prot · GI09115 · 1995-06-07 00:00:00 — Dessa eleveroch föräldrar kan nu kräva att skolan tar sitt ansvaroch ger eleverna undervisning på det sätt, i den peda-gogiska form och i den mängd som krävs för att kra-vet på godkända baskunskaper i svenska skall uppfyl-las.Enligt grundskoleförordningen har invandrarele-ver rätt till undervisning i svenska som andraspråk.Det finns ju, som sagts, en samstämmig upp-fattning bland lärare och språkpedagoger att elevermed annat modersmål behöver annorlunda metodikoch pedagogik i svenska än andra elever.Mål- och resultatstyrning i skolan medför attkursplanen inte styr hur undervisningen bedrivs utanvilka mål som skall uppnås i olika ämnen. Vägen dit,dvs. hur undervisningen bedrivs, är och måste varaolika för varje elev. Det skall inte nu börjadetaljreglera.Anledningen till att förra regeringen inte gavsvenska som andraspråk egen kursplan var ju attkursplaner anger mål att sträva mot och mål att uppnå.Målet i svenska som andraspråk bör enligt Folkpartietsättas lika högt för invandrarelever som för svenskaelever, eftersom även de självfallet måste kunna an-vända språket som ett verktyg för nyansrik kommuni-kation och eget lärande.Jag vill understryka att den undervisning som lä-rarna i svenska som andraspråk bedriver har stor ochcentral betydelse för våra invandrarelever och därmedför skolan och att den lärarutbildning som leder framtill kompetens att undervisa i svenska som andraspråkdärmed är en förutsättning för denna goda undervis-ning. Däremot avvisar vi folkpartister nu regeringensförslag att införa kursplan för svenska som andraspråki och gymnasiet.Dessutom föreslår regeringen och utskottsmajori-teten att svenska som andraspråk skall bli kärnämne igymnasieskolan och därmed ge allmän behörighet tillhögskolestudier. Jag delar tidigare framförda upp-fattning att detta faktiskt är ett sätt att lura in vissaungdomar på en väg som inte bär ända fram.Redan i dag är det ett jätteproblem i högskolansundervisning att väldigt många ungdomar har alldelesför dåliga svenskkunskaper, alldeles för dålig träningoch alldeles få möjligheter att uttrycka sig ledigt påsvenska. Att dessutom få vissa elever att tro att manskall kunna komma runt problemet genom att göraämnet till kärnämne med egen metodik är faktiskt attlura dem.Folkpartiet liberalerna anser att målet för allmänbehörighet måste ha samma innebörd för alla stude-rande. Eftersom målen skall vara desamma för un-dervisning i svenska och svenska som andraspråkfinns det heller ingen anledning att göra svenska somandraspråk till ett kärnämne. Vi avvisar således rege-ringens och utskottets förslag om att göra svenskasom andraspråk till kärnämne.Jag yrkar bifall till reservation 1 och 4.Anf. 192 ()Herr talman! Rätten till konkurrens- och behörig-hetskomplettering på gymnasieskolan tycker vi iVänsterpartiet är angelägen att behålla. Den hör ihopmed det kunskapsrelaterade betygssystemet och medsträvan att bygga upp ett utbildningssystem utan åter-vändsgränder och en skola där eleven ges mångachanser att reparera eventuella misslyckanden.Men jag har i mina kontakter med olika skolledareoch lärare förstått att konkurrenskompletteringen ärförenad med vissa problem. kan en elev prövaför högre betyg i stort sett hur somhelst. När det har satts i system blir studierna ryckigaoch okoncentrerade och eleven kan hamna på efter-kälken i kurs efter kurs. Då blir de upprepade pröv-ningarna inte bara ett organisatoriskt utan också ettpedagogiskt problem.Det finns alltså enligt vår mening skäl för att be-gränsa möjligheterna till konkurrenskompletteringunder pågående gymnasieutbildning. Det är de peda-gogiska skälen som har varit avgörande för vårt ställ-ningstagande i frågan. Andra skäl som har åberopats,som att betygssystemet kommer att urholkas, tyckerjag personligen inte är speciellt relevanta.I ett kunskapsrelaterat system utgör betygen heltsant och visst ett kvitto på vissa definierade kunska-per. Rent hypotetiskt borde alltså målet vara att samt-liga elever