prot · GI09118 · 1995-06-12 00:00:00 — Det förutsätter dock på plats aktivt och energiskt driver sina krav.Det blir allt svårare att tro att så har varit falletnär det gäller frågan om utvidgning av Norrlandsfon-dens verksamhetsområde.När var statsrådet senast i föratt driva fram en lösning på frågan om Norrlandsfon-den?Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 15 ibetänkandet och i övrigt till utskottets hemställan.Anf. 3 HANS ()Fru talman! Den regionala dimensionen i politikenhåller på att bli en sprängfråga i landet. Det handlarom solidaritet mellan människor i olika regioner, dethandlar om rättviseaspekten, det handlar om utveck-lingskraft i olika regioner och om att tillgång till väl-färd skall vara lika för alla människor i vårt land.Motsättningar har uppstått i ; man skallinte underlåta att säga det.Jag tycker att det klart visades i omröstningen omEU-medlemskap, där några i storstadsområden och ilän med universitet och utvecklingspotential kändeoptimism och ville komma med i marknadsströmmar-na inom den europeiska unionen, medan människor iregionalpolitiska stödområden, i glesbygd, kändefrämlingskap inför den nya tidens drivkrafter.På samma sätt finns motsättningar när det gällerkommunal skatteutjämning och fördelning av statsbi-drag.Det är väldigt farligt om denna klyfta får växa ivårt land. Då får vi motsatsen till ett solidariskt sam-hälle. Vi skall bekämpa ett kluvet . Vi skallbekämpa konflikter som kraftigt kan skada Sverigesutveckling.Denna negativa sida framkommer tydligt om manläser utvecklingsplanerna för mål-6-området, Norr-lands inland, och för mål-2-området, Bergslagen. Därbeskrivs utflyttning, befolkningsminskning, ogynnsamåldersstruktur, låg utbildningsnivå, högt ohälsotal,hög arbetslöshet och svårigheter förkvinnor och ungdomar, som ju - höll jag på att säga -är de viktigaste grupperna för välbefinnande, utveck-ling och framtidstro.Långtidsutredningens betänkande har en bilagafrån , i vilken man har utvecklat tidigarerapporter och analyser. Jag vill peka på några partier idenna, där man analyserar statsbudgetens utgiftssidafördelad på vad man kallar olika samhällen och sam-hällsintressen.Å ena sidan har man akuta, kortsiktiga utgifter,som man kallar för reaktionssamhället. Den budgete-rade regionalpolitiken står för av dessa insatser,som är små och kortsiktiga, t.ex. arbetslöshetsbe-kämpning och transfereringar för att hålla människorförsörjda medan de har stora problem.Här finns också det som kallas den sekundära re-gionalpolitiken. Det är servicesamhället, kompetens-samhället, utbildning och forskning. Koncentrationenav kompetenssamhället till universitetsorter och stor-städer är markant.Detta är den ena typen av analys, och jag tyckeratt man bör ta den på stort allvar.Å andra sidan har vi en annan analys som sam-manfattas på följande sätt: Det finns en stor regionalskillnad i nettot mellan skatter och transfereringar percapita. Spannet går från den region där invånarnabetalar in i genomsnitt mer i skatt än de fåri transfereringar, till den region där transferingarna är14 än skatterna.Det handlar alltså om vilken inkomstkraft man hari form av egeninkomster och vilken levnadsstandardman kan ha beroende på de utjämnande system som vihar. Det kan gälla a-kassa, förtidspension eller trans-fereringar i den kommunala sektorn.Jag tycker att man bör uppmärksamma att ,i jämförelse med t.ex. , har de minsta skillna-derna mellan olika regioner. Det beror inte på denlilla regionalpolitiken om en eller annan miljard, utandet beror på det välfärdssamhälle som arbetarrörelsenhar bidragit till att successivt bygga upp.Det handlar om den kommunala välfärden, sjuk-vården, den generella utbildningsstandard som harupprätthållits i vårt land.Det finns mycket som jag är kritisk mot när detgäller regionalpolitiken, men har kommitlångt när det gäller den övergripande politiken för attutjämna skillnader, fördela välfärden och ge männi-skor lika chanser.Men enligt prognosen i bil.5 har de fortsatta