prot · GJ0924 · 1995-11-16 00:00:00 — Somframgår av redovisningarna i har densvenske representanten i reflektionsgruppen lagt framförslag som avser att stärka den fördragsmässigagrunden för arbetet med sysselsättningsfrågorna inomEU.Kampen mot den höga arbetslösheten och för enökad sysselsättning är redan ett centralt mål för unio-nen som sådan och för EU-samarbetet. Enligt minmening är det möjligt att genom väl avvägda insatserav ekonomisk politik och aktiv arbetsmarknadspolitikskapa förutsättningar för hög tillväxt och sysselsätt-ning och låg arbetslöshet. Ett nytt avsnitt om syssel-sättningspolitik i grundfördraget skulle ge denna enstörre tyngd. I ett sådant avsnitt kan t.ex. de gemen-samma målen läggas fast, liksom gemensamma pro-cedurer och ett gemensamt åtagande att följa vissaprinciper för sysselsättningspolitiken. kom-mer att fortsätta att aktivt driva denna fråga både iEkofinrådet och vid Madridmötet.Lönnroth har slutligen frågat vilka ekonomisk-politiska initiativ regeringen avser att ta här i Sverigeför att motverka negativa effekter av EMU-processen.Enligt min bedömning kommer effekterna att i hu-vudsak vara positiva. Genom den ökade stabilitet somuppnås och genom bortfallet av den osäkerhet och dekostnader som är förenade med valutagränserna inomden gemensamma marknaden, så skapas bättre förut-sättningar för en stark och dynamisk utveckling av detsvenska näringslivet. ökar naturligtvis kra-ven på den inhemska ekonomin när det gäller förmå-gan att behålla kontrollen över de offentliga finanser-na, när det gäller förmågan att klara en lönebildningsom håller sig inom de samhällsekonomiska ramarnaoch när det gäller förmågan att hantera skillnader iutvecklingstakt mellan olika områden. Detta skulleemellertid i samtliga fall vara förbättringar som skullebidra till att stärka utsikterna för en hög tillväxt ochsysselsättning.Den kommitté som erhållit uppdraget att utredakonsekvenserna av en eventuell svensk anslutning tillden tredje etappen i den ekonomiska och monetäraunionen skall utreda dessa frågor närmare. Men denskall inte bara överväga behovet av åtgärder för attuppnå en god ekonomisk utveckling, om Sverigeväljer att delta i den monetära unionen, utan ocksåbehovet av åtgärder om inte deltar. Man börvara medveten om att även detta perspektiv innehållerrisker för negativa effekter.Anf. 120 ()Fru talman! Jag får tacka finansministern såmycket för svaret. Först och främst vill jag bara ut-trycka förhoppningen att vi skall få en nyanseraddebatt, att man skall kunna ifrågasätta konver-gensprogrammets utformning utan att för den skull blibeskylld för att t.ex. vara anhängare av hög inflationeller av att statsfinanserna inte behöver saneras.Jag deltog i en debatt med riksbanks-chefen, ett mycket kort meningsutbyte. Jag har upp-täckt att riksbankschefen ibland formulerar sig på ettsådant sätt att man skulle kunna få uppfattningen attalla som inte till sista bokstaven är anhängare av exaktde penningpolitiska riktlinjer som gäller i konver-gensprogrammet och omedelbartär anhängare av att hög inflation är sunt och bra.När det gäller tycker jag att det som står iden nya propositionen är bra, att en koppling inte äraktuell. Men det är litet oklart vilka villkor somegentligen gäller för om vi skall vara med iEMU. , vår EU-parlamentariker, ställdeen fråga till kommissionären de Silguy i går ellerförrgår. Det svar han fick var såvitt jag förstår myckettydligt. Kommissionären uppfattade det så att vimåste vara med i för att kunna vara med i EMU.Däremot uttryckte riksbankschefen det mer somatt det viktiga var valutastabiliteten, inte det formellamedlemskapet i . Det vore bra om finansminis-tern kunde klargöra vad det egentligen är som gäller.Sedan efterfrågade jag vilka konkreta åtgärder re-geringen vidtar när det gäller att komplettera EMU-processen med åtgärder mot arbetslösheten. Finans-ministern hänvisar i svaret till att "kommer attfortsätta att aktivt driva denna fråga både i Ekofinrå-det och vid ." Det gäller alltså de