prot · GI09116 · 1995-06-08 00:00:00 — Vi välkomnar regeringensinställning till östutvidgningen, till behovet av öppen-het och till vikten av bekämpning av arbetslösheten.Men vi har mycket svårt att se ens konturerna av ensamlad svensk strategi från regeringens sida. Möjligenkan vi få veta mera om detta under dagens lopp.Anf. 88 ()Fru talman! Jag skall börja med att genast besvarafrågan. Det är självklart att vi i är föratt de länder i som vill blimedlemmar i också skall bli det. En förutsättningför detta är att en hel del av EU:s nuvarande regelverkförändras, bl.a. jordbrukspolitiken. Det välkomnar vinaturligtvis. Men vi anser också att en utvidgning intekan föra med sig att man effektiviserar på det sätt somFolkpartiet har föreslagit, nämligen att befintligamedlemmar inte längre har en egen röst i utri-kes- och säkerhetspolitiken. Den typen av effektivise-ring av demokratin är vi motståndare till.Jag tycker att det är bra att den här debatten harkommit till stånd. Vi skall ju gå in i en valrörelseockså detta år, denna sommar och denna höst. Ettstort problem är att så många människor i detta vårtavlånga land inte har någon aning om att vi skall haett val till och vad det egentligenhandlar om. Debatten har upphört i och med folkom-röstningen för väldigt många. Många var trötta ochtyckte att det hade tjatats nog om den frågan. Mendebatten om dessa frågor här i har inte varittillräcklig. Det har inte varit en tillräckligt öppendebatt. Enligt min uppfattning har inte regeringengjort tillräckligt för att hålla diskussionen vid liv omde frågor som ständigt avgörs och debatteras i EU.Man har inte hållit frågan om hållning iviktiga framtidsfrågor inom EU vid liv. Det fick vi ettexempel på i går - tyvärr bara ett exempel - när detgäller behandling.Men är vi ändå här. Vi har en s.k. slutdebatt omEU inför EU-valet. Vår inställning i ärnaturligtvis att detta inte är någon debatt om huruvidavi skall vara med eller inte, utan detta är en debattsom utgår ifrån det faktum att är medlem. Viskall tala om vad vi som partier vill göra i EU och hurvi ställer oss till de förslag som finns om EU:s fortsat-ta utveckling.När man lyssnar på debatten här i ochsamtidigt på den debatt som förs i EU:s medlemslän-der och i , kan man tro att man befin-ner sig på två olika punkter på en tidsskala. Det skiljerungefär , fast det i själva verket är samtidigt.Här pågår debatten som om det inte redan fanns nå-gon debatt om EU:s framtid, som om frågorna införregeringskonferensen över huvud taget inte hadeväckts, som om inte EU:s nuvarande medlemsländerinte hade fört den här diskussionen ochredan tagit ställning. har ju ocksåtagit ställning för hur man vill se EU:s framtid när detgäller de viktiga frågor som skall avgöras vid rege-ringskonferensen. De svenska EU-parlamentarikernahar ju också tagit ställning, även om flera av dem medett förvirrat uttryck i ansiktet säger att de nog inte vetvad de röstade på eller varför. De kanske tryckte fel,eller också hade de missförstått det hela.Men har ju faktiskt under dennavår - - tagit ställning tillett omfattande dokument som anger hur man tänkersig EU:s fortsatta utveckling. Det är ett dokument somen överväldigande majoritet av de svenska EU-parlamentarikerna har ställt sig bakom. De har alltsåklart och tydligt uttalat sig för att frågor skall lösas påett visst sätt och på ett sådant sätt som inte alls stäm-mer överens med vad man sade i folkomröstnings-kampanjen här i . Beklagligtvis är det så. Detär skandalöst, måste jag säga, och det är alldeles förlitet uppmärksammat i att man säger en sakhär hemma medan man