förändringarna av omfördelningenav resurser mellan individer och organisationer , ihögre grad än tidigare, gynnat de starkare regionerna.Det står att det är viktigt att konstatera att särskiltsnabba och omfattande förändringar kommer att fådirekt avgörande effekter på en regions utvecklings-möjligheter.Man talar alltså om socialförsäkringssystemet, oma-kassesystemet, herr arbetsmarknadsminister, omskatteutjämningsförslag och om skattereformen somgenomfördes i början av 90-talet.Denna typ av generella, makroekonomiska ochsystemförändrande åtgärder som beslutarom har kraftiga regionala effekter. Slutsatsen är att dehar negativa effekter för just de områden som vi villstödja med regionalpolitiken och som vi utpekar somstödområden.Jag kommer alltså in på frågan om den stora poli-tiken och den lilla. Jag vill understryka att syftet medVänsterpartiets rättvisepolitik när det gäller skatter,transfereringar, högskolesatsningar, energipolitik,kommunikationspolitik osv. till stor del är att upprättalikställighet och rättvisa - inte minst regionalt.Den alltmer marknadsstyrda utvecklingen, vilkenförstärks av EU-medlemskapet, innebär faktiskt för-sämrade möjligheter för särskilt utsatta områden ochför grupper med svårigheter.Man brukar diskutera den stora och den lilla regi-onalpolitiken, och det görs också i betänkandet. Jagtror att vår syn, som vi har framhållit gång efter våra motioner och senast i motion 38, har fått ettvisst genomslag. Det finns många skrivningar i betän-kandet där det sägs att vi måste se till de regionalakonsekvenserna av hela politiken och gå igenom denregionala fördelningen, inte bara med hänsyn till denlilla politiken.Det handlar om bolagiseringar, om avregleringarinom staten, om skattefrågor, om kommunernas eko-nomi osv.Vi har i vårt särskilda yttrande vad gäller mål ochinriktning pekat på att man skulle ha gått längre, varittydligare och inte bara efterlyst utredningar av kon-sekvensfrågorna. Man borde också ha påtalat detfaktum att det redan finns ett flertal väldokumenteradeutredningar.Vi måste göra någonting åt alla de beslut som ärnegativa ur regionalpolitisk synvinkel.En liten detalj. I kompletteringspropositionen,som vi skall besluta om i övermorgon, drar man inutbildningsexperterna på . De spelarsäkert ingen större roll i expansiva län. Men i mitt län,, och i glesbygdslän är utbildnings-experten en samordnare av just kompetensutveckling,både i förhållande till , mellankommunernas gymnasiesatsningar och när det gällersamarbete mellan högskolor och det lokala näringsli-vet. Det är alltså en direkt nackdel för det regional-politiska utvecklingsarbetet när man gör en sådangenerell besparing.Eller ta besparingen inom SLU, som inom SLU:skonservativa värld ledde till att resurserna koncentre-ras till Uppsala- och Lundområdena och avvecklasnär det gäller , där det var viktigt för därfanns skogsindustri och skog. Forskning och utbild-ning som sysselsätter många och ger kompetens ochutvecklingskraft i södra försvinner.Det vimlar med beslut inom SJ och på andra hållsom leder till regionalpolitiskt mycket negativa kon-sekvenser, alldeles oberoende av att uttalarsina regionalpolitiska mål.Regionalpolitiska konsekvensanalyser och be-dömningar av politiska beslut av regering, riksdag ochstatliga myndigheter är ett måste. Det måste lyftasfram på dagordningen.När det gäller den lilla regionalpolitiken har vi ti-digare fokuserat på begrepp som underifrånperspek-tiv, lokal och regional demokrati, kvinnor i centrumför utvecklingsarbetet, lokal mobilisering, kompe-tensutveckling och aktivitet i stället för passivt bi-dragsberoende. Vi har fått ett slags bidragsknarkandeav passiva åtgärder där det inte krävs motprestationer.Jag tycker att nedsatta socialavgifter som en generellåtgärd är en mycket dålig åtgärd i det här samman-hanget.Det gäller också att förstärka den regionala identi-teten ur kulturell synpunkt.Mycket av vad vi har fört fram tror jag det finnsen stark förståelse för. Jag tycker