initia-tiv som har tagits till ytterligare kapitel i grundfördra-get.Det här är som jag ser det positiva initiativ. Menjag skulle gärna vilja höra litet mer konkret vilkaförslag som företrädare har lagt fram på t.ex.de senaste Ekofinmötena och hur de har bemötts avde andra. är ju ganska nära förestående.Jag antar att det nu måste planeras vad skallsäga där. Jag skulle gärna vilja höra litet mer konkretvad det är som är på gång.Sedan säger finansministern att effekterna avEMU-processen i huvudsak är positiva, och det kanjag inte riktigt hålla med om. Det finns utredningarfrån som pekar på mycketnegativa effekter på sysselsättningen av EMU-processen, eller rättare sagt, om de flesta ländernaskulle försöka nå konvergenskraven skulleman få dramatiskt negativa effekter.Finansministern säger också att man inte driverfrågan om någon revidering av regelverket inför 1996års regeringskonferens. Det står också i den nya pro-positionen. Där får jag nog säga att jag känner enstark besvikelse. Varje läsare som jämför t.ex. 1994års socialdemokratiska alternativa EU-program ochförslaget till sysselsättningsunion får intrycket att dethandlar om en ganska rejäl omarbetning av helaEMU-konceptet.Jag vill ställa frågan så här: En sak är om man an-ser att det är små förändringar som skall till, menvarför ändå inte ta upp frågan om EMU på regerings-konferensens bord? Det kan väl inte vara till skada attvi får en rejäl politisk debatt i alla fall, om det ärrimligt att t.ex. växla in i inflationsbekämpningensöverhöghet, att vi lägger in ett kriterium om att arbets-löshetsbekämpningen åtminstone är lika viktig. Varförkan vi åtminstone inte få till stånd en debatt på 1996års regeringskonferens kring de här frågorna, somfaktiskt debatteras över hela och kanske tilloch med utanför Europa.Anf. 121 ()Fru talman! Finansministerns svar till om övergången till den tredje fasen i EMU tyckerjag reser några frågor. Det var därför som jag anmäl-de mig till den här debatten.I svaret sägs till att börja med: "eftersträ-var inte någon revidering av regelverket för EMU. "tyckte tydligen att detta var dåligt.Jag tycker att det är väldigt bra. Men jag tror att det iSverige åtminstone föreligger en viss förvirring omhuruvida de förslag som den harframfört om sysselsättningsunion och fördragsändringgäller eller något annat fördrag.Jag tror att det skulle vara bra om tydliggöra att det inte är förändringar i Ma-astrichtfördraget som regeringen avser.Jag tror för min del - det är också ett önskemål attGöran tydligt skall deklarera hur han ser pådenna fråga - att det för hela EU-arbetets framtid ärmycket viktigt att övergången till tredje fasen i EMUfungerar såsom avsett enligt fördraget. Jag tror annarsatt det kan vara en betydande risk att hela entusiasmeni det europeiska samarbetet försvagas kraftigt. Detleder i förlängningen till att den mycket viktiga Östeu-ropautvidgningen riskerar att bli helt sidsteppad ochkraftigt försenad.Jag skulle gärna vilja att klartdeklarerade, inte bara att ekonomiska politikmåste utgå från att EMU blir av, utan att han ochövriga i den aktivt arbetar för attEMU blir av enligt fastlagt schema.En andra fråga, som jag tyckte saknades litetgrand i svaret om övergången till tredje fasen avEMU, gäller de förändringar som vi måste genomförai redan under andra fasen, nämligen en delförändringar vad gäller riksbanken.Riksbanken har avgett en skrivelse till riksdagensfinansutskott med önskemål om ny lagstiftning för attkunna uppfylla de krav som gäller för att kunna varamed rent formellt i EMU:s tredje fas. Riksbanksche-fen förklarade i den offentliga utfrågning somutskottet anordnade att det hade förevarit samråd ochliknande inför skrivelsen. är alltså välmedveten om vad där står.Jag tänkte inte lägga så mycket krut på det politis-ka lappkastet från olika socialdemokratiska ledamöteri riksbanksfullmäktige, utan mer fråga finansministerni sak om han är beredd att lägga fram förslag omprisstabilitetsmål i riksbankslagen. Det har nämligenmed