prot · GI09103 · 1995-05-11 00:00:00 — Inom någraår kan NATO, som den enda försvarsalliansen i Euro-pa, ha utvidgats med flera nya medlemmar. Ett utvid-gat och starkt NATO med fortsatt starkt transatlan-tiskt samarbete för säkerhet är en viktig fak-tor i den nya europeiska säkerhetsstrukturen.Mot bakgrund av den pågående utvecklingen ärdet därför viktigt med den ökade handlingsfrihet somriksdagens beslut om vår militära alliansfrihetinnebär. Vad framtiden bär i sitt sköte är inte förut-sägbart. Det är viktigt att i det läget tillförsäk-rar sig stor handlingsfrihet i sin framtida försvars- ochsäkerhetspolitik. Det måste vara en förutsättning inför1996 års beslut.Fru talman! När vi i gick in i den par-lamentariska Försvarsberedningen var vi överens medförsvarsministern om att det faktum att det formelltvar en till Försvarsdepartementet knuten beredningoch inte en självständig kommitté inte spelade någonstörre roll. Han utlovade nämligen rimliga arbetsvill-kor för oppositionspartierna, i vilka framför allt in-gick att de skulle få sina önskemål belysta inom ra-men för beredningen - formellt naturligtvis avhängigtministerns goda vilja.Den 22 mars lämnade jag in en begäran till För-svarsberedningen med följande lydelse:"Sedan inträde i EU 1995 är enaktiv deltagare i EUs gemensamma utrikes- och sä-kerhetspolitik. är också en aktiv observatör iVEU. Den svenska militära alliansfriheten ligger fast.Någon ändring av denna är inte aktuell.Inom NATO pågår en studie av for-merna för en framtida NATO-utvidgning i Europa.Det är f n inte möjligt att uttala sig om hur och när ensådan utvidgning kan komma att ske. Likafullt kaninom ytterligare ett antal europeiska länderha sökt och vunnit medlemsskap i NATO. Skulledärvid t ex och de baltiska staterna bli med-lemmar i NATO, skulle frågan komma i ett nytt lägeockså för Sverige.Mot bakgrund av ovanstående begärs en analys avförutsättningarna för resp konsekvenserna av ensvensk alliansanslutning för det militära svenska för-svaret i tekniskt, strukturellt och ekonomiskt avseen-de. Analysen bör avse läget såväl i samband med enanslutning som på . Analysen bör föreliggaunder . "års försvarsbeslut kan vi på en rad om-råden komma att ställas inför ett antal val mellan olikaalternativ om hur Försvaret skall se ut. Vill vi behållahandlingsfriheten och inte låsa oss fast i val somsnabbt kan visa sig vara felaktiga och därmed orsakastort resursmässigt slöseri, bör vi känna till effekternaav olika handlingsvägar.Fru talman! För oss i har det blivit allttydligare att konflikten kring Försvarsberedningenoch vår begäran har sin grund i en socialdemokratisksträvan att återerövra hegemonin inom svensk utrikes-och säkerhetspolitik.I sin förgrämdhet över att i skenet från sin långtglansfullare företrädare ha förlorat den traditionellasocialdemokratiska efterkrigsrollen som allenarådan-de väktare och uttolkare av svensk utrikes- och säker-hetspolitik startade statsministern efter valet en kam-panj mot och efterhand framstår det faktum att lyckades att partipolitiskt isolera Bildt när detgällde definition och tolkning av målet försvensk säkerhetspolitik som ett stort strategiskt bak-slag. Den tiden är förbi när Socialdemokraternaspartiordförande och statsminister kan skrämma tilltystnad och konformitet. Den fullständigt vettlösareaktionen på vår begäran i Försvarsberedningendemonstrerade med all tydlighet att tappade fattningen, när strategin tycktes kapsejsa.Vi i kommer alldeles säkert också attha våra duster med moderater och framöverom utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken. Men vikommer aldrig att medverka till någon ny hegemonipå det området i svensk politik. Vi folkpartister minnsalltför väl i valrörelsen 1968.Det gör nog också landets statsminister och för-svarsminister.Fru talman! Som om det inte var illa nog med re-geringens hantering av förberedelserna årsförsvarsbeslut kastar sig försvarsministern frejdigt ut iden internationella debatten. Det är ett"understatement" att hävda