prot · GI09102 · 1995-05-10 00:00:00 — När det i den allmänpoli-tiska debatten förs fram krav på en sänkning avstraffmyndighetsåldern, menar jag att frågan börjardra i väg på ett sätt som inte gynnar våra möjligheteratt komma åt ungdomar som begår brott.Det var det jag menade när jag sade att jag känner enoro inför den fokusering som sker beträffandestraffrättsliga insatser. Man betonar inte tillräckligt debristande insatser som görs i förebyggande syfte frånandra samhällsorgans sida.Anf. 89 () replikHerr talman! Det här inlägget tar jag litet grandsom en intäkt för att regeringen kommer att gå vidareefter det att BRÅ har presenterat sin utredning, som ihuvudsak är baserad på intervjuer. Enligt BRÅ är detotillräckligt för att man skall kunna lägga fram ettbredare förslag om insatser när det gäller att kommatill rätta med unga lagöverträdare och försöka minskaoch bryta brottsligheten.Jag tror att och jag är helt över-ens om att det behövs stora sociala insatser. Om viskall göra rätt insatser, måste vi också veta hur verk-ligheten ser ut. Tyvärr vet vi inte riktigt det. Därförbehövs den här utredningen. Jag får väl ha tålamodoch vänta - tyvärr. Det hade behövts någoti dag.Anf. 90 () replikHerr talman! Det är självklart att om regeringenhar för avsikt att - vilket den har - lägga framett förslag till om brottsförebyggande insat-ser på grundval av BRÅ:s förslag, kommer man ocksåi anslutning till det att behandla insatser när det gällerbrott som begås av unga . Skall vi haframgång i det brottsförebyggande arbetet måste in-satserna sättas in . Det handlar ju om insatserredan i förskolan och i den åldersgruppen. Naturligt-vis kommer dessa frågor att uppmärksammas i detarbete som regeringen nu bedriver och som skall ledafram till ett program som skall presenteras för riksda-gen i höst.Anf. 91 ()Herr talman! Jag tänkte ägna åt attta upp en annan typ av brott än de som har fått denstörsta delen av . Det gäller miljö-brott.Miljöbrott är en beteckning på ett stort antal olikaslags brott. Det gäller alltifrån stöld av fridlysta växtertill dumping av miljöfarligt avfall - för att ta två yt-terligheter som exempel.Kunskapen om miljöns betydelse och miljöbrottenhar ökat, men tyvärr har inte straff och preskriptions-tiden följt efter i samma takt. Det har inte hellermärkts i statistiken att kunskapen har ökat på det härområdet. Det råder ganska stor brist på relevantafakta. Det är t.ex. svårt att hitta nationella samman-ställningar över domar. Det är svårt att få en utvärde-ring av hur den faktiska situationen är i dag.Vi har ändock gjort försök från . Deuppgifter vi har fått fram visar t.ex. att tingsrätternafrikänner av miljöåtalen jämfört församtliga brottmål. Man kan se att de straff som ut-döms är lika lindriga som de var 1988, innanman skärpte straffen. Medelstraffet är 4 600 kr.Det betyder att det i praktiken är mycket lätt att köpasig fri. är det inte ekonomiskt kännbart att begåett miljöbrott. har miljöbrottslingar inte dömtsenbart på grund av miljöbrott. har fängelsebara utdömts vid en kombination med andra brott -trots att det finns flera lagar på det här området, mil-jöskyddslagen, naturvårdslagen, lagen om kemiskaprodukter och , och trots att det finnsbestämmelser om fängelse upp till för miljö-brott.Man kan också konstatera att många av de allvar-ligaste brotten över huvud taget inte når domstolen.Det finns inte heller någon central instans eller myn-dighet som har överblick eller kontroll över situatio-nen. Det är svårt att på företagen hitta någonsom är ansvarig när det gäller begångna miljöbrott.I en reservation, som vi delar med andra partier,anser vi att preskriptionstiden ofta är alltför kort. Oftaupptäcks gamla synder . Preskriptions-tiden behöver då vara längre för att man skall kunnakomma till rätta med det här. Det här betyder ocksåatt håller på att hamna på efterkälken när manjämför internationellt. I , som en jämförelse,finns en central enhet som bl.a. jobbar med miljöbrott.Arbetet har varit mycket