prot · GI09112 · 1995-05-31 00:00:00 — Jag tror nogegentligen att Per hade tämligen goda avsiktermed själva destinationen av pengarna, men inte hadereflekterat så noga över hur det hela skulle utformas.Nils talade förut om den nyastiftelselagstiftningen som den gamla regeringen be-slutade om, och diskuterar med välbehag vissa frågorom hur styrelsen utses. Men han återger självfalletinte alls det som samma regering sade om att statensverksamhet ej bör ske i stiftelseform. Det finns med isamma förberedande text.När det sedan gäller agerande, har jagväldigt svårt att förstå, och har så haft under hela denhär processen, vad det är för hot med att den ansvari-ge ministern kommunicerar med sådana här gigantis-ka stiftelser, som förfogar över så mycket pengar. uppmanade inte till någotlagbrott, för om det hade varit så hade vi inte överhuvud taget haft permutationsinstitutet.En fråga ställdes, som sagt. Men när det gäller of-fentligheten spelar det ingen roll vad de olika stiftel-serna deklarerade. Det är ändå inte offentlighet i of-fentlig mening. Möjligheten att permutera verksamhe-ten hade varit helt i enlighet med lagen.Anf. 130 () re-plikFru talman! Det är inte regeringen som stiftat dennya lagen om stiftelser, utan det har gjort.Riksdagen var enhällig på denna punkt.Det är riktigt att kooptationsförfarandet kanskeinte skall tillämpas beträffande statliga stiftelser. Meni detta fall är det fråga om något som blivit ett pri-vaträttsligt subjekt.Det talas om revansch. Men vem känner revan-schlust här? Inte kan det väl vara den riksdag och denregering som inrättade dessa stiftelser, däremot denminister som direkt vänder sig emot dessa nyinrättadestiftelser och börjar kräva att de skall förändra sinastadgar mot den bakgrund som vi känner till.Jag tycker inte, , att man härkan tala om kommunikation med de nya stiftelserna.Statsrådet skriver med den tyngd som ämbetet har ochanvänder formuleringar om förlorat förtroende hoshela regeringen och även i forskarsamhället. Hur CarlTham kan uttala sig så kan man möjligen undra över.Huvudpunkten blir ändå att själva uppträdandetvar mycket olämpligt. Det är det som vi har att grans-ka . Säg hellre i den sista repliken, ,något om detta uppträdande och tala kanske inte såmycket om varför sätet var i ! Det är inget felpå , tycker jag som läste i - det kan jagväl passa på att tala om. Inte heller tycker jag att detär särskilt relevant för den här diskussionen hur An-ders marscherat.Anf. 131 ()replikFru talman! Det som är relevant är ju svårighetenatt diskutera frågor om takt och ton - det finns ettmycket näraliggande och kommenterat ex-empel.Revanschfrågan är naturligtvis intressant, särskiltsom den väcker så mycket av aggressioner och enga-gemang i den här frågan när den nuvarande regering-en försökt göra vad den är vald att göra, dvs. att rege-ra landet och utöva inflytande, och vi gång på gånghamnar i läget att vi haft en annan regering som kommed sluga politiska beslut och en detaljutformningsom inte fastställts av utan av regeringen.Det låter så ödesmättat när man hör att det skulle se utpå det sätt som Per föreslog. Men agerande visar att det inte alls var så ödesbe-stämt. Det fanns alternativ.Det hade varit mycket intressant om själva demo-kratifrågan åtminstone under denna resasgång hade diskuterats. Det här är ett unikt exempel påatt offentliga medel låses in i slutna stiftelser - utanen riktigt offentlig beredning och utan ett tydligt riks-dagsbeslut, men med den tydliga inriktningen att setill att kommande politiska val inte kan påverka ut-formningen när det gäller det här lilla avsnittet.Anf. 132 () replikFru talman! Jag fäste mig också vid uttrycketfrämmande fågel. Det är inte alls fråga om det. Vi harju en rad stiftelser som bekostar och finansierarforskning. Faktum är att merparten av den forskningsom utförs i bekostas med privata medel. Detär alltså inte staten som står för merparten av insat-serna och för finansieringen av forskningen, utan detär företag som inom sin verksamhet