gör och säger någonting heltannat i och i EU-debatten.Det är mycket som inte blev så som man från ja-sidan sade, även om i inledningenförsökte att tala om att allt det goda som vi nu ändåkan se - utvecklingen av ekonomin och investeringar-na - naturligtvis är en följd av att vi röstade ja. Förnågra månader sedan när vi sade att det inte blev detguld och de gröna skogar som man talade om, svarademan att det inte berodde på EU utan det berodde pånågonting annat. Det finns en tendens att skriva alltdet goda som händer på EU:s plussida, och om dethänder någonting dåligt så har det över huvud tagetinte med EU att göra.Jag tror att det bra om vi inte använder oss av denhär typen av förenklingar i debatten. Det vi kan kon-statera, , är att de stora problem somvi har i - framför allt arbetslösheten - är kvar,oavsett EU-medlemskapet. Den frågan har vi inte lösthär och inte heller inom den europeiska unionen. Denfrågan har man tyvärr ingen adekvat lösning på i deprogram som läggs fram och de program somregeringen så villigt kopierar i from av konver-gensprogram och annat. Tyvärr är det så.Men problemet är inte bara att det inte blev somman sade från ja-sidan, utan det största problemet är att ni inte heller gör det som ni sade att niskulle göra. Det är inte bara så att det inte blev som nisade, ni gör inte heller som ni sade. Ni sade faktisktatt ni skulle arbeta för vissa saker i EU - det var där-för som vi gick med - och ni skulle förhålla er på ettvisst sätt, ni skulle rösta på ett visst sätt, ni skulleminsann se till att små länder fick behålla sitt bådedubbla och enkla veto, ni skulle se till att offentlig-hetsprincipen skulle införas i EU, ni skulle byggafolkhemmet i EU. Det skulle införas minimiregler påmiljöområdet. Vi skulle behålla en jättesträng gräns-kontroll så att narkotikan inte kom in i landet. Viskulle absolut inte ha något polisiärt samarbete.Ja, det var väl bra. Men när dessa förslagen ladesfram och debatterades i så röstade enöverväldigande majoritet emot det som man hade sagthär, att man skulle vara med för att kunna arbeta fördetta i . Det är mycket märkligt. Jagbegriper inte hur en och samma person i ett land kansäga en sak och sedan åka söderut och i ett annatpolitiskt sammanhang bekänna sig till någonting heltannat. Här talar man om självbestämmanderätt, of-fentlighetsprincip, insyn, demokrati, förankringspro-cess i folklig medverkan. I sägerman: Mer union och mindre demokrati. Och det görman på punkt efter punkt.Jag har hela rapporten, dvs. det som man i säger vara det viktigaste politiska doku-mentet som man har behandlat under det här året. Jaghar alla röstetalen och kan konstatera att det är ettfåtal svenska EU-parlamentariker som konsekvent harstött den linje som man talade om från både ja-sidanoch nej-sidan. Det handlar om förslag som innebärfortsatt vetorätt i utrikespolitiken. Hur många röstadeför detta, när den frågan var uppe i ?Jo, det var fyra stycken: en vänsterpartist och tresocialdemokrater. och lade nedsina röster. Alla andra röstade emot. Små länder skalltydligen inte ha vetorätt.Det gäller rätten att stå utanför EMU:s tredje fas,den ekonomiska och monetära unionen, som ju rege-ringen säger att vi skall ta ställning till . Allaröstade för att vi skall gå in i den. Minimiregler förmiljön röstade de flesta emot. På punkt efter punkt serdet ut på det sättet.Vad jag skulle vilja veta i debatten är: Vad egentligen från partiernas sida, och vad vill re-geringen? Skall vi först ha ett val och sedan få redavad ni vill?Anf. 89 ()Fru talman! Kammarledamöter, ni på läktaren ochni som lyssnar! Låt mig