framgångsrikt och fauna- ochflorabrott har bekämpats. Det gäller t.ex. uppgrävningoch transport av sällsynta växter, plundring och jaktav fredade fåglar osv. På det här området ligger Sve-rige långt efter. I har man t.o.m. en särskildavdelning på den amerikanska motsvarigheten tillNaturvårdsverket som jobbar med miljöbrott.Om skulle ha jämförbara resur-ser skulle det betyda ytterligare ett tiotal tjänster påNaturvårdsverket för personer som bara skall jobbamed dessa frågor. Det visar litet grand hur olika manprioriterar.Jag tror att en stor del av orsaken är att kunskapenväxer . Det här är ett relativt sett nytt områ-de - miljöbrott. Jag skulle vilja säga att myndigheter-na inte prioriterar på rätt sätt. Man prioriterarandra brott. Jag hoppas att tardet här på allvar och verkligen ser till att man får enannan prioritering av miljöbrotten och ser dem somde allvarliga brott de faktiskt är.Ett sätt att skjuta på i den riktningen är att geideella organisationer talerätt i miljöärenden. Jag vetatt det här är något som man funderar på, och jagvälkomnar det verkligen. Det har visatsig att miljörörelsen genom sin aktivitet har kunnatpåverka mycket i den allmänna opinionen och när detgäller inställningen till miljöfrågorna. Jag tror alldelessäkert att det också skall gälla miljöbrotten.Det behövs också mer utbildningsinsatser så attt.ex. polis och åklagare får relevant miljökunskap. Vihar nu inte fått stöd för vår motion av utskottsmajori-teten. Man hänvisar bl.a. till att det måste till mycketstarka skäl för att man skall kunna avvika från gene-rella regler när det gäller preskriptionstider. Jag tyck-er ändock att miljöbrott är av samma dignitet somt.ex. skattebrott och bokföringsbrott, där man faktiskthar särregler.Herr talman! Jag hoppas verkligen att man tarproblemen med att man inte värderar bekämpningenav miljöbrotten på rätt sätt på allvar i den kommandeutredningen så att vi kan få längre preskriptionstideroch en bättre hantering av frågorna i framtiden.Anf. 92 ()Herr talman! Med hänvisning till pågående be-redning av utredningsbetänkande angående kriminali-sering av könshandel väljer utskottsmajoriteten attavvakta resultat av beredningsarbetet och avstyrkervår motion om kriminalisering av könsköpare. Jag harfull förståelse för den hanteringen, men de ledamötersom delar uppfattning att just könsköpa-ren skall kriminaliseras har möjlighet att marke-ra det genom att rösta för vår reservation. Med det villjag yrka bifall till reservation 2 avseende mom 6.I motionen tas upp att det är just könsköparen somskall kriminaliseras. Vi tar även upp behovet avskärpt lagstiftning för att få stopp på alla former avsexuell exponering på klubbar och liknande ställen.Attityder kan förändras. Förbud är en tydlig mar-kering av samhällets avsky för ett synsätt, där enlevande människa av kvinnligt kön reduceras till enkropp - en vara utbjuden till försäljning.Herr talman! Detta är så långt från jämställdhetmellan könen som det bara går att komma.Anledningen till att vi vill markera vår in-ställning till betänkandet om könshandel är att vi villlyfta fram utredningens ställningstagande. Att säljasitt kön har rubricerats som handel. Handel är enföreteelse mellan två eller flera parter. Alla parterskall, enligt utredningens förslag, kriminaliseras. Dettycker inte , inte , inteVänsterpartiet och det tyckte inte heller ivalrörelsen och inte heller så gott som alla kvinnoor-ganisationer som arbetar med utsatta kvinnor ochbarn.I dag ökar prostitutionen igen, vilket inte är såkonstigt eftersom den ekonomiska situationen är ex-trem och arbetslösheten är stor. Andelen utländskakvinnor, drogmissbrukare och psykiskt störda kvinnoråterfinns i större utsträckning än tidigare i gatuprosti-tutionen. Att då föreslå att både könsköpare och köns-säljare skall kriminaliseras genom att kriminaliserasjälva handeln tycker vi är kvinnoförnedrande. Att gebåda parter samma kriminella status är som att sägaatt handeln pågår på lika villkor.Lagstiftning påverkar