prot · GI0969 · 1995-03-08 00:00:00 — Hurkommer det sig att inte någon av föregående debattö-rer har funnit det värt att nämna en sådan styrkefaktorför framtiden?På den positiva sidan finns också att investering-arna ökar snabbt och att vi faktiskt får allt fler i arbe-te. Vår internationella konkurrenskraft är god, och viär på väg att halvera budgetunderskottet.Det skall inte råda någon tvekan om att vi oförtru-tet kommer att driva den starka finanspolitiken vidare.Vi kommer inte att ge oss förrän ekonomin och job-ben är i ordning.Mina meddebattörer har lagt ner mycken möda påatt nagelfara regeringens politik och lyfta fram skill-nader och motsättningar. Trots det hoppas jag att niinte blir alltför besvikna om jag säger några vänligaord.Samtliga partimotioner från oppositionen innehål-ler värdefulla synpunkter och konstruktiva resone-mang. Där finns det en insikt om lägets allvar. Därfinns det en vilja att ställa upp på budgetförstärkning-ar. Det är bra. Det är utmärkt. Det stärker och gereftertryck åt slutsatsen att den starka finanspolitik sominleddes kommer att fullföljas med all denkraft som behövs för att säkerställa sunda statsfinan-ser och därmed lägre räntor.Socialdemokratin väjer inte för den politiska stri-den när den är nödvändig. Men vi har en gedigentradition av att vara ett utpräglat samarbetsparti.Sverige går in i en situation där vi mer än nå-gonsin måste kunna göra oss gällande i internationellaförhandlingar. Hur får man bäst framgång i sådanaförhandlingar? Jo, genom att uppträda långsiktigt ochstabilt.Vi socialdemokrater vill ha långsiktiga handlings-linjer för , och vi strävar efter breda politiskauppgörelser i viktiga framtidsfrågor. Det kan gällabostadsfinansiering, energiförsörjning, villkor förföretagande, villkor för investeringar eller utrikes-och säkerhetspolitiken.Den svenska demokratin har alltid till stor delvarit en förhandlingsdemokrati. Den traditionen be-höver ytterligare förstärkas i den nya internationellamiljö som vi befinner oss i.I debatten har vi också fått lyssna en del till kla-gokören över regeringens ekonomiska politik. Kanskevar det inte bara jag som kom att tänka på RichardWagner. Om musik har det ju sagts att denär betydligt bättre än den låter. Jag vill nog säga attockså regeringens politik är betydligt bättre än denlåter, i varje fall när den uttolkas av sångare som LarsTobisson och oss ta kampen mot arbetslösheten. och framhöll som ett före-döme. Men de nämnde inte, som påpekade, att har dubbelt så högarbetslöshet som talade om en rättvis fördelningspo-litik. Men kampen för arbete är ju själva grunden fören rättvis fördelning. Vi kan nu se i de socialaproblem som följer i den stora arbetslöshetens spår.Efter bara några månader i regeringsställning läg-ger Socialdemokraterna fram mer än 50 konkretaförslag för att vi skall kunna klara det som inget annateuropeiskt land har klarat, nämligen att ta oss ur mas-sarbetslösheten.I programmet En nation i arbete finns bl.a. detomtalade nyanställningsstödet, som varit uppe tilldiskussion här - ett nyanställningsstöd för företagsom anställer arbetslösa. Det stödet gör det lättare förföretagen att begränsa övertiden och i stället nyanstäl-la. På så sätt fördelas den totala arbetstiden på ettmera rationellt sätt. En annan stor fördel är att närföretagen rekryterar till lediga platser så uppmuntrasde att anställa personer som är arbetslösa i stället föratt rekrytera sådana som redan har anställning i andraföretag. Och glöm inte att i ett kritiskt skede sänkernyanställningsstödet de kostnader som företagen harför att expandera och ge arbetslösa riktiga jobb!Hur många arbetstillfällen anställningsstödet gerkan vi inte säkert säga förrän i efterhand. Men varjegång en arbetslös får ett jobb minskar utgifterna fördet allmänna. blir det ökade inkomster iform av skatter och avgifter.När en borgerlig politiker som ,med sin bakgrund i det ekonomiska moras som upp-stod under den moderatledda regeringen, säger att hanär oroad