först och främst säga att deten demokratisk ynkedom att i de flestaviktiga frågor behandlas som luft. När det t.ex. gällerSchengenavtalet, vetorätten gör regeringen sina egnapiruetter utan att fråga de folkvalda. Det är skräm-mande. är speciellt skrämmande medtanke på att det i själva verket kommer att leda till istort sett fritt flöde av narkotika över gränserna.Fru talman! Jag har hälsningar från ett mycket illadrabbat land, ett land som drabbats av den värsta avolyckor och som står utanför den internationellagemenskapen, ett land där räntorna är skyhöga, valu-tan skrämmande svag och statsskulden skenar, ettalltmer isolerat land där industrin massavskedar folkoch allt fler människor lämnar sina hus för att flytta ini jordkulor.Jag har hälsningar från , det land där folketsade nej till medlemskap i var så det skulle bli i ett land som röstade nejtill medlemskapet - om man fick tro ja-sidan.Men verkligheten blev en annan. Det går riktigtbra, väldigt bra för . Det beror inte bara påoljan, som vet. Det går halvdant förSverige, riktigt dåligt under långa perioder. Vi kanalla ta del av siffrorna. De nya EU-staternas valutorhar försvagats, medan och har stärktsina valutor och sänkt räntorna mer än andra.Så blev det.Ett halvår har gått efter folkomröstningen. Och detmesta som ja-sidan sade visade sig vara fria fantasier.Ett halvår har gått, och folkopinionen har svängt itakt med att löftena visade sig vara både ihåliga ochibland rent ut sagt lögnaktiga.Sällan har så många blivit så lurade av ett så enigtetablissemang. Och tänker man fortsätta med valu-taunionen, med och med avsägandeav vetorätten, vetorätten som för bara sex månadersedan av socialdemokraterna betecknades som enlivlina för våra möjligheter att få inflytande.Miljöpartiet de gröna är naturligtvis med på attsanera svenska statens dåliga ekonomi. Vi har lagtfram flera förslag om det. Därför känns det tragiskt atten av de största utgifter som den svenska staten har ärjust medlemsavgiften till EU som äter upp de bespa-ringar som görs i det sociala skyddsnätet i Sverige.Barnbidraget sänks med 2,6 miljarder. Medlems-avgiften till EU är 20 miljarder. Sjukförsäkring, för-äldraförsäkring och arbetslöshetsförsäkring sänks till75 %, vilket innebär en besparing på knappt 2 miljar-der. Detta är att jämföra med EU-medlemsavgiften på20 miljarder. Neddragningar görs för kommunernamed ca 4 miljarder. Det innebär neddragningar inombarnomsorg, skola, miljöskydd osv. - jämför dettamed medlemsavgiften på 20 miljarder. Det blir ned-dragningar för landstingen på ca 2 miljarder sominnebär sämre sjukvård. Det är smärtsamt. Det äringenting jämfört med medlemsavgiften till EU. Vihar sänkt biståndet med 1 miljard. Vi hade inte rådmed mer, men vi har råd med 20 miljarder till EU.Insatserna för miljön minskas totalt med ca 1 miljard.Allt detta tillsammans räcker ändå inte för att fåihop till medlemsavgiften på 20 miljarder. Det finnsmycket som talar för att det bästa för svensk ekonomiär att fortast möjligt ta sig ur den europeiska unionen.Ett krav som svenska folket har rätt att ställa är att fåfolkomrösta efter regeringskonferensen.Jag ställer än en gång frågan: Är att agera för en folkomröstning efter regerings-konferensen så att svenska folket kan ta ställ-ning till den nya EU som växer fram?Inför framtiden är det nya modeordet i svenskpolitik konvergens, ett ord som nästan ingen vet vaddet betyder eller står för men som ,och hela den borgerliga svansen viftarmed som vore det vägen till lyckan.EU:s lagstadgade konvergenskrav är en intellek-tuellt undermålig smörja om man ser på samhälletsom