prot · GI09103 · 1995-05-11 00:00:00 — Resurser för detta bör kunna finansierasgenom de samverkande myndigheternas ekonomiskaramar. Utskottet menar också att det angeläget att vifår en lösning på denna faktiskt mycket långvarigadiskussion i vårt land. Det är naturligtvis viktigt attstatens alla resurser, inklusive dess helikoptrar, kandisponeras vid akuta räddningsinsatser.Fru talman! ställer sig bakomde aviserade besparingarna på iden rådande säkerhetspolitiska situationen. Men ma-joriteten i utskottet anser "att det är viktigtmed stora ansträngningar för att slå vakt om kvalitets-profilen försvarsbeslut" samt "att det finnsett brett stöd för strävan efter att upprätthålla kvalite-ten".Vi delar denna syn och vill tillägga att även ombesparingarna nu görs vad gäller incidentberedskapenär det viktigt att ingripanden även fortsättningsvis kanske mot varje form av kränkning mot vårt luftrum ochterritorium.Fru talman! Totalförsvarets förmåga att möta ettväpnat angrepp är grundläggande för dess förmåga attstödja säkerhetspolitiken. skall därför upp-rätthålla ett effektivt totalförsvar. Detta bidrar till lugnoch stabilitet i det nordiska området i fred och i inter-nationella kriser. Det är också en förutsättning för attbevara trovärdigheten för militära alliansfri-het och skapa respekt för vår vilja och förmåga attförsvara hela vårt land om vi skulle utsättas för ettmilitärt angrepp.Inriktningen av försvarspolitiken skall ske mot entill de säkerhetspolitiska målen anpassad balans mel-lan uppgifter och resurser och mellan kvalitet ochkvantitet. Med en fast förankring i samhället, kompe-tent personal, välutbildade totalförsvarspliktiga, högteknologisk förmåga och en anpassningsbar försvars-struktur främjas den goda försvarsvilja som är nöd-vändig för att vårt totalförsvar skall kunna fylla sinviktiga uppgift om ofärdstider skulle komma.Anf. 20 () replikFru talman! talade länge och från si-na utgångspunkter väl, men han nämnde ingenting omantipersonella minor. Jag riktar en fråga direkt tillÅke Carnerö, vars kvinnoförbund och ungdomsför-bund såvitt jag kan förstå driver kravet på totalförbud.Vad är det som har förstått men som inteCentern, Vänstern, samt hans ungdoms-förbund och kvinnoförbund har förstått?Anf. 21 () replikFru talman! Utskottet har mycket noggrant satt sigin i problematiken när det gäller minor. Jag delaruppfattningen hos alla dem som tycker att minor an-vänds på ett urskillningslöst sätt och är ett fruktans-värt vapen som drabbar framför allt oskyldiga.Men när det gäller en sak som kan få stora kon-sekvenser för den svenska försvarsmakten är det vik-tigt att vi gör en konsekvensanalys. Det är ju så attminor är en komponent i det svenska försvaret i dag.Försvarsmakten skulle naturligtvis inte använda minorpå det sätt som tyvärr görs i alldeles för stor ut-sträckning utomlands. De används i i defen-sivt syfte för att förhindra och fördröja fientlig fram-ryckning.Det är naturligtvis ett moraliskt dilemma att vi gårut och ställer krav eller för fram förslag som vi intestår bakom. Men vi har valt att avvakta den analys omnu sker. Vi står bakom utskottets betänkande i det härfallet. Vi tycker också att den forskning och utveck-ling som pågår i är mycket bra, och vi villgärna i det här sammanhanget betona att den natur-ligtvis skall fortsätta. Vi skall göra allt som står i vårmakt för att hjälpa till att röja minor där de förekom-mer.Anf. 22 () replikFru talman! Om delar uppfattningenatt minor är ett fruktansvärt vapen som drabbar civilaär det då inte viktigare att ta det moraliska ansvaret änatt tänka på totalförsvarets försvarsförmåga? Jagtycker att annars ofta pratar ometik och moral. Jag önskar att de hade gjort det även idetta fall, . 