över finansieringen kan man kanske tro attdet måste vara riktigt illa. Men faktum är att nyan-ställningsstödets finansiering med både livremoch hängslen. För det första har vi inte räknat tillgodo de positiva ekonomiska effekter som uppstår närarbetslösheten minskar. För det andra finns dettaförslag redan intecknat i budgeten, trots att regeringenhar klargjort att det kommer att få sin fulla finansie-ring under nästa budgetår.I själva verket, , är regeringens bud-get starkare än det moderata alternativsom talar så varmt för.Och tänk om vårdnadsbidraget och de stora skat-tesänkningarna för de mest välbeställda hade varit såväl omhändertagna när det gäller finansieringen! Dåskulle det ekonomiska läget i vara något heltannat än det faktiskt är.Anne tog avstånd från B-laget - hur det nuskall tolkas.Lars ställde en fråga om Riksbanksut-redningen och reformer av . Enligt minmening håller inte som under-lag för reformer av den svenska riksbanken.Per-Ola ställde frågan om vi socialde-mokrater är beredda att ställa upp på hållbara struk-turreformer. Svaret är: Självklart. Ett, tycker jag, braexempel är när vi kom överens om det framtida pen-sionssystemet. Det är ett exempel på en långsiktigstrukturreform.Vi har naturligtvis ingenting emot strukturrefor-mer som leder till ökad rättvisa och valfrihet. Där-emot måste jag säga att förslaget om barn-konto för många problem med sig. Jag är inte överty-gad om att det är ett särskilt bra förslag.Anne frågade om en formulering somfinns i finansutskottets betänkande på s. 41. Där stårdet att "om regering och riksdag i slutet av 1980-taletoch framför allt av 1990-talethade lyckats föra en stramare finanspolitik - - - hadedet varit lättare att möta och åtgärda de negativa kon-sekvenserna av 1990-talets första lågkonjunktur".Låt mig påminna om hur det var. Låt oss ta våren1989. Då såg den socialdemokratiska regeringentydligt att överhettningen var för stark. Det behövdesåtgärder för att kyla ner ekonomin. Man lade fram ettprogram. Tyvärr var det inte möjligt att få en majori-tet i för så kraftiga åtgärder för att stramaåt. Vi hade ett samarbete med som jag inte pånågot sätt skall kritisera, men man fick inte igenomalla de förslag som regeringen hade önskat. Verklig-heten är den att hade man kunnat stramaåt, kyla ner, ekonomin, hade de åtgärder som därefterhar behövts för att rätta till de ekonomiska problemenvarit mycket mindre smärtsamma än vad de faktisktblir.Man skall alltså vara ute . Då kostar detminst.Anne frågade vidare - det var en frågasom även tog upp - om omsättnings-skatt på penning- och valutamarknaden. varför vi inte tycker att det behövs spelreglerför penning- och valutamarknaden. Jo, det behövs ettutvidgat internationellt samarbete om penning- ochvalutapolitik. Det samarbete som finns är baraett frö till det vad det skulle kunna vara i framtiden.Det behövs samarbete över gränserna för att motverkaspekulationer och annan osund hantering. Men där-emot tror jag inte alls att det finns några förutsätt-ningar att inför någon omsättningsskatt, utandet är fråga om att ett internationellt samarbete måsteväxa fram där man tar itu med de problem som finnsoch gör det man kan.Anne frågade i det sammanhanget om enintervju i , där det faktiskt står någon-ting åt det hållet som sade om att SvenHulterström skulle ha sagt. Det var inte så illa som detlät. Det var ett referat. Däremot var det inte i tidning-en ett korrekt återgivande av vad sagt, för jag har talat med honom. Han har inteförespråkat en sådan skatt, utan han har i stället talatom behovet av ett ökat internationellt samarbete föratt komma till rätta med sådana här problem. Dettorde väl inte överraska någon när jag säger att SvenHulterström står bakom socialdemokraternas förslag ifinansutskottet.Mats hade många siffror i sitt anförande.Men en siffra som han inte hade men som i och för sighade varit naturlig att ta med i det sammanhanget varatt tillväxten under de borgerliga regeringsåren nusenast var i genomsnitt