betänkandet utandasatt den nya regionalpolitik som skall komma måstebaseras bl.a. på just de ledstjärnor vi har fört fram.Vi är förvånansvärt överens med närdet gäller vikten av att företagsstödet utvecklas tillaktiva, utvecklingsinriktade kompetenshöjande åtgär-der och inte till företagsstöd, individuellt ellerbranschvis, eller i ett visst geografiskt område. För-ändringen får man göra och varsamt eftersomflera investeringsbeslut nu blir grundade på sådanahär subventioner. Men det är en dålig regional politiksom jag tror skadar . Den konserverargamla strukturer och leder inte till förnyelsekraft.Flera har sagt här att regionalpolitiken är istöpsleven och kommer att göras om. Det är mycketsom talar för det: informationstekniken, regionernasnya avgränsningar, landstingens nya roll som region-beredningen föreslagit. Men framför allt är det struk-turfonderna från EU som har lett till ett brett pro-gramarbete som grundas på just gemensamma regio-nala program, underifrånperspektiv och inriktning påkompetens och utvecklingskraft snarare än på passivtbidragstagande. Det kan stärka de krav på självtillitsom vi har fört fram många gånger.Förra året förde vi som största och viktigaste frågafram det här med regionala fonder, där riskkapitalskulle finnas. Vi har avstått från det nu i väntan påvad som skall ske efter de regionala program som förtillfället är under bedömning i . Vi tror att medden typen av program kan vi sedan nationellt förstär-ka de strukturer som uppkommit och det samarbetesom finns för att gynna regional utveckling genom attfå fram riskvilligt kapital. Det är ungefär som vitänkte när det gällde Norrlandsfonden.Vi brukar säga, , att det som gällerEU inte är så roligt. EU är en stor byråkrati. Det ärmycket beklämmande att beslutanderätten över vad vifår och inte får göra för regionalpolitisk utvecklingavgörs av byråkrater i . Det är ett av våra skälför att vara mycket negativa till den faktorn.Kvinnorna vill jag fortfarande lyfta fram, inteminst när det gäller kompetensområdet. Jag är mycketkritisk till - jag har sagt det tidigare när det gällerarbetsmarknadspolitik - att det saknas ett brett kom-petensutvecklingsprogram för kvinnor. I glesbygdenoch i den offentliga sektorn, där regeringen nu såstarkt skär ned, där krävs en jätteinsats av utbildndingoch kompetensutveckling för att ge chanser till nysysselsättning.Jag är också mycket kritisk emot att se att före-tagsstöden år misslyckas med att uppnå dekvoter som är uppsatta för att kvinnorna skall få enrimlig andel. Det gällde också det företagsstöd somarbetsmarknadspolitiken lade ut och som numajoriteten tänker upprepa i form av satsning med400 för regional tillväxt.Jag tycker som att vi kunde havarit ännu tydligare om en parlamentarisk utredning.Jag tycker det är av yttersta vikt att vi inte gör som vigjorde sist med en dålig referensgrupp i förhållandetill en departementsutredning. Det händer så mycketpå detta område, så nu måste vi ha en rejäl utredningav det regionalpolitiska arbetet för fortsättningen.Låt mig bara peka på några enskilda frågor. Små-företagarstödet, som tas från arbetsmarknadspolitiken,tycker jag är helt orimligt. Det skulle ha tagits frånanslagen C2 och C4, länsanslag och nedsättning avsociala avgifter, alternativt som en del i den småföre-tagarsatsning som ligger i flera av EU:s struktur-fondsprogramVattenkraften har vi återigen tagit upp. Vi får välse vad tänker göra den här gången -man har lagt fram ett slappt särskilt yttrande.Det är en del i idén att lokala resurser får utnyttjasför utvecklingsarbete. Inte minst just de regioner medriktigt stora problem av den typ jag pekat på tidigarehar stora resurser i form av vattenkraft och producerarenergi av yttersta betydelse för svenskt näringsliv ochsvenskt samhälle och leder till stora samhällsvinsteroch företagsvinster. Vi anser att ett system för återfö-rande av en del av dessa vinster för regional utveck-ling till de vattenrpoducerande länen skall införas.Länsparlament borde vi