23 () replikFru talman! Som jag sade ställer vi oss helt bakomatt för fram detta utomlands, men vi vill av-vakta konsekvensanalysen. Detta kan få effekter förförsvarsmakten. Det har vi fått besked om i utskottetav bl.a. Vi kristdemokrater sernaturligtvis fram emot att vi så fort som möjligt kan fåäven ett svenskt totalförbud på det här området.Anf. 24 ()Fru talman! Det är inte utan viss glädje som vi kan konstatera att säkerhetspolitiska lägehar stabiliserats ytterligare när vi fattadevårt senaste långsiktiga försvarsbeslut.Förra hösten kunde vi med tillfredsställelse noteraatt ytterligare en rest av en världsordning byggd pådet andra - och måtte det bli det sista - stora världs-kriget försvann från vår del av världen. De ryskatrupperna baserade i de baltiska länderna återvändeslutgiltigt hem till Ryssland.Men vår säkerhet är en del av ett stort samman-hang som i grunden baseras på relationer mellanmänniskor.Annika vände sig tillbaka i tiden och sökte visdomsord hos filosofer somtänkte djupt och länge på viktiga frågor. Det tänkerjag också göra. Jag tänker fundera litet utifrån exaktsamma bok som läste ur, Den evigafreden. Han skrevboken och hade många visa ord attkomma med.Men när vi drar slutsatser av vad denna ImmanuelKant säger undrar jag ibland om vi har läst sammabok, . Men det är en annan historia.Immanuel sade att det krävs tre saker för attden eviga freden skulle kunna uppnås i ett ständigtkrigshärjat , drabbat av svåra konvulsionerfrån tid till annan.Det första som krävs för att bygga denna fred äratt alla länder har en stabil demokrati, som ger förut-sättningar för människor att delta i det egna landetstrygghet, välfärd och uppbyggnad.Det andra som krävs är att man länder emellanskapar ett ömsesidigt beroende inom handel och kul-tur och på många olika plan. Länderna skall kommaså nära varandra och skapa så djupa relationer, att omnågon skulle få för sig att uppträda aggressivt mot singranne, skulle det slå lika hårt tillbaka mot dennesjälv.Det tredje som han sade var att det krävs starkainstitutioner, forum för människor att vid förhand-lingsbordet möta de problem och tvister som mänsk-ligheten från tid till annan drabbas av.De tre kraven för uppbyggnad av ett fredens Eu-ropa är vi så nära som få andra generationerhar varit. I vår del av världen har demokratierna nu enriktig chans. I vår del av världen skapar vi och harskapat ett stort och ömsesidigt beroende.Låt mig peka på exemplet - . Vem iall världen skulle tänka tanken att och Norgeskulle uppträda med aggresivitet mot varandra?Självklart ligger vårt sätt att lösa umgänget mellanmänniskor på ett helt annat plan. Vi räknar inte strids-vagnar utan talar med varandra. Det är att bygga sä-kerhet.Det tredje villkor som framhöllvar starka institutioner. FN är naturligtvis vår allrastarkaste och viktigaste institution, men vi har ocksåOSSE och inte minst EU. Vi har på svenskt håll sedanden blivit en del av denna gemenskap, därman knyter starkare band människor emellan. Ytterstinnebär detta att har en större säkerhetspoli-tisk bas att utgå från.Som en del av en gemenskap ställs vi inför ge-mensamma problem, och de är många . Miljö-förstöringen och många andra nog så besvärliga frå-gor, som vi bara måste lösa, ställs på sin spets. Vi haren möjlighet att tillsammans med andra i kloka ochförståndiga diskussioner och förhandlingar lösa alladessa problem. Att komma fram till någon som helstlösning på sådana problem via stridsvagnar och mili-tärt våld är, som alla förstår, alldeles omöjligt.Men att mot denna bakgrund hävda att det säker-hetspolitiska läget för vårt land är sämre, som mode-raterna faktiskt gör i sin reservation, är - skulle jagvilja påstå - direkt oansvarigt. Om vi politiker inteorkar göra en sanningsenlig bedömning av vårt säker-hetspolitiska läge, utan kanske t.o.m. låter s.k.särintressen styra beskrivningen av verkligheten, är viinne på en mycket farlig väg. Om det skulle inträffaallvarliga händelser i vår omvärld som skulle ställakrav på svåra politiska beslut, skulle kanske världenrunt omkring oss upptäcka att vi för länge och förmycket har ägnat oss åt vargen-kommer-debatten ochkanske inte skulle ta till sig det som vi då har att säga.Att inte beskriva sanningen så som den verkligenser ut är egentligen ett slag under bältet mot