samhällets attityder. Straffetskall gälla männen, de som köper tjänster. På så sättklargör man att samhället inte accepterar männenskönshandel. Därigenom tar vi också ställning församhällets mest utsatta kvinnor och erkänner att detsom vissa betraktar som naturligt i världens äldstayrke bygger på det yttersta föraktet för kvinnans värdeoch att det är den mest extrema formen för kvinnansunderordning av mannen. Det finns inget berättigandeför könshandel i vårt samhälle.Herr talman! På senaste sam-manträde sade , som är den särskil-da utredaren för könshandel,följande: Inom EU finns en mer tillåtande attityd tillprostitution. Det finns risk att den attityden kommerhit. Därför är det viktigt att ett förbud mot könshandelkommer till stånd . Vi skall visa på annor-lunda attityd.Utifrån den påtagligt ökade koppleriverk-samheten från våra östliga grannländer är det extraviktigt att ge Polisen de redskap som de behöver föratt stävja befintlig efterfrågan.Polisen hävdar att om könshandeln vore straffbe-lagd, skulle spanings- och utredningsverksamhet fåökad prioritet och därmed ökad status. Polisen skullekunna ingripa på ett tidigare stadium. Mycket av denkriminalitet och det brutala våld som följer med köns-handeln skulle därmed undvikas, vilket i sig skulleinnebära minskat lidande för enskilda och naturligtvisstora vinster för samhället. Enskilda restauranginne-havare, fastighetsägare m.fl. skulle tvingas att bli merobservanta och därigenom medverka till att könshan-deln motarbetas.Ökad spaningsverksamhet skulle enligt Polisen in-nebära större insyn i könshandeln och ökade möjlig-heter att ingripa mot koppleri och andra brott medanknytning till könshandeln.De allra flesta av köparna i könshandeln är ange-lägna om att deras förehavanden skall förbli fördolda.För många könsköpare skulle risken att bli upptäckt,med polisutredning och rättegång samt familjens,bekantskapskretsens och arbetskamraternas kännedomom deras förehavanden som följd, ha en stor avhål-lande effekt.Med detta vill jag, som sagt, yrka bifall till reser-vation 2, mom. 6.Anf. 93 ()Herr talman! Låt mig så här i slutet av debatten fåta kammarens tid i anspråk för att faktiskt uttrycka enmycket stor tacksamhet och glädje över det gemen-samma uttalande som utskottets ledamöter har gjort idet betänkande som behandlas.I det arbete som jag har bedrivitför barns rättigheter och för tyckerjag ibland att alltför mycket tid har tvingats ägnas åtsexualbrott mot barn.Många gånger när man är ute på möten tror manatt man skall mötas av rop på hårdare straff eller and-ra krav. Men jag måste säga att under de senaste årenhar den stora diskussionen bland både kvinnor ochmän på möten, där man har talat om dessa frågor,gällt upprördheten över att brott ibland inte rubricerassom våldtäkt och att det bortförklaras med att detminderåriga barnet inte har gjort tillräckligt mycketmotstånd.Av det skälet tycker jag att det är mycket glädjan-de att utskottets partier och ledamöter har samlats gemensam skrivning som vänder sig till regeringenför en ny handläggning av dessa frågor.Beslutet kommer att mötas med stor tillfredsstäl-lelse av många, bl.a. mitt partis kvinnoförbund. Jag ärövertygad om att många människor tycker att vi härtar ställning för en fråga som folkflertalet redan hartagit ställning i.Anf. 94 ()Herr talman! Det är lätt att instämma i MargaretaIsraelssons anförande. Jag tycker att det är trevligt attstå i talarstolen, inte därför att jag är upprörd utandärför att jag är upprymd. Det som gör mig glad ochtacksam är just justitieutskottets behandling av bl.a.min motion JU:613 om sexuellt våld mot barn. Det äroerhört bra att vi nu kan se fram emot en tydlig mar-kering av politikens syn på dessa avskyvärda brott.Sexuellt våld mot barn är naturligtvis ett av de ab-solut grövsta brott som en vuxen kan begå mot ettbarn. Därom råder det inga delade meningar. Debat-ten har verkligen visat att det här råder sam-stämmighet.Att lagstiftningen med kraft förmår att utryckadenna