prot · GI0969 · 1995-03-08 00:00:00 — Om säger någonting annatän att det var bra med kronförsvaret ökar han ytterli-gare misstron till att är berett att med kraftfullfölja en låginflationspolitik och att man verkligeninser att detta är det enda sättet att kunna knäckaarbetslösheten och klara statsskulden. Det är en viktigfråga, . 35 () replikHerr talman! talade om hur viktigtdet är att formulera att man skall sänka både arbets-lösheten och budgetunderskottet. Skillnaden är att förAnne är detta en formulering, medan det föross är fråga om att handla och genomföra de åtgärdersom behövs för att klara detta. Ni misslyckades jumed det. Ni skapade ett större problem. Vi har attta hand om detta och rätta till det i handling.Nu är det fråga om att konkret punkt efter punktgenomföra ett program. Vi är inställda på att genom-föra det ända till dess vi har klarat statens ekonomioch arbetslösheten. Det är ett jättejobb som liggerframför oss. Men vi kommer inte att ge oss förrän vihar klarat av det.Jag har ingen som helst anledning att försökatrassla mig ur några formuleringar i finansutskottetsbetänkande. Jag står för dem. Det som står där ärriktigt enligt min uppfattning. Det finns ingen anled-ning att trassla vare sig hit eller dit.Den uppgörelse som träffades 1992 - det var tvåomgångar - var ett uttryck för att socialdemokratintog ett mycket långtgående ansvar för fram-tida ekonomi. Jag tror att det är svårt att hitta exempeli andra länder där ett oppositionsparti har varit berettatt gå in och ta ett så utomordentligt stort ansvar ochfortfarande vara kvar i opposition.Anne hakar upp sig på att vi skriver att ut-vecklingen ledde till depressiva inslag i ekonomin.Det råder inget tvivel om att det fanns en skillnad ikonjunkturbedömningen mellan socialdemokraternaoch regeringen. Vi ville att man i ett skede skullesänka momsen just för att motarbeta den depressionsom spred sig över den svenska ekonomin och somledde till att många företag, inte minst små företag,gick i konkurs. Där fanns en stor skillnad. Jag står förden formulering som finns på s. 36 () replikHerr talman! har redan pekat påmotsättningen mellan det sade om nö-den i den fattigaste delen av världen och nedskärning-arna i biståndsbudgeten till de allra fattigaste. Detta ären dissonans, , som vida överstigerRichard repertoar, som självhänvisade till tidigare.Vi har en mycket dramatisk ut-veckling för ekonomi. Men en kris innebärockså alltid en möjlighet till utveckling. Därför villjag tacka för erkännandet att partimo-tionerna faktiskt innehåller konstruktiva bidrag tillutvecklingen framöver. Men visst är det sant, när hanockså vill gå in på mer långsiktiga tillväxtoch utvecklingsproblem, att budgetunderskottet ska-par bekymmer i den delen.Det är rätt att skatte- och avgiftshöjningar på över30 miljarder på exempelvis arbetskraft hämmar enökning av sysselsättningen, inte minst i tjänsteföretagoch familjeföretag. Jag tycker att han med litet väl lätthand glider över ett antal andra element i den eko-nomiska politiken som har minst lika stor betydelse iden delen. Ett exempel är återställarna på arbetsrät-tens område tillsammans med ochJohan , som vi har talat om . De ledertill att små och medelstora företags utveckling faktiskthämmas, så att ni nu måste kompensera detta med dehär RAS-miljarderna. Är det inte dags att också om-pröva detta?Jan hänvisar till finansplanen och atthan håller fast vid saker som står där. Det står någotmycket intressant på s. 6: "Det är avgörande för till-växten att få till stånd en utveckling som leder till attdet finansiella sparandet i den privata sektorn - över170 miljarder kronor - investeras och skaparnya arbetstillfällen. "Min raka fråga till blir: Är det intekontraproduktivt att lägga en 30-procentig straffskattjust på det risksparande som skulle kunna leda tillinvesteringar? Här finns dessa paradoxer som rege-ringen nu måste ta itu med. Jag tror att de flesta avoppositionspartierna är beredda att vara med och iordnade former rätta till de