prot · GJ0934 · 1995-12-08 00:00:00 — Som en följdhärav måste alla betala den s.k. dissenterskatten, dvs.den skatt som beräknas täcka kyrkans kostnader förbegravningsväsendet. Detta är mycket svårt att förenamed den religionsfrihetslag vi har sedan 1951.Ett annat skäl är att vi har fattat besluti denna riksdag om att dopet skall vara grunden förmedlemskap i . Flera av de myndig-hetsuppgifter som har haftansvar för har lagts över på statliga myndigheter, t.ex.ansvaret för folkbokföringen. Det är också ett motivför att vi nu går vidare.Som en kommentar till oro för attdet inte blir några förändringar vill jag säga: Titta hurden rättsliga regleringen i ser ut !Juridiskt består av statligamyndigheter, kyrkliga kommuner, offentligrättsligastiftelseliknande organ, privaträttsliga stiftelser ochbolag. Bortsett från myndigheterna, som ingår i rätts-subjektet staten, är vart och ett av dessa organ ett egeträttssubjekt. Kyrkan som helhet har däremot intedenna ställning, utan organen finns på central, regio-nal och lokal nivå. Alla dessa delar hålls sedan sam-man av ett omfattande regelsystem av olika dignitetoch med olika huvudmän.Kyrkan är sammanfattningsvis kanske den frånjuridisk synpunkt mest komplexa organisationen i vårtsamhälle. Detta kommer att förändras.Jag nämnde att väljer att ställa sidan av denna breda uppgörelse. Jag är litet för-vånad över detta. Vid partiledaröverläggningarna ivåras var det mycket tydliga beskedet från GudrunSchyman och att det var bra att gåvidare och få något gjort. Jag beklagar den härhelomvändningen.Sedan är det litet lustigt att , som pågoda grunder i så många andra sammanhang ser statensom en garant för rättvisa och öppenhet, inte alls kanförstå det resonemang som en del av oss för när detgäller synen på den öppna folkkyrkan. Här slår man istället följe med liberalerna i religionsfrihetsfrågan.Efter att ha sagt detta vill jag sammanfatta det helamed att säga att helhetsintrycket är att den breda ma-joritet som jag fick bevis för närjag på allvar började arbeta med kyrka-stat-fråganockså finns i . Det är denna riksdag somfattar besluten och ingen annan instans.Nu är vi faktiskt redo att fatta beslut om ett upp-brott från det statskyrkosystem som vi levt med allt-sedan . I stället går vi in med ensvensk kyrka där dörren står öppen och där trösklarnaär låga. Det är vad jag menar med en öppen folkkyr-ka, och den vill jag slå vakt om.Anf. 33 () replikHerr talman! Civilministern var inte riktigt nöjdmed min karakterisering av propositionen. Jag kanförstå det. Här har man arbetat med en kompromissoch lyckats komma till en punkt där man är nära ettbeslut.Om vi nu är allvarliga tror jag inte heller att ci-vilministern skulle karakterisera det här som ett underav logik och skönhet för att komma tillrätta med problemen i arbetet med att skilja staten ochkyrkan.Det går inte att komma ifrån en litet ironisk känslai det här. Det har arbetats med utredningar omhur man skall kunna skilja staten och kyrkan och hurframtiden skall organiseras.I en annan fråga där civilministern och jag stod påsamma sida, nämligen den om EU, tog det , ochdär var det egentligen en ohyggligt mycket mer sam-mansatt materia. I det här arbetet lyckades vi bara taett myrsteg i jämförelse med vad vi lyckades medgenom ett eller kanske utredande i EU-frågan.Jag tycker inte att det ser så väldigt vackert ut.Anf. 34 Civilminister ()Herr talman! väljer att tala om dennya relationen mellan kyrkan och staten som en este-tisk fråga. Han tycker inte att det är ett under av skön-het. Nej, det har nog inte heller varit avsikten med detarbete vi har lagt ned i denna fråga.Min inställning här har varit, precis som i EU-frågan, att detta är något som skall avgöras genom enmycket grundlig demokratisk process. Det skall intehafsas över.Där har jag haft synpunkter på hanteringen av EU-frågan tidigare.Det viktiga är - där är jag litet förvånad över attPeter ironiserar över det utredningsarbetesom återstår - att så många som möjligt skall få