mening är mycket viktigt. Precis som utskottetkonstaterar är ju inte nuvarande rättspraxis och defi-nition på våldtäkt bra, nämligen "genom våld eller hotsom innebär, eller för den hotade framstår som, tving-ande fara". Detta är en bedömning som inte låter siggöras när det gäller barn. Utgångspunkten för lagstif-taren måste vara att en minderårig aldrig samtyckertill att bli sexuellt utnyttjad.Därför är brottsrubriceringen våldtäkt en merlämplig benämning på de allra flesta typer av sexuelltutnyttjande av minderåriga, även då det inte kan be-läggas att barnet motsatt sig sexuellt utnyttjande. Jagtror att den största fördelen med en sådan förändringblir att lagstiftningen på ett mer tydligt sätt markeraravståndstagandet mot dessa handlingar och att rätts-medvetandet stärks hos allmänheten. Dessutom är deten markering för de utsatta barnen att de alltid är heltutan skuld, vare sig de har gjort motstånd eller inte.Herr talman! Jag tycker att dagens beslut i sig in-nebär en liten framgång för oss som har skrivit motio-nerna. Men det är en stor framgång för barnens rätts-säkerhet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 19 §. )17 § Ytterligare anslag på tilläggsbudget tillstatsbudgeten för /95FöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1994/95:UU25Ytterligare anslag på tilläggsbudget till statsbudgetenför /95 (prop. 1994/95:125)Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 19 §. )18 § Fosterdiagnostik, abort m.m.FöredrogsSocialutskottets betänkande 1994/95:SoU18Fosterdiagnostik, abort m.m. (prop. 1994/95:142)Anf. 95 ()Herr talman! Vi övergår nu till ett betänkande sombehandlar ett svårt och viktigt ämne som griper in påde allra mest grundläggande frågorna.Jag skall börja med att ta upp en del synpunkterkring en reservation som finns bifogad till betänkan-det.Vi kristdemokrater har hävdat attdet är viktigt med en samlad lagstiftning kring medi-cinsk verksamhet och forskning i livets början. Densnabba utvecklingen inom den medicinska och biolo-giska forskningen skapar nya förutsättningar för denmedicinska verksamheten, men det ger också nyasvåra och etiska problem.Regering och riksdag har under de senaste årenbeslutat i ett antal delfrågor inom det medicinskt-biologiska forskningsområdet och verksamheter vidlivets början. Uppsplittring med lagstiftning på ettantal delområden ger inte den samlade etiska bedöm-ning som borde vara vägledande för forskning ochmetodutveckling. Det är lätt att helhetsperspektivetförloras.Vi kristdemokrater anser att det är en fundamentaluppgift för samhället att skapa "trafikregler" inom denmedicinska verksamheten och forskningen vid livetsbörjan. Utgångspunkten skall, enligt vår syn, vara densyn på människan som har sin förankring i den kristnaetiken. Alla människor har ett absolut, lika, unikt ochokränkbart värde. Detta är oerhört viktiga ståndpunk-ter.Som politiker måste vi inse att vi inte är fackex-perter. Däremot har vi ett ofrånkomligt ansvar attdelta i debatten när det gäller etik och också att sättaramar för verksamheten.Med anledning av det anförda yrkar jag bifall tillreservationen vid mom. 9 och i övrigt till hemställan iutskottets betänkande.Anf. 96 ()Herr talman! Det är en allmänt spridd uppfattningatt allt i är stridsfrågor, men det finns ocksåen stor värdegemenskap. Det kommer tydligt fram idet betänkande om fosterdiagnostik, abort m.m. somvi nu behandlar. Det är bra att vi har fått ett förslagsom klargör vilka regler som skall gälla för fosterdia-gnostik. Frågan har grundligt utretts.Området rymmer flera etiska frågeställningar. Ut-skottet har noga satt sig in i dessa och också haftmöjlighet att diskutera med representanter för Statensmedicinsk-etiska råd.Vi har därefter kunnat enas om de bedömningarsom utskottet gör vad gäller propositionens förslag.Det känns som en styrka att vi gemensamt står för ettförhållningssätt i dessa frågor. Alla kan känna trygg-het i att det finns ett stabilt regelverk och att utveck-lingen noga skall följas upp.Herr