skulle nå den högsta nivån, vilket skullebetyda betyget mycket väl godkänd. Jag tror själv attbetygen kommer att få en allt mindrebetydelse som urvalsinstrument till högre studier.Urvalet kommer förmodligen att göras på helt andrasätt, genom intervjuer, lämplighetsbedömningar,arbetsprover, etc., och bygga på kriterier som bådehar stort prognosvärde då det gäller att förutse förmå-gan att bedriva högre studier som lämpligheten för enviss profession.Men än så länge har vi alltså trots Vänsterpartietslånga kamp betygen kvar. Det är därför viktigt attbetygen som kompletteras efter avslutade gymnasi-estudier bedöms likvärdiga med slutbetyg i betygetfrån gymnasieskolan vid tillträde till högre utbildning.Den frågan måste noggrant följas upp.Så till ständiga kamp mot avgifterinom utbildningens område. Regeringen talar visserli-gen här om att begränsa rätten att avgiftsbelägga be-hörighets- och konkurrensprövningar. Men det räckerinte. Signalsystemet måste vara entydigt. Studier somleder fram till fördjupade kunskaper skall i principalltid uppmuntras från skolans sida. Då är det inte braatt elever med dessa ambitioner möts av ekonomiskahinder när de vill höja sina betyg. Det är viktigt attalla elever oavsett ekonomiska förutsättningar harsamma möjlighet till högre studier. Hur skall vi an-nars komma åt den sociala snedrekryteringen på hög-skolorna? Jag yrkar därmed bifall till reservation nr 2och i övrigt till utskottets hemställan i denna del.Samtliga partier i utskottet är överens om att kraft-fulla insatser måste göras för att öka språkfärdighetenhos många barn och ungdomar i invandrartäta områ-den. Det är inte ovanligt att invandrarungdomar harsvårigheter med svenska språket även när de börjargymnasieskolan. Regeringen föreslår nu att timplanenändras så att svenska som andra språk kommer attutgöra ett kärnämne och ett alternativ till kärnämnetsvenska.Frågan om hur undervisningen i svenska skall or-ganiseras för att ge invandrarungdomar bästa möjligaundervisning är komplex och svår. Invandrarungdo-mar utgör ingen homogen grupp, utan har väldigtolika behov och förutsättningar. Vi har i Vänsterpar-tiet efter moget övervägande tagit ställning för rege-ringens förslag, och det har vi gjort efter att ha lyssnatuppmärksamt till vad invandrarna själva tycker. Jaghar också varit i kontakt med erfarna lärare och någraspråkforskare inom området. Det är ju så att språkme-todiken när det gäller att lära ut ett främmande språkär till delar skild från den som används vid undervis-ning i det egna språket, dvs. Bifall alltsåtill utskottets hemställan på denna punkt.Då det gäller invandrarungdomars situation är detnaturligtvis viktigt hur kursplanerna i svenska är ut-formade, men ännu viktigare är det stöd de får underhela sin skoltid. Med de stora nedskärningar som harskett och sker i kommunerna inom skolans områdedrabbas de ungdomar som har störst behov av särskiltstöd hårdast. Det är bl.a. därför villåterinföra sektorsbidraget till skolan. Det är därför visäger nej till ytterligare förslag om kraftiga nedskär-ningar i den kommunala ekonomin.Anf. 193 (m) replikHerr talman! Jag blev oerhört glad när jag lyssna-de till . Om jag förstodvad som sades från talarstolen rätt har man delvisändrat uppfattning. att det är pedagogiska skäl som gör att Vänster-partiet anser att man måste begränsa möjligheterna tillkomplettering i förhållande till dagsläget.Regeringens proposition innebär ju att man för-bjuder huvuddelen av ungdomarna att göra be-tygskomplettering. Men vill man bara begränsa möj-ligheten, vilket sadealldeles , är det så att det är reservationensom borde gälla när vi skall votera . Jagskulle gärna vilja ha ett förtydligande. Om det är såatt har ändrat uppfattning skulle detgöra mig mycket glad. Eller är det så att Vänsterpar-tiet ändå av något annat skäl tänker stödja regeringensförbud?Anf. 194 () replikHerr talman! Jag skulle hemskt gärna vilja glädjaBeatrice , men har inte ändrat upp-fattning. Jag kanske uttryckte mig något oklart. Jagmenar