här felen.Anf. 37 () replikHerr talman! Företagens behov av att få en braförsörjning av riskkapital är en viktig fråga. Vi harlagt fram konkreta förslag när det gäller att förbättrariskkapitalförsörjningen. Men vi fortsätter också medöverläggningar med företagen för att se hur vi i skat-tesammanhang skall kunna göra det gynnsamt förframför allt de små företagen att våga expandera ochnyanställa. Det är alltså en fråga som vi tar på stortallvar.Däremot är tanken att man skall ha en allmänskattefrisedel för dem som har miljoninkomster iaktieutdelningar felaktig. Det är inte möjligt att fåmed folk på den oerhörda anspänning som krispoliti-ken innebär om man beviljar sådana skatteförmåner åtdem som har miljoninkomster i aktieutdelningar ochsom då inte skulle behöva betala en enda krona i skattpå den typen av inkomster.Sedan vill jag säga att krisen är allvarlig. Det harlett mig till den slutsatsen att när vi sparar över helalinjen måste även biståndet finna sig i att det inte nukan öka i kronor räknat, utan är fastfruset till ett visstbelopp framöver. Det handlar om attskapa de bästa förutsättningarna så att vi på lång siktskall kunna utveckla en stark internationell solidaritetmed stöd av svenska folket.Biståndet är, som jag sade, mycket viktigt. Jagförsvarar biståndet mot dem som säger att det är inef-fektivt och drabbat av korruption och sådant där. Menbiståndet är inte allt. Internationell solidaritet är hur viöver huvud taget uppträder i vårt samarbete medandra folk och andra länder. Jag vill bara hänvisa tillatt det politiska samarbete som socialdemokraternahar haft med och i Sydafrikatill stor del var ett politiskt stöd, som sydafrikanskafolket har uppskattat mycket.Anf. 38 () replikHerr talman! Det är bra att regeringen nu är i färdmed att hitta kompenserande åtgärder för sin egenpolitik, så att de små och medelstora företagen kanbörja våga anställa igen.Hör inte själv hur paradoxalt det härlåter? Är det inte lika bra att erkänna att återställarnatillsammans med har haft ett oerhörthögt pris genom att de har hämmat en stark utvecklinginom näringslivet? måste ni kompensera detta medolika paket, t.ex. det beramade . Voredet inte bättre att försöka skapa långsiktiga stabilavillkor, som i sig självt gjorde att företagarna i landetssmå och medelstora företag vågade anställa männi-skor?Anf. 39 () replikHerr talman! Jag hade förmånen att vara med i inför den stora skatteom-läggningen 1990 och 1991. Där diskuterade vi, bl.a.tillsammans med representanter för de fackliga orga-nisationerna, och företagarorgani-sationerna hur den svenska företagsbeskattningenskulle utvecklas för att bli bra och internationelltkonkurrenskraftig. Vi diskuterade också frågan omden s.k. dubbelbeskattningen skulle avskaffas.Det visade sig när vi gick igenom vilka förbätt-ringar som var angelägna att man föredrog andraförbättringar av företagsskattesystemet än att ge skat-tefrihet för aktieutdelningar. Frågan om företagensriskkapital bör lösas i andra former än att ge en sådanskattefrihet åt de stora aktieägarna.Anf. 40 () replikHerr talman! Jag skall börja med biståndsfrågorna,eftersom mitt i denna finansdebatt gjor-de mig utomordentligt förbryllad. Han sade att detmåste finnas ett folkligt stöd för biståndsinsatsernaoch motiverade därmed en neddragning av biståndet.Kan jag tolka detta så att menar att det iSverige inte finns ett folkligt stöd för ett högre biståndoch framför allt att det inte finns hos socialdemokra-terna?Jag tycker i så fall att detta uttalande från JanBergqvist är allvarligt. Vi hörde under den förra man-datperioden ett parti på den yttersta högerkanten för-fäkta dessa idéer. Jag tycker att det är beklagligt omJan nu torgför samma idéer.Jan sade att han inte hör något från op-positionen om att det går bra för svensk ekonomi, ochhan nämnde därvid exporten. lyssnadedåligt på mitt inledningsanförande. Jag pekade nämli-gen på att investeringarna i näringslivet ökar, att ex-porten går bra, att bytesbalansen visar på överskottoch att