talman! Jag skall nu säga något om det hu-vudsakliga innehållet.De riktlinjer som föreslås avser bl.a. tillgänglighettill och information om fosterdiagnostik och om huricke efterfrågad information som framkommer i sam-band med sådana undersökningar skall hanteras.Kvinnans självständiga beslut betonas liksom attinformation skall ges i en omfattning och på ett sättsom blir ett stöd för kvinnan när hon skall ta ställningtill om hon vill genomgå fosterdiagnostik. Stöd skallockså ges till kvinnan för att hon skall kunna hanteraden information som kan komma fram genom enundersökning.Det görs en skillnad i informationsinsatser i för-hållande till om kvinnan tillhör riskgrupp eller ej. Inormalfallet ges det en mer översiktlig informationoch till riskgruppen är informationen mer ingående.De som ger information behöver både etiska insikteroch kunskaper om olika skador och handikapp ochom hur samhället kan ge stöd. Det kan innebära attkvinnan behöver kontakt med flera personer för att fåråd. Stora krav ställs på etisk medvetenhet och olikakunskaper hos personalen. Därför är utbildning ochvidareutbildning mycket viktigt.Vi tar här också ställning till preimplantatorisk di-agnostik, och vi är helt överens om att denna metodskall användas med mycket stor restriktivitet. Härryms såväl etiska frågor som integritetsfrågor, och nyakunskaper kan medföra behov av nya ställningstagan-den. Här har både och en viktig uppgift att följa upp verk-samheten. Utskottet anser också att ytterligare över-väganden behövs när det gäller att ta ställning till hurfynd av mindre medicinsk tyngd skall hanteras.Vidare föreslås ett tillägg i abortlagen som innebäratt alla kvinnor som begär abort obligatoriskt skallerbjudas stödsamtal innan en abort får utföras. Erbju-dandet är obligatoriskt, men det är frivilligt för kvin-nan.De kvinnor som genomgår abort eller avbrytandeav havandeskap skall också erbjudas stödsamtal ef-teråt.Detta tillstyrks helt av utskottet. Förutom smärrespråkliga förändringar föreslås härutöver ingen för-ändring i abortlagstiftningen.I den enda reservation som är fogad till betänkan-det tas det upp krav från kds på en etisk ramlag. Ut-skottsmajoriteten har inte låtig sig övertygas, utanman avstyrker förslaget. Jag yrkar bifall till hemstäl-lan i betänkandet och avslag på reservationen. Därut-över vill jag tacka de ledamöter i utskottet som harsamarbetat inför utformningen av detta betänkande.Herr talman! Slutligen vill jag också rekommende-ra kammarens ledamöter att ta del av utskottets betän-kande och propositionen. Här redogörs för mångaviktiga etiska överväganden och för den respekt föralla människors lika värde som ligger till grund förförslagen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 19 §. )19 § Vissa socialtjänstfrågorFöredrogsSocialutskottets betänkande 1994/95:SoU26Vissa socialtjänstfrågorAnf. 97 ()Herr talman! Det är inte rätt att se ekonomiskt bi-stånd genom socialtjänstlagen som likvärdigt medandra sätt att försörja sig. Tvärtom skall detta stödvara ett yttersta skyddsnät som man undantagsvis tarhjälp av när inga andra möjligheter finns.Och jag tror att de allra flesta tycker att bidrags-systemet skall vara utformat så att det är just de somallra mest behöver stöd som får detta, att det skallvara utformat så att det alltid lönar sig att undvika attleva på socialbidrag och så att det måste gå att ställakrav på dem som får stöd.Tyvärr är man vid tillämpning av socialtjänstlagenofta dålig på att leva upp till detta. Å ena sidan utgessocialbidrag till en stor andel av befolkningen, ochännu många fler skulle det bli om alla som var berät-tigade till stöd sökte detta. Som exempel kan nämnasatt av alla gifta par med tre barn och avalla ensamstående med barn egentligen är berät-tigade till bidrag. Socialnämndernas ledamöter ochsocialkontorens socialsekreterare upptäcker ibland attde själva har lägre disponibla medel än sina klienter.