att eleverna har möjligheten till betygskomplet-tering fast det får ske efter avslutad utbildning. Menmöjligheten kvarstår trots allt.Anf. 195 ()Herr talman! har eleverna rätt att pröva förhögre betyg vid gymnasiet även under pågående gym-nasiestudier. Det har kommit till regeringens känne-dom, som det står i propositionen, att det "finns ten-denser till att detta har satts i system i vissa skolor",dvs. att eleverna tenterar i samma ämne.Dessutom förekommer det att elever tenterar om enlägre kurs sedan de gått en högre och därmed lätthöjer sitt betyg.Den naturliga slutsatser vore väl att införa en övregräns för antalet tentamina för att stävja missbruket.Problemet med att man lär sig mer när man går enhögre kurs kan ju rimligtvis inte vara något betygs-problem. Vi har ju målrelaterade betyg, så det är fulltmöjligt att tala om vad betyget på den högre kursenmotsvarar för betyg på den lägre, eller man kan ocksåskriva in det direkt. Det borde också klargöras att maninte behöver tentera om den lägre kursen för att höjasina poäng då sammanräkning av betyg från olikakursnivåer ej skall förekomma vid någon form avantagningsförfarande.Regeringen föreslår ingen av dessa enkla åtgärderutan i stället att man skall förbjuda all omprövningmed undantag för prövning för att höja betyget under-känt. Åtgärden verkar minst sagt överdriven. Dess-utom är det risk att den skapar nya oönskade strategi-er hos eleverna. Och framför allt, att ta bort möjlighe-ten till komplettering är orätt sålänge vi inte har garantier för att kompletteringar eftergymnasiet jämställs i meriteringsvärde med slutbetygvid antagning till högre utbildning. Man bör inte tabort den rätten för en elev som på grund av sjukdom,dålig undervisning eller av andra skäl inte kunnat görasig själv rättvisa och fått ett för lågt betyg. Det är juockså en fördel om en elev vill lägga ner litet merarbete på ett visst ämne och komma igen med enbättre tentamen. Vi anser att rätten att pröva för högrebetyg skall finnas kvar men med vissa begränsningarvad gäller antalet prövningstillfällen. Jag yrkar bifalltill reservation 1.Jag ser att jag har tillräckligt med taletid för att jagskall kunna göra en röstdeklaration för Miljöpartietsdel när det gäller svenska som andraspråk. Regering-en kommer , som vi tidigare hörde, att med Väns-terns stöd driva igenom att vi får svenska 2 som kär-nämne. Det finns ett borgerligt förslag som på vissapunkter skiljer sig markant från detta förslag.För del är det inget lätt val, eftersominget av förslagen är fullt utarbetat och leder inte framtill den förstärkning av undervisningen i svenska förinvandrarbarn som vi vill se. Men det finns i dagslä-get klara fördelar med regeringsförslaget. För detförsta fokuserar det ordentligt på svenskundervisning-en för invandrarbarnen, och det blir tydliggjort. Detstimulerar utvecklingen av den speciella pedagogiksom behövs för undervisning av invandrarbarn sominte har svenska som sitt modersmål.En nackdel är naturligtvis risken för segregation.En fördel med det borgerliga förslaget är att detpekar på individualiseringen. Behovet av det är storteftersom invandrarbarnen skiljer sig åt mycket mar-kant när det gäller grundkunskaperna i svenska. Vihar en stor spridning i kunskapen där.Om regeringens förslag går igenom tror vi att mani de kommunerna där man är speciellt angelägen omatt sköta detta på rätt sätt kan utnyttja det pedagogiskasvängrum som finns. Man kan t.ex. använda de friatimmarna till att bygga ut undervisningen för de in-vandrarbarn som behöver mer stöd när det gällersvenskan. Man kan också samordna undervisningen ide två former av svenskundervisning som förekom-mer. Där är spelrummet ganska stort.Men det är viktigt att den förändring som vi nubeslutar om följs upp och kompletteras med förslagom mera djupgående insatser så att vi fåren ökad satsning på invandrarbarnens svenskunder-visning.Anf. 196 ()Herr talman! Hur vi på bästa sätt skall komma tillrätta med elevernas dåliga svenskkunskaper i allmän-het och