prot · GJ0932 · 1995-12-06 00:00:00 — Totalförsvarets samladeresurser skall kunna användas för att försvara bådevårt lands frihet och människornas trygghet.Anf. 80 () re-plikHerr talman! Jag ber försvarsministern att mernoggrant studera det utskottsbetänkande som liggertill grund för dagens beslut. Då kanske orden avseen-de omfattande grundutbildning av värn- och civilplik-tiga blir något mindre storvulna.Sedan över till den ekonomiska sidan. Välfärds-utgifterna har tredubblats i vårt land sedan 1970.Samtidigt har försvarsutgifterna i stort sett stått stilla.I vår omvärld - både inom NATO och i den fornaWarszawapakten - inleddes en kraftfull upprustning islutet av 70-talet. För länderna i vårt omedelbaranärområde, försvarsministern, är de exempel somförsvarsministern tar inte relevanta.Om vi jämför förändringen i försvarsutgifter1980-1993 för länder som och , våranärmast grannländer, har det där skett ökningar med45 % respektive . I är det ökningarmed . NATO:s ambitioner har inte minskat i detnorra området, utan i . Där finns grän-sen mot ett potentiellt hot. Jag vill inte utpeka enangripare. Men det rimligaste vore ändock att förbe-reda sig där den militära potentialen och den politiskainstabiliteten finns.Jag har fortfarande inte fått ett svar av någoni debatten. Kanske försvarsministern kan hjälpa migatt få förklarat vad det är för stora säkerhetspolitiskaskillnader och händelser somnu motiverar denna nedrustning. Det är vad dethandlar om när man skär rakt av inom försvaret.Man skall använda rätt ord. Vad är det som motiverardenna nedrustning på det sätt som regeringen ochCenterpartiet föreslår?Anf. 81 Försvarsminister ()Herr talman! Jag förstår egentligen inte Modera-ternas uppträdande i försvarspolitiken. Först sägerman nej till Försvarsberedningen, sedan ja, därefternej och till slut blir man sur över att man inte fickvara med. uppträdande i försvarsfråganär litet av en tragedi för dem själva.I dag kan vi i läsa en artikel avden nyvalde MUF-ordföranden beskriver problem på följande sätt:"Problemet är att partiet är isolerat från politisktinflytande.- - - För del handlar det omatt våga komma upp ur skyttegraven." Det är fråga omen självvald isolering för att kunna bedriva en hän-synslös oppositionspolitik utan att vilja ta ansvar.På något sätt har ställt sig vidsidan av Idergard går ändå längre. Han säger att Mo-deraterna finns i graven. Därför har jag en fråga tillHenrik : Vill ni eller vill ni inte ha infly-tande? Vill ni ha inflytande måste ni faktiskt vara medoch ta ansvar. Då måste ni komma bort från de ex-tremistiska krafter på högerkanten som på ett mycketolyckligt sätt har polariserat försvarsdebatten.Ni måste komma bort från den vanliga grundin-ställningen att ni alltid i alla lägen oberoende av densäkerhetspolitiska situationen kräver ökade för-svarsutgifter. Ni har på något sätt blivit era egna tra-ditioners fånge. Därför är ni ständigt utsatta för lobby-ister som utan hänsyn till vad som sker i omvärldenkräver mer pengar till den militära sektorn.Ni måste ta er ur den låsningen, . Ni måste komma upp ur skyttegraven. Jag be-klagar att ni finns där. Av tradition har Högern varitpålitligt i försvarsfrågan. Varför vill ni inte ta detansvaret ?Anf. 82 () re-plikHerr talman! Det är uppenbarligen så att Högerneller nuvarande är det partisom är pålitligt i försvarfrågorna och kan stå somgarant för en försvarspolitik som inte innebär detkraftfulla om än medvetna risktagande som regering-ens politik innebär. Jag skulle vilja rekommenderaförsvarsministern att besvara mina frågor innan hansjälv ställer nya.Frågan om inflytande eller inte är naturligtvisganska komplicerad. Problemet är försvarsministernsjälv och hans agerande. Han säger först ja till mittförslag till utredningsuppdrag att göra en bredaresäkerhetspolitisk analys. Därefter blir han överkörd avIngvar och säger nej. Vi hamnade i en situa-tion där och sedan också defacto tvingades