nästan -per år.Varför är tillväxten i lägre än i andra län-der? Jo, det har just att göra med det stora budgetun-derskottet. Hade vi inte haft detta arvegods med ettjättelikt budgetunderskott och höga statsskuldsräntordå hade det inte funnits något krav på den kraftigaåtstramning som vi nu måste genomföra och som fårsom konsekvens att den svenska tillväxttakten blirlägre än vad den skulle ha kunnat vara, om vi hadesluppit släpa med oss detta väldiga underskott.Mats talar också om att tillväxten i den pri-vata sektorn trängdes ut av en ständigt expanderandeoffentlig sektor. Det där är en utbredd vanföreställ-ning som framkommer i många sammanhang. Manhar i det sammanhanget t.o.m. sagt - dock inte MatsOdell - att näringslivet inte skulle ha förmått att skapanågra nya jobb . Verkligheten ärden att sysselsättningen i företagssektorn ökade mel-lan 1963 och 1990 med ungefär 370 000 jobb. Under80-talet blev det över 200 000 jobb i företagssektorn.Det är riktigt att vi mot denna bakgrund inte kanutnyttja vår fulla tillväxtpotential. Jag håller medMats om att det är viktigt att vi för in tillväxt-frågorna i den svenska debatten. Jag välkomnar ensådan diskussion.Herr talman! Jag vill sluta med att än en gångkonstatera att har stora ekonomiska problem.Men vi kan klara dem, och vi skall klara dem.Jag yrkar bifall till finansutskottets samtliga för-slag.Anf. 28 () replikHerr talman! Slutsatsen efter att ha åhört debattenär att det inte är lätt att i dessa tider företräda vänster-politik. , finansutskottets ordförande,talade högstämmigt om allt annat, om den starka fi-nanspolitiken. Han drämde t.o.m. till med att rege-ringens politik är bättre än den låter. Det är inte såimponerande.Jag såg i går i en artikel av enengelsk bedömare. Det är det som återspeglas i be-dömningen av vår situation. Jag skall nu översättadirekt från engelska. Han skriver att den enda skillna-den mellan , och är att de sena-re två nu har större skuld i förhållande i bruttonatio-nalprodukten än . Men har sin skuld tillsina egna invånare i stället för till utländska placerare.Den svenska skuldmarknadsillusionen får sin för-stärkning av att man har en bild av att vara en solidkreditvärdig nation trots att ekonomiskafundamenta är mycket sämre än . Sedandrämmer man till med: Det dröjer inte länge förränItalien kommer att ha IMF efter sig så som de driversitt finansdepartement. vill komma strax där-på.Det var klädsamt ändå att finansutskottets ordfö-rande inte försvarade finansutskottets betänkande medett enda ord utan bara yrkade bifall till förslagen.Sanningen är ju den att finansutskottets betänkandeklart är överkört av verkligheten. Vi har oklarheter påutgiftssidan som inte precis klarades ut med utlägg-ningen om RAS. Framför allt är antagandet om denprivata konsumtionen uppenbart orimlig efter denränteuppgång som har varit. Räntan har medan JanBergqvist talade ytterligare stigit , inteminst på den kortare sidan som hade över 20 ränte-punkters stegring på . Om man godtar övriga orealistiska anta-ganden i regeringens kalkyler kommer vi, med deförändringar som har skett i nivån för kronan ochräntan, inte ha få stopp på ökningen av statsskulden.Vi får knappt en uppbromsning innan den kommandelågkonjunkturen medför att tillväxten istatsskuldskvoten kraftigt accelererar.Det här kommer naturligtvis inte att kunna hålla.Det kommer inte att kunna hålla , inte tillkompletteringspropositionen. Det kommer knappastatt kunna hålla ens de det tar till kon-vergensprogrammmet. Med den takt som utveckling-en nu går måste regeringssidan göra någonting. Jagundrar: Vad tänker rekommendera sinregering att göra nu när det betänkande som vi straxskall votera om inte över huvud taget har någon rele-vans i verkligheten?Anf. 29 () replikHerr talman! Det är märkligt om det som att jag inte står bakom finansut-skottets betänkande därför att jag inte på alla delaråtergav den argumentering som står att läsa i betän-kandet, där finns argumenten. Jag yrkade bifall. Ärdet