invandrarelevernas i synnerhet är verkligen ensvår och komplicerad fråga. Vi kan konstatera att viinte har lyckats särskilt väl . Alltför mångaelever lämnar skolan utan att ha tillräckliga språkfär-digheter. Eftersom tillgången till språket är så funda-mental för livskvaliteten över huvud taget och förmöjligheterna att klara sig i samhället är det katastro-falt - jag använder faktiskt det uttrycket - om den härutvecklingen får fortsätta.I dag gäller frågan hur vi på bästa sätt skall under-lätta för elever som inte har svenska som modersmålatt tillgodogöra sig svenskundervisningen på gymna-siet. Det första som då är viktigt att komma ihåg är attde elever som antas till ett nationellt program pågymnasiet skall ha uppnått minst betyget godkänd isvenska. De som inte gör det får gå på ett individuelltprogram där särskilda åtgärder, anpassade efter denenskilde eleven, kan sättas in. Det vi diskuterar äralltså elever som har en någorlunda bra språklig grundatt stå på när de börjar gymnasiet.Många elever med ett annat modersmål än svens-ka kommer ändå att behöva en annan typ av under-visning med en annan pedagogik och en annan in-riktning för att komma upp till samma nivå som sinakamrater som redan av naturliga skäl uppnått en be-tydligt högre färdighet. Så långt är vi alla överens.Frågan är då om invandrarungdomarna gagnasbäst av att deras svenskundervisning lyfts ut helt frånden övriga svenskundervisningen, blir ett eget kär-nämne, kallas svenska 2 och får andra mål och riktlin-jer för undervisningen. Det andra som är viktigt attkomma ihåg i den här diskussionen är att det är målenoch riktlinjerna det handlar om, inte hur undervis-ningen skall organiseras.Eller gagnas invandrarungdomarna bäst av att allai det nationella program som de går på har svenskasom kärnämne tillsammans, får betyg i det och att desom behöver mer svenskundervisning får möjlighet attläsa en nationell kurs i svenska och också kan väljasvenska som tillvalsämne?Ju mer jag har satt mig in i den här frågan destomer övertygad har jag blivit om att det är det sist-nämnda alternativet som är bäst. Då undviker man fördet första den segregation som det automatiskt inne-bär att elever lämnar gymnasiet med betyg i svenskarespektive svenska 2.För det andra vet vi inte om svenska 2 kom-mer att ge behörighet till högre studier. I ett så viktigtämne som svenska, som är utgångspunkten för allaandra ämnen, är det troligt att många universitet ochhögskolor kommer att göra bedömningen att det interäcker med betyg i svenska 2 för att bli behörig.För det tredje är det viktigt att elever med ett an-nat modersmål än svenska i så hög utsträckning sommöjlighet får tillfälle att vara tillsammans med sinakamrater som har svenska som modersmål. Det är enträning i sig. Motsatsen, nämligen att elever som allahar brister i språket är tillsammans tenderar att befästafelaktigt uttal och felaktig grammatik.Nu tror inte jag att den lösning som vi föreslår ärlösningen med stort L för att på alla sätt komma tillrätta med de bristande språkfärdigheterna hos elevermed annat modersmål. Men jag tror att det är enmycket viktig signal som visar dels att skolan har ettlika stort ansvar för dessa ungdomars språkfärdighe-ter, dels att vi tror att det är möjligt för dem att uppnåtillräckligt goda kunskaper just i ämnet svenska.Det behövs också många andra åtgärder för attunderlätta språkinlärningen. Alla lärare som undervi-sar på gymnasiet skulle t.ex. behöva en kort introduk-tion om vilka problem dessa elever kan förväntasuppvisa och behöva hjälp med. Alla lärare är ju pri-märt eller sekundärt lärare i svenska.Jag beklagar verkligen att majoriteten i utskotteninte anser att vi skall ha samma mål och riktlinjer förämnet svenska för alla gymnasieelever på de nationel-la programmen. Det blir elever med ett annat mo-dersmål än svenska som kommer att förlora på det.Jag yrkar bifall till reservation 4.Herr talman! Jag vill också yrka bifall till reserva-tion 1 som handlar om att gymnasieelever skall ha rättatt