varamed och fylla detta bygge, som ni kommer att fattabeslut om , med ett innehåll som så många sommöjligt kan känna sig tillfredsställda med. Därförväljer vi ett utredningsarbete, som på vissa punkterkommer att ha en parlamentarisk representation, ochdessutom en särskild kyrka-stat-delegation. Dettainnebär en fortsatt mycket grundlig demokratisk pro-cess. Vi skall fullfölja den arbetsordning som har gälltför kyrka-stat-frågan därför att vi vill ha en vissbredd. Det skall inte vara några diktat uppifrån. Jagtycker att det är konstigt att ironiseraröver detta.Anf. 35 () replikHerr talman! Jag tror att missförs-tod mig. Jag ironiserade snarare över det som harvarit än över det som komma skall. Jag tycker attfördelen med det här förslaget och det beslut som vikommer att fatta nu är att det öppnas möjlighet att idet vidare utredandet komma litet längre och kommafram till något bättre än vad som gäller. Det gör attvi kan acceptera denna kompromiss.Civilministern var tidigare inne på att man intekan ha rena händer när man håller på med politik. Dethåller jag helt med om. Man får acceptera kompro-misser och vara stolt över dem, även om de inte alltidär så vackra.Anf. 36 () replikHerr talman! Statsrådet sade någonting om att jagskulle ha sagt att det inte blev några ordentliga för-ändringar. Det vill jag bestämt avvisa. Jag sade redani mitt inledningsanförande att detta var ett viktigt stegi kyrkans frigörelse från staten men att det förmodli-gen inte var tillräckligt. Framför allt är det så oklart.Vi har ju inte sett förslaget i dess helhet på grund avatt ett utredningsarbete nu skall komma i gång och i propositionen inte tar någon ordentlig ställningtill den långa önskelistan från Kyrkomötet.Marita tycks motivera förslaget med attfrågan nu har blivit politiskt hanterbar. Det är det ena.Den andra huvudorsaken, det viktigaste motivet,skulle vara att vi har fått fler invandrarsamfund. Jagskulle vilja varna för att göra det till ett huvudmotivför att vi skall få förverkliga religionsfrihetens principi landet.Jag skulle vilja fråga: Vad är behovet bakom att ilagstiftning föreskriva identitet? Ärdet så att regeringen inte litar på , ellerhar man behov av att säkerställa denexakta beskrivningen? Varför kan i så fall inte kyrkansjälv få göra detta?Till sist: sade att det var ett upp-brott från statskyrkosystemet. Det var det mest långt-gående jag har hört. Jag vill ha svar på frågan: Kom-mer statskyrkosystemet att vara avskaffat den 1 janu-ari 2000?Anf. 37 Civilminister ()Herr talman! Jag skall börja med den senast ställ-da frågan. Jag vill hävda att förändringarna är så storaatt det skulle vara missvisande att efter den 1 januari2000 tala om ett statskyrkosystem.En annan fråga som tog upp i sittinledningsanförande men som jag inte hann besvarahandlade om luddighet och att princippropositionenknappast var en principproposition. Jag tycker inte attdet är en korrekt beskrivning. Det är ett mycket fastoch stadigt bygge där man anger de bestämda huvud-linjerna, efter vilka utredningarna sedan kommer attha att arbeta. Vad gäller utredningarna är meningenatt se till att i god demokratisk ordning så många sommöjligt skall få vara med och möblera huset. Det görinte att huset i sig inte skulle vara mycket stadigt ochstabilt.Motiven för den ändrade relationen tycker jag äralldeles utmärkta och talar om att ser annor-lunda ut . Dessutom ser annor-lunda ut . Det har varit en utveckling under deårtionden som gått, ibland utan politiska beslut. Jagtycker att det är motiv som väl håller. De gör religi-onsfrihetsfrågan till inte bara något teoretiskt utanockså gör det tydligt för gemene man att här finns enkonflikt. Därmed tycker jag att vi har goda argumentsom jag kommer att fortsätta att använda.Anf. 38 () replikHerr talman! Att jag har tryckt på så mycket i frå-gan huruvida statskyrkosystemet kommer att avskaf-fas eller inte hör naturligtvis samman med att man ipropositionen talar om en särskild samsyn med Cen-terpartiet. har vi hört sägaatt