Å andra sidan klarar vi på samma gång ofta inte av attnå dem som verkligen står långt nere på samhällsska-lan, uteliggare och grava missbrukare.Sedan början av 70-talet har den kommunala so-cialtjänsten byggts ut kraftigt.Trots detta har de sociala problemen ökat påmånga håll och inom skilda områden. Det här gör attvi moderater tycker att det behövs en ingående analysnär det gäller metodfrågorna inom socialtjänsten.Eftersom det aldrig får vara lockande att leva påsocialbidrag i stället för på andra inkomster, måstenormerna i socialtjänstlagen anpassas till miniminivå-erna i andra system. Av samma anledning måste vi seöver reglerna om socialbidrag till hyreskostnader.Dessutom är det fullt rimligt, egentligen självklart, attdet skall gå att ställa krav på motprestationer från debidragssökande. Den socialtjänstlag som vi har i dagger inte socialnämnderna den möjligheten. Flerakommuner, bl.a. med socialdemokra-terna i spetsen, har uttryckt klara önskemål om att fåmöjlighet att ställa krav.Socialtjänstkommitténs förslag om att införa enriksnorm för socialbidraget är helt fel väg att gå, dålevnadskostnaderna skiljer sig väldigt mycket mellanolika delar av landet. Dessutom skulle en riksnorminnebära en ytterligare detaljstyrning av kommunerna.Jag skall berätta om en del annat som vi tar upp ivåra reservationer. Vi vill t.ex. att de sociala myndig-heterna skall ha en bättre möjlighet att stötta t.ex.familjer där barnen riskerar att råka illa ut på olikasätt. Vi vill därför återinföra den gamla 26 § barna-vårdslagen, som var konstruerad som så att manstegvis satte in hjälp och krav - detta i samråd medden enskilda familjen. Detta sätt att arbeta innebär visar respekt för familjen och har som mål attfamiljen själv skall kunna förbättra sin situation, menföräldrarna blir medvetna om att ytterligareåtgärder kan komma att vidtas om det inte blir bättre.Problemet kan kanske bäst beskrivas med denberömda ketchupeffekten: först kommer inget, sedankommer inget, sedan kommer fortfarande inget ochhelt plötsligt kommer allting. Då är det ofta ,och de plötsliga och kraftiga åtgärder som ett omhän-dertagande innebär är givetvis oerhört uppslitande förbåde barnen och föräldrarna.När det gäller vård av missbrukare är problemendelvis likartade. Här borde insatserna inriktas på demsom är i början av sitt missbruk. Missbrukarvården äri dag i alldeles för stor utsträckning inriktad på demsom har ett långt missbruk bakom sig. Givetvis ärinsatser desto effektivare ju tidigare de sätts in, medanvårdinsatser tyvärr sällan ger något bra resultat närdet gäller grava alkoholmissbrukare.De ideella organisationerna utför ett mycket braarbete i kampen mot drogmissbruk och i vården avmissbrukare. Utvärderingar av de frivilliga insatsernapå alkohol- och narkotikaområdet har visat att mångaav dessa uppnår mycket goda resultat. De problemsom finns med att personer som verkligen behö-ver vård och rehabilitering får vänta på grundav platsbrist skulle kunna minskas genom att statenoch kommunerna mer konsekvent använde sig av deenskilda organisationernas möjlighet att erbjudavårdplatser. Inte minst när det gäller för den enskildeså personligt ingripande program som missbrukarvårdär det oerhört viktigt att ha möjlighet att välja mellanolika behandlingsformer, för att finna en form somman har förtroende för. En behandlingsmodell sompassar en individ kanske inte passar lika bra för enannan. Det bästa med mångfald är just att olika indi-viders behov kan tillgodoses . Det är därfördet är så oerhört viktigt att de alternativa behandlings-formerna uppmuntras och uppvärderas.Många missbrukare lider av psykiska problem vidsidan av sitt missbruk. Som det är kan det oftavara svårt att få en bra psykiatrisk behandling förpatienter på behandlingshem. Vi vill därför att detskall göras en översyn av den psykiatriska vården ianslutning till institutionsbehandling.Vi föreslår också en översyn av tvångsbefogenhe-terna inom LVU och LVM. Som det är kanföreståndaren för ett LVU-hem få öppna och läsa postsom sänds både till och från den som är intagen.