ut ur Försvarsberedningen.Jag vill i det avseendet och med en del andra ex-empel ifrågasätta försvarsministerns ledarskap påförsvarsområdet. Denna tillrättavisning från överord-nade - i detta fall , i en mängd senarefall av såväl som att vi inte vet vem vi skall tala med på försvar-sområdet.Försvarsministern går kraftfullt ut med offentligabesked om vad svenska får och inte får göra, om dekan stå under NATO-befäl eller inte och om det ärfarligt eller inte med NATO-utbildning. Därefterkommer motsatta besked av andra regeringsmedlem-mar, och inte minst genom det utskottsbetänkande omsäkerhetspolitiken som vi skall fatta beslutom.Jag fick inte svar på mina föregående frågor. Jagskall för att få klarhet försöka med en ny fråga. Delarförsvarsministern den säkerhetspolitiska bedömningoch den avsevärt kärvare omvärldsbeskrivning som finns på kammarens bord?Anf. 83 Försvarsminister ()Herr talman! Tragedin är att Moderata samlings-partiet har ställt sig vid sidan av, eller enligt er nyval-de ordförande i , finnsi skyttegraven. Ni påverkar inte längre inte försvars-politiken. Det beklagar jag. Av tradition har Modera-terna varit pålitligt i försvarsfrågan.Jag tycker också att Moderata samlingspartiet harmånga dugliga försvarspolitiska krafter. En av dem ärHenrik . Men ni är så fast låsta vid ergamla tradition att i varje läge kräva högre för-svarsutgifter att ni inte kan medverka till en konkretinställning i försvarsfrågan.Förre moderatledaren skrev för etttag sedan en läsvärd krönika i en tidning. Hans slut-sats var att landets säkerhet måste vara vägledande förförsvarets styrka, och då måste man ta ansvar. Mendagens Moderata samlingsparti, parti, tar inget ansvar i försvarsfrågan.Det tycker jag är en tragedi.Herr talman! Det är inte möjligt att ta utvecklingenav de norska och finska försvarsmakterna till intäktför en annan syn på den säkerhetspolitiska utveck-lingen än den som den har. Detberor på att den norska försvarsstrukturen byggdesupp , materiellt till stor del medamerikansk vapenhjälp.I dag är t.ex. det svenska flygvapnet ungefär fyragånger så stort som det norska. måste göraen modernisering av sin krigsmateriel.Det samma gäller . Att nu beror inte på att analysen av detsäkerhetspolitiska läget skulle avvika från vår egen,utan de tvingas nu att modernisera sitt försvar. Därförfaller argument om ochFinland pladask till marken.Anf. 84 ()Herr talman! Det förslag till försvarsbeslut som vinu behandlar innebär att totalförsvaret får två nyahuvuduppgifter. Fram till dagens klubbslag är huvud-uppgifterna att försvara landet mot väpnat angreppoch hävda vår territoriella integritet.Regeringen och försvarsutskottet föreslår nu attinternationella fredsbefrämjande insatser och insatservid svåra nationella påfrestningar på samhället ifredstid skall förändras från att vara uppgifter till attbli huvuduppgifter. Det är en viktig och nödvändigförändring.Det är endast genom ett aktivt internationellt age-rande för att skapa gemensam säkerhet som vi ocksåkan förstärka vår egen säkerhet. Omvälvningarna iEuropa har gett nya möjligheter att föra enaktiv utrikes- och säkerhetspolitik. Världen efter detgamla blocksystemet ger oss helt nya förutsättningaratt vara med och påverka och ta vår del av ansvaretför vår gemensamma framtid.Därigenom får också det militära försvaret nyaoch vidgade uppgifter. Stöd åt internationell fredsbe-främjande verksamhet blir en ny huvuduppgift, inteunderställd utan jämställd övriga huvuduppgifter.Genom utbildning, övningar, utrustning och direk-ta operationer blir de internationella insatserna enintegrerad del i totalförsvarets verksamhet. Det ärförlegat och föråldrat att argumentera för att dettaskall vara en uppgift separerad ifrån och mindre viktigän de gamla huvuduppgifterna.Moderaterna samlingspartiet är fastlåst i dettagamla tänkande. Något som också deras debattörHenrik här har gett uttryck för. Partietvarken förstår eller