det inte är fråga om ett skiljande utan om en rela-tionsförändring. Då vill jag tolka såatt syftet är att få ett skiljande mellan staten och kyr-kan.Anledningen till att jag varnade för att som hu-vudmotiv använda en förändring i vad gäller invandringen är att detkan missuppfattas. Religionsfrihetsdiskussionen iSverige och stat-kyrka-frågan är betydligt äldre än så.Det måste vara huvudmotivet. Det viktiga är respek-ten för de enskilda människorna varifrån de än kom-merTill sist vill jag ställa en fråga. En del av utred-ningsarbetet kommer att beröra trossamfunden.Kommer alla trossamfund att få delta i utredningsar-betet, och inte bara vara något slags samrådspart?Anf. 39 Civilminister ()Herr talman! På sista fråga kansvara så här: Det kommer att finnas en mycket bredrepresentation. Utredningarnas sammansättning ärinte helt klar, men vår avsikt är att se till att så mångasom möjligt i så hög grad som möjligt skall kunnavara med och utforma de förslag som utredningarnaskall komma fram till.Anf. 40 () replikHerr talman! Civilministern uttryckte att hon varlitet förvånad över syn. Visst är dethär ett steg, men i vårt parti finns de som tycker attdet är ett otillräckligt steg, att det inte leder till denkonfessionslöshet som bör beteckna staten, att det inteleder till att vi får en kyrka skild från staten. Jag harutvecklat detta att man vill etikettera en viss kyrkliguppfattning som varande folkkyrklig. Det är ett teckenpå att man faktiskt är fast i det gamla tänkandet, ävenom man har bytt ut ordet stat mot ordet folk. Innebör-den är ungefär densamma, även jag håller med om atten del av myndighetsuppgifterna ytterligare beskärsnär det gäller kyrkan.Jag har respekt för civilministerns höga uppskatt-ning av kompromisser. Jag skulle dock vilja säga attutan människor som strider för att samhället skallförändras i en viss riktning finns det inte hellermycket att kompromissa om. Därför förbehåller jagmig rätten att vara stridbar när det gäller kyrkansskiljande från staten för att det, genom den kamp somliberaler och socialister i förening kan driva, skallkunna bli realitet i framtiden.Anf. 41 Civilminister ()Herr talman! För mig är folkkyrkotanken någotmycket positivt. Jag tycker att det är utmärkt att vi haren kyrka där det finns plats för även oss som är litetljumma i anden, för oss som går och väntar på denreligiösa aha-upplevelsen. Det är inte alltid så attkyrkor har så låga trösklar och en sådan takhöjd. Detär innebörden för mig i folkkyrkotanken. Det är vik-tigt att ha detta med även i fortsättningen därför attdet är en oupplöslig del av identitet.Svenska kyrkans identitet skall icke behöva förändrasav denna relationsförändring. Det är bakgrunden tillformuleringarna i lagen om Svenska kyrkan.Anf. 42 () replikHerr talman! Kanske civilministern inte riktigtuppfattade poängen i mitt resonemang, eller också harjag uttryckt mig dåligt.Jag har inte heller något emot att det finns en kyr-ka som är öppen för människor som har tvivel ochsöker. Det är alldeles utmärkt. Det är alldeles utmärktatt människor utan att vara medlemmar kan finna ettkyrkorum till reflexion och bön om de så vill. Jag haringenting emot detta, men det blir någonting annat närstaten proklamerar att en viss trosriktning är och skallvara det som är folkkyrka. Om villfortsätta att ha den ambitionen är det alldeles utmärkt,men det är ingenting som skall slå fast utannågonting som själv skall kommafram till och stå för.Anf. 43 ()replikHerr talman! Jag tycker att mycket av det ci-vilministern sade var klokt och riktigt. Jag tyckerockså att civilministern har rätt på väsentliga punkter iden här frågan. Jag tror att den breda förankringenoch det som något nedsättande kan kallas kompromis-sande har varit väsentliga förutsättningar för att pro-jektet skall ha kunnat komma så här långt. Det är braatt så har skett.Nu måste jag dock efterlysa ett besked i en frågasom civilministern inte berörde i sitt anförande mensom jag tog upp tidigare i debatten, och det gällerstatens