att till omvärlden, att sluta fundera på ut-vidgning av NATO och att NATO bör hålla sig därdet varit sedan gammalt, har medfört höjda ögonbryni ett antal huvudstäder. Det har jag själv kun-nat konstatera vid besök i bl.a. och Prag.Försvarsministern upprepar det befängda påståen-det att det inte får skapas nya gränser i . Men,, det har bara en innebörd. De grän-ser som drogs upp i och som befästes när Stalindrog ned järnridån kommer att bestå. Staterna i detgamla fria får ha ett försvarssamarbetesom bygger på en solidarisk förpliktelse att i ytterstafall komma till varandras skydd. De nya demokratier-na i Öst- och får inte detta skydd. Detsvek och den tystnad som regeringar - ocksåSveriges regering - har visat under tre års folkmord iBosnien gör inte att de nya demokratierna kan kännasig säkra på att det räcker med eller FN.Bara i och i av hu-vudstäder väcker förkortningen NATO sammablodstörtning i ledande kretsar. I sker detåtminstone delvis som ett led i ryska utrikespolitiskasträvanden att vinna förhandlingsfördelar och atttrissa upp priset för kompromisser med omvärlden omen utveckling som man i praktiken redan har accepte-rat.Fru talman! Sedan partiledare begär-de klarhet om villkoren för arbetet i Försvarsbered-ningen har regeringens företrädare envist valt att talaom att frågan om huruvida skall söka med-lemskap i NATO inte hör hemma i Försvarsbered-ningen. Det har vi från varit överens omfrågan början. Regeringen har valt att söka strid omen konstruerad frågeställning och förbehåller sigrätten att efter eget skön bestämma vad de i Försvars-beredningen ingående partierna egentligen har föravsikter med sina ställningstaganden.I lördagens förklarar försvarsministern attFörsvarsberedningens uppgift är "att bistå regeringenmed underlag inför nästa försvarsbeslut." Välvilligtförklarar att han därmed ger op-positionspartierna "möjlighet att påverka regeringensförslag".Med försvarsministerns krav på tolkningsföreträdeoch uttalanden om att försvarsbeslut skallgöras upp med , eftersom våra krav på attundersöka möjligheterna för ytterligare besparingarinom Försvaret är "alltför vildsinta", kanThage G besked nu bara uppfattas som attdörren slagits igen.Fru talman! har fäktandes mot väder-kvarnarna gått till litteraturhistorien som den odödligeriddaren av den sorgliga skepnaden. FörsvarsministerThage G går kanske också till historien somen sorglig och odödlig gestalt - kanske rent av somriddaren av det befästa fattighuset.Fru talman! Vi står givetvis bakom samtliga reser-vationer i betänkandet, även om tiden inte medger attjag går in på fler. kommer senare i debat-ten att utveckla andra reservationer. För att vinnakammarens tid nöjer jag mig därför med att yrka bifalltill reservationerna 2 och 7.Anf. 4 ()Fru talman! inlägg, med detspråk som används, ger en bild av obegriplighet förutomstående. Men självfallet handlar det om viktigafrågor.Jag vill passa på tillfället att redovisa Vänsterpar-tiets ställningstagande, dels i sakfrågan i dess störrevid, dels med anledning av det som upp och dessutom frågan om vad Försvarsbered-ningen bör syssla med.Helt kort: Fortsatt alliansfrihet för anserVänsterpartiet vara ett värde. Det är ett värde förSverige, och det är ett värde för stabilitet och säkerheti . Det är ett värde för ett vidare interna-tionellt samarbete, där alliansfria stater har ett rimligtbehov av andra samarbetsformer än vad som står tillbuds i Europa.NATO:s funktion överensstämmer inte med dentyp av samarbete som vi önskar. Vi menar att detframför allt i relationerna med tredje världen finns ettbehov av ett antal stater i världen som står utanförsådana allianser. Detta var också ett av de viktigaargumenten för vårt motstånd till ett medlemskap iEuropeiska unionen. Vi anser att dessa argumentfortfarande har giltighet.Fru talman! När det sedan gäller säkerhetspoliti-ken och det betänkande som vi nu behandlar finns detoerhört mycket att säga om de politiska och materiellaförutsättningarna för väpnade konflikter i Europa.Men