anledning av den diskussion som förs och bristenpå ställningstagande i den s.k. tilläggspropositionengjorts diverse olika tolkningar. En del regeringennärstående organisationer har tolkat den diskussionsom förs som att man skulle sidsteppa prisstabilise-ringsmålet och i stället bredda målformuleringen. Jagtror inte att detta är uppfattning, menjag skulle vilja veta, och jag tror att finansministernskulle göra svensk ekonomi en tjänst om han direktförklarade att han är beredd att föreslå ett prisstabili-tetsmål i riksbankslagen.Min tredje fråga gäller hur vi skapar den stabiliteti den svenska ekonomin som krävs för att vi skallkunna dra fördel av deltagandet i valutaunionen. Ävendär vill jag ta fasta på ett påstående i interpellations-svaret om att kraven på den ekonomiska politiken föratt få bra effekter av detta naturligtvis blir litet hårda-re. Bl.a. säger att kraven ökar på attklara "en lönebildning som håller sig inom de sam-hällsekonomiska ramarna".Jag delar den uppfattningen. Jag tror att det utöverde konvergensregler som måste uppfyllas på siffer-mässigt sätt är väldigt viktigt att den svenska ekono-min har en betydligt bättre fungerande arbetsmarknadän i dag.Jag noterar att finansministern i tillväxtpropositio-nen beklagar sig litet över den bristande funktions-dugligheten på arbetsmarknaden.Eftersom i flera olika avseendentidigare har sagt att det är väldigt viktigt att Sverigesekonomi görs redo för att vi skall kunna gå med, villjag fråga på vilket sätt han avser att driva frågan omen bättre fungerande arbetsmarknad. I propositionenstår det nämligen bara att man skall lämna över dettatill parterna. Såvitt jag vet har alla tidigare finansmi-nistrar sagt det - från och kanskeockså . Ändå har ingenting hänt. Detta ärfaktiskt centralt just från utgångspunkten att det gälleratt kunna dra nytta av medlemskapet i en valutaunion.Anf. 122 Finansminister ()Fru talman! Jag tror att vi har haft en finansminis-ter efter , , som kanskeinte heller bidragit till att lösa bekymren!Vi är nu på väg att avsluta en lönerörelse som tro-ligen ger ett utfall som visar att vi i nätt ochjämt klarar en lönebildning vid arbetslösheteller öppen arbetslöshet. Det är inte tillfredsstäl-lande. Vi måste ha en lönebildning som klarar av atthantera eller öppen arbetslöshet. Hur ser ensådan process ut?Tror jag på statens styrning av den processen?Nej, det gör jag inte. I det avseendet är jag Feldtsk,liksom många andra naturligtvis. Det är parternasansvar och det är fria förhandlingar - på en marknad.De vet fuller väl vad som händer om de kommer snett.Det är ganska enkla ekonomiska samband.Vi i regeringen har sagt att vi begär av dem att deskall komma tillbaka och redovisa, det är ju god tidfram till nästa lönerörelse, hur de tänker lägga uppnästa lönerörelse. Vi vill också att de skall redovisadetta gemensamt.Skulle svaret vara av sådant slag att hoppet släcks,får vi naturligtvis ta oss en rejäl funderare över vadsom behöver göras. Men jag lever fortfarande i tronatt det här är något som man med förtroende bör kun-na lämna till dem som bär den del av den svenskamodellen som arbetsmarknadens fria förhandlingarrepresenterar.Anne tar också upp oklarheten i vad vi villändra eller lägga till. Det är ganska lätt att svara. Härhandlar det om de olika dokumentens karaktär. Ma-astrichtfördraget är ju till sin karaktär en ändring igrundfördraget. När vi pratar om att föra in syssel-sättningsunionens tankar - övervakningsinstitut osv. -är det fråga om ett tillägg till grundfördraget. Det ärdär det skall platsa.Vi i har inte någon som helst ambition attagera på ett sådant sätt att vi stoppar EMU-processen.Den finns på plats och den går med en inneboendekraft - ja, med en imponerande kraft. Jag vill varnaalla som tror att det här är ett projekt som kommer atthaverera av egen tyngd. Man kan naturligtvis inteutesluta att det blir så, men har EU:s historialärt oss att också stora projekt av det här slaget medså oerhört mycket av politiskt inslag går mot ett