke presenterat någonting vettigtoch konkret i denna fråga. De nya betygen och möj-ligheten att komplettera dem arbetades fram av tvåparlamentariska betygsberedningar. Det togs frammängder av sakligt underlag. Vi hade en mycket bredremissomgång. rycker socialdemokraterna ut enväsentlig del och inför ett förbud och tycker uppen-barligen inte att det behövs konkreta argument ochunderlag för att göra så. Det bekymrar mig.Till sist vill jag säga att vi moderater har talat medrepresentanter i ganska många kommuner. Det finnspraktiska problem med kompletteringen av betygen.Vi föreslår också i vår motion förändringar för attreda ut det. Många kommuner hade säkert också ge-nomfört sådana förändringar, om regeringen inte haderyckt ut för att förbjuda allt från början.För oss moderater är det viktigt att betygen visarvad eleverna faktiskt kan och att ungdomar konsek-vent uppmuntras att göra sitt allra bästa. I det sam-manhanget är möjligheten att tentera upp betygenviktig.Anf. 190 ()Herr talman! Det är viktigt att bygga upp skolsys-temet så att vi inte bygger in återvändsgränder. Dåmåste det vara viktigt att behålla möjligheterna attkomplettera och förbättra ett betyg som man har fått itidigare studier.I ett kunskapsrelaterat system är betygen ett be-lägg för att eleven uppnått en viss nivå i fråga omkunskaper. Om en elev efter en avslutad kurs nårkunskaper som motsvarar ett högre betyg är det ocksånaturligt att det skall kunna visas i ett högre betyg.Från sida kan vi se att det är befogat attskärpa reglerna, så att man undviker nackdelar medupprepade prövningar under terminens gång. Jag troratt det är sunt förnuft. Däremot är det svårt att förståvarför inte förbättringar skall kunna avspeglas i slut-betyget. Om man lyckas komplettera kursen och göraden bättre, varför skall det inte tas hänsyn till det islutbetyget? Varför skall man kunna komplettera förstefter avslutad gymnasieutbildning? Varför skall detbehöva vara en princip att misslyckandet skall hängasom en skylt, genom livet? Det har vi mycket svårt attförstå.Det förslag som vi nu diskuterar innebär också tar bort beteckningarna yrkesförberedande ochstudieförberedande. Vi har inte varit emot det. Vitycker att det är motiverat att minska skillnadernamellan de yrkesförberedande och de studieförbere-dande utbildningarna. Men att ta bort namn löser intedet djupare problemet.En avgörande fråga måste gälla ställningen för deelever som går på yrkesförberedande program. Detkommer att behövas insatser för att stärka dessa ele-vers möjligheter både och närdet gäller eventuell vidareutbildning. Från Centernssida menar vi att det viktigt att regeringen återkom-mer med förslag som leder till sådana förbättringar föratt stärka elever på yrkesförberedande program.Det vi diskuterar gäller också regeringens för-slag att förändra reglerna för svenska som andraspråk.Det är ganska naturligt att man kan behöva en annanform av inlärning om man har svenska som moders-mål än om man är invandrare. Det skall finnas enskyldighet att anordna svenska 2. Men skyldighetenatt tillhandahålla undervisning i svenska som and-raspråk regleras ju redan i grundskoleförordningenoch i gymnasieförordningen. Syftet med att uppnåkunskaper eller ge kunskaper till dem som inte harsvenska som modersmål måste vara att så fort sommöjligt kunna inlemma dem i den reguljära undervis-ningen.Fyrklöverregeringen föreslog inte en egen kurs-plan för svenska som andraspråk. Det berodde på attvi ville bygga vidare på en kursplan med mål ochriktlinjer, men som inte detaljstyr hur undervisningenskall läggas upp. På så sätt kunde man välja olikaformer men se till att man nådde de uppsatta målen.Risken med detta menar vi i stället är att manåstadkommer mer centralstyrning och framför allt också i praktiken sänker kraven för dem som intehar svenska som modersmål.Om ställer sig bakom de förslag som re-geringen har lagt fram är risken att man sätter enstämpel i pannan på invandrarelever som säger att deinte klarar samma krav som elever med svenska för-äldrar som har svenska som modersmål. Då är riskenatt invandrarelever och elever med svenska som mo-dersmål får söka sig fram i olika filer genom utbild-ningssystemet, och det är inte bra.Centern har ställt sig bakom flera reservationer iutskottet och står bakom alla, men jag yrkar nu bifallbara till reservation 1.Anf. 191 ()Herr talman! Jag skall be att få starta med att hälsafrån Nackagymnasiet, varifrån man ringde mig precisinnan jag gick hit inför förra debatten. En lärare däri-från hade elevernas uppdrag att ringa mig. De varoerhört irriterade över det vi nu står i begrepp attgöra, dvs. att plocka bort konkurrenskomplettering avbetygen. Även om man kan bevisa att man har kun-skaper för ett högre betyg, kan detta inte användas islutbetyget. De kände sig lurade. Jag lovade att fram-föra det.Jag tycker att propositionen vittnar om att rege-ringen inte fullt ut accepterat det nya kunskapsrelate-rade betygssystemet eftersom regeringen för en argu-mentation i sin proposition som om vi fortfarandehade ett relativt system.I det kunskapsrelaterade betygssystemet är betygetett kvitto på vissa på förhand definierade kunskaper.Folkpartiet anser att den verkliga nivån på kunskaper-na också skall dokumenteras i slutbetyget. Av detskälet tycker vi att det är mycket märkligt att rege-ringen och också utskottet föreslår att elever skallkunna pröva för högre betyg, men att dessa inte skallräknas in i slutbetyget.Den elev som genom konkurrenskomplettering vi-sar att hon besitter högre kunskaper skall självfalleterhålla ett högre betyg. Detta skall lika självfalleträknas in i slutbetyget.Regeringen och utskottsmajoriteten anser dess-utom att möjligheten att pröva vid ett obegränsat antaltillfällen riskerar att urholka betygssystemet. Betygenär som jag sade tidigare kvitto på vilka kunskapereleven nått. Om eleven genom prövning visar att hanhar en högre kunskapsnivå och därmed får ett högrebetyg är det ju positivt för eleven att anstränga sig,och därmed blir också kompletteringen motiverad.Detta visar, tycker jag, det nya betygssystemets kun-skapsstimulerande effekt.Systemet urholkas inte när fler elever får bättrebetyg, eftersom det mäter elevens egen kunskapsut-veckling. Alla i en klass kan få högsta betyg om dehar kunskaper som motsvarar det betyget.Jag menar att regeringen och utskottsmajoritetenhar tänkt fel. Det var det relativa betygssystemet somurholkades när allt fler elever prövade för och nåddeett högre betyg.När det sedan gäller svenska som andraspråk me-nar jag att man omigen tänker fel. Den nya läroplanenför stärkte ju skolans och kommunensansvar för att alla elever skulle föras till godkändakunskaper i svenska. Därmed stärkte vi kraven på attextraresurser skulle sättas in för elever som riskeradeatt inte nå denna nivå.Det innebär en stor förändring, inte minst för ele-ver med annat modersmål än svenska.