allas vårmöjlighet att framstå som trovärdiga. Just i säkerhets-politiken måste vi ha ett förtroende från svenska fol-ket, byggt på att det som vi säger och beskriver liggermycket nära sanningen, såsom vi förmår uppfatta den.Inför det försvarsbeslut som vi under eftermidda-gen skall fatta finns det ingen anledning att måla uppmilitära hot som faktiskt inte finns. har just ingen som helst anledning att känna att någotmilitärt hot riktar sig mot vårt land. I närtid är dettaett faktum. Det vore därför osedvanligt dumt av ossatt inte ta hem den besparing som det innebär att göravissa smärre avsteg från det nu gällande försvarsbe-slutet. Det gäller för vissa krav på operativ förmågaoch på insatsberedskapen.På är det däremot naturligtvis oändligtmycket svårare att göra förutsägelser. Av just dettaskäl har vi i detta betänkande avstått från att försökagöra några långsiktiga bedömningar. Denna uppgift ärav så grannlaga karaktär och kräver ett så ingåendearbete att ett sådant just nu pågår i en särskild för-svarsberedning.Att två partier har valt att stå utanför och inte taansvar är bara att beklaga. Men varje enskilt parti iriksdagen får naturligtvis göra sin egen bedömning avvad dess väljare förväntar sig - att man skall påverkaeller att man skall stå vid sidan om.Likväl tycker vi i utskottets majoritet att riksdagenfår en mycket god möjlighet att följa och utvärderautvecklingen inom totalförsvaret och utvecklingen ivår omvärld. Vi har valt att i detta försvarsbeslut integöra viktiga principiella ställningstaganden. Vi harentydigt sagt att ett antal motioner, som behandlar alltfrån fortsatt utveckling av JAS 39 till olikaförbands framtid, skall behandlas fram till nästa för-svarsbeslut. har möjlighet att nästa höstfullt ut ta ansvar för varje del av dessa frågor.Dessutom har vi ett antal mycket principiella frå-gor som vi just nu funderar på och har bett att få framunderlag för. En sådan är folkförsvarstanken. Fleratalare har berört den. Det är ett svårt och grannlagaområde, och jag tror att de allra flesta i kammaren isitt hjärta har en djup känsla för vikten av att Sverigesfolk är delaktigt i vårt totalförsvar.Ett annat sådant område är vårt internationella en-gagemang och på vilket sätt , med de förbandoch styrkor som vi har i totalförsvaret, medverkar tillvår egen och andras säkerhet, på det sätt som en batal-jon just nu gör i Bosnien.Det finns många viktiga frågor som vi skall taställning till, men de får anstå till dess att vi har faktapå bordet, det underlag som vi behöver för att kunnagöra de riktiga bedömningarna, och det har vi förstnästa höst. Därefter kommer vi att kunna följa ochnoggrant granska om det som vi sade sedan var en riktig bedömning eller inte.Finner vi att saker som gör att vi vill ändra oss harhänt, har vi den fulla möjligheten härtill genom att viorganiserar arbetet med s.k. kontrollstationer.Låt mig gå över till att något litet tala om ekono-mi. Totalförsvarets ekonomi måste självklart alltidgrundas på de säkerhetspolitiska bedömningarna, ochså är det också den här gången. Men till detta måsteläggas att det i det ekonomiska läge som nubefinner sig i vore oansvarigt om totalförsvaret integenomförde de besparingar som vi utan hinder fak-tiskt kan klara.Försvarsmakten har ett i budgeten föreslagetbesparingsbeting om . Det ärFörsvarsmaktens del av ansvaret för budgetsanering-en. Men vi har också ett arv, det som i debatten popu-lärt kallas ÖB:s svarta hål. Efter diverse omräkningaroch kontrollräkningar kommer vi för nästa budgetårfram till att Försvarsmakten skall göra en besparingom - alltså nästan 4 miljarder påett enda budgetår.Detta innebär naturligtvis att Försvarsmakten ochdess personal har en mycket svår process att genom-gå, som ställer stora krav. Jag tror att man inom För-svarsmakten upplever att besparingarna utgör enständig process, och man har levt med den ganskalänge. Det gäller nog också i viss mån för försvarsin-dustrin. Men det är nödvändigt att det är så. Just den-na verksamhet måste