bedriver forsk-ning. Det gäller alltifrån grundforskning till meramålrelaterad forskning.Stiftelser finns på olika sätt. I våra papper nämnsWallenbergstiftelsen, och i . Det gäller även stiftelserutomlands.Det viktiga med det här beslutet är att vi har fåtten ökad konkurrens om projekt som skall få stöd. Vihar alltså ökat insatserna och garantierna för att lång-siktigt, stabilt och självständigt kunna göra bedöm-ningar av projekt som kan finnas inom ochför forskarutbildningen. Detta är det viktiga.Som jag sade tidigare är det här ett sätt att finansi-era en långsiktig, uthållig och stabil forskning - enfinansiering som flera partier, över partigränserna, harsökt efter. motionerade Socialdemokra-terna om att vi måste ha mera pengar till forskning.Men de gick inte att hitta. Detta var ett sätt att hittadem. Om pengarna inte hade låsts in i en stiftelseskulle de inte ha funnits för framtida forskning. Det ärjag helt övertygad om.Återigen: Hotet när det gäller brevvar, och på den punkten håller jag med föregåendetalare, att om de inte gjorde som han önskade så hadehan inget förtroende för dem. Det är ett mycket tydligthot, och det reagerar vi mot.Anf. 133 ()replikFru talman! Jag hade hoppats att en god liberalskulle ha kunnat se det demokratiska problemet här.Men inte ens fångar den bollen.Jämförelsen med har gjortsflera gånger under utfrågningen och den är närmastabsurd. Visa på ett riksdagsbeslut där offentliga me-del förts över till hanterasdär! Det är det som är själva knutfrågan. Och det ärdet som gör att den nya regeringen rimligen måste seom sitt hus och se i vad mån man kan utöva inflytandeöver den här verksamheten. Att det innebär en skill-nad i grundsyn är jag alldeles klar över. Men det hadevarit mycket intressant om någon ändå litet grandhade flaggat för att man inte står bakom den demo-kratisyn som bl.a. Per gjorde sig till tolk förunder vår utfrågning.Detta oroar mig, även med tanke på denna kam-mares och vårt parlamentariska systems existens, ochdetta är den känsliga nyckelfrågan.Anf. 134 () replikFru talman! är ocksåett finansieringssätt. Staten bidrar ju med pengar somsedan inte är åtkomliga.Skillnaden mellan de här aktuella stiftelserna ochRiksbankens Jubileumsfond ligger i utseendet avledamöter. När det gäller utseendet av ledamöterna istiftelserna följer man stiftelselagen. Men Karl-AxelSahlberg talar om regeringen, allmänheten och fors-karsamhället och säger att inflytande saknas.Återigen: Jag är inte alls övertygad om att vi härhar ett sämre utseende av ledamöter. Inte heller borde vara övertygad på den punkten,med tanke på den skandal som varit i . Utseendet av ledamöter går där tillpå precis samma sätt som . Men tydligen räck-er inte ens det.Det vi här talar om är ett sätt. Dessutom gäller detinte människor som inte kan något. Man har mycketnoga sett till att de här människorna har förtroendefrån det vetenskapliga samhället och att de har egenkompetens. När det skall förnyas skall man höra sigför med , Ingenjörsvetenskapsa-kademin, Skogs- och lantbruksakademin osv. Det äralltså inte så att en liten grupp människor sitter i ettstängt rum och utser varandra eller sin närmastekompis. verkar framställa det så. Istället är det här ett annat sätt än det traditionellasättet att utse folk. Det medger jag. Men för den skullbehöver det inte vara ett sämre sätt eller ett sätt somleder till sämre stabilitet och långsiktighet samt sämrekompetens i forskningen. Det är ju det vi är ute efter.Anf. 135 ()replikFru talman! Jag heter , inte Karl-Axel.Men jag kan vara också. Det är helt okej.Jämförelsen med äralldeles utmärkt, ! Kanske gick ettlitet ljus upp där. Det är ju precis här som vi ser skill-naderna i möjligheterna att hantera dessa frågor.Förra året när behandlade frågan omprivaträttsliga stiftelser gick man säkert till beslut medolika bilder av vad det var man avsåg. Det visar rege-ringens beslut. Jag menar att detta är mycket olyckligtoch hoppas att man hittar en lösning på det här pro-blemet. Därför tycker jag