dessa politiska och materiella förutsättningarfinns inte beträffande ett militärt angrepp mot Sveri-ge. De konflikter som vi har i - ochtyvärr får vi med viss sannolikhet räkna med ytterliga-re väpnade konflikter - påverkas inte av Sverigesmilitära försvar. Vi kan göra en insats med väpnadestyrkor i FN:s eller andra organisationernas regi, menmed våra egna militära resurser för försvar av riketpåverkar vi inte dessa hot.Vi menar att skall vara pådrivande i ned-rustningsarbetet. För att vara trovärdiga i den proces-sen krävs det att vi själva går före. De medel somfrigörs skall användas till aktivt fredsskapande åtgär-der, t.ex. genom en biståndspolitik som minskarkonflikthoten.De gynnsamma förutsättningarna i vårt närområdehar befästs. Den säkerhetspolitiska situationen görminskningar av försvarsanslagen önskvärda och nöd-vändiga. Detta leder enligt vår mening till betydandeingrepp i organisationen. När det gäller just den sä-kerhetspolitiska analysen accepterar jag att vi nubefinner oss i slutfasen av Försvarsberedningens arbe-te på det här området. Det är naturligt att dagens de-batt kanske inte kommer att handla så mycket om desäkerhetspolitiska grunderna.Om vi skall utgå ifrån att denna gynnsamma situa-tion har sådan stabilitet att den medger minskningarav vårt militära försvar, måste vi fundera över i vilkentakt detta bör ske och i vilken omfattning vi redan nubör starta med ett sådant arbete. Försvarsberedningenär i gång med sitt arbete. Ett nytt förslag kommer, ochnästa debatt om sådana här frågor kommer väl atthållas - det är alltså ett och etthalvt år dit. Det finns saker att göra innan dess.Vi bör , om det skall bli möjligt att mins-ka försvarsinsatserna, diskutera hur detta skall gå till.Självfallet måste vi se på materielbeställningarna. Vimåste avbryta utvecklingen av ytstridsfartyg. Vi måsteockså titta på viss tids-förlängningar av robotar, pro-jekteringen av ubåt 000, anskaffningen av ubåt typGotland och fortsättning.Min utgångspunkt är sålunda att nästa försvarsbe-slut kommer att medföra kraftiga minskningar i detmilitära försvaret. Det finns anledning att funderaöver vilka nedskärningar som vi redan nu är överensom. Därmed kommer jag in på avvecklingen av KA 5.Jag företräder ett parti som inte säger: Ja visstskall vi minska på det militära försvaret, bara inte därjag bor och i vart fall inte just . En konsekvens aven hållning måste innebära att man riskerar negativaverkningar för sysselsättning, arbete och utvecklingför en bygd. Jag inser självfallet att KA 5:s fortlevnadskulle innebära positiva verkningar för . Men när man har kommit till en slutsats omatt en åtgärd skall genomföras, bör man genomföraden snabbt och inte dra ut på processen. Man bör inteunderförstått låta påskina att det än kanske finnshopp. Det gör det inte. Jag står bakom utskottetsställningstagande när det gäller KA 5.De industrisatsningar som sker inom försvarsin-dustrin är självfallet inte bara till för att förse detmilitära försvaret med materiel. Krigsmaterielen haren annan funktion. Beställningarna syftar till att bidratill en teknisk utveckling och till att pengar på ettpolitiskt acceptabelt sätt kan slussas över till tekniskutveckling i allmänhet samt till forskning. Vi beklagardet här. Det är naturligtvis så att svensk industri harbehov av kvalificerade samhällsbeställningar. Det hargång på gång i denna kammare talats om vikten avsådana beställningar. Vi anser att de skall riktas motcivila behov. Exempel på sådana satsningar finns ihistorien, dock inte alltför många om man jämför medsatsningarna på försvarsindustrin. I detta sammanhangkan nämnas järnvägsutbyggnaden ,utbyggnaden av överföringen av stora energimängderi samband med utbyggnaden av vattenkraften ochutvecklingen av telekommunikationerna. Detta ärexempel på civila satsningar som har fått betydandeeffekter för samhället i övrigt och som har varit nöd-vändiga.Marknaden i sig klarar inte att utveckla den typenav civil struktur. Där måste samhället gå in med