prot · GI09121 · 1995-06-15 00:00:00 — Det här var ingadramatiska uppgörelser, men ledde defram till en överenskommelse om vårbudgeten.Det är klart att det är viktigt. Därigenom vann viomedelbart politisk stabilitet och gav en signal omdetta till omvärlden som vi tidigare inte haft möjlighettill. Jag tror att vi har vunnit en del ur den synpunk-ten. I övrigt vill jag inte överdriva vare sig effekten påräntor eller på kronkurs.Men våra resultat är trots allt underordnade. Vihar tagit ansvar för ekonomi i en situationsom är så allvarlig att partipolitiken måste stå tillbakaför nationell samling. Jag har tjatat om det här i denföregående valrörelsen, men det var inte så mångasom lyssnade vid det tillfället. Men jag är helt överty-gad om att vi måste förändra vårt synsätt när det gäl-ler att se på partier som någon sorts egenvärde. Partierär till för människorna, och vi har anledning att taansvar långt utanför våra egna partigränser och försö-ka komma varandra närmare när krisen kräver det,och det kräver den i dag.Det finns inget annat acceptabelt slut på arbetetför att stabilisera den svenska ekonomin än att lyckas.Många obekväma beslut har fattats, fler kommer attfölja. Låt mig bara deklarera att kommeratt fullfölja arbetet för att sanera statens finanser,pressa tillbaka arbetslösheten och skapa uthållig till-växt.I samband med överläggningarna om konver-gensprogrammet har fler partier visat sin vilja tillbreda överenskommelser, men några har valt att ställasig vid sidan av. Men det förändrar inte vår övertygel-se om att arbetet måste fullföljas. Det finns mångainslag som skulle kunna kommenteras i den uppgörel-se om fyra enskilda propositioner som ochregeringen träffade . Låt mig göra ett mycketsnävt urval. Det har att göra med den debatt som harförts därefter.För det första: Vissa debattörer utgår faktiskt ifrånatt, i alla fall debatterar de som om, den som är ar-betslös är dömd att så vara för evigt - en fruktansvärtpessimistisk syn på verkligheten. I själva verket måstevår politik och det påbörjade samarbetet syfta till justmotsatsen, dvs. att människor inte skall behöva varaarbetslösa under långa perioder. Det skall möjligenvara omställningen som kan accepteras men ingentingannat. Genom ett minskat underskott i statens affäreroch efterhand en starkare kronkurs och lägre ränta kanfler få jobb. Dessa samband måste upprepas gångefter annan.Åtskilligt återstår för att få fart på nyanställning-arna i småföretagen. Men själva grunden är att skapaförutsättningar för fler investeringar och därmed nyajobb och färre arbetslösa. En av dessa förutsättningarär också att återskapa balans i den offentliga ekono-min. Jag delar finansministerns uppfattning, som hanredogjorde för här i går, att har man inte ordning ochreda i de offentliga finanserna, så finns också riskenatt ingenting händer i den privata sektorn, på grund avren osäkerhet.För det andra: De partier eller parter som inte taransvar för vårt lands ekonomi glömmer ofta samban-det mellan lägre ränta och nya jobb samt räntans be-tydelse för många familjers hushållsekonomi.Bostadslånen: Bara ett bostadslån på ,vilket inte är ovanligt, blir brutto billiga-re , om räntan kan sänkas med en procen-tenhet. Detta säger den del. Allt slår inte igenomomedelbart, eftersom en del har bundna lån, men efterhand slår det igenom. Detsamma gäller hyrorna. Dettaär oerhört viktigt för att återskapa framtidstron.För det tredje: Det odlas nu en populistisk mytsom förutsätter att folket egentligen ingenting begri-per. Sanningen är ju att inga höjda skatter i världenkan ta ur krisen, oavsett om staten skulle ta100 % i skatt på de högsta inkomsterna. Jag tror attdet är farligt att föra den sortens debatt. Men vårbud-geten lever upp till målet om rättvis fördelning, attalla skall vara med. Den tiondel av svenska folketsom har den lägsta inkomster står för litet drygt 5 %av budgetförstärkningen. Den tiondel som har högstinkomst svarar för av budgetförstärkningen.Att begränsa