produktiviteten i näringslivet radikalt har för-bättrats i förhållande till läget i slutet av 80-talet.Hur har det då blivit så här? Jo, det är tack vare deinsatser som fyrpartiregeringen gjorde under den förramandatperioden. I finansplanen kan man i tabell eftertabell se att kurvorna vände 1994 tack vare de insatsersom vi gjorde.Jan sade att man nu noga följer utveck-lingen på valuta- och räntemarknaderna, men jagmåste ställa frågan om han inte drar några slutsatserav det som händer. vid två tillfällenunder debatten likt en nyhetsuppläsare lämnatbulletiner över utvecklingen på räntemarknaden. Detfinns skäl att dra slutsatser av det som händer och detsom har hänt . Man kan juinte bara följa frågan utan måste också göra upp pla-ner för att vidta åtgärder. Jag tycker att debatten i egenskap av ordförande i finansutskottetbör kunna ge besked om nästa steg. Eller får vi väntapå svaren tills finansministern har ordet?Vidare talar om långsiktighet ochstabilitet. Jag måste ställa en direkt motfråga: Var detett uttryck för omsorg om långsiktighet och stabilitetnär socialdemokraterna ägnade sig åt återstäl-larpolitik? Var inte det att skapa instabila lösningaroch att ge fel signaler? Hade det inte varit bättre attlåta de reformer som fyrpartiregeringen genomfördeligga fast? Då hade vi fått stabilitet och valfrihet. JanBergqvist talade ju om behovet av valfrihet. Jag tolkardet så att han är något ångerfull när han nu ser ut-vecklingen.Anf. 41 () replikHerr talman! När man ser på den hittillsvarandeutvecklingen kan man konstatera att det ekonomisk-politiska paket som antog varutomordentligt bra. Regeringens budgetförslag ledeross vidare, och senare kommer dessa att följas uppgenom kompletteringspropositionen. Där har vigrundstenen för en utomordentligt bra ekonomiskpolitik.Jag har också sagt att man självfallet måste följautvecklingen och att om det blir stora permanentaförändringar i de internationella förutsättningarna förSveriges ekonomi, får man vidta de åtgärder sombehövs för att vi skall klara de två huvuduppgiftersom vi har: att få sunda statsfinanser och att pressatillbaka arbetslösheten.Jag vill beträffande biståndet och den internatio-nella solidariteten, som går långt utöver biståndet,säga att vi hamnade i en mycket allvarlig krissitua-tion, med stigande arbetslöshet och statsfinanser somvar ur balans. Vi har därför tvingats att vidta mycketkraftfulla åtgärder. Vi har i det läge som rått sagt attvi inte kan undanta några områden. Vi har fått göraförsämringar för alla grupper, bl.a. barnfamiljer, sjukaoch arbetslösa, genom att skära i statens utgifter.Krisen har varit så allvarlig att detta har varit ofrån-komligt.Men detta skall inte på något sätt tolkas så att visviktar när det gäller behovet av internationell soli-daritet. Vi måste genomföra en sanering av densvenska ekonomin, men vi skall ha en internationellsolidaritet både och . Jag har undermånga år som riksdagsman lärt mig att det i mycketbegränsad mån handlar om huruvida man i budgetenlägger in ett bud som ligger några hundra miljonerkronor högre än regeringens förslag. Internationellsolidaritet innebär något mycket större än att krävanågra hundra miljoner mer än regeringen.Anf. 42 () replikHerr talman! Jag skall inte förlänga debatten ombiståndet. Jag tror att det finns anledning att kommatillbaks till den i annat sammanhang. Jag skall i ställetgå tillbaka till behovet av strukturreformer i ekono-min.Vi har hållit på mycket med att lappa och laga ochhar gått in på minskningar med enskilda procentenhe-ter för att på det sättet försöka klara budgeten ochstatsfinanserna. Jag tror att det är helt nödvändigt attgenomföra ordentliga strukturreformer inom social-försäkrings- och transfereringssystemen. Jag har tidi-gare pekat på pensionsuppgörelsen, som var enviktig åtgärd, något som också har bekräftats av JanBergqvist. Men man borde gå vidare på andra områ-den. Sjuk- och arbetsskadeutredningen, som hargått i stå, borde snabbt komma i gång på grundval avnya