uttala oss kraftfullare för.Regionberedningen har sagt att landstingen eller mot-svarande organ bör få ett ökat ansvar för regionalutveckling, för att man skall få en folklig förankringför de politiska beslut som fattas. är det ju läns-styrelserna som står för mycket. Jag anser att vi bordeta ett steg vidare, och vi har reserverat oss för detta.För att spara kammarens tid skall jag dock mycketlojalt, fru talman, nöja mig med att yrka bifall tillreservation 9 som avser återföring av vatten-kraftsvinstmedel och reservation 22 som avser finan-sieringen av de småföretagssatsningar som proposi-tionen och betänkandet för fram.Anf. 4 () replikFru talman! sade att problemetmed Norrlandsfonden visar problemet med att varamedlem i EU, så fungerar en tung byråkrati.Det är förvisso en tung byråkrati i . Menregionalpolitiken, de stödformer vi har och ävenNorrlandsfonden, har inte blivit ett fall för EU-maskineriet som en följd av EU-medlemskapet. Detfanns ju redan under tidigare EES-regim, som ävenVänsterpartiet efter vad jag förstår numera är före-språkare för. Även innan vi var medlemmar i hadeEU synpunkter på politik som kunde vara konkur-renshämmande på olika sätt. Detta hade följdverk-ningar även för svensk del.Det viktiga med medlemskapet är att det ger ossmöjligheter att påverka i vad som sker inomEU. Då måste man just vara i och påverka.Jag tycker det är litet beklämmande att i den rege-ring som vi fick efter valet och som jag uppfattade attHans Andersson och hans parti understödde, är detbara den mest utpräglade EU-motståndaren som harfört en sådan aktiv påverkanspolitik i som jagtror att de flesta av oss som förespråkade ett EU-medlemskap hade förväntat sig av varje minister i ensvensk regering när blivit medlem i EU.Anf. 5 HANS () replikFru talman! Det förhållandet att man är EU-motståndare behöver inte hindra att man är mycketaktiv när det gäller att påverka EU och ibland ocksåanvända EU, vilket vi har gjort vid ett flertal tillfällengenom överklaganden som har lett till ny lagstiftningnär det gäller konkurser, lönegarantier och ett flertalandra ämnesområden. Man skall ta till vara godaidéer.Det som vi har pekat på och som också är angiveti vår reservation nr 2 är att EU släpper marknadskraf-terna fria. Marknadslösningarna gynnar koncentra-tion, och det är därför som EU har infört en kompen-serande regionalpolitik. Vi har redan haft en sådan iSverige.Å andra sidan ger denna kompenserande regional-politik ett ringa återflöde från de 20 miljarder kronorsom belastar vår statsbudget, vilket i sin tur är ettmotiv för att av statsfinansiella skäl, som regeringennu gör, dra ned på socialförsäkringssystem, på trans-fereringar och på kommunernas ekonomi, något somjag menar slår utomordentligt hårt just mot de regio-nalpolitiskt utsatta områdena. Det är den uppfattningsom vi har. Vi anser också att det förekommer enförfärande mängd byråkrati i samband med till-ståndsgivning till högst rimliga åtgärder av regional-politisk karaktär, t.ex. godkännande av att Gävleborgingår i Norrlandsfonden.Anf. 6 () replikFru talman! Jag förstår fuller väl att Hans Anders-son föredrog att tala mer generellt om EU och inte omdet som han tog upp i sitt anförande, nämligen fråganom Norrlandsfonden och . Men det ärfortfarande så, , att det är genom attvara med som vi kan påverka, hur kritiska vi än är tillmycket inom EU, inom EU:s medlemsstater och isamarbetet dem emellan. Vi har från sidaframfört och framför fortfarande sådan kritik.Hans Andersson säger att samarbetet inom EUsläpper loss marknadskrafterna. Men om man ställersig vid sidan om utvecklingen och inte är med i detsamarbete som äger rum mellan EU:s medlemsstater,är risken mycket större för att man som t.ex. iSchweiz är tvungen att hämningslöst släppa lossmarknadskrafterna, för att inte komma alldeles påefterkälken. Samarbetet inom EU ger en möjlighet attpåverka, att dra åt samma håll och att vara med isamma utveckling.Hur kritisk man än är mot väldigt mycket inomEU - och det kan