full-följande.Någon annan möjlig planeringshorisont för Sveri-ges del än är därför inte ansvars-fullt. Sedan skall vi ha - däri ligger naturligtvis rege-ringens stora bidrag till EMU-processen - svenskekonomi i sådan ordning, och , att har möjlighet att ta beslut ominträde eller inte inträde.Det är väl klart att regeringen har drivit upp takteni EMU-processen. Om ni , med dåva-rande situation och mot bakgrund av 1992, 1993 och1994 års nedgång i de offentliga finanserna, hadefrågat om finansministern tror att det är möjligt förSverige att uppfylla konvergenskriterierna redan tillutgången av 1997, alltså till början av 1998, skulle välingen ha trott att svaret på den frågan skulle bli ja.Trovärdigheten när det gäller ansträngningen attvara med och driva på EMU-processen avgörs såledesytterst av om man i sitt eget land har kraft att föra enekonomisk politik som är stark nog att nå konver-genskriterierna. Det har vi visat att vi varit. Därmedråder väl ingen osäkerhet om ambitionen att hållatidtabellen och att driva på.Sedan till . Det talas om prisstabilitetoch ställning. Jag ber om ursäkt, frutalman! Jag ser att tiden rinner i väg. Det är ju JohanLönnroth som är interpellant, men jag tar inläggenbakifrån så att säga. Jag ber också omursäkt. Jag skall i nästa inlägg ta upp det som JohanLönnroth har frågat om.Det som alltså sägs om prisstabilitet och Riksban-ken uttrycks också från regeringens sida. Därvidlaghar jag varit tydlig. ligger frågan i . Jagförutsätter att remitterar den till regeringen.Fru talman! Jag ber, som sagt, att få komma till-baka till i nästa replik.Anf. 123 ()Fru talman! Jag har absolut inget emot att AnneWibble är med i den här debatten. Också hon ställdeintressanta frågor.Jag börjar med att något kommentera det här meden förbättrad arbetsmarknadspolitik. Problemet medformuleringarna är att man över hela den politiskaskalan ställer upp här. Såväl som GöranPersson ansluter sig därför att de - förmodar jag -lägger in saker som är ganska så annorlunda. Därförär min konkreta fråga: På vilket sätt har den svenskaregeringen i drivit detta och hur tänkerman driva detta på , så att det blir merakonkret och man verkligen får åtgärder mot arbetslös-heten? Det gäller då inte de åtgärder som högern iEuropa avser när det talas om en förstärkt arbets-marknad o.d. - alltså försämrad och svagare arbets-rätt, ökade löneklyftor osv.Sedan några ord om det här med att saneringspo-litiken möjliggjort för att välja mellan ja ochnej till EMU. Vi i kan litet grand ta åtoss äran för det. Vi vill ju inte vara med i , mendet är faktiskt vi som har hjälpt finansministern medmerparten av den här budgetsaneringen, så att vi nukanske rent av kan säga ja.Men vi gör också bedömningen att skulle allakonvergenskriterier uppfyllas, t.ex. när det gällerbruttoskulden, krävs det massiva utförsäljningar avoffentlig egendom, exempelvis de delar av AP-fonderna som inte består av statspapper. Det är alltsåinte saneringen av de offentliga finanserna, utan det ärden ideologiskt inriktade ekonomiska politiken, somvi i är mycket negativa till.Till slut vill jag upprepa vad som sagts om debat-tens karaktär. Jag hoppas att den debatt som vi skallfå blir mera livaktig. Det gäller då inte bara debattenom EMU i sig utan också hela processen och konver-genskriterierna. Jag hoppas att den debatten kan förasbättre än som var fallet t.ex. . Jagminns att det fanns de som ifrågasatte den dåvarandeknytningen av kronan till ecun. Jag tror att den LO-ekonom som vågade ifrågasätta det här kallades förekonomisk terrorist. kan sådana inslag upple-vas också i debatten om konvergenskriterierna ochEMU. Jag hoppas alltså att vi i fortsättningen får enbättre debatt om de här frågorna.Anf. 124 ()Fru talman! Jag tackar finansministern för svarenpå frågorna. Jag delar också uppfattningen att det inteskall vara någon statlig styrning av lönebildningen.Men det är litet väl passivt, tycker jag, att bara sägaatt man litar på parterna. Efter förra avtalet,, hade man också god tid på sig