tilläggsdirektiv som vi är överens om och sominnebär att vi tar ett bättre och mera rättvist fördel-ningspolitiskt grepp inom detta område. Familjepoli-tiken är ett annat sådant område.Jan sade att han är anhängare av lång-siktiga och stabila villkor och även att valfrihet ochrättvisa skall prägla de olika systemen. Vi hade etträttvist system, nämligen vårdnadsbidraget, och ge-nomförde en familjepolitiskreform, men den rev tillsammans medövriga socialdemokrater och Vänstern upp i höstas.Jag tycker att det var fel.Jag skall ändå ta fasta på det positiva som jagtycker att ändå förde fram mellan ra-derna. är öppen för strukturreformer,och jag vill fråga honom om jag skall tolka detså att och är be-redda att sätta sig ned tillsammans med oppositionen,inte den till vänster utan i mitten, för att diskuteralångsiktiga strukturreformer som verksamma medelför en sanering av svensk ekonomi.Till sist, beklagar jag att Socialde-mokraterna 1986-1987 inte lyssnade på närvi ville ha en nedkylning av den överhettade ekono-min. Den kom först , och det var något sent. Mennu skall vi inte älta det som har varit. Jag konstaterarbara hur det var. Jag ville göra denna kommentar,eftersom tog upp denna fråga.Anf. 43 () replikHerr talman! Det finns när vi talar om rättvisa ochvalfrihet ett problem, nämligen att vi inte har riktigtsamma definition av dessa begrepp när vi kommer inpå frågorna om vårdnadsbidrag och barnkonton. Menjag kan ge ett mera allmänt svar. Det är för framtidenoerhört viktigt att vi får långsiktigt stabila regler förenergipolitiken och energin, för de sociala systemen,för bostadsfinansieringen och för utrikes- och säker-hetspolitiken. Man kan också fortsätta uppräkningenav sådana exempel.Jag tror nog att det finns förutsättningar för bredasamtal mellan partierna, och vårt syfte är naturligtvisatt försöka åstadkomma så breda överenskommelsersom möjligt, till vilka alla partier skall kunna bidramed sina synpunkter.Anf. 44 () replikHerr talman! Jag skulle vilja ha med att utreda begreppet återställare, som deborgerliga kritikerna talar om. Jag trodde att ordetåterställare syftar på att man ställer till rätta någotdumt som man har gjort. Jag uppfattar t.ex. värnskat-ten så att den är en följd av insikten om att den skatte-reform som man en gång genomförde tillsammansmed hade en dålig fördelningspolitiskprofil, som man nu vill rätta till.Jag har också förstått att det förekommit en dis-kussion mellan och om1992 års krisuppgörelse. Jag har uppfattat att maninom socialdemokratin nu har förstått att det varmycket olyckligt att man genomförde den internadevalveringen trots att kronan dåredan hade fallit. Jag skulle gärna vilja få en bekräf-telse på att man nu ångrar att man ingick i dennafelaktiga uppgörelse med de borgerliga partierna.Vad gäller pensionsöverenskommelsen,som nämnde, har jag uppfattat att manär åtminstone något ångerfull över egenavgifterna om9 %. Det finns nu en fara för att det blir totalt 15 %egenrisk, med fullständigt orimliga marginaleffekter.Det är också ett regressivt system, eftersom lågin-komsttagare relativt sett betalar mer än höginkomstta-gare.Jag vill fråga om det inte är dags atträtta till också på denna punkt och ersätta de olycksa-liga egenavgifterna med progressiva skatter.Anf. 45 () replikHerr talman! När det gäller krisuppgörelserna år1992 ligger det väldigt djupt hos Socialdemokraternaatt vi är beredda att gå in och ta ansvar om landet är ikris. Vi gjorde det i en sådan omfattning att jag intevet i vilket land man kan finna exempel på att ettoppositionsparti gått in och tagit ett sådant långtgåen-de ansvar som Socialdemokraterna då gjorde för attvärna vårt lands ekonomi. Det står vi för även om detsedan blev problem med fullföljandet av uppgörelsenoch det fanns olika bedömningar om konjukturpoliti-ken.Jag håller inte med om den formulering som JohanLönnroth hade om att det var en dålig fördelningspo-litik i skattereformen 1990/91. Det gamla skattesys-temet fungerade i och för sig bra under ett antal