att konstitutionsutskottetsmajoritet har ställt sig bakom ett bra förslag i dettaavseende när det gäller samtliga tre ärenden.Anf. 136 ()Fru talman! har på ett mycketvälformulerat sätt beskrivit majoritetsuppfattningen ikonstitutionsutskottet. Jag tycker dock att detta är enså pass viktig fråga att jag gärna vill redogöra förVänsterpartiets syn.Det handlar i första hand om demokrati. För ossinom är demokratin en överordnadprincip. Utifrån det synsättet har vi tittat närmare pådessa granskningsärenden, som berör dels den bor-gerliga regeringens inrättande av privaträttsliga stif-telser, dels socialdemokratiska regeringsmedlemmarsagerande mot vissa av dessa stiftelser.Det har under debattens gång talats om attgranskningen har varit partipolitiserad. En del hart.o.m. menat att det handlar om personliga eller poli-tiska vendettor. Vi i känner oss helt friafrån dessa anklagelser, eftersom vi, liksom Miljöpar-tiet, inte har suttit med i någon regering och av denanledningen inte har några s.k. sjuka mostrar att för-svara.I vårt granskningsarbete har vi, som KennethKvist redan har framfört, lagt stor vikt vid att granskaärendena utifrån konstitutionella aspekter. Mot dennabakgrund anser vi därför att det finns anledning att seallvarligt på när den borgerliga regeringen urholkardemokratin genom att säkerställa en privatisering frånframtida parlamentarisk kontroll. Det skadar förtro-endet för det parlamentariska systemet.Den borgerliga regeringen har överfört 18 miljar-der kronor av allmänna medel till tio privaträttsligastiftelser. Det är stiftelser som har till syfte att finansi-era främst forskningsprojekt men också kulturprojekt.De enda motiv som kan skönjas till att privatiseraallmänna medel på detta sätt är ideologiska motiv.En privatisering behöver inte i sig strida motkonstitutionella spelregler. Vi avstår i betänkandetfrån politisk kritik av privatiseringar. Men vi hadehellre sett att dessa pengar varit kvar i pensionssyste-met, speciellt med tanke på det statsfinansiella läge vibefinner oss i.Det vi fäster störst vikt vid är hur man har gjortdessa privatiseringar. Man kan vända på resone-manget och i stället tala om socialisering. Vi menaratt om en majoritet av svenska folket vill avvecklatidigare beslutad socialisering skall den ha en själv-klar, suverän, demokratisk rätt att göra det. Vi anseratt den borgerliga regeringen inte har haft sammademokratiska utgångspunkt när man inrättade dessastiftelser. Här kan man faktiskt tala om förakt för dedemokratiska spelreglerna.Man ville en gång för alla begrava idén med lön-tagarfonderna. Det var ursprungligen dessa pengarsom blev överförda till stiftelserna. Löntagarfondernakunde man avveckla genom en ny politisk majoritet.Däremot har den borgerliga regeringen säkerställt deprivaträttsliga stiftelsernas integritet genom särskildastadgar. Inrättandet av flera av stiftelserna påskynda-des kort före valet . Det kan intebetraktas som god demokratisk ordning.När man privatiserar eller bolagiserar viktigasamhällsfunktioner begränsas demokratins politiskaräckvidd och förmåga att styra samhällsutvecklingen.Forskningsstiftelsernas stadgar går dessutom ut påatt den sittande styrelsen själv skall utse sin efterträ-dare, vilket är en djupt odemokratisk ordning som intehör hemma i ett utvecklat demokratiskt land somSverige.Det finns emellertid ett undantag bland stiftelser-na, och det skall den förra kulturministern ha "credit" för. I stadgarna för StiftelsenFramtidens kultur, som hon ansvarade för att utforma,framgår att det är regeringen som utser och entledigarsamtliga fem ledamöter. Jag delar följdriktigt KU:smajoritets uppfattning, att man därigenom tillförsäkratregeringen och ett visst inflytande överstiftelsens verksamhet.Fru talman! När det gäller granskningen av kul-turministerns respektive utbildningsministerns age-rande mot vissa stiftelser menar den ena av anmälarnaatt utbildningsministern agerat utöver gränsen för sittministeransvar, när han har försökt att få en annandemokratisk