komplettera sina betyg redan under gymnasietiden.Det är en självklarhet för oss kristdemokrater att ele-verna inte skall motarbetas, och t.o.m. förbjudas, omde på eget initiativ väljer att försöka höja ett betygefter avslutad kurs.Det är klart att praktiska hinder, som flera varitinne på, kan medföra att antalet provtillfällen måstebegränsas eller att prövningen får ske utanför ordina-rie skoltid. Men rätten att höja sina betyg måste fåfinnas kvar. Märkligt nog sägs ingenting om de prak-tiska svårigheterna som uppstår för eleverna om deinte tillåts höja ett betyg och det leder till att de intekommer in på den högre utbildning som de hade tänktsig. Det kan verkligen bli praktiska svårigheter, t.ex. iform av att de får vänta eller liknande.Jag har verkligen försökt förstå varför Socialde-mokraterna och vill ta bort den härmöjligheten, och jag kommer bara på en orsak. Det äratt den kallas konkurrenskomplettering, och konkur-rens är ju alltid ett fult ord i vissa kretsar. Praktiskaproblem kan lösas om bara viljan finns, men om dethandlar om ideologiskt låsningar är det betydligtsvårare. Även i det här fallet är det tyvärr elevernasom blir förlorare.Anf. 197 ()Herr talman! är ett mångkulturelltsamhälle. Detta ger oss många plusvärden som det ärangeläget att efter bästa förmåga ta vara på. Skolanutgör i detta sammanhang en viktig resurs.Regeringen har också på olika sätt uppmärksam-mat invandrarnas situation i vårt samhälle. de 125 miljoner som satsas på särskilda insatser iinvandrartäta storstadsområden. Det gäller Skolver-kets uppdrag att se över hemspråksundervisningen.Det är ett uppdrag som skall redovisas våren 1996.Det gäller den av regeringen tillsatta kommit-té som skall belysa det inre arbetet i det offentligaskolväsendet. Kommittén skall överväga på vilket sättskolan kan ta till vara det faktum att vårt samhälle ärmångkulturellt och använda detta som en resurs i sittarbete. Allt detta är bra och nödvändigt.Till detta kommer att regeringen i den propositionsom vi nu behandlar föreslår att svenska som and-raspråk skall betraktas som ett eget ämne i alla skol-former.Bakgrunden är att trots alla insatser som hittillshar gjorts finns det fortfarande många invandrarbarnmed språkliga handikapp. Vi vet ju också från en radundersökningar att det finns ett klart samband mellanstudieresultat och språkfärdigheter.För oss socialdemokrater är det självklart och na-turligt att se svenska som andraspråk som ett egetämne. Det är inte samma sak att lära sig svenska närman har ett annat modersmål som grund som det ärnär man är uppväxt med det svenska språket. Att gealla elever likvärdiga möjligheter att lära sig svenskaär en viktig förutsättning.Utskottet delar regeringens bedömning att ämnetbör få en egen kursplan, där man tydligt beskriverämnets syfte, karaktär och struktur. Att ge dessa ele-ver ännu ett alternativ för att ta sig igenom ämnetsvenska är en viktig satsning för framtiden, och manskall komma ihåg att det inte handlar om att sänkakraven; man har samma mål, men vägen dit kan varie-ra.Det känns egendomligt att konstatera att motstån-det på den borgerliga sidan är så kompakt. De pro-blem och de möjligheter som vi ser framför oss på dethär området kräver insatser. Vi har inte råd att blundaoch hoppas att svårigheterna skall försvinna.Detta är heller ingenting som socialdemokraternaensamma har hittat på, som man kanske skulle kunnatro när man lyssnade på . föreslog ju just detta, och dessutom fannsen stark remissopinion när frågan behandlades i sam-band med fastställandet av nya läroplaner.Häromveckan fick jag också ett brev från lärar-utbildare och forskare i svenska som andraspråk viduniversiteten i , , , , och samt ett antal högskolor, därman skrev:"Det bästa sättet för elever med annat förstaspråkän svenska att uppnå tillräckliga svenskkunskaper föratt kunna fungera i skolan och samhället på sammavillkor som svenska elever, är att de erbjuds en un-dervisning i sitt andraspråk med utgångspunkt i derasegna inlärningsvillkor och