alltid vara beredd att direktanpassa sig till den bedömning som vi gör av säker-hetspolitiken liksom de ekonomiska ramar och depolitiska beslut som fastställer formerna för hur verk-samheten skall utvecklas.Arne talade i sitt anförande omdetta svarta hål. Han beklagade sig över att regeringeninte tidigt nog talade om exakt hur detta svarta hål varkonstruerat. Han säger att av det skäletinte är redo för att presentera en bra lösning på denekonomiska problematiken.Då blir man litet fundersam. Jag var i denna kam-mare och hörde den dåvarande mode-rate försvarsministern berätta för alla som satt här attdet inte finns någon problematik och att det inte finnsnågot svart hål.Skulle ni inte ha kunnat fråga den förre försvars-ministern vilken lösning han hade i bakfickan och heltenkelt tagit fram och dammat av denna lösning? Dethade varit en ganska praktisk lösning på ett problemsom vi nu förvisso har tagit hand om.En mycket stor del av Försvarsmaktens budget gårtill personalkostnader och materielkostnader. Det ärpengar som det är väldigt svårt att snabbt rycka loss.Av det skälet, om inte annat, är 4 miljarder en mycketstor besparing att genomföra under ett budgetår. Attspara ytterligare, som och Miljöpartietföreslår, tror jag skulle innebära så stora ingrepp attvarken inriktningen eller långsiktigheten skulle kunnabibehållas.Väldigt mycket talar däremot för att vi i nästa för-svarsbeslut kan skapa oss möjlighet att sänka denmilitära utgiftsramen ytterligare. Mycket talar för det.Men det faktiska underlaget för att dra de slutsatsernahar ännu inte lagts på bordet. Var sak har faktiskt sintid.KA 5 har berörts från olika håll. beslu-tade 1992 att det på KA 5 i skulle utbildasen amfibiebataljon. 1997 är den utbildningen slutförd,klar och färdig. har att konstatera attså är fallet. Det är mycket logiskt.Det innebär också att vi medverkar till att en i des-sa sammanhang liten besparing kan genomföras. Be-sparingen beräknas på litet olika sätt, men 15 miljonerfinns angivet i det förslag som utskottet har haft attbehandla.Jag undrar hur vi med bibehållet anseende ochförtroende skulle kunna se försvarsmaktens personal iögonen och säga: Sorry! Vi orkar inte göra den be-sparingen på därför att det är såsvårt och får så stora konsekvenser, men vi kräver attni skall spara 4 miljarder.Det är en omöjlig attityd. Det är en omöjlig håll-ning. Därför konstaterar vi nu att utbildningen upp-hör. Vi får självfallet återkomma till övriga utbild-ningsmöjligheter i i försvarsbeslutet. Detfår sättas in i ett sammanhang tillsammans med alltannat vi då skall ta ställning till. Det är alldeles själv-klart.Många av de inlägg som gjorts tidigare från dennastol rörde inte just det betänkande vi debatterar här utan mer en massmedial debatt om formernakring Försvarsberedningens arbete. Jag tycker attmånga av dessa inlägg var mindre sakliga. De prägla-des mer av både personangrepp och otidigheter motolika personer, t.ex. försvarsministern och statsminis-tern.Jag tycker att det är tråkigt att bitterheten hos demän som på område efter område har sett sin politikraseras - den man så ödmjukt kallade "den enda vä-gens politik" - skall vara så stor. Att ödmjukhet ochsamarbete skulle kunna finna jordmån tror jag inte ärså sannolikt. Ödmjukhet och samarbete måste lyftas utur detta bitterhetens rike innan det kan bli fruktbart.Det är ansvarslöst, och jag tycker att det är sorgligt.Det leder ingen vart. Det är icke konstruktivt.Jag hoppas trots det att vi har en bra möjlighet attprata om sakfrågorna i politiken och mindre om per-soner när vi går vidare i behandlingen i denna kam-mare.Jag vill också litet kort kommentera det Miljöpar-tiet och var inne på. Miljöpartietskall nog hålla sig närmare sanningen när man pratarom beställningsbemyndiganden och hur de faktisktfungerar.I budgetpropositionen föreslås ett nytt system förhur beställningsbemyndigandena skall gå till. Detregeringen begär är en ram - ett högsta belopp - fördessa bemyndiganden. Den ramen skulle omfattatidigare