be-ställningar. Beställningar av stora försvarsindustriellaprojekt fyller samma funktion, men det är så att sägaen omväg. Det kostarmycket, dess funktion är att kosta mycket och attslussa kapital, kunnande och forskningsresurser till ettbrett fält av teknisk utveckling som pågår under långtid. Det finns möjligheter att omvandla motsvarandesatsningar till civila projekt. är ju inte färdig-byggt.Det finns ett stort behov av forskningsinsatser närdet gäller energiteknik, miljöteknik och transporttek-nik som inte bara syftar till att transportera spräng-laddningar utan som tar hänsyn till energibehoven ochde miljömässigt riktiga transportsystemen i ett längreperspektiv.Jag beklagar att den politiska situationen i Sverigeär sådan att det är politiskt acceptabelt att beställaförsvarsmateriel men inte kvalificerad civil utveck-ling.När det gäller konsekvenser för ekonomin finnsdet, enligt vår syn på årets budget, utrymme för enminskning av det militära försvarets kostnader meddrygt 4 miljarder. Vi inbillar oss inte att det här kangenomföras utan betydande effekter på samhällseko-nomin i övrigt. Vi har därför i vårt alternativ avsatt1,5 miljarder i en s.k. omställningsfond. Vi inser attsåväl materielbeställningar som förbandsnedläggning-ar behöver kompenseras av samhället både i ett korta-re och i ett längre perspektiv.Anders var inne på den gemensamma reser-vationen från , och Miljöpartietom antipersonella minor. Jag instämmer i hans anfö-rande. Jag kan möjligen tillägga att ett engagemangsom inte kostar något knappast heller är värt såmycket. Det är djupt olyckligt om vårt engagemangbegränsar sig till att arbeta i internationella fora ochkomma med i och för sig goda förslag. När dessasedan faller säger vi: Jaha, det var ju tråkigt. Men viär inte beredda att ta konsekvenserna för egen del.Det förs ett resonemang som bygger på att vårt arbeteinternationellt skulle minska i trovärdighet om visjälva avstod från dessa minor. Det resonemanget ärfelaktigt. Jag tror tvärtom att trovärdigheten skulleöka.Fru talman! En annan sak som har återkommit un-der i kammaren gäller synen på fängelse-straff för totalvägrare. beslutade senast idecember att avvakta med ett ställningstagande medhänvisning till det utredningsarbete som pågår. Jagkan förstå att man måste utreda en sak. Jag kan ocksåförstå att det inte är rimligt att beslutar tvågånger om samma sak under ett och samma riksdags-år. Men självklart vidhåller jag min uppfattning ifrågan. Jag reserverade mig . har Miljöpartietreserverat sig, och jag stöder reserva-tion.Sammanfattningsvis, fru talman, kan jag säga attVänsterpartiets förslag till årets försvarsbudget med-för betydande ingrepp i organisationen. Vi kan intebortse från att de är smärtsamma, och vi är beredda attanslå medel för att minska de negativa konsekvenser-na.Slutligen yrkar jag bifall till reservationerna 13, 17och 19.Anf. 5 () replikFru talman! Jag brukar inte ofta replikera därför att vi i försvarspolitiken har litet olikameningar om saker och ting. Jag tycker att det finnsrum för det. Vi plöjer våra olika fåror, och det har viråd och rum för. Men jag vill ta upp en sak i anförande, nämligen den debatteknik som hananvänder. Han säger så här om säkerhetspolitiken:Om vi utgår ifrån - observera "utgår ifrån" - att dengynnsamma utvecklingen har sådan stabilitet osv. Hanär inte ens säker på att det är så. För gårdet väl alltid att säga någonting om utvecklingendärför att han inte ens har tagit fasta på vad det är förutveckling. Det hade varit mycket enklare för JanJennehag att säga: Jag har alltid tyckt att vi utbildaronödigt mycket och länge, att den materielanskaffningsom görs egentligen är onödig.Jag kommer ihåg en debatt dåJan Jennehag sade att det inte var så stor idé att hanopponerade sig mot utvecklingen av JAS, för det varlitet sent påkommet, men att vi kanske inte behövdebygga så mycket. Har man den uppfattningen, är detegentligen ganska dumt att tala om utvecklingen ivärlden.Låt mig ändå ställa en fråga: Är det