ansvar för kyrkans kulturminnen och anslagenhärtill. Civilministern talar om ett uppbrott från stats-kyrkosystemet. Kan det efter ett sådant uppbrottverkligen vara rimligt att staten skall gå in och reglerade avgifter som kyrkan tar ut av sina medlemmar,med hänvisning till hur mycket som anslagits för vårdav kyrkans kulturminnen?Anf. 44 Civilminister ()Herr talman! Jag hoppades att jag skulle få möj-lighet att bemöta i en replik.Först vill jag säga att vi är 21 personer i regering-en som bestämmer, inte bara en. Så har det varit äveni denna fråga. Framför allt är det 21 personer sombestämmer när det gäller den ekonomiska politiken.Där är vår gemensamma föresats i regeringen att viskall pressa tillbaka underskotten och sanera densvenska ekonomin.Beträffande er reservation om att staten inte börkräva att kyrkoavgiften minskas med belopp motsva-rande den statliga ersättningen har jag samma in-vändning som kommit fram under debatten, nämligenatt ett nytt sätt att finansiera vården av kulturhistorisktvärdefull egendom inte kan innebära ett ökat medels-behov för verksamheten.Därför är det en mycket naturlig utgångspunkt fördet fortsatta utredningsarbetet att uttaget av kyrkoav-gift skall minska i samma omfattning som kyrkan fårstatligt bidrag. Men det betyder självfallet inte att manrubbar kyrkans rätt att självständigt bestämma sittavgiftsuttag.Därmed tror jag att jag har besvarat den sista frå-gan från . 45 ()replikHerr talman! Jag tror att vi kan vara överens omatt det är bra att staten sanerar sin budget, men dendiskussionen gäller snarare på vilket sätt detta skallske. var det inte riktigt det jag frågade om, utanjag undrade hur det skall gå till, när vi har fått enjuridisk situation där staten i väsentliga avseenden ärskild från kyrkan, att staten skall kunna gå in ochstyra och påverka kyrkans uttag av avgift. Det är ettprincipiellt mycket egendomligt resonemang.Jag kan hålla med om att det finns behov av spar-samhet och allt möjligt annat, och jag kan givetvisockså hålla med om, som jag sade i mitt huvudanfö-rande, att det är önskvärt att kyrkan inte betungar sinamedlemmar med ett onödigt stort uttag. Det är ganskasjälvklart; det ligger i kyrkans intresse på många olikasätt.Jag efterlyser ändå ett litet mera juridiskt ochklargörande svar på frågan. Eller är det kanske så attden här frågan inte är riktigt genomtänkt?Anf. 46 Civilminister ()Herr talman! Frågan är mycket genomtänkt. Dethär kommer att vara ett av de utredningsuppdrag somvi skall engagera en kompetent person för framöver.Men direktiven är naturligtvis väldigt tydliga på denhär punkten. kan ju hoppas attdet blir någon av hans partikamrater som får uppdra-get att titta på just detta.Anf. 47 ()Herr talman! När årets kyrkomöte samlades iSigtuna var den viktigaste frågan yttrandet om deframtida relationerna mellan ochstaten. Jag träffade erfarna kyrkomötesledamöter somansåg att utgången var oviss in i det sista. Det fannsvisserligen många som på förhand sagt sig vilja haändrade relationer, men det fanns också starka kraftersom ville arbeta för ett status quo.I Kyrkoberedningens betänkande Staten och tros-samfunden hade visserligen en majoritet ställt sigbakom de förslag som innebar ändrade relationer,men det fanns starka minoriteter som inte delade denuppfattningen. Representanterna för ochNy demokrati önskade i stort sett oförändrade relatio-ner. Framför allt talade man om att församlingarnaskulle få behålla sin kommunstatus med beskattnings-rätt - en uppfattning som också framfördes av . Ny demokrati kan vi numera lämnadärhän.Representanterna för och Vänsterpar-tiet ville gå längre än majoriteten och i stort sett jäm-ställa med de fria samfunden. utanför fanns och finnsungefär samma uppfattning.Vad som hände på Kyrkomötet var att en stormajoritet ställde sig bakom regeringens skrivning. som behandlade frågan hade dessförinnanenats, och betänkandet saknade reservationer. Vadsom hade inträffat mellan Kyrkoberedningens förslagoch Kyrkomötets beslut