ordning i forskningsstiftelserna. Denandra anmälaren vill att kulturministerns handlandevid avsättandet av medlemmarna i styrelsen för Stif-telsen Framtidens kultur granskas.Vi i delar utskottsmajoritetens upp-fattning att granskningen inte föranleder något utta-lande från utskottets sida. Det innebär att de aktuellaregeringsmedlemmarna inte formellt eller konstitutio-nellt begått några fel när de entledigat ledamöter iStiftelsen . Det skedde enligt gäl-lande stadgar. Inga formella fel skedde heller i ochmed att man tillkännagav synpunkter på stiftelsernasodemokratiska struktur. Att man kanske hade kunnatutföra entledigandena och samrådet med stiftelsernapå ett trevligare sätt har vi från intefunnit vara tillräcklig grund för kritik eller uttalande.Avslutningsvis yrkar jag på godkännande av ut-skottets anmälan vad avser avsnitten 22 och 25. Jagstår också bakom det särskilda yttrandet gällandeavsnitt 25.Anf. 137 () re-plikFru talman! Jag har bara en fråga till talar om hur djupt odemokratiskt det är att styrel-serna utser sina egna efterträdare. Som vi påpekadenyss står det i den nya stiftelselagen från 1994,2 kap. 9 §, att huvudregeln för förnyelse av stiftelsensstyrelse är att man gör så.Denna bestämmelse antogs av 1994.Vänsterpartiet var representerat i då.Handlade de representanter för som dåsatt i djupt odemokratiskt när de gick medpå en sådan bestämmelse?Anf. 138 () replikFru talman! Den stiftelseregel som nämns är djuptodemokratisk därför att det handlar om allmännamedel som man har privatiserat och därför att man pådetta sätt har uteslutit all parlamentarisk kontroll iframtiden. Därför är det djupt odemokratiskt.Anf. 139 () re-plikFru talman! Jag får tolka svaret som att att medverkade till detta för-slag 1994.Anf. 140 () replikFru talman! Precis som jag sade i inledningen imitt anförande är demokrati en övergripande principför oss. Jag utgår från att de har haft den inställningenockså när beslutet fattades 1994.Nomineringen av svenska befattningshavare vid EU:sinstitutioner(avsnitt 26)Anf. 141 ()Fru talman! Granskningen i detta ärende har letttill att hela utskottet anser att vi måste göra ensystematisk genomgång av hur registreringen av of-fentliga handlingar går till i . Det harkunnat konstateras att handlingar blivit liggande imånader utan att de har registrerats. Det är naturligt-vis oacceptabelt, särskilt som vi från svensk sidaanser oss vara och vill vara missionärer i EU för attövertyga EU om det lämpliga i att ha en offentlighets-princip.När den bristande registreringen dessutom omfat-tar just ärenden som berör EU är det naturligtvis änmer uppseendeväckande. I ärlighetens namn skallsägas att denna administrativa hantering har tillämpatsoberoende av vilken regering vi har haft.Men det fortsätter också. Det senaste exemplet ärFinansdepartementets s.k. rekommendationsbrev förVägverkets förre generaldirektör. Det är som sagt varett nytt exempel. Det finns verkligen anledning attgranska hur registreringen går till, inte minst sedan vihar fått den nya tekniken. En rad handlingar kommerju in den vägen.Utskottet är inte heller nöjt med den mer ellermindre hemliga process som föregår regeringensnomineringar av personer till tjänster inom EU. Ut-skottet vill att regeringen åtminstone talar om vilkaprinciper som skall tillämpas för nomineringarna ochhur besluten förbereds, dvs. vilken beredningsprocesssom finns för nomineringarna. Det är naturligtvisviktigt att det finns regler för detta, dels för de männi-skor som är berörda och som kan tänkas vara intresse-rade av tjänster i EU, dels för att man skall kunnafölja hur regeringen hanterar detta nya inslag i rege-ringens utnämningsmakt. Det är nämligen inte slutmed det som har skett. Det handlar kanske omnomineringar av hundratals tjänster under de närmasteåren.Om de här kraven är utskottet ense. Sedan skiljervi oss åt i bedömningen av vad som har skett.Socialdemokraterna och , denna nyakoalition i , är nöjda med vad som har skett,övriga är kritiska.Som framgår av