de-cennier. Men om vi hade fortsatt med det skattesys-temet, så genomskjutet av kryphål och undantag somdet var , hade det blivit en dåligfördelning. Då tror jag faktiskt att det hade varit väl-digt svårt att få folk att ställa upp och betala skatterför en solidarisk finansiering.Den stora fördelen med skattereformen var att vilikställde skatt på arbete och skatt på kapital. Det varden stora rättvisereformen. Sedan gjorde vi reglernaenklare och klarare. Det fanns många fördelar medden reformen, och grundprinciperna håller också förframtiden.Anf. 46 () replikHerr talman! För att börja med skattereformen ärdet inte så att vi i tycker att man kan gåtillbaka till det gamla skattesystemet. Det fanns ettantal grova fel i det gamla skattesystemet som det varnödvändigt att rätta till.Det var rimligt att bredda skattebasen. Däremotblev det för dålig progressivitet i det nya skattesyste-met. Man kunde ha gått på den linje som t.ex. LOförespråkade, nämligen en marginalskatt på . Detär det som genomförs i och med värnskatten. Detfinns något slags nyanser i självuppgörelsen.Även om vi har full förståelse för att Socialdemo-kraterna gick in och försökte rädda situationen hösten1992 hindrar det inte att man så här i efterhand i his-toriens ljus kan kan konstatera att det var olyckligt.Det spädde på arbetslösheten och lågkonjunkturen1993 att man fullföljde den interna devalveringen islutet av 1992. Det kan väl Socialdemokraterna er-känna även om man försvarar att man gick in i enkrisuppgörelse.Till sist till den aktuella frågan om fördel-ningspolitiken. Vi har påpekat att medelklassen, dvs.människor som är ganska välbeställda, nu åker på enminskning av sina disponibla inkomster på ca 4 %fram till 1998 beroende på regeringens budgetsane-ringspolitik. Grupperna med de allra lägsta inkoms-terna åker på i minskade disponibla inkomster.Detta kan inte vara rimligt. Den här tabellen finns pås. 53 i finansplanen, om inte tror påmina siffror.Det här kan inte vara rimligt. Det måste vara möj-ligt att rätta till. Det bästa sättet att göra det, JanBergqvist, är att ta bort egenavgifterna och ersättadem med progressiva skatter.Anf. 47 () replikHerr talman! Jag vill göra en kommentar till JohanLönnroths utsaga om att det var dålig progressivitet idet nya skattesystemet. Jag vill erinra om att i detgamla skattesystemet som det fungerade i slutet på80-talet var den genomsnittliga skatten för dem somhade inkomster över 1 miljon . Detstora problemet var att folk inte betalade skatt enligttabellen eftersom det fanns så många undantag. Medtiden hade man lärt sig att använda en massa kryphål.När vi införde det nya skattesystemet innebar detfaktiskt en skärpt progressivitet för höginkomsttagar-na, eftersom de jag nu talar om i genomsnitt betalademindre än i skatt.Anf. 48 () replikHerr talman! Först vill jag instämma i JanBergqvist plädering för internationell solidaritet. Detbehövdes med tanke på tidigare debatter. Men jagmåste också instämma i kritik att detdå rimmar väldigt illa att sänka biståndet.Vi i tycker över huvud taget att mannär man går in och sparar i första hand skall göra detdär det finns pengar och så att det inte slår mot demsom är allra fattigast vare sig i vårt land eller interna-tionellt. Det är därför som vi vill behålla biståndet,och vi vill också undanta låginkomsttagarna frånbesparingarna.Vi har lagt fram konkreta förslag om detta. Jag berJan att titta närmare på förslaget med brutettak i socialförsäkringssystemet. Där har vi en möjlig-het att göra mer besparingar framöver utan att detdrabbar dem som har det sämst ställt. Jag tror att detblir alltmer nödvändigt för varje dag.Jag begärde ordet för att tala om de förslag som vihar lagt fram om att regeringen skall titta närmare pånågon typ av "friktionsavgift" på valutaöverföringaröver gränser i ett internationellt sammanhang. Vi villatt regeringen skall ta upp den här frågan, utreda den,diskutera den inom EU-kretsen och i andra internatio-nella kretsar för att få bättre spelregler för