samhällets stimulans för en framtidahögre standard för enskilda är en del av detta. Jagsyftar på att vi begränsar avdragsrätten för pensions-försäkringar, precis som om det skulle vara någotstort ingrepp för dem som har pengar att spara. Så ärdet naturligtvis inte. Men frågan är snarare om det ären effektiv åtgärd. Det kan man alltid diskutera, ochdet vet man inte förrän efteråt. Men detta att göra detfördelningspolitiskt rättvist är viktigt.För det fjärde: Matmomssänkningen. Det är enskattesänkning som mest riktas till dem med smalaekonomiska marginaler. Äntligen har vi då fått enskattesänkning som, om jag får raljera litet, modera-terna går emot. Men då flyr från sintidigare position. Jag måste erkänna att jag har blivitnågot förbryllad över denna utveckling eller vad manskall kalla det. skall man inte söka strid i frågan.Vi får väl klart och tydligt reda på i debatten vad detvar för fel på den här åtgärden. Att det finns kraftertill höger i politiken som tenderar att anse att skatte-sänkningar främst skall ske på förmögenheter ellerannat kapital är begripligt. Men att Vänsterpartietansluter sig till motståndet till sänkt matskatt, näralternativet är höjd matskatt till , är för migobegripligt. Jag tyckte inte att jag kunde uppfattanågot svar på den här frågan i gårdagens debatt heller,men det kommer kanske senare i dag.Vårbudgeten innehåller, som sagt, också mångapositiva delar i övrigt som skapar en beredskap fram-över. När utgiftstaket införs blir det ett kraftfullt in-strument för att hålla de offentliga finanserna i schackt.ex.Låt mig, fru talman, få avsluta med några ord omen på nytt uppflammande debatt, som vi har förtmånga gånger i denna kammare. Det handlar omkärnkraften som energikälla.Från vår utgångspunkt och med våra värderingarär ju kretsloppssamhället någonting som bygger påenkla principer, att användningen av ändliga naturre-surser skall vara minimal. Det som utvinns ur naturenmåste återföras till naturens eget kretslopp, och ener-giproduktionen får inte utgöra något undantag.Kärnkraften bygger på en ändlig naturresurs, drif-ten av reaktorerna är förknippad med betydande sä-kerhetsrisker och avfallsfrågorna är olösta. Sambandetmellan kärnkraft och kärnvapen förnekas nu knappastav någon men förtigs förstås av dem som har storaekonomiska intressen i branschen. Lägg därtill attstorskaligheten gör att kärnkraftsbaserad energipro-duktion är mycket sårbar osv.Med kretsloppssamhället som övergripande målblir svaren på frågor om kärnkraft och andra miljöbe-lastande betongprojekt enkla att ge. De ryms inte ikretsloppssamhället. Detta är bakgrunden till vårposition i dessa frågor, enkelt uttryckt.När nu debatten flammar upp igen är det natur-ligtvis viktigt att veta att det beror på att kommer med förslag mot slutet av året.Intressen som vill framtvinga ett brott mot resultatetav folkomröstning om kärnkraften inser attdet nu är allvar. Nya propagandamiljoner mobiliseras.Låt mig klart och tydligt säga att re-spekterar folkomröstningsresultat, inklusivedet som stod i hushållsbroschyren inför valet - detsom människor skulle ta ställning till, och allt kundeju inte fångas in på själva röstsedeln, som bekant.Samtidigt är det en ödets ironi att vi som parti nu mesthelhjärtat försvarar linje 2, eftersom vi var linje 3-anhängare. Linje 2 fick ju då flest röster i folkom-röstningen. Men det här försvaret för linje 2 skall juinte missförstås. I sin andra fas är ju linje 2 liksom 3ett avvecklingsalternativ med av folketsom stöd.Jag hade aldrig några illusioner omatt linje 2, först med utbyggnad och sedan avveckling,tillkom med något helt ädelt syfte. Men det var ju föratt förhindra att linje 3 skulle vinna. Linje 2-generalenHans Blix har ju bekräftat detta manipulativa drag.Statsministern klara besked om denmoraliska förpliktelsen i folkomröstningen står emel-lertid i bjärt kontrast till dem som vill manipulera. Detär jag uppriktigt glad för.I gråter vi inte över spilld mjölk. Vi targärna kärnkraftsfajten en gång till, för miljöns skullmen också för demokratins skull. Det är svårare förpartier - färska exempel finns ju - som tycker attfolkomröstningsresultat bara skall bejakas om de är ilinje med den egna uppfattningen.