studieförutsättningar. Engrundförutsättning är att svenska som andraspråk harstatus som eget ämne, med kursplan och betyg ochinte betraktas som ett stödämne. "Det är just denna förutsättning som det socialde-mokratiska förslaget nu ger, inte som ett tvång utansom ytterligare ett alternativ att ta sig fram till godakunskaper i svenska och därmed också till bra förut-sättningar i övriga ämnen.De borgerliga partierna konstaterar i sin reserva-tion att språkfärdighetsnivån hos många barn ochungdomar i invandrartäta områden är oroväckande lågoch tenderar att sjunka. Trots detta konstaterandeorkar man inte samla ihop sig till en aktiv insats föratt ge dem bättre förutsättningar utan konstaterar attdet får ske inom de ramar som är beslutade.Dessutom konstaterar man att den undervisningsom ges av lärarna i svenska som andraspråk är avcentral betydelse. Men man bekymrar sig inte om attde beslut som fattades i dessa frågor under den förravalperioden, och som man nu slår vakt om, bidrar tillatt lärarkandidater i svenska som andraspråk kännerosäkerhet och vill övergå till utbildning i något annatämne, som faktiskt finns kvar i skolan. Detta äventy-rar självfallet undervisningen på det områdesom man säger sig vilja slå vakt om.Det känns extra egendomligt att den borgerliga si-dan - som man avslår kravet på eget ämneoch kursplan - föreslår att skall få i upp-drag att utarbeta kursplaner för svenska som tillval-sämne och för den nationella kursen i svenska. Detsom är elände och fördärv i det ena fallet blir en nöd-vändighet i nästa!Riksdagen gör klokt i att följa utskottets förslag idenna fråga.Herr talman! I detta betänkande föreslås också attbenämningarna yrkesförberedande och studieförbere-dande inte längre skall användas. Detta är ju närmasten självklar konsekvens av besluten om den reforme-rade gymnasieskolan. Alla program i gymnasieskolanav innehåller både yrkesförberedande och studi-eföreberedande inslag.Att det är så är ju ett uttryck för att skolan skallförbereda för vidare studier, arbetsliv och ett aktivtmedborgarskap. Dessutom kan det specialutformadeprogrammet innehålla kombinationer av hela gymna-sieutbudet. Alla nationella program och det specialut-formade programmet ger ju allmän behörighet.Mot detta har och reser-verat sig utan att egentligen ha något annat argumentän att elever riskerar att välja fel om dessa benäm-ningar, som redan är överspelade och förlegade, intefinns kvar.Det blir nog med denna fråga som med reforme-ringen av gymnasieskolan, dvs. att ochFolkpartiet motsätter sig besluten men i efterhandkommer att konstatera att förslaget var ganska klokt.Regeringen konstaterar också i den propositionsom vi nu behandlar att man vill avskaffa rätten förelever i gymnasiskolan att höja ettredan godkänt betyg. Rätten skall finnas kvar förelever som har slutfört sin gymnasieutbildning.Bakgrunden till detta är den kursutformade gym-nasiskolan, där ämnena är indelade i kurser och därbetyg sätts på varje kurs. Mot denna begränsning irätten att komplettera reserverar sig ett antal partier.Utskottsmajoriteten delar regeringens bedömningatt det är riktigt att begränsa rätten. Möjligheten attpröva för högre betyg hur som helst harsina nackdelar, och att kunna höjaett redan godkänt betyg på en lägre nivå riskerar atturholka betygssystemet, precis som kan också konstatera att motionerna frånsamtliga partier som tillhör reservanternas skara inne-håller krav på olika typer av regleringar. att det är befogat att skärpa reglerna för att und-vika de nackdelar som upprepade prövningar underterminstid kan ge upphov till, att man bara skall gåläsa upp ett betyg under ferietid, att en övre gräns förprövningar kan tillämpas, att det inte är självklart atten elev efter genomgången fortsättningskurs skall fåpröva för högre betyg i en grundkurs på lägre nivåosv.Utskottet menar att det förslag som regeringen harlagt fram är väl avvägt.Regeringen redovisar också att man överväger attbegränsa rätten för skolhuvudmännen att ta ut avgifterför prövning.