tillnästa avtalsomgång. Man hade då kommit överens omatt man skulle åtgärda de problem som man hadenoterat i lönebildningsprocessen. Man hade dessutomförbundit sig att komma med förslag. Men ändå blevdet ingenting. Jag tycker att det är litet väl passivt attsäga att man litar på att parterna skall komma frammed förslag.Om finansministern verkligen menar allvar medatt vi skall göra den svenska ekonomin stabilt uthålligmed en sund struktur, skulle jag önska att han nugjorde någonting mer när det gäller just regelsystemoch annat för att skapa goda förutsättningar för par-ternas fria lönebildning. Men vi får väl återkomma tillden frågan i andra sammanhang. Det är synd att Gö-ran inte hade några flera förslag.Det är bra att nu säger sig inte viljastoppa EMU-processen. Det vore utomordentligtskadligt och säkert föga framgångsrikt. Men jag note-rade att sade just "inte stoppa" EMU-processen. Han sade inte att han arbetar aktivt förEMU. Det menar jag att han borde göra om han verk-ligen vill försäkra sig om att det stora projektet inomdet europeiska samarbetet, nämligen Östeuropaut-vidgningen, får de bästa förutsättningar som det ärmöjligt att få.I fråga om Riksbanksmålet tyckte jag inte att Gö-ran hade något riktigt bra svar. Han sade atthan hade varit tydlig. Min fråga gällde inte det, utanden gällde om var beredd att på ettdemokratiskt tilltalande sätt medverka till att i riks-bankslagen införa en ändamålsparagraf för Riksban-kens penningpolitik. Det handlar inte om huruvidaGöran tycker att det är bra med prisstabilitet,för det tror jag visst att han tycker. Men för närvaran-de finns det ganska många tolkningar ute på stan avde olika formuleringarna och önskemålen i fråga ompenningpolitiken. Det vore klargörande om GöranPersson kunde säga att han delar den uppfattning somfinns i skrivelse och att han är beredd attlägga fram ett förslag om ett prisstabilitetsmål i riks-bankslagen. Detta krävs ju också av underden nu pågående andra fasen av EMU. Eftersom detinte är någonting som man kan vänta med särskiltlänge är det väl bättre att tala om det redan från bör-jan.Anf. 125 Finansminister ()Fru talman! Jag vill börja med att till säga att det finns någonting som heter Coatesrap-porten. Den speglar vad som skulle kunna hända omman strävade efter att uppfylla konvergenskriteriernatill 1999. Det är klart att man kan ägna sig åt dentypen av banditkalkyler. Men då missar man något avdynamiken i hela EMU-processen. Jag kan inte tänkamig en situation då alla de länder som går in i EMU:stredje fas - om den nu kommer till har nått när det gäller skuldkriteriet.Jag tror att belgarna räknar med att de kan vara med itredje fasen, och de lär inte nå några 60 %.Men det är klart att om man skulle tvingas att dri-va en samfälld politik i där man snabbt togner skuldsättningen skulle detta få dramatiska kon-sekvenser i ekonomin. Naturligtvis är det så. Det äringen som eftersträvar en sådan situation. Tvärtom ärdet på viset att när man skall ta ställning till vilka somskall gå in i den tredje fasen blir det fråga om ettpolitiskt ställningstagande. Kommissionärerna, oav-sett vad de nu heter, kommer att gå på bokstaven, debokstäver som är oomkullrunkeliga i dessa doku-ment i Maastrichtfördraget.När det gäller skuldkriteriet står det mycket tydligtinskrivet att det också skall tas hänsyn till andra rele-vanta faktorer. Dessutom skall man ta hänsyn till hurskulden utvecklas. Om vid någottillfälle skulle träffa en belgare tycker jag att han skallfråga honom hur belgarna ser på detta. Belgarenkommer då att hävda att man möter skuldkriteriet.Tyskarna hävdar att det skall uppgå till av BNP,punkt och slut. Här finns alltså utrymme för tolkning-ar. De Silguy kommer att ha sin tolkning, och jag harrespekt för honom. Det är en framstående företrädareför unionen. Men de Silguy fattar inga beslut. Det gören politisk församling , och då vägerman samman och ser till helheten.Det kommer att komma många bestämda beskedunder . Men glöm inte att detta islutändan är en