var att hadeaccepterat nya relationer. En viktig händelse där varju de samtal i partiledaröverläggningar som fördesunder våren.Konstitutionsutskottet följer i stort sett Kyrkomö-tets yttrande. Avvikande uppfattningar finns här fråntvå partier, som fullföljer de synpunkter som manframförde i Kyrkoberedningen. Jag skall inte kom-mentera det, då det redan har gjorts av utskottetsföreträdare.För mindre än var det inte särskiltmånga här som kunde tänka sig att de partier i riksda-gen som företräder utskottsmajoriteten skulle vara såeniga att de enda reservationerna skulle komma fråndem som vill gå ännu längre än vad majoriteten öns-kar. När fattar beslut i en sådan här fråga,av så stor principiell betydelse, är det viktigt att manhar en bred uppslutning. Det kan man säga att pro-positionen har fått i betänkandet. Det betyder förståsinte att det finns en total uppslutning. Men jag tror attde flesta synpunkter som framförs i betänkandet delasav många medborgare i , kanske t.o.m. enmajoritet av svenska folket.Frågan om ändrade relationer mellan och staten har diskuterats , vilketockså har refererats i debatten här. Alla förslag somtidigare har sett dagens ljus har tagits tillbaka, efter-som det har varit svårt att nå enighet.Det förslag vi nu skall fatta beslut om är inte sär-skilt radikalt. Därför är det fullt naturligt att några villgå längre. Propositionen är ju en kompromiss, somändå har den fördelen att den kan accepteras av enmajoritet av och en majoritet i Sveri-ges riksdag. Att kyrkan även efter beslutet skall få enviss särställning kan diskuteras, men då måste manändå beakta att det gäller en nationell kyrka, som harett samband med staten som funnits i nästan ett halvtårtusende. gav en intressant histo-risk tillbakablick, som visar litet vad det här innebär ipraktiken.Ett delbeslut när det gäller medlemskapet harriksdagen fattat . Från den 1 janu-ari 1996 kommer nya kyrkotillhörighetsregler att gällainom . Dessa innebär i stort att maninte föds in i kyrkan utan att man genom dopet kom-mer att tillhöra kyrkan.Vi moderater hade velat gå längre än vad riks-dagsmajoriteten beslutade. Vi ville följa Kyrkobe-redningens förslag om att förtroendevalda och vissaanställda skulle ha samma kriterier på medlemskapsom övriga medlemmar, nämligen dopet, vilket ocksåKyrkomötet tidigare instämt i. fårSvenska kyrkan själv besluta i den här frågan och ialla andra liknande frågor.Vad vi har att besluta om nu är principen förSvenska kyrkans framtid. Efter detta principbeslutföljer en rad större och mindre utredningar om hurfrågan skall lösas i praktiken. Det är många föränd-ringar som måste av mera i detalj innan denstora frågan om frigörande frånstaten blir klar i samband med /2000.Det är min förhoppning att det beslut vi skall fattai dag utgör en god grund för det fortsatta arbetet. Detviktiga och mest positiva med beslutet, som jag serdet, är att blir mera själv-ständig och fri och att hon därmed kan ges möjlighetatt arbeta, i som har ganska litet gemensamtmed det 1500-tal då statskyrkosystemet infördes.Anf. 48 () replikHerr talman! Jag vill ta upp en sak, bara för histo-rieskrivningens skull och för protokollets skull.Det sades här att och Folkpartietfullföljer sin linje från Kyrkoberedningen. Det harfaktiskt hänt litet grand sedan Kyrkoberedningen kommed sina förslag. Regeringen har ju i sin skrivelse tillKyrkomötet och i propositionen följt reservanternasuppläggning, av bl.a. från Folkpartiet.Det gäller den avgörande frågan om en från riksdagendelegerad normgivningskompetens, som inte alls finnsmed i propositionens förslag. Det gäller också atttrossamfunden ges en mer likvärdig ställning i rege-ringens proposition än vad Kyrkoberedningen hadebeskrivit. Jag var mycket kritisk till propositionen,men jag sade redan i mitt inledningsanförande att dethar skett välkomna förändringar i förhållande tillKyrkoberedningens förslag.I detta sammanhang vill jag, med tanke på det somhar sagts om 1979, säga att har spelaten stor roll för att