någon som vill diskutera några formuleringar ärjag inte emot att ta upp det precis som jag diskuteradeformuleringar med för en liten stundsedan.Det här är bekymmersamt. Det är viktigt att vi,mot bakgrund av det arvegods som vi har i form av destora underskott som skapats i svensk ekonomi ochsom vi inte blir av med så lätt, tar situationen på all-var. är det ingen glädje med att man ägnarsig åt opåkallade skräckmålningar och försökerskrämma. Vi måste ta problemen realistiskt, och vimåste konsekvent och kraftfullt fullfölja politiken.Det är vad det handlar om. När åbero-par erinrar det om vad som nupågår i den internationella pressen i samarbete medModeraterna. Ta t.ex. , där CarlBildt 1993 sade att är en kvävande välfärds-stat, eller när han i talade omatt vi har ett bankruttförklarat ekonomiskt system. Jagmenar att det inte är på det sättet man skall drivadebatt, om man vill vara konstruktiv, . 30 () replikHerr talman! fortsätter att talaom annat. Jag frågade om huruvida de beräkningaroch kalkyler som finns i finansplanen och som i be-tänkandet ges full uppslutning från socialdemokrater-na håller. Det gör de inte, och då är det väl lika bra attfå det erkännandet.Sista dagen för att justera betänkandet skulle viinvänta statsskuldprognosen från Riksrevisionsverket.Jag förstår att det var stora förväntningar från densocialdemokratiska sidan som kom intet, därför attfinansutskottets förre ordförande gladatrumpetstötar om att vi nu snabbt skulle få nedstatsskulden och budgetunderskottet kom ju på skam.Det berodde bl.a. på att statsskuldräntorna fortsatte attstiga.Vad tror nu att det skulle bli för re-sultat om man tog med den aktuella nivån för räntor,och framför allt för de valutaförluster som har gjortsde , i statsskuldsberäkningarna? Na-turligtvis skulle det ge ett helt nytt resultat, och detmåste vi erkänna. Om inte vi själva gör det, kommerman snabbt ute på marknaden att räkna om de tidigarevärdena.Nu är ju inte den ekonomi som vi har hamnat iödesbestämd och inte heller att det skulle gå på dethär viset i den utkant av som vi ligger i. Det ärinte orättvisa marknadsaktörer som sätter ett felaktigtbetyg på Sverige.Ta fallet där det går att vinna förtroende,trots att det landet hade en större uppförsbacke medhänsyn till att en stor del av dess utrikeshandel föllbort när upplöstes. Marken har faktisktstärkts . Räntan är mycketlåg. Tillväxten är mer än dubbelt så hög som i Sveri-ge.Man har där en borgerlig regering med en moderatfinansminister som mycket kraftfullt har satt in åtgär-der för att minska utgifterna och därmed vunnit tro-värdighet för att man i har bestämt sig för attgenomföra kampen mot inflationen med framgång.Man har till att börja med en lägre utgiftsandel och enlägre skattekvot än , vilket är ett gott utgångs-läge. Men man har också ett socialdemokratiskt parti,som trots att det bara är kvar till det finskavalet, är helt inställt på att den förda politiken måsteslutföras.Kontrasten mot de svenska förhållandena är otro-lig. Felet är att vi i har återgått till en vänster-politik som inte skapar trovärdighet kring vår beslut-samhet att slutföra saneringen av statsfinanserna. Omvi gör som man har gjort i , så lägger vi grun-den för att få ned arbetslösheten.Vi kan inte börja i den andra änden, för det kom-mer att misstolkas. Lägger man som 7miljarder på ett verkningslöst förslag för att egentli-gen bekosta en konjunkturuppgång som leder tillnyanställningar, får man ingen som helst trovärdighetkring detta ute i världen, i synnerhet inte om man intepå ett klart sätt kan ange hur det hela är tänkt att beta-las.Anf. 31 () replikHerr talman! Det var ju under den borgerliga re-geringstiden, , som statsskuldenfördubblades och budgetunderskottet fyrdubblades.När man hör låter det som om han intehar något som helst ansvar för den utvecklingen ochsom om detta arvegods som vi nu har att hantera överhuvud taget inte existera utan att det är andra faktorersom skulle vara helt avgörande.Våra grundläggande