accepterar resonemanget om total-försvarets nya huvuduppgifter. Det största opposi-tionspartiet envisas med att beskriva de internationellainsatserna som "solidaritetsarbete". Det är ett svagtoch märkligt argumenterande.I partiets egen försvarsrapport skriver man:"Likaväl är inte vårt deltagande av avgörande bety-delse för vår säkerhet. Insatserna görs i den interna-tionella solidaritetens namn".Inte är det enbart ett solidaritetsprojekt om visvenskar gör insatser för en bättre kärnsäkerhet iÖstersjöregionen. Det rör i allra högsta grad vår egennationella säkerhet.Inte handlar det om ett solidaritetsprojekt om vimedverkar till att stärka demokratiska strukturer iÖsteuropa, också inom olika försvarsmakter. Det rör ihögsta grad vår egen nationella säkerhet.Inte handlar det väl endast om ett solidaritetspro-jekt om vi är med och säkrar freden i Bosnien ellerom vi med våra insatser förhindrar att konflikten påBalkan växer och sprider sig. Nej, det handlar omEuropas fred och vår nationella säkerhet.Nu är det att tala klarspråk! De internationel-la insatserna är ingen lyxverksamhet. Det är inget somman kan ägna sig åt i mån av tid och resurser. Dethandlar om förutsättningen för vår gemensammasäkerhet. Hot mot vårt land kan inte endast mötas vidlandets gränser.År 1982 presenterade rapporten säkerhet och nedrustning. detta dokument som ett lågvattenmärke isvensk politik. Han är inte här , men det finns ändåall anledning att påtala att det är en minst sagt upprö-rande beskrivning. I grovt generaliserande termerpåstår han att rapporten gick ut på att man kröp förolika diktaturer. Detta är inget annat än ytterligare ettexempel på uppblåst moderat retorik.Synsättet som präglade den viktiga rapporten varatt ingen kunde vinna ett krig på den andres bekost-nad. Säkerheten måste byggas gemensamt med mot-ståndarna. Säkerheten kräver samarbete. En sådansäkerhetsordning måste tillåtas att växa fram succes-sivt. Den kan inte skapas vid konferensen eller kon-gresser, inte heller genom folkomröstningar eller videnskilda riksdagsbeslut. Det gäller att bygga på exis-terande organisationer och institutioner.Jämfört med 1982 finns helt nya möjlighetertill samarbete, men också helt nya typer av säkerhets-hot. Säkerheten omfattar mycket mer än den militäradimensionen.I propositionen beskriver också regeringen bl.a. deekonomiska, sociala och ekologiska hotbilderna. Dethandlar alltså om ett vidgat och integrerat säkerhets-begrepp.Gemensam säkerhet är både ett politiskt mål ochen vision om hur vi vill att samlevnaden mellan vårastater skall se ut. Det är också ett medel, ett instru-ment, att nå den säkerheten.Det är denna viktiga insikt som saknas hos de för-svarsdebattörer som inte kan acceptera att den inter-nationella verksamheten blir en huvuduppgift förtotalförsvaret.Regeringen och försvarsutskottet föreslår att för-svarsmakten skall organisera en internationell styrkaför fredsbefrämjande insatser under mandat av FNeller OSSE.Normalt skall styrkan omfatta 800-1 400 perso-ner. Vissa delar skall hålla en särskilt hög insatsbe-redskap och kunna vara på plats efter ettregeringsbeslut.Det är viktigt att slå fast att ambitionsnivån för defredsbefrämjande insatserna inte endast kan mätas ikvantitativa mått. Lika avgörande är den beredskapsom vårt land är berett att upprätthålla.Sveriges förmåga, möjligheter och förutsättningaratt bidra till internationell fred och säkerhet skallökas. Det handlar om en tydligt uttalad ambitions-höjning. Det är ett viktigt besked till vårt lands med-borgare och till omvärlden. Vi skall använda oss avde redskap som vid givna tillfällen anses mest effekti-va och som når bästa resultat.Utifrån ett vidgat säkerhetspolitiskt synsätt skall vigenom politiska, diplomatiska, civila, humanitära ochmilitära bidrag ytterligare stärka våra insatser. Vårsträvan är att medverka i skapandet av en ny säker-hetsgemenskap bortom murar och allianser.Vårt deltagande i