(Applåder)Anf. 11 ()Fru talman! Det är beklagligt att fler inte utnyttjartillfället att åstadkomma litet livaktigare debatter här ikammaren. Debattreglerna tillåter numera att vi kanprata litet då och då i stället för att ha långa sjok. Jagtycks bli ensam om detta.Jag vill ställa några konkreta frågor till . Den ena gäller frågan om EU och EMU, denekonomiska och monetära unionen, som ju ,enligt mitt sätt att se, är på väg in i. Konvergenspro-grammets utformande är en del av detta. sägerOlof att vi måste ha en folkomröstning omfortsättningen av utvecklingen av detta projekt. Detgläder mig, eftersom sadeatt det inte blir någon ny folkomröstning om Sverigeskall träda in i . Då förstår jag att ni har olikauppfattningar om detta. Eftersom ni har tänkt er ettmycket stabilt och långvarigt samarbete, lär det väl bliproblem. Eller är det så att ni har diskuterat om dennafråga? Kommer att tillsammans medmig i denna politiska sakfråga samarbeta om att viskall ha en folkomröstning, om det är så att Sverigeskall träda in i den ekonomiska och monetära unio-nens sista fas? Jag vill bara ha ett kortfattat ja eller nejpå den frågan.Den andra frågan, som ju också är en politisk sak-fråga där vi är överens - dvs. det som upp på slutet av sitt anförande - gäller kärnkraf-ten. Vi har exakt samma uppfattning, Centerpartietoch . Kan vi nu göra gemensam sakunder hösten och driva fram ett beslut i omavveckling av kärnkraften i enlighet med tidigarefattade beslut i folkomröstningar och i riksdag? Ettsådant samarbete över de traditionella blockgränsernaskulle glädja mig väldigt mycket.Jag tycker dessutom att det är intressant att se utmålar samarbetet mellan Socialdemokraternaoch som så oerhört stabilt, samtidigtsom var ett av de partier som var med iden borgerliga regeringens enda väg som ju inte gickså bra. Man arbetade också i valrörelsen för att få enicke-socialistisk regering. Hur är det med det, IngvarCarlsson? Vad är det för färg på den här regeringennu för tiden? Det kan man fråga sig, men den verkaråtminstone vara stabil.Dessa frågor skulle jag vilja ha svar på. Sedanskall jag kort redogöra för varför vi inte tycker att detvar vettigt och klokt att sänka momsen i dagens läge.Eftersom den sänkta momsen finansieras medsänkt ersättningsnivå i a-kassa, i sjukförsäkring ochsänkta barnbidrag, vilket innebär större hål i port-monnäerna och plånböckerna hos de människor somhar litet pengar än om vi hade låtit bli detta,tycker vi helt enkelt att det var dumt. Människor somhar litet pengar skall väl inte berövas det lilla de har.Det kan inte kompenseras med att alla får billigaremat. Så enkelt är det. Förslaget i sig är bra, men dethänger ihop med hur politiken ser ut för övrigt ochinte minst med ekonomin när det gäller hur det skallfinansieras.Anf. 12 () replikFru talman! Jag skall gärna svara på frågor. Gud-run har i allmänhet fler frågor än svar, så jagförstår att hon inte behöver så mycket tid för sitt anfö-rande. Vi har ju olika stil här i världen.När det gäller EMU har vi ju inte intagit någon nyposition. De som följde valdebatten vet ju att vi togställning för att ett inträde i tredje steget skulle kom-bineras med folkomröstning långt innan vi var till-tänkta som partner i ett samarbete med socialdemo-kratin. Så det har inte funnits någon koppling därvid-lag, utan det här har vi klart för oss sedan tidigare.Vad jag vill understryka - och det är det viktigaoch grundläggande nu - är att folket måste vara med.Vi har sett hur opinionen svajar. Och det skall man tapå allvar, i annat fall gör man ett stort misstag. Då harinte agerande i den europeiska unionen nå-gon kraft kvar. Det är bara det folkliga stödet som kange kraften.Sedan sade att vi är överens omkärnkraften. Hon använde dessutom