demokratinsutveckling och den stabilitet som den skall ge i Ryss-land som har gett en association av ökadsäkerhet i vår del av ?Anf. 6 () replikFru talman! Som mycket riktigtpåpekade företräder vi olika linjer i svensk politik idenna sak - inte bara i denna utan i många andrafrågor. Det är en konsekvens av att Moderata sam-lingspartiet är ett försvarsvänligt och konservativtparti. är ett radikalt parti som är kritiskttill den militära apparaten och de militära systemensförmåga att ge stabilitet och fred i världen. Då kom-mer man till olika slutsatser. Det är inget konstigt meddet. Vi företräder olika delar av det politiska spekt-rumet i . Vi har tagit på oss olika roller i dettapolitiska spektrum.Vad gäller är det självklart att för-ändringar innebär så att sägakvalitativa avstamp, vilket gör det omöjligt för oss attsäga att JAS-systemet inte existerar, omöjligt för ossatt ta tillbaka det som redan har skett. Vi kan inteskruva isär de plan som redan finns. Det föreställerjag mig också vore oklokt. Däremot måste vi diskute-ra i vilken utsträckning vi bör fortsätta projektet, ivilka lägen det är lämpligt att säga att det nu uppfyllervissa krav, att vi uppnått vissa saker och att Försvar-smakten därför kan få sin del. Vi övriga som ifråga-satt detta från början konstaterar att saker har häntsom inte kan tas tillbaka. Det vi kan påverka är fram-tiden, delserie 3 och projektets vidareutveckling.Anf. 7 () replikFru talman! Jo tack, , det var ju enintressant och som alltid jovial beskrivning. Men hurvar det nu med den säkerhetspolitiska och demokra-tiska utvecklingen i - är det den som hargett anledning att dra dessa slutsatser?Eller var det bara något som det passade att dra tillmed därför att det kanske ändå tjänade något syfte?Hur var det?Anf. 8 () replikFru talman! Det är min bestämda uppfattning attSverige har ett mer gynnsamt säkerhetspolitisktläge än på många decennier. Jag menar att det måstefå konsekvenser för hur vi betraktar det militära för-svaret. Det måste också få konsekvenser för vår sä-kerhetspolitiska hållning i övrigt: vårt internationellaengagemang, våra möjligheter att delta, dämpa ochhejda konflikter som har uppstått och våra möjligheteratt minska det hot som gör att konflikter över huvudtaget uppstår.I det valet finns naturligtvis - och det är mycket väl medveten om - olika grundsynoch olika beredskap att satsa på olika delar av detkonfliktförebyggande arbetet. Jag tillstår att jag ärberedd att ta en ökad risk i förhållande till , om vi nu skall kalla det risk, vad gäller detväpnade angreppet mot . Vi gör olika bedöm-ningar av risken över huvud taget, och det kommer viknappast till rätta med genom en debatt här i kamma-ren. Vi har att konstatera att vi företräder olika intres-sen och har olika grundsyn.Risken för att oroligheter i skulle medfö-ra väpnad konflikt med betraktar jag somutomordentligt liten. betraktar denkanske som något större, och då är det bara att konsta-tera att vi drar olika slutsatser av den verklighet somvi båda betraktar.Anf. 9 ()Fru talman! står givetvis bakom allade reservationer som vi fogat till betänkandet. För tidsvinnande får jag dock nöja mig med att yrka bifall tillföljande: reservationen nr 4, 13, 18, 19, 20, 22, 26, 36och 38.Året var . Världshisto-riens mest förödande krig var slut. Priset var högt.Kriget kostade militärer och över 18miljoner civila livet, däribland 6 miljoner judar somsystematiskt utrotades.