internationella operationer ledermed automatik till ett nytt och växande behov avförsvarsforskning. Det handlar inte minst om insatserför att ta fram den teknik som krävs för dessa speciel-la uppgifter.Det kan exempelvis röra sig om övervakningssys-tem mot krypskyttar, spaning och röjning av minor,icke-dödliga vapen, men också skydd mot speciellahotbilder som finns, eller kan finnas, i de nya regionerdär vi skall operera.Herr talman! Det är regeringens och utskottetsuppfattning att särskilda civila insatsstyrkor för hu-manitära insatser skall organiseras. Dessa skall funge-ra som ett komplement till andra humanitära aktionermed svensk medverkan. Utbildningen av totalför-svarspliktiga skall anpassas så att utbildningen ocksåblir en förberedelse för medverkan i internationellainsatser.Erfarenheterna av de internationella hjälpinsatsersom genomförts av bl.a. ochSwedrelief är mycket goda. Olika FN-organ kommer istörre utsträckning att efterfråga svenska insatser.Utskottet delar också regeringens uppfattning atttotalförsvarets verksamhet inom detta område börinriktas på räddnings- och miljöskyddsinsatser samtinsatser vid omfattande och komplexa katastrofer.Det är dock värt att påtala att det är först i för-svarsbeslutets andra etapp som vi skall ta ställning tillhur dessa civila styrkor skall utbildas, organiseras ochförberedas. I det samtalet och i beredningen inför detbeslutet räknar vi med att många, inte minst vårafrivilliga organisationer, deltar på ett aktivt och kon-struktivt sätt.Herr talman! Totalförsvar i förnyelsen, är namnetpå regeringens försvarspolitiska proposition. Namnetär ovanligt väl valt. Insikten om de vidgade hotbilder-na och förmågan att klargöra de vidgade uppgifternakommer att resultera i ökad säkerhet. Säkerhet ärfrihet från hot, och säkerheten är odelbar. Det är av-görande principer som ligger till grund för proposi-tionen. Det är ett nödvändigt nytänkande och enmycket betydelsefull förnyelse.Jag vill yrka bifall till utskottets hemställan.Anf. 85 Förste vice talman ()Herr talman! När vi senast, 1992, tog ett försvars-beslut karakteriserades det av den dåvarande överbe-fälhavaren som "ett hederligt beslut". Om det för-svarsbeslut som skall fattas kan man säga mot-satsen. Det är ett ohederligt totalförsvarsbeslut.1992 års försvarsbeslut tog ett samlat grepp påtotalförsvaret. Beslut fattades om ekonomiska ramarmen också om grundorganisation, om försvarsmateri-elfrågor och om värnpliktsfrågor. Det beslutet väjdeinte för det som var svårt eller obehagligt. Devisensmalare men vassare genomfördes också i praktiken.Trots att vi då ökade försvarsanslagen i reala termer,var förnyelsebehoven på materielsidan så stora pågrund av tidigare försummelser att några förbandmåste avvecklas. Det skedde, och vi gav hederligt nogi ett sammanhang besked om vilka förband det hand-lade om.På område efter område togs beslut i ett samman-hang, eftersom ett försvarsbeslut, herr talman, är enhelhet.Det försvarsbeslut som vi skall fatta är alltsåraka motsatsen till det som togs 1992. Det är ett ohe-derligt, ja, ett fegt beslut. Dess tillkomst är ett ving-lande och velande mellan att vilja men inte kunna,mellan välvilja och flummighet, mellan politisk fum-lighet och patetiska härskrin. Den är ett försök atttransformera folketshusideologi till säkerhetspolitisktönsketänkande.Dagens försvarsbeslut har en märklig tillkomsthis-toria. Jag är förvånad över att det har blivit så rörigtmed beredningsarbetet. Jag hade faktiskt trott mera påThage G som försvarsminister. Han har enlång politisk erfarenhet, han har innehaft en lång radcentrala politiska positioner i vårt land, och jag trodde- med all respekt för de olikheter som vi har i för-svarspolitisk syn - att nog ändåskulle klara det politiska hantverket, beredningsarbeteoch mycket annat, på ett rutinerat och skickligt sätt.Han har, som jag sade, en lång erfarenhet av sådanahär frågor. Men så blev det, som vi