problem är arbetslöshetenoch budgetunderskottet som till stor del blommade utunder den borgerliga regeringstiden. Om man inteinser det, kan man inte heller göra någonting åt degrundläggande problemen.Sedan har vi nu en akut situation i världen medrådande valutaoro, sjunkande dollar, sjunkande Ka-nadadollar, sjunkande australisk dollar, sjunkandeHongkongdollar och tyvärr kraftigt sjunkande krona.Vi har också stigande räntor. Det är självklart att dettaär någonting som man noga skall följa. I den mån deninternationella verkligheten ändrar förutsättningarnaför måste den ekonomiska politiken ocksåändras i förhållande till detta.Men kvar står att vi nu har fått en regering som tillskillnad från den tidigare regeringen har ett fast greppöver utvecklingen. Man lägger fram förslag och ge-nomför dem. Undan för undan, steg för steg, minskasdet budgetunderskott som ni förvärrade. Steg för stegtas grepp så att arbetslösheten kan pressas tillbaka.Det är en konsekvent och målmedveten politik. Jagupprepar att vi är inställda på att fullfölja den ochvidta alla de åtgärder som behövs för att säkerställaatt budgetunderskottet skall minskas, att statens finan-ser skall bli goda och att räntorna därmed också skallkunna sjunka.I finansutskottets betänkande redovisar vi social-demokrater vår uppfattning i argumenten och i våranalys. Där redovisar motsvarande alter-nativ. Jag är mycket lugn i förvissningen om att detalternativ som vi redovisar, jämfört med moderaternasalternativ, är någonting att bygga framtiden på.Anf. 32 () replikHerr talman! började med att bekla-ga fattigdomen i världen. Jag delar den oron. Men jagtycker att det är fräckt i överkant av attta upp detta problem när han nu yrkar bifall till ettbudgetförslag som förvärrar denna fattigdom i världen- ett förslag som innebär att man skär ned det svenskabiståndet till de fattiga länderna. Det tycker jag fak-tiskt är ganska uselt.Det var dock ett gott besked från ,nämligen att han står fast vid den text som finns ifinansutskottets betänkande, att det inte skall varanågra socialdemokratiska propåer om nya omsätt-ningsskatter på den internationella valutahandeln ellerhandeln på finansmarknaden. Det var ändå ett någotpositivt besked.Låt mig sedan ta upp huvudfrågan, nämligen detekonomiska läget i landet och den ekonomiska politi-ken. sade att har stora problemmen att vi klarar dem med regeringens politik. Dettaär inte sant. Första delen är sann, att har storaekonomiska problem. Men vad som har blivit alltmertydligt, uppenbarligen för alla utom , äratt vi inte klarar dem med regeringens ekonomiskapolitik och med den dåliga förankringen av dennapolitik i riksdagen.Att kraftfullt fullfölja en dålig politik ger ett sämreutslag. Det ger ett sämre resultat för jobben, sämreresultat för välfärden, sämre resultat för möjlighetenatt hålla nere prisökningar och sämre resultat i mångaavseenden som påverkar människors vardag, vilketgör människor och företag oroliga. Förstår inte JanBergqvist att det som händer nu innebär att människorblir nervösa? Successivt börjar allt fler att ta till siginsikten att politiken är felaktig, att man inte kan göraså här.Jag nämnde , och såg när-mast förtjust ut över att jag åberopade som ettexempel som det är värt att se positivt på, därför attde har ju högre arbetslöshet än vad vi har i Sverige.Men problemet är att vill försöka atthoppa över statsskuldsproblemet och direkt vill sättain nya pengar som inte finns i tron att man därmedskall göra någonting åt arbetslösheten. Så fungerarinte verkligheten. Om tror det så är hantillbaka i en förgången tid, för det fungerar inte så nu.I håller man nu på att med ganska kraftful-la insatser i fråga om statsskuldspolitik och i fråga ombesparingar och strukturella reformer lägga grundenför en bra utveckling. Om inte den svenska ekono-miska politiken läggs om i en annan riktning, befararjag att kommer att gå en positiv framtid tillmötes medan går en negativ framtid till mö-tes. Det skulle gå ut över