ordet "exakt".Det var en överdrift. Jag blev väldigt förvånad enmorgon - visserligen är jag inte riktigt vaken så tidigt- då jag såg ett morgonprogram i TV. Jag hörde allde-les tydligt - rätta mig om jag har fel, , jag kan ju ha drömt - att sadeatt hon minsann kunde tänka sig att man kunde skjutapå avslutningsåret. får tala om vadhon tycker i det här fallet, därför att i det samman-hanget var hon undanglidande. Det går säkert attplocka fram utskrifter av det som hon sade.När det gäller stabilitet i samarbete har det medmognad att göra. Både och jag ärmogna människor i våra bästa år. Jag förstod att detsamarbete som han hade med inte varså moget.Beträffande matmomsen återstår det fortfarandefrågor. gör en egen koppling. Det ärklart att sänkningen av ersättningsnivån i socialför-säkringssystemen är en smärtsam åtgärd. Den skallbära över tiden. Vi skall inte försätta i ensituation där arbetslösa inte får någon ersättning omförhållandena blir värre, därför att vi inte har råd. Jagtycker att man skall se allvaret i vitögat. Det här haralltså ett betydande strukturinslag. Det är sådanaobegripliga politiska ord som vi ibland använder, meninnebörden av detta är att vi skall ha råd att stå för engrundtrygghet för människor. Det är klart att det ärväl ingen nackdel om vi kan hålla nere inflationengenom att sänka priset på det som alla behöver, ävenGudrun , nämligen mat.Anf. 13 () replikFru talman! , förklara detta fördem som i går fick besked om att a-kassan, sjukför-säkringen och barnbidragen har sänkts. Ni säger att nigör det för att ni skall ha råd. Jag tror inte att dekommer att tro på det. Det här är någonting som nihar kokat ihop med regeringen och som ni har väldigtsvårt att förklara. Det går inte att förklara ens medsvåra ord. Ni kan kalla det för vad ni vill. Folk begri-per ändå vad de får kvar i portmonnän. Det här är ettidiotiskt förslag som omfördelar åt fel håll. Så är det,och ni får väl stå för det. Ni mogna män skulle välkunna ha kurage att stå för det ni gör. Det tycker jagfaktiskt. Jag saknar den mogenheten i politiken överhuvud taget. Om det är ett utslag av att den är befol-kad av så många män, det vet inte jag, men jag tror attdet finns ett samband mellan det och detta kryptiskatal i sådana ordalag som de flesta människor intebegriper, där det enkla och självklara blir det som inteär möjligt. Jag tycker att ni skall tala klarspråk i flerafrågor.EMU-frågan är en sak. Jag utgår ifrån att vi till-sammans, , kommer att kräva en folk-omröstning, om det är så att skall gå in i denekonomiska och monetära unionen. Jag ser fram emotdet samarbetet. Jag tycker att vi skall skriva en ge-mensam motion i frågan.Jag ser också fram emot samarbetet när det gälleratt få igenom beslutet om att avveckla kärnkraften.Det jag sade på morgonmötet - jag var ganska vaken,tycker jag - var att 2010 skulle visa sig attden sista reaktorn inte har hunnit bli avstängd utan detkanske blir aktuellt eller , så kanjag leva med det, bara vi nu får fram beslut om attavvecklingen skall sättas i gång. Jag tror att OlofJohansson kan leva med det också. Det som vi skallgöra tillsammans är ju att vi skall sätta i gång avveck-lingen.Anf. 14 () replikFru talman! Med tanke på det senaste som GudrunSchyman sade skall hon inte använda ordet "exakt".Det finns ingen exakt överensstämmelse mellan oss.När det gäller matmomsen är det bara att konstate-ra att står för höjd matmoms. Det blirnämligen följden om man ställer upp på låg press-moms och på tre momssatser som EU föreskriver.Anf. 15 ()Fru talman! Det är inte så många som får denmöjlighet som jag nu har, att tala om valfritt ämneinför riksdag och dessutom få det man sägerutsänt till svenska folket direkt via radio och TV.Det känns ansvarsfullt. Helst skall ju de här debat-terna öka intresset för politiken och tilltron till demo-kratin, och detta har jag dragit några slutsatser av.Den första är att jag tänker lägga tonvikten på ar-betslösheten. Jag tror att vår uppdragsgivare - svens-ka folket - förväntar sig att arbetslösheten skall spelaen väldigt central roll i denna debatt. Dels på grundav att den drabbar så många människor hårt, dels pågrund av följdverkningarna, t.ex. de sociala proble-men och våldsexplosionen, som tala-de om. Men också på grund av de ekonomiska indi-rekta problemen, att vi som folkhushåll blir fattigareoch tvingas till besparingar i den offentliga sektorn,som talade om.Min andra slutsats är att försöka undvika atthamna i den vanliga polemiken som vi annars så oftahamnar i, om vem som har skulden och om vem somsade vad och när osv. Den polemiken kan vara viktigför oss politiker, men tyvärr har jag märkt att förallmänheten är den typen av debatter sällan särskiltintressanta. Jag skall försöka koncentrera min polemikpå områden där det verkligen finns sakliga skillnadermellan oss, för där är debatten nödvändig.Min tredje slutsats inför uppläggningen av mitt an-förande är att jag, trots att jag avser att tala om ettmycket stort problem och dessutom som oppositions-politiker förväntas instämma i alla eländesbeskriv-ningar, ändå tänker börja med en positiv ansats.Jag är nämligen övertygad om att det som mestkännetecknar dagens är inte problemen utanmöjligheterna. Vi lever i möjligheternas tid och vi harfantastiska chanser om vi bara förmår ta dem.Genom finns det nu i vårnärhet nya snabbt växande marknader som är vidöpp-na för samarbete med svenskt näringsliv. Många län-der som vi har vant oss vid att betraktasom har gjort stora framsteg ,och genom att det världsomspännande tullsänknings-avtalet nu successivt slår igenom öppnas helt nyamöjligheter för på nya marknader.Genom att kapprustningen har ersatts av nedrust-ning frigörs ekonomiska resurser till vettigare ända-mål. Genom att vi nu deltar i ett tätt europeiskt sam-arbete inom Europeiska unionen har vi goda möjlig-heter att nå resultat på områden där det gått förlångsamt, t.ex. när det gäller de internationella mil-jöproblemen.Jag blev engagerad i rikspolitiken omkring 1970.Om jag ser tillbaka på den tjugofemårsperiod somgått slår det mig faktiskt först och främstatt vi i de frågor som engagerade oss som då var ungahar egentligen kommit längre än vad vi vågade hop-pas på. Vi har naturligtvis enorma problem kvar närdet gäller att bekämpa diktaturer, svält och fattigdomoch när det gäller att motverka krig och miljöproblem,men trots allt har vi nått väldigt långt.För mig ligger det nära till hands att påpeka att viofta har nått långt genom en kombination av demo-kratiskt opinionsarbete och marknadsekonomiskareformer.Men om jag anlägger samma tidsperspektiv på detekonomiska området - nu närmar jag mig arbetslöshe-ten - så blir ju bilden betydligt dystrare.I själva verket kan man säga att grund-läggande ekonomiska problem på många sätt harlämnats olösta . Den högaarbetslöshet som vi nu ser är ett symtom på ekono-miska problem som har funnits men som på ett annat sätt. Vi har haft högre inflation änmånga andra länder, vi har ständigt tvingats till deval-veringar och ständigt haft bytesbalansunderskott osv.En fråga som jag tycker att det är viktigt att föra ini debatten är: Varför har svensk ekonomi under tvåoch ett halvt decennium utvecklats sämre än andrajämförbara ekonomier? Varför har vi tappat vår växt-kraft? För att ta ytterligare ett exempel: Varför har viunder alla dessa år inte lyckats hitta ett system somgör att våra lönerörelser inte resulterar i inflation?Arbetslösheten framstår mer och mer som detdominerande sociala och ekonomiska problemet i vårtland. Trots att vi nu är inne in en kraftig högkonjunk-tur ligger den kvar på i stort sett samma nivå som närlågkonjunkturen var som djupast sedan.Vi liberaler söker ofta lösningen på problem påmikroplanet. Det ligger i vår ideologi. Vi utgår frånden minsta byggstenen i samhällsbygget, den enskildamänniskan. Det är hennes drömmar och drivkraft somtill sist skall forma samhällsutvecklingen. De tjusigaplanritningarna och de enhetliga systemen lämnar