beslut - sådant vi redovisat här i riksdagensom har ställt sig bakom - och kommandebeställningar.Riksdagen föreslås besluta att ett stort antalav de kommande beställningarna skall utgå. Det ärsanningen bakom detta.Jag tycker att skall hålla sig noga tillsanningen när man debatterar frågan. Man kan tyckaatt det är rätt eller fel, men sanningen borde åtminsto-ne förtjäna att beskrivas.Det har förts fram ett antal exempel i debatten.Göran skulle satsa mångmiljardbelopp . Gör han det är det något som hangör alldeles ensam ihop med försvarsindustrin. I för-svarsutskottet känner vi överhuvudtaget inte till finns det en artillerilokaliseringsradarsom heter och som samutvecklas tillsam-mans med norrmännen. Utvecklingen är så gott somfärdig. För att klara anskaffningen behövs ett ytterli-gare bemyndigande om 250 miljoner kronor.Det kommer sannolikt att bli så, eftersom utrust-ningen är mycket efterfrågad av bl.a. FN. Den skallutnyttjas i Bosnien.Det var ett exempel där jag menar att man bordehålla sig litet närmare sanningen när man försökerkritisera ett politiskt beslut.I övrigt vill jag yrka bifall till betänkandets hem-ställan. Det är flera viktiga områden jag inte hinnerberöra, men det gör inte så mycket. De andra ut-skottskamraterna kommer att ta upp de ämnena vartoch ett för sig.(Applåder)Anf. 25 () replikHerr talman! sade själv att det är svårtatt snabbt förändra de ekonomiska förutsättningarnaför försvarsmakten genom att rycka loss pengar. Detär därför vi skall förhindra att vår handlingsberedskapminskar. Det gör vi genom att förhindra nya storamaterielprojekt som är väldigt kostsamma över väl-digt . Det gäller t.ex. ubåt , JAS delserie3, - som riktigt beskrev somen radar - och m.m.Jag tycker i och för sig att bemyndigandesystemetär märkligt. Man fattar först beslut om vilka projektman skall genomföra, och sedan går man till riksda-gen och får lov att betala ut pengar till de projekt somdet redan beslutats om.Jag vill fråga hur hon gör när honförklarar för de människor som verkligen drabbasväldigt hårt av besparingarna - arbetslösa, barnfamil-jer m.fl. - att vi lägger pådet militära försvaret. Är det inte svårt, ?Anf. 26 () replikHerr talman! Om jag får lova att sköta den internadebatten inom socialdemokratin får detsamma i . Det lovar jag alldelessäkert.Det som är viktigt och det jag försöker att tala omär att de beslut som finns uppräknade i vårt betänkan-de i de allra flesta fall är beslut som harställt sig bakom.Det är inte så att man först bestämmer sig för attgöra det ena eller det andra i materielhänseende ochsedan går till och frågar om man skullekunna få litet pengar för det. Så går det inte till.Det går till så att vi i ett försvarsbeslut bestämmeross för ett materielprojekt. När vi har gjort det be-stämmer vi oss också för en ram för hur mycket detfår kosta de kommande fem åren, dvs. så länge för-svarsbeslutet räcker.Om materielprojektet behöver på sig föratt bli klart - 10 eller , vilket inte är ovanligt -måste man återkomma till och berätta varman är i utvecklingsfasen. får ta ställningtill om projektet skall fortsätta eller inte.Det är precis det som har hänt när det gäller denubåt som fattade beslut om 1987. Det ärprecis det som har hänt när det gäller , somingick försvarsbeslut. Det är precis vadsom har hänt när det gäller delserie 1 och delserie 2av JAS.I detta bemyndigande finns det inte en krona medför JAS delserie 3 av det skälet att har att taställning till denna fråga först. Den frågan avgör vihär . Då är det att prata om JAS delse-rie 3 - inte förr.Anf. 27 () replikHerr talman! Vi bedömer att det redan är för sentatt göra någonting åt 34,4 miljarder av de 55,8. Detkänns väldigt skönt att inte ha medverkat tillgenomförandet av dessa stora materielprojekt. Sommiljöpartist kan jag med gott samvete säga att vi intehar gjort det. I de allra flesta fall har ställtsig bakom, som sade. Det gäller alltså34,4 miljarder.För att öka vår handlingsberedskap när det gällerbesparingar framöver bör vi noga tänka igenom