jobben, vilket ju är vad somi första hand bekymrar många människor.Jag hade inte väntat mig att skullekunna acceptera någon omprövning av RAS. Han ärinte känd för någon större omprövningsförmåga, såjag blev inte besviken. Jag väntar tills finansministernkommer, så får vi höra om han är beredd att låta bliatt använda pengar som inte finns.Anf. 33 () replikHerr talman! Jag tycker att , trots denerfarenhet som hon borde ha av kraftigt stigandearbetslöshet och ökat budgetunderskott, försummardet samband som finns mellan den höga arbetslöshe-ten och de dåliga statsfinanserna. Det är ju detta somvi måste hantera . Vi måste både sanerabudgeten och bekämpa arbetslösheten. Klarar vi inteatt ta ned arbetslösheten, får vi aldrig ordning påstatens finanser. Det är ju denna dubbla uppgift somvi har som vi tar itu med, vilket den borgerliga rege-ringen med som finansminister så full-komligt och kapitalt misslyckades med.När det sedan gäller internationella soli-daritet har jag sedan jag blev vuxen alltid engageratmig i olika sammanhang. Jag har varit ordförande iSvenska och har i många olika sam-manhang arbetat för att vi skall sträcka ut våra händeröver gränserna till de fattiga och förtryckta folken.Biståndet är en viktig del som inte skall underskattas.Men det finns också andra delar av vår internationellasolidaritet som det gäller att utveckla. Det gäller att fåett folkligt stöd för biståndsinsatser osv. Då gäller detockså att få en social balans i . Hur dennaavvägning skall göras kan man diskutera. Men jag villförsäkra att socialdemokratin även i fortsättningenkommer att arbeta för internationell solidaritet.Anf. 34 () replikHerr talman! Det räcker inte med vackra ord.Människor i kan inte leva av , de behöver faktiskt ett bistånd. Konkreta fakta äratt ni minskar detta bistånd. Våra problem går ut överde fattiga människorna i tredje världen. Jag tycker attdet är mycket dåligt.Det var ändå glädjande att nu hartagit till sig några formuleringar från ochoppositionens ekonomiska inriktning, nämligen närhan säger att vi måste både sanera budgeten ochknäcka arbetslösheten. Han formulerade det inte rik-tigt så, men det var tanken. Man måste göra bådadessa saker . Och det är alldeles riktigt.Men problemet är att den politik som JanBergqvist yrkar bifall till och som ligger i GöranPerssons finansplan inte klarar denna dubbla uppgift.Den använder nämligen i budgetsaneringsarbetetkolossalt mycket skatteökningar, vars främsta effektär att försvåra tillkomsten av nya jobb. Därmed sågarman av den gren man sitter på.Man använder skatteökningar och felaktiga struk-turella inslag. Därmed tror man att man skall få inpengar till statsskulden, men den första effekten bliratt man försvårar för företagandet. Man gör det dyrareoch krångligare för de människor som vill satsa påföretagande att expandera och skapa de nya jobb vibehöver.Man klarar inte den uppgift som harinsett att man borde lösa. Hur detta hänger sammanmed att han yrkar bifall till den politik som enligthans egen utsago är felaktig är en gåta för alla utommöjligen för honom själv.Herr talman! Får jag upprepa en av de frågor somjag ställde inledningsvis men som jag inte har fåttnågot svar på. Den gällde de i övrigt motsägelsefullatexterna i betänkandet. Det talas om att det skulle havarit en stramare finanspolitik . Dåhade det varit lättare att lösa våra problem. Sedansägs det att politiken var för stram som den var och attdet tillsammans med kronförsvaret medverkade till attskapa depression och massarbetslöshet.Jan har inte försökt att trassla sig urdetta motsägelsefulla aktstycke och de formuleringarsom finns där. Det kanske är lika bra att han inteförsöker heller. Men det skulle ändå vara bra att fåhöra slutsats. Skulle aktivt haslagit in på en fortsatt devalveringspolitik, eller vardet bra att vi försvarade kronan med de olika uppgö-relser som träffades mellan dåvarande regeringen ochsocialdemokraterna?Detta har ett visst intresse för vår internationellatrovärdighet.