betänkandet finns det inte någraregler för hur nomineringarna skall gå till. Men rege-ringen säger själv att den följer regeringsformensstadganden i 11 kap. 9 § som säger att det är sakligagrunder såsom förtjänst och skicklighet man skallutgå ifrån.Det ger sken av att det är någon form av öppet för-farande som används och att det är en objektiv pröv-ning som sker. Jag tycker att det vore bättre om mansade att vi i regeringen såg i vår närhet personer somvi tyckte var lämpliga och bra och som vi ville placerapå viktiga poster i EU.Nu har vi facit i den första fasen av nomineringar-na. Det har alltså nominerats till sju höga poster - dehögsta posterna som kan komma i åtnjutandeav. Av de sju posterna är två juridiska poster. De hartillsatts med oberoende jurister. Av övriga fem posterhar fyra besatts av aktiva socialdemokrater. En personkommer från näringslivet. Det är inte känt att han harnågon politisk aktivitet bakom sig.Det är självklart att resultatet kan ge an-ledning till tvivel om opartiskheten i beredningsförfa-randet. Eftersom regeringen själv anser att förtjänstoch skicklighet skall vara grunden för nomineringarborde man enligt reservanterna - , och - ha varit mer varsam vidnomineringarna.Vi har ett exempel. i samband medatt han bildade sin nya regering om han ville ha enpost i EU. Som vi säger i betänkandet är det inte tro-ligt att då hade tillgång till övrigaintresseanmälningar, än mindre hade regeringenhunnit tillfråga olika intresseorganisationer eller par-tier om det fanns andra personer som eventuellt varintresserade.Man säger alltså att det är ett opartiskt, sakligt be-redningsförfarande som skall ligga till grund. Samti-digt utser man sina kompisar. Det är den här typen avargumentation som, tycker jag, förstärker misstronmot makthavaren och som också ger upphov till an-klagelser om dubbelmoral.Slutsatsen är att det vore bra om regeringen pre-senterade hur det här skall gå till och sedan följer de reglerna.Anf. 142 Förste vice talman ()Fru talman! Denna kammare har åtskilliga gångerdiskuterat utnämningspolitiken. Jag har själv haftanledning att gång på gång påpeka i denna kammareoch från denna talarstol att socialdemokratiska rege-ringar har missbrukat den utnämningsmakt som rege-ringsformen ger regeringen.Regeringsformens bestämmelser om förtjänst ochskicklighet som grund för statliga utnämningar harersatts med ett system av godtycke, där ibland, ja,t.o.m. ofta, den socialdemokratiska partiboken harvarit en vägande merit. Det finns inte, fru talman,någon anledning att längre tro att en bättre tingensordning från socialdemokratiska regeringars sidaskulle kunna komma till stånd. Därför tror jag heltenkelt inte på att aldrig så många påpekanden frånkonstitutionsutskottet om att man skall hålla sig påmattan, att man skall se över rutiner och annat kom-mer att ge effekt. Det kommer icke att ge effekt.Missbruk av utnämningsmakten är djupt rotat i densocialdemokratiska partisjälen. För en liten själ finnsdär nog i alla fall.Vi har gått igenom detta tidigare, lista efter lista,sida efter sida, statistik efter statistik. Mellan tummenoch pekfingret går det fyra socialdemokratiska ut-nämningar på en borgerlig. Tro inte att detta går atträtta till med hjälp av vänliga påpekanden.Det finns bara ett sätt att komma till rätta meddetta. Det är att öppet och ärligt ge regeringarna denmakt som de bör ha att utforma en administrationefter sitt sinne, precis som i en rad andra demokratis-ka länder. När en ny regering tillträder tillsätter antal nyckelbefattningar i kanslihuset. Det är nu-mera allmänt accepterat. Ingen ifrågasätter detta. Detrör sig om ungefär 150-160 stycken, har utskottetkonstaterat. Det vore högst rimligt att detta komplette-rades med kanske 50-60 generaldirektörsposter,chefsposter. Ett statsråd skall till sitt förfogande haverkschefer som är beredda att lojalt fullfölja denpolitik som landets lagliga regering för, och regering-en är ansvarig inför . Detta underlättas nu avatt vi har fått fyraåriga mandatperioder. är