vilkasignaler vi skickar till industrin och till svenska folketoch inte minst själva ta ställning till vilka investering-ar som bäst befrämjar vår säkerhet.Anf. 28 () replikHerr talman! Efter dagens debatt har jag en känslaav att attityd till säkerhetspolitikengrundar sig på att man tror att aldrig någonsinkan hotas av ett militärt angrepp. Om den beskriv-ningen är riktig förstår jag inte varför man över huvudtaget vill lägga en endaste krona på ett militärt för-svar. Det skulle jag aldrig göra, om jag trodde attSverige aldrig någonsin skulle kunnahotas av ett militärt angrepp eller om jag inte troddeatt det bidrog till en avhållande effekt att vi har ettsådant militärt försvar. Det är det allra första.Att bygga ett ekologiskt samhälle i stället för attha ett militärt försvar är säkert bra när det gäller hus,vägar och allt annat som är hårda saker. Men männi-skor är väldigt sköra. Om man har varit i , iSrebrenica, och sett hur barn, kvinnor och gamlafullständigt omänskligt utsätts för krigets härjningar,tror jag inte att man lika lätt pratar om att det är vik-tigt att vara rädd om husen och tänker mindre på hurmänniskor skulle kunna skadas.Anf. 29 () replikHerr talman! Det känns litet fånigt att begära re-plik på en företrädare för regeringspartiet i utskottet,inte minst när det är dess vice ordförande som alltid ivälgörande kontrast ger uttryck för en sakkunnig,konstruktiv och samarbetsinriktad hållning. BrittBohlin sade dock i sitt inlägg att hon beklagade att tvåpartier valt att stå utanför Försvarsberedningen ochundrade vad deras väljare tyckte om det. Bortsett frånden vanliga socialdemokratiska omtanken - inte baraom sina egna väljare utan också om alla andra partiersväljare, som vi gärna ansvarar för själva - vill jagreplikera på påståendet om vår möjlighet att påverka.Jag medger gärna att det inte så sällan är rätt svårtatt ta försvarsministerns uttalanden riktigt på allvar.Jag tror ändå att vi ibland måste göra det. Med enenvishet som brukar tillvitas en viss fågel har för-svarsministern , oavsett vad vi harsagt, ansett sig ha rätt att bestämma vad vi i självaverket tycker.Anf. 30 TREDJE VICE TALMANNENJag erinrar om att repliken gäller . 31 () replikHerr talman! Jag tar upp den fråga som BrittBohlin vände sig till oss med. Jag tror nog att ävenförsvarsutskottets vice ordförande har förståelse föratt det är litet svårt att se vilka påverkansmöjligheter-na är i Försvarsberedningen, om man får klart för sigatt det konstaterats att vissa partier inte går att disku-tera med redan innan Försvarsberedningen har börjatanalysera de olika alternativ som har presenterats.Anf. 32 () replikHerr talman! Jag skall be att få upprepa vad jagnyss sade i talarstolen. Det är naturligtvis upp till vartoch ett parti i denna riksdag att göra sin egen bedöm-ning. Jag har inte gjort någon bedömning av detta.Vad jag däremot säger är att det är beklagligt att intealla partier deltar i Försvarsberedningens arbete.Emellertid har alla partier sin fulla möjlighet att full-följa inflytande och medverkan i för-svarsutskott och i kammaren. vet likaväl som jag att när man sitter timme ut och timme indag ut och dag in och producerar en rapport, ett un-derlag, och debatterar, diskuterar och prövar idéermot varandra, är man med och påverkar ett skeende.En färdig produkt är mycket svårare att rubba. Jagbeklagar djupt att två partier inte deltar i detta arbete.Anf. 33 () replikHerr talman! Som jag sade utgår jag från att detkommer att råda utomordentligt goda arbetsförutsätt-ningar i försvarsutskottet även i fortsättningen. Det ärjag helt övertygad om. beklagar det somhar skett. Det gör jag och mitt parti också. BrittBohlin känner säkert till att mitt parti inte var alldelespassivt när det gällde att skapa förutsättningar fördenna försvarsberedning att komma till stånd. BrittBohlin känner också säkert till att jag och mitt partiinte var alldeles passiva när det gällde att se till attsamtliga partier här i kunde medverka iarbetet i Försvarsberedningen.