vi ändå kommer att ta ett ganskastort steg när det gäller stat-kyrka-frågan i framtiden.Anf. 49 () replikHerr talman! Får jag bara säga att de här två parti-erna, och , i stort sett harkvar uppfattningen att man skall gå längre än vad vigör . Även om det har hänt en hel del på vägenefter Kyrkoberedningen, vilket jag är fullt medvetenom, är det helt klart att och framför alltVänsterpartiet vill gå mycket längre än vadmajoriteten i utskottet vill göra i detta betänkande.Anf. 50 ()Herr talman! slår vakt om folkkyrkan förmänniskornas skull. Folkkyrkobegreppet används oftapå ett slarvigt sätt i debatten om . Inteminst gäller det när frågan om de framtida relationer-na mellan stat och kyrka diskuteras. De som står fördiametralt motsatta ståndpunkter i sakfrågan hävdarlika frejdigt att man vill verka just för folkkyrkansbevarande. Kan det vara på det sättet?Andra får svara för sina beskrivningar. Jag skallredovisa min och syn på vad somkonstituerar en verklig folkkyrka, alltså några avfolkkyrkans förutsättningar och kännetecken.Folkkyrkan är uppbyggd som en gemenskap om-kring möte med oss människor genom ordet,dopet och nattvarden. Uppbyggnaden är således intebetingad av summan av dess medlemmar. Folkkyrkanär ingen vanlig förening. Den är öppen för alla somvill tillhöra den, och den utesluter ingen ur sin gemen-skap. Men också religionsfriheten är en viktig grund.För att fungera som folkkyrka behöver för framtiden resurser att finnas överallt därmänniskor finns, dvs. att vara rikstäckande. Den be-höver en organisatorisk uppbyggnad, ett regelsystemsom håller ihop kyrkan inåt och utåt med demokratiskförankring för decentraliserat beslutsfattande ochansvarstagande och sist men absolut inte minst folketsförtroende. Om människor tappar förtroendet förkyrkan och väljer att stå utanför, vilket alla har fullfrihet att göra, hjälper varken kommunstatus, regelsys-tem eller kyrkoskatt.Centern har valt att aktivt och positivt påverka idet förberedelsearbete för ändrade relationer mellanstaten och som pågår.Nu handlar det alltså om att ta ställning till över-gripande principer som skall ligga till grund för detfortsatta utredningsarbetet. När alla delutredningar ärklara kommer ett slutligt förslag från regeringen, ochdet är först då som det går att ta definitiv ställning.Genom samarbete med regeringen underde senaste månadernas arbete med kyrka-stat-fråganär det ingen överdrift att påstå att det aktuella försla-get också fått en tydlig centerprägel. Om de angivnaprinciperna efter alla utredningar får forma de slutligaförslagen finns det alltså goda förutsättningar att densegslitna frågan om förhållandet mellan och staten går mot en varaktig och hållbarlösning, en lösning som på bästa sätt slår vakt om denöppna folkkyrkan.I nu föreliggande förslag föreslås en särskild lagför som skall slå fast övergripanderiktlinjer. Av lagen skall framgå att Svenska kyrkanskall vara en evangelisk-luthersk, rikstäckande, ochdemokratiskt styrd öppen folkkyrka och att den skallvara finansierad genom en obligatorisk kyrkoavgifteller kyrkoskatt som bestäms lokalt. Dessutom skalldet finnas ett inomkyrkligt ekonomiskt utjämningssys-tem för att garantera rikstäckningen.Staten skall kostnadsfritt för kyrkan sköta uppbör-den av kyrkoavgiften eller kyrkoskatten. Frågan ombenämningen, kyrkoavgift eller kyrkoskatt, tas med idet fortsatta utredningsarbetet. Enligt min meningborde det inte finnas något avgörande hinder för atttillmötesgå Kyrkomötets önskan att få använda be-nämningen kyrkoskatt.Kyrkan behåller huvudmannaskapet för begrav-ningsväsendet. De som tillhör betalarsin del av kostnaden genom den proportionella kyrko-skatten. För dem som inte tillhör kyrkan skall betal-ningsfrågan utredas med sikte på en så lokal lösningsom möjligt.All kyrklig egendom kommer att stå till kyrkansförfogande i samma omfattning som , och kyrkankommer att få ersättning av staten för kulturhistorisktbetingat underhåll av kyrkor och i förekommande fallandra byggnader.Herr talman!