enrimlig period för utnämningar av det här slaget.Detta är naturligtvis också kopplat till det interna-tionella fältet. Jag vet att en del kanske beklagar att vinu kommer att få ett spoilsystem i , om det blirett regimskifte 1998, för det kommer att bli följden,oavsett om fattar ett beslut eller inte. Menjag tror att det är bra. Det ligger i tiden. Det kommeratt öka effektiviteten.Ett statsråd har då all anledning att se till att haneller hon får personer till sitt förfogande som man kanlita på, som man vet är kompetenta. Man kan aldrigskylla på att den tidigare regeringen har tillsatt perso-ner av dålig kvalitet. Man har det hela och fulla an-svaret. Det är ett hederligt, ärligt och rakryggat sys-tem. Jag har svårt att se att det inte skulle kunna fun-gera bra här.Till det här får vi återkomma, och jag är övertygadom att detta blir en viktig och intressant fråga förkonstitutionsutskottet att följa och att se till att viäntligen får ett modernt utnämningssystem i Sverige.Det nuvarande systemet har sina rötter ,och de reformer på den centrala förvaltningens områ-de som då skapades har levt ut sin tid.Utskottet har den här gången särskilt studeratnomineringarna av svenska befattningshavare inomEU. Det har, som utskottets ordförande konstaterade,inte varit någon särskilt uppbygglig process. Allvarli-ga fel har förekommit vad gäller diarieföring ochpapper har kommit på avvägar. Det har varit svårt attveta vilka befattningar har inriktat sig på ochsom därför skulle vara av intresse för svenska kandi-dater. Man kan diskutera ansvaret för denna oordning,det må vara delat. Det hela har utmynnat i ett resultatsom utmanar alla sannolikhetskalkyler, nämligen attav de sju förnämsta befattningarna är fyra besatta medsocialdemokrater, de övriga tre befattningshavarnahar aldrig haft någon partipolitisk aktivitet.Det ansvariga statsrådet för att man har hamnat idet här läget är . Så som frågorna harhandlagts kan han inte undgå kritik. Det finns anled-ning att fortsätta att noga följa hur regeringen sköterutnämningsfrågorna, såväl nomineringar till befatt-ningar inom den europeiska unionen som chefsbe-fattningar här hemma.Anf. 143 ()Fru talman! När kom med i EU gällde detatt nominera till några höga tjänster inom EU. EU-tjänsterna är tjänster av en ny typ. Det är inte längrefråga om statstjänstemän, utan egentligen överstats-tjänstemän. De traditioner eller den praxis som gälltför vissa höga tjänster är kanske inte längre tillämpligeftersom det är fråga om nya typer av uppdrag. Upp-dragen är nya i den meningen att man inte skall före-träda något svenskt intresse, vare sig regeringens ellernågon annans. Man väljs in i tjänsten för att varatjänare åt gemenskapen och företräda gemenskapensintressen.När dessa höga tjänster skall utses kan regeringennaturligtvis inte tillämpa den gamla praxis som gällernär man utser tjänster, som t.ex. att väga in vissapolitiska skäl. Det sker vanligtvis vid tillsättandet avmånga andra höga tjänster.Regeringen har ändå trampat på i ullstrumporna.Det gör att det finns anledning till vissa anmärkning-ar. Utskottets ordförande har tagit upp de formellabrister som förekommit. Utskottet har faktiskt enhäl-liga skrivningar när det gäller otillfredsställande dia-rieföring m.m. Man borde ha sett till att dessa tjänsterhade behandlats med en annan varsamhet än vad somär brukligt vid tillsättandet av tjänster.Man har använt EU-tjänsterna när man vid ny re-geringsbildning haft svårt att placera vissa personer.Man talar om för dem att de kan komma i fråga för enEU-tjänst. Man har t.o.m. mer eller mindre nomineratpersoner till EU-tjänster innan man i folkomröstning-en avgjorde huruvida skulle vara med i EUeller inte. Detta är icke ett tillfredsställande sätt atthantera sådana frågor.För den här typen av nya tjänster borde man för-söka ha en bredare beredning, där man kanske kolla-tionerade med andra. Det är ju tänster som rör siginom politikens område. EU:s mandatperioder är intedesamma som de mandatperioder vi har i .