Året är nu 1995, och ett fruktansvärt krig pågårmitt i i dag.Skall vi konstatera att krig alltid har funnits ochalltid kommer att finnas? Det tycker inte jag. sade en gång att mänskligheten måste göraslut på kriget, annars gör kriget slut på mänskligheten.Frågan är då hur vi minskar krigshotet. Det gälleratt analysera hur hot som kan leda till väpnade kon-flikter uppkommer, och hur vi bäst bemöter dem.Förhindrar vi krig bäst genom ett militärt försvar,eller är det annat vi skall satsa på?Miljöpartiet vill vidga hotbilden från att bara gällamilitära hot till att också innefatta hot som är merreella i den meningen att människor dödas och skadasvarje dag samt, inte minst, att dessa kan skapa gro-grund för väpnade konflikter i framtiden.Jag syftar på t.ex. ekonomiska, miljömässiga ochsociala hot. Klyftan mellan den ekonomiskt rika delenav världen och den ekonomiskt fattiga ökar.Detta förhållande gäller också inom länder, inteminst inom vårt eget land. Jag ser stora risker medden uppdelning av folket som håller på att ske, bådevad gäller ekonomiska förutsättningar och vad gällerkänslan av delaktighet i samhället.Jag tycker att det är oerhört farligt om vitillåter att utvecklingen går mot att vi får en grupp isamhället som kämpar för förändringar, solidaritetoch rättvisa, och en annan grupp med människor somkänner sig onödiga och därmed inte deltar i sam-hällsutvecklingen. Detta skapar ett främlingskap mel-lan individ och samhälle som kan leda till att männi-skor tar till förenklade s.k. lösningar på problem somt.ex. rasism, terrorism och annan kriminalitet.Fru talman! Grundläggande för allt liv på jordenär vår miljö. Frågan om hur vi handskas med våralivsförutsättningar är den största av alla. Man kanställa sig frågan vad alla investeringar i militärt mate-riel innebär för våra möjligheter att minska detta hot.Dagens samhälle är sårbart. Det har ÖCB påpekatför oss i flera sammanhang. Ett ekologiskt samhälls-bygge är mer robust och kräver mindre av försvars-förberedelser. Till detta kommer givetvis alla andrafördelar som följer av ett ekologiskt samhällsbygge -mänskligt, socialt och miljömässigt. Ett exempel påsårbarheten är att man bör ta säkerhetspolitiska ställ-ningstaganden när det gäller energipolitiken. Vårakärnkraftverk och vår elförsörjning är utomordentligtsårbara och lätta att utnyttja för påtryckningar ochsabotage.Regeringens syn på EU-medlemskapet är att detinnebär en säkerhetspolitisk nettofördel. Min syn påEU-medlemskapet är att det bygger in nya säkerhets-problem.Vi kan inte låtsas som om ingenting har hänt i ochmed vårt EU-medlemskap. Vår utrikes- och säker-hetspolitik är inte exklusivt nationell längre. Den ärgemensam för oss och 14 andra stater. Frågan om ettgemensamt försvar, som är en förlängning av nuva-rande GUSP, kommer upp under regeringskonferen-sen 1996. Det är osäkert om något beslut kommer attfattas under regeringskonferensen, men vi kan integömma oss bakom den osäkerheten. Vi måste redannu lova svenska folket att vi skall ha en folkomröst-ning utifall ja-sidan misslyckas att leva upp till sinalöften inför den tidigare folkomröstningen och utifallSverige ställs inför nya åtaganden och skyldigheterinom det försvarspolitiska området.Miljöpartiet är emot vapenexport. Kortsiktig eko-nomisk motiverar inte att man indirekt hjälperandra länder att rusta, speciellt inte som vi samtidigtinternationellt uttrycker en vilja att stödja nedrust-ning. Jag tycker att det är inkonsekvent. Miljöpartietser med oro på det som håller på att ske inom ramenför EU. har t.ex. en svensk tjänsteman somdeltar i en arbetsgrupp inom WEAG, . Man undersöker möjligheter-na för ett vapenindustriellt samarbete och därigenomen harmonisering av vapenexportreglerna. För attkunna avveckla vapenexporten och, medan så sker,hålla ett öga på vår egen export bör tillkän-nage för regeringen att några joint venture-avtalmellan svenska och utländska försvarsindustrier intekan accepteras.Fru talman! har en stark ubåtsflotta medtolv konventionella ubåtar. skall denna ubåtsflottamoderniseras, först med tre Gotlandsubåtar, varav ensjösattes , och senare med fem Ubåt 2000.Enligt den officiella säkerhetspolitiken har ubåtarspelat en stor roll för invasionsförsvaret. Dess bättrehar hotet om en sjöinvasion försvunnit. Detta borderimligtvis få konsekvenser för satsningarna inomSveriges militära försvar.Tyvärr är det inte bara säkerhetspolitiska bedöm-ningar som ligger till grund för satsningen på Ubåt2000. Regeringen beslöt 1990 att två av de fem Sjö-ormenubåtarna skulle renoveras för att få sin livstidförlängd.