vi inom vara, precis somman är inom - tror jag att Vänsterpar-tiet mycket snart kommer att upptäcka, eller kanskeredan har upptäckt, vilka mycket större möjligheterman har att påverka genom att vara med i EU och intestå utanför.Anf. 7 HANS () replikFru talman! Jag skall avstå från att ge mig in i enallmän EU-debatt, även om det i och för sig vorefrestande. Låt mig i stället återgå till frågan.Jo, jag tycker att det är beklämmande att man intekan lösa frågan om inlemmande av . Det kan inte finnas några för Euro-pa principiellt viktiga skäl för att inte ta ett positivtbeslut om detta och att göra det snabbt.Det gick någorlunda väl när det gällde transport-stödet, nedsättning av socialavgifter osv., men jagtycker att det krävs för mycket av byråkrati ochtjänstemannabeslut för avgöranden som anser att man skulle kunna ta.Jag tror att det är värre när det gäller de begräns-ningar som införts i och med antagandet av mål 6-området, som bygger på gleshet. Mål 6 kan intekombineras med ett flertal andra åtgärder. Jag ärfortfarande mycket osäker om vilket det samladeutfallet kommer att bli för det som vi har kallat detregionalpolitiska stödområdet och som till mycketstor del överensstämmer med EU:s mål 6-område.Detta har att göra med administrativa bökigheter,som jag tycker att det är nästan förnedrande att Sveri-ges riksdag skall behöva lyda under.Anf. 8 ()Fru talman! Under en lång följd av år har glesbyg-den blivit allt glesare medan storstadsregionerna harblivit tätare. Denna urbanisering är ogynnsam förSverige och bör därför brytas möjligt.Landet är inte betjänt av att befolkningen lämnarglesbygderna och formligen klumpar ihop sig i stor-stadsregionerna. Det får till följd att det blir svårt attupprätthålla samhällsservicen i glesbygderna. Jagtänker på sådana saker som skolor, sjukhus, kommu-nikationer m.m. Även handeln får svårt att överleva.Nationen är heller inte betjänt av att storstadsom-rådena blir större. Där uppstår också problem, fast avandra slag. Anonymitet råder, drogmissbruk ökar, alltfler ungdomar har svårt att finna sig till rätta i stor-stadsmiljön och kriminalitet breder ut sig. Trafikenkännetecknas av trängsel och köer med stora mil-jöproblem som följd.En fortsatt urbanisering förstärker denna bild. Jagtror att vi är tämligen överens om att denna för natio-nen och människorna negativa utveckling måste bry-tas.Frågan är hur som skallsatsas på regionalpolitik. Regeringen föreslår att viför nästa budgetår skall satsa 4,2 miljarder kronor.Det är en ganska liten summa. Har vi råd att satsamer? Det gäller ju också att få ner budgetunderskottet.Det kan vara frestande att pruta på denna budgetpost.För att man skall kunna göra en bra bedömning avhur mycket pengar som det kan vara lönsamt att satsapå regionalpolitiska insatser borde en konsekvensana-lys göras som visar vilka samhällsekonomiska kost-nader som uppstår, när samhällen och kommuner pågrund av utflyttning får för litet befolkningsunderlag.Slutstadiet, dvs. när bygder avfolkas helt och hål-let och blir ödebygd, är en tragedi för både männi-skorna och nationen. Vem har inte hört slagordet"Hela skall leva"? som vi harhört det har den ena bygden efter den andra slagits utoch avfolkats. gäller det att rädda de befolkadeglesbygder som återstår. Därför vill ökasatsningen på regionalpolitiken med 1 ½ miljard kro-nor för nästa budgetår. Det bästa sättet att göra det äratt stödja de företagare som finns kvar och som är ibehov av stöd för att kunna fortsätta. Dessutom börnyföretagande stödjas.Under en lång följd av år har de regionalpolitiskainsatserna kommit männen till del i mycket störreutsträckning än kvinnorna. Det är hög tid att ta tillvara kvinnokraften bättre än , så att inte kvinno-underskottet i glesbygden blir ännu större.Företagsamhet för kvinnlig arbetskraft bör priori-teras. Mycket talar för att kvinnor kan leda utveck-lingen mot starkare och stabilare näringslivsutveck-ling i glesbygden de närmaste decennierna.Miljöpartiet vill inrätta ett