viåt andra, liksom klassen och nationen, som politiskamål. Politikens syfte är att se till att vi människorunder den stund vi lever på jorden skall ha bästa möj-liga förutsättningar till växt.När vi har debatterat t.ex. margi-nalskatter med socialdemokraterna har vi tagit somexempel hur de slår för vanliga människor, hur viförmår en undersköterska att vidareutbilda sig ensjuksköterska osv. är det de hundratusentalsbeslut som enskilda människor fattar som avgör hurden makroekonomiska utvecklingen blir. Ett temamellan socialdemokraterna och oss års valvar hur vi utformar de mikroekonomiska förutsätt-ningarna för de människor som driver företag ellerfunderar på att starta företag så att de blir så bra sommöjligt. Det handlar verkligen om att kunna avläsa designaler rätt som kommer från människor i sådanasituationer. Här är vår mångåriga erfarenhet den attsocialdemokraterna dels har för dålig kontaktyta gen-temot dessa människor, dels har de en för tung ideo-logisk ryggsäck av skepsis mot fri företagsamhet attbära för att framgångsrikt kunna lösa dessa problem.Vi var fullt beredda att skriva på det konver-gensprogram som regeringen arbetar med, men föross var den avgörande frågan: Har den socialdemo-kratiska regeringen insett vilka grepp som krävsför att få fart på företagandet? Tyvärr kom vi efter ettantal samtalsomgångar fram till att så inte var fallet.För ett par veckor sedan kom ny statistik om nyfö-retagandet här i landet under första kvartalet 1995.Det visar sig att nyföretagandet nu åter minskar efterdet att utvecklingen vänt uppåt under de borgerligaåren. Minskningen är inte dramatisk jämfört medläget 1994, men den är dramatisk jämfört med vad viborde nå om vi skall kunna få bukt med arbetslöshe-ten. Debatten års val handlade just om hurvi skall få ett sådant sving i näringslivet att vi fårmånga nya jobb.Jag tycker att ni socialdemokrater borde resoneraså här: Visserligen är vi socialdemokrater, och vi haråkt runt och på många förstamajtåg talat illa om kapi-talismen, fri företagsamhet och marknadsekonomi,men just därför att vi är socialdemokrater måste visätta kampen mot arbetslösheten främst. Den bästavägen att få fram nya jobb är att satsa på nyföretagan-det. Lika väl som vi kunde använda vårt öppna man-dat från valrörelsen till att med försäm-ra för företagarna kan vi använda det till att med t.ex.liberalerna förbättra för företagarna.Så resonerar tyvärr inte socialdemokraterna.När man lyssnar på företagare och dem som fun-derar på att starta nytt får man ungefär samma syn-punkter på vad som behövs. De synpunkterna stäm-mer ganska väl överens med vårt program för att fåfram fler jobb.För det första: Räntan måste ner. Den nuvarandenivån är fullständigt orimlig. Det ligger mycket i detOlof sade. Han hade ett räkneexempel därhan sade: om räntan sjunker . Problemet är baraatt räntan inte har sjunkit särskilt mycket sedan sam-arbetet inleddes. sade Gö-ran beträffande smärtgränsen att när vårriks-dagen är slut måste de långa räntorna ligga . När penningmarknaden öppnade för en stundsedan låg de långa räntorna klart . Vi hargång på gång påpekat att den enda vägen att pressaner räntorna är ett trovärdigt saneringsprogram förstatsfinanserna.Jag vill skjuta in en liten parentes. sagt att det fjärde året i mandatperioden kan visasig gudasänt. Jag är den siste att förneka gudomligaingripanden, men just på den punkten vill jag ändåpåpeka att jag har hjälpt till en del. När jag drev frå-gan om fyraåriga mandatperioder var det för att vipolitiker skulle ha större möjligheter att när det fortfa-rande var långt till nästa val fatta de tuffa men nöd-vändiga ekonomiska besluten. Men det fjärde året som ett argument för att kun-na skjuta besluten framåt.För det andra: Det måste finnas riskkapital. Detvar helt fel att börja straffbeskatta riskkapitalet genom återinförande av dubbelbeskattning-en.För det tredje: Företagsskatterna måste vara rimli-ga. Det var fel att höja arbetsgivaravgiften vid årsskif-tet.