alla vet, faktisktinte.Någon ljuspunkt finns dock i handläggningen. Detär bra att det sammansatta utskottet har stramat uppde säkerhetspolitiska skrivningarna. Man har rensatbort en del av önsketänkandet och återfallet i termersom hör det till vad gäller roll.Det är tillfredsställande att skrivningarna om utveck-lingen i närområdet präglas av ökad realism.Men de här förbättringarna återfaller inte på för-svarsministern. Han har varit en bromsande faktor närdet har gällt en modernisering av den svenska säker-hetspolitiken. Det är andra krafter - på Utrikesdepar-tementet och inte minst här i - som skalltackas för att bedömningarna har blivit mera realistis-ka och aktuella, även om det hade funnits anledningatt gå ytterligare en bit i den riktning som det sam-mansatta utskottet har hållit sig till.Det skedda innebär emellertid att de båda utskot-tens bedömningar inte hänger ihop. Den omvärldsbildsom det sammansatta utskottet tecknar följs inte uppav försvarsutskottets majoritet. Där blommar dennaiva optimismen.Men om det nu ändå råder en viss enighet om attdet kortsiktiga hotet mot har minskat medanfortfarande den långsiktiga osäkerheten består, såborde man väl ändå dra de logiska slutsatserna avdetta för det svenska försvarets vidkommande, mendet gör man inte. Det är min huvudkritik mot för-svarsministern och utskottsmajoriteten här i riksda-gen.I en situation som den vi nu befinner oss i satsarman rimligtvis på komponenter som har en långsiktigförsvarseffekt, t.ex. försvarsmateriel och bibehållandeav forsknings- och utvecklingskompetens. Även om visänker de ekonomiska nivåerna är detta en rimliginriktning, om vi nu skall anslå mindre. Det är ingetovanligt att materielsystem har en livslängd om 20-30år, ja, kanske t.o.m. . Det handlar sålundaom en verkanstid för materiel och annat som är längreän tiden mellan första och . Efterförsta världskriget var det som bekant många som varövertygade om att vi aldrig mer skulle få några krig iEuropa.Men gör man precis tvärtom. I stället för att ut-nyttja denna relativa avspänning - vi vet inte hurlänge den varar - till att se om sitt hus inför framtidensatsar man så konsekvent som möjligt på kortsiktigalösningar, på kvantitet i stället för kvalitet. Det är detsom jag reagerar mot, faktiskt inte bara mot att mansänker nivåerna - för om dem kan vi ha olika upp-fattningar.Detta är det allvarligaste med den försvarspolitiksom bär den nuvarande regeringens prägel. Försvar-sanslagen skärs inte bara ned, utan de används inteminst på fel sätt.Korttidsutbildade värnpliktiga och alltför storavärnpliktsuttag är en dålig användning av skattebeta-larnas pengar. Om man utgår från att invasionshotetinte är aktuellt , bör man rim-ligtvis inrikta försvarspolitiken på att de medel somsatsas kan användas långsiktigt. Så är t.ex. inte falletmed korttidsutbildade värnpliktiga.Försvarsministern har under den här beredningenhaft en benägenhet att producera väldigt mycket luft-pastejer. Det är mycket honnörsord, välvilja och tillintet förpliktigande uttalanden, men substansen harlyst med sin frånvaro. Jag vet faktiskt inte om någon ikammaren kan komma på ett enda initiativ från för-svarsministern som stärker det svenska försvaret. Jaghar letat och funderat, men det finns faktiskt ingasådana initiativ. Detta är en väsentlig skillnad mottidigare, då man satsade på kärnverksamheten, nämli-gen att rationalisera och spara för att få pengar tillkrigsorganisationen, det som är försvarets kärna, detsom försvaret ytterst är till för.Nu går man motsatt väg. Man prioriterar kring-verksamheten men glömmer krigsorganisationen. Detinnebär att man ger svenska skattebetalare dålig valu-ta för de krympande försvarsanslagen.Uppläggningen av försvarsbeslutet är feg. Mandriver nu igenom kraftiga budgetneddragningar. Så-dant kan vara och är säkert populärt i vissa kretsar. Såvar det också 1925, då kortsiktigheten firade triumfer.Det var populärt ända