kapitalet.Det är inte hållbart att små länders ekonomier kanmer eller mindre slås i spillror genom att ett fåtalpenningplacerare för pengar fram och tillbaka övergränser utan någon som helst insyn från demokratiskainstitutioner.Det är ganska uppenbart inte bara vårt problem iSverge. Det är väldigt många länder som uppleverprecis samma problem. Det är en följd av den avreg-lering som skett internationellt ochde nya tekniker som finns, informationsteknologioch annat. Det går så mycket fortare och sker i detfördolda på ett helt annat sätt än tidigare.Det gör att man inte bara kan strunta i frågan ochtro att det handlar om att införa något slags klumpigomsättningsskatt bara i . Det har vi inte före-slagit. Det tror vi inte skulle fungera. Det handlar justom ett utvidgat internationellt samarbete. JanBergqvist sade också att man vill ha ett sådant.Om jag skall vara välvillig kan jag möjligen tolkadet som att åtminstone tycker att manbör kunna diskutera den här typen av frågor i interna-tionella sammanhang för att hitta bättre spelregler förhur valutakapital förs fram och tillbaka över gränser-na. Det tror jag är nödvändigt. Vi kan inte bara spara,utan vi måste också få vettiga spelregler för markna-derna.Anf. 49 () replikHerr talman! Det hade kanske varit enkelt för migatt säga: Det kan man alltid titta på, och det är en saksom vi skall vara öppna för. Att vi inte har gjort det såenkelt för oss beror på vad en sådan "friktionsavgift"skulle innebära i praktiken, i varje fall under över-skådlig tid, om engagerade sig. Det skulleskapa mer problem än det löste.Vi har därför inte valt den enkla lösningen att sägaatt man alltid kan titta på detta. Vi har sagt att manskall börja med att bygga ut samarbetet i andra for-mer. Här finns enormt mycket man kan bygga ut så kan få bättre spelregler när det gäller penning-och valutapolitiken. Men det vore att börja i fel ändaatt sätta i gång och diskutera detta förslag. Om manbörjar i den ändan kan man t.o.m. försvåra att byggaupp det grundläggande samarbetet.Om det utökade samarbetet kan leda till att man också kan komma på nyametoder att få kontroll på detta är en annan sak. Vitycker att det är lika bra att säga ifrån att förslaget inteär något som vi i det skede som vi har framför oss ärsärskilt konstruktivt för att föra fram. Riskenär att vi kanske t.o.m. tappar litet grand i de interna-tionella förhandlingarna om vi skulle föra fram dettasom en stor sak.Anf. 50 () replikHerr talman! Jag får tolka det som att man frånSocialdemokraterna inte direkt avvisar idén som så-dan utan bedömer det som att det ur strategisk syn-punkt inte är lämpligt att föra fram dessa förslag iinternationella sammahang just . Men det är ettfaktum att andra för fram sådana förslag. Det diskute-ras med viss intensitet i , och det förs fram i olikainternationella forum.Detta är inte någon ny uppfinning eller något somMiljöpartiet på något vis har totat ihop i sin kammare.Detta är någonting som faktiskt disktueras i en delandra internationella sammanhang och som uppfattassom fullt realistiskt även bland en del ekonomiskaexperter.Jag menar att regeringen måste deklarera att manhar för avsikt att ta itu med de internationella spelreg-lerna för valuta- och penningöverföringar över grän-serna och inte bara låta det pågå utan någon som helstinsyn och utan något som helst hinder. Det visar sigatt det leder till att enskilda personer och företag kanspekulera mot länder på ett sådant sätt att vi blir fatti-gare allihop. Det är väldigt svårt att begripa vinstenmed detta.En annan sak som jag vill ta upp med JanBergqvist är det trista att miljömålet helt saknas ifinansplanen. Jag satt i samma utredning i slutet av80-talet och som ochutredde miljöavgifter. Då insåg Socialdemokraternafördelen ur ekonomisk synpunkt att ha ett centraltmiljömål. Det ger mer resurser och ökade tillgångar,och det är själva basen för en bra ekonomi. Men mil-jömålet har försvunit igen.Det vore intressant att höra hur serpå det. Är det ett steg tillbaka?