politisk process och ett politiskt be-slut. Med så mycket investerat av politisk prestigefrån stora länder i tror jag att man kommer attdriva projektet vidare.Att uppnå skuldkriteriet av BNP genommassiva utförsäljningar av statlig egendom är för uteslutet att medverka till. Jag menar att uttrycket"andra relevanta omständigheter" som finns i fördra-get mycket väl för vår del kan uppfattas som att detinte bara finns en bruttoskuld, utan det finns ju ocksåtillgångar i den svenska offentliga ekonomin, till-gångar som andra länder saknar. Därigenom är vi närdet gäller skuldsidan i en mycket starkare position änandra. Skulden som kriterium är ju rimligen tillkom-met för att spegla ett lands räntekänslighet. Om vi haren bruttoskuld på av BNP men en netto-skuld som ligger på , är det dessa somspeglar vår räntekänslighet. Därvidlag har vi natur-ligtvis en mycket starkare position. Att från en sådanposition ge sig in i en utförsäljning av statlig egendomför att bokföringsmässigt nå upp till konvergenskrite-riet vore huvudlöst. Vi tänker inte sälja statligegendom annat än av det skäl som vi tidigare angett,nämligen när det är till fördel för verksamheten somsådan och om det skapar jobb och bättre framtidsut-sikter. Man skall inte använda sig av försäljning föratt sanera en formell balansräkning för den offentligaekonomin.När det sedan gäller sysselsättningsunionen har viju tidigt formulerat våra principiella utgångspunkteroch konkreta förslag. Det gjordes redan av AllanLarsson och beskrevs i en liten bok som hette PutEurope to Work och som också förankrades blandEuropas socialdemokratiska partier. Vi återuppreparnu dessa förslag. Vi betonar framför allt utbildningensbetydelse när det gäller att bekämpa arbetslöshetenvid sammanträden, kanske inte alltidformellt vid den öppna sessionen utan i dialog medandra ministrar under luncher och sådant. Då avser viutbildningens betydelse sett ur perspektivet av arbets-kraftens flexibilitet. Flexibilitet har ju blivit ett uttrycki det här sammanhanget som har blivit något förfuskatoch förbrukat. Det har ofta använts som någontingsom skulle känneteckna en situation där arbetskraftenpressas till rörlighet därför att man försämrar dessvillkor. Vi har en rakt motsatt utgångspunkt. Flexibili-tet bland arbetskraften åstadkommer man genom attgöra den säker och bättre skickad att ta sig an nyaarbetsuppgifter. Då är utbildning av såväl ungdomarsom vuxna - och framför allt av dem som finns i arbe-te - en nyckelfaktor.Om är djupare intresserad av våraståndpunkter och deklarationer finns de att tillgå iboken som författade, Put Europe toWork.Anf. 126 ()Fru talman! Finansministern sade många kloka saker idet senaste inlägget. Jag har läst bokPut Europe to Work. Men det som fortfarande förund-rar mig litet grand är att jag lägger också in en tankeom en radikal och annorlunda konstruktion i grundenav hela den monetära unionen. Den innefattar ocksåsamarbete kring finanspolitiken, en gemensam euro-peisk politik för att minska arbetslösheten. Det kanjag inte finna i de olika dokument och förslag som jaghar tyckt mig förstå att den läggerfram i Ecofinmöten. Vi får se vad som händer i Mad-rid.Jag vill gärna veta vad det är för konkreta förslagsom minskar arbetslösheten som lagts fram i , hur de har bemötts och vad man tänker läggafram för förslag på Madridmötet.Jag förstår inte riktigt varför inte EMU kan tasupp på dagordningen 1996, med bokPut Europe to Work gärna som grund. Varför driverinte den socialdemokratiska regeringen frågan omhela EMU-processen?Finansministern ville varna dem som talade om atthela projektet skulle kunna haverera. Det är möjligtatt riskerna har minskat , menfortfarande finns det en sådan risk. Då tycker jag attdet är ansvarslöst att vi inte också diskuterar bered-skapen inför den situationen att hela projektet havere-rar. Vi vänsterpartister är definitivt inte anhängare avnågot slags desintegrationsprocess, något slags sam-manbrott för det europeiska samarbetet, en ny 30-talsutveckling.