fram till dess att föröd-mjukade oss. Då blev det annat ljud i skällan.Efter dessa neddragningar skjuter man upp ned-läggningarna av förband . Dit skjuter manockså försvarsindustrifrågorna och en hel del annat.Nästa år, när effekterna blir verklighet, kommer desom står bakom dagens beslut att skylla på ett fattatriksdagsbeslut. Man kommer att låtsas som om ned-läggningar av förband - tro mig, jag vet hur det är -är något som man inte har med att göra.Då kommer socialdemokratiska och centerpartis-tiska kommunalråd att skrika om att just deras för-band skall behållas, på varje ort. Men då skall viupplysa dem om att det är deras partivänner i riksda-gen och inte ÖB eller någon försvarsgrenschef som deskall vända sig till som ansvariga för detta. Detta skallvi göra med all önskvärd tydlighet.Dessutom är neddragningarna större än vad som iverkligheten syns i propositionen. Man för nämligenkostnader som har legat utanför den militära ramenöver till denna, och det kommer att få effekter.Herr talman! Det beslut som tog 1992var ett hederligt beslut. I samma beslut tog man uppbåde det goda och det onda. Några förband avveckla-des förvisso, men det kompenserades med en kraftigsatsning på materiell förnyelse. Vi stod för alla delarav paketet. Vi smet inte undan.Men är det andra tider. Precis som regeringenSandler stod och myste vid försvarsbeslutmyser nu . Han är säkert nöjd. Kan-ske lugnar det vänsteroppositionen i ett sargat social-demokratiskt parti.Herr talman! Risken är stor att försvars-beslut av eftervärlden och av historikerna kommer attbedömas lika hårt som . riksdag haringen anledning att vara stolt över det s.k. försvars-beslut som skall fattas. Svenska folket har anled-ning att känna oro. Förslagets upphovsmän kommernog i sinom tid att få anledning att fundera över vadde har ställt till med.Anf. 86 ()Herr talman! Det senaste inlägget upplever jagsom ny i denna kammare som ett levande bevis förhur man skall argumentera om man vill stå vid sidanav en vettig och sansad diskussion. Med det sättet attargumentera är det ingen som tar ens inlägg på allvar.Då blir man ställd vid sidan av ett viktigt politisktområde, som alltmer blir.Herr talman! Jag hade tänkt att i mitt inlägg hållamig till det civila försvarets roll i det framtida total-försvaret, en roll som jag tycker har fått för litet ut-rymme i denna debatt.Vi står nu inför att fatta ett försvarsbeslut sompräglas av helhetssyn och med målet att vara i taktmed vad framtiden så långt vi kan se kan kräva.Denna helhetssyn på vårt totalförsvar skall som fram-hålls i propositionen präglas av samhällets satsningaroch åtgärder för att förebygga och hantera hot ochrisker såväl i fred som i krig. Totalförsvarets förmågaskall anpassas till det aktuella säkerhetspolitiska läget.Det innebär att vi ständigt måste ha en betryggandeberedskap för att snabbt kunna höja vår förmåga omdet säkerhetspolitiska läget skulle försämras.Enligt min mening är regeringens proposition ochutskottets majoritetsutlåtande ett väl avvägt förslag tillett framtidsinriktat totalförsvar, även om det i försla-get finns saker som innebär att försvarsmakten redu-ceras och att vissa begränsningar görs även inomvissa delar av det civila försvaret.Till det framtidsinriktade målen i totalförsvarsbe-slutet tycker jag att förslagen när det gäller civilför-svarets vidgade uppgifter hör. Ett starkt totalförsvarkräver ett starkt civilförsvar. De förutsätter varandraoch är båda nödvändigheter.Ett civilförsvar måste ha kraft att värnacivilbefolkningen, trygga en livsnödvändig försörj-ning, säkerställa de viktiga samhällsfunktionerna ochbidra till försvarsmaktens förmåga vid väpnat angreppoch vid krig i vår omvärld.Ett civilförsvar måste, precis som Hå-kan Juholt sade, kunna genomföra internationellafredsbefrämjande humanitära insatser. Ett civilförsvari framtiden måste stärka samhällets samlade förmågaatt möta svåra nationella påfrestningar i fred.