särskilt bidrag tillkommuner i stödområdet för att utveckla ett uthålligtnäringsliv. Detta näringslivsbidrag skall uppgå till 1miljard kronor för nästa budgetår. Pengarna skallfrämst användas till kompetensuppbyggnad i det loka-la näringslivets småföretag. Dessutom skall en sär-skild satsning göras på kvinnligt nyföretagande.Med anledning av detta yrkar jag bifall till min re-servation nr 8.Teknikens landvinningar inom informationstekno-login öppnar nya och stora möjligheter att jobba pådistans. Datorteknik och teleteknik gör det fullt möj-ligt att sköta kvalificerat arbete hundratals mil från sinarbetsgivare. Det är därför inte längre nödvändigt attarbetskraften flyttar till arbetsgivaren eller företaget.Många jobb inom tjänstesektorn kan med fördel skö-tas på distans. Men det förutsätter att ett modernttelenät är utbyggt. Tyvärr släpar utbyggnaden efter iglesbygdsområdena.En snabb utbyggnad av det moderna telenätet iglesbygdsområdena är en konkret åtgärd som skullekunna ge många jobb åt glesbygdens befolkning. Ensådan satsning skulle vara en mycket bra regionalpo-litisk åtgärd. Folk i glesbygd kan få sin utkomst utanatt flytta från sin hembygd. Det är ju precis det som ärmålet med regionalpolitiken. Det är långt ifrån allaregionalpolitiska åtgärder som har den träffsäkerhe-ten.Miljöpartiet föreslår därför ett anslag om 500miljoner kronor för att i samarbete med teleföretagenkraftigt påskynda utbyggnaden av ett modernt telenäti glesbygd över hela landet. Dessutom vill vi införaenhetstaxa över hela landet på telenätet. Även det ären konkret åtgärd för att stödja glesbygden.Med hänvisning till det anförda yrkar jag bifallockså till min reservation nr 7.Anf. 9 ()Fru talman! Det är roligt att i en debatt där ar-betsmarknadsministern deltar kunna konstatera att vihar ett stort mått av gemensamma synsätt på politiken.Det har inte alltid varit fallet i de debatter vi har hafthittills. I detta fall beror det på att regeringen ochAnders har ändrat uppfattning, och det ärbra.Den socialdemokratiska regeringens budgetpro-position visade en bristande insikt i betydel-sen av en aktiv regionalpolitik. Det påtalade vi i krist-demokraternas regionalpolitiska motion . Detär positivt att kunna notera att regeringen närmatsig den kristdemokratiska synen på regionalpolitiken.I det sammanhanget skall också sägas att det kan beropå att nu drar in Socialdemokraterna alltmermot det politiska mittfältet; en liten ros också tillCentern.Regeringen gör i sin regionalpolitiska propositionbedömningen att det regionala utvecklingsarbetet börutgå från en långsiktig strategi och syfta till en lång-siktig tillväxt inom ramen för en hållbar utveckling.Bland målsättningarna nämns också att människor iolika delar av landet skall ha likvärdig standard ochatt det skall vara möjligt att arbeta och bo i olika delarav landet. Jag kan inte riktigt förstå det som PatrikNorinder säger. Jag kan inte se vad det är för negativtmed denna målsättning. Jag förstår inte heller varförman från moderat sida därmed fjärmar sig från deregionalpolitiska mål som vi var överens om i dentidigare regeringen. Målen ligger fast.Vi kristdemokrater anser att regionalpolitiken intekan ses isolerad. Insatser inom flera olika politikom-råden påverkar den regionala utvecklingen mer änanslag som finns för regional utveckling över stats-budgeten och via . Somett tydligt exempel kan vi ta neddragningar inomstatliga myndigheter i typiska glesbygdsområden. Detslår oerhört hårt mot sysselsättningen. Då är det vikti-gare att man ser på helheten i politiken, hur det slårregionalt.De direkta anslagen till regionalpolitiken kan trotsallt ha en stor betydelse för den regionala utveckling-en, om de satsas på rätt ställe och i rätt tid. Utifrånsubsidiaritetsprincipen är ansvaret för utvecklingen iförsta hand ett ansvar för regionerna. Ökad kommunaloch regional självstyrelse genom direktvalda regiona-la fullmäktige skulle stärka kommunernas och regio-nernas möjligheter att ta detta ansvar.