mer än en fråga om siffror och pengar. Man kanklara EU:s lagstadgade konvergenskrav genom attt.ex. pressa ner inflationen, genom att pressa upparbetslösheten, genom att pressa ner statsskulden ochpressa upp miljöskulden. Då blir man nöjd inom EUefter de konvergensregler som man har.Var och en måste ju inse att detta är att ta ett stegtillbaka i utvecklingen. Dessa budgetekonomiskasifferkrav måste naturligtvis underställas både ekolo-giska och sociala målsättningar. Det är också det somär mål i de samtal som vi för med rege-ringen i dessa frågor.Miljöpartiet kan inte acceptera att deltar iden monetära unionen. De två steg som hit-tills har tagit har ju slutat i förskräckelse. Det förstasteget var att man plockade bort alla spelregler förpengar. Det medförde att makten flyttades från poli-tiskt valda församlingar till kapitalvalda. Det andrasteget innebar bl.a. att vi skulle pumpa luft i kronan.Det var inte så lysande. Det har kostat , hög arbetslöshet, minskade in-vesteringar och mycket annat.Nu gäller det det tredje steget som skall vara vä-gen till lyckan, till paradiset. Men inte är det så. Detriktigt stora problemet är att när vi väl tagit oss in iden tredje fasen är vi fast. Vi kommer inte ur. Så stårdet i avtalet. Har vi väl tagit oss in kommer vi inte ur.Om vi dessutom inte följer konvergensreglerna kan vifå böta som nation eller t.o.m. lägga pant som vi intefår ränta på innan vi rättat oss, oavsett vad svenskafolket säger i val.Detta stämmer väldigt dåligt med den svenskagrundlagen och det som sade på natio-naldagen, att makten utgår från folket och att det ärviktigt att välja politiker som kan styra och ställa efterde intentioner som man själv har. Men när vi blevmedlemmar i unionen har vi inte mycket att säga tillom.Jag vill ställa en fråga till som skallupp i debatten senare: Blev stickprovskontrollen kvarför att förhindra knarkets inflöde i , så somkds lovade i debatt efter debatt inför folkomröstning-en?Bo Könberg skulle jag vilja fråga: Sjönk matpri-serna så som lovade och åkte land och rikerunt och gjorde gällande? Eller stämmer SCB:s siffroratt de har höjts ?Till vill jag ställa följande fråga: Hur ärdet med miljögarantin? Blev det en garanti eller etthalmstrå som man då och då kunde rycka i?Hur är det, , med vetorätten? Ärdet en livlina eller har den blivit ett trasigt snöre föratt behålla vår suveränitet?Fru talman! Ni som sitter på läktaren och andrasom lyssnar! Folkomröstningen var ett ganska stortskådespel. Ja-sidan målade upp en bild av ett svensktmedlemskap i som var synnerligen fantasifullt -förmodligen mot bättre vetande, som skickliga skåde-spelare.En av de skickligaste, och också den mest hårt ar-betande, var . Därför tilldelas hanårets från de gröna för bästa skå-despelarprestation i den kalkonrulle som Socialdemo-kraterna regisserade inför folkomröstningen. Jag skallpersonligen överlämna priset.Anf. 90 ()Herr talman! När det gäller skådespelartalangertycker jag att klarar sig ganska bra.Den viktigaste anledningen till att blevmedlem i EU är att vi vill vara med och påverka istället för att enbart låta oss påverkas av omvärlden.Birger ställde en fråga till mig som hand-lar om den gränsöverskridande narkotikabrottslighe-ten. Vår uppfattning är att allt måste göras för attförhindra denna. Jag vet att har olikauppfattningar på det här området. Han vill begränsamöjligheterna till kraftfullt agerande. Är BirgerSchlaug beredd att nu verka för att samarbetet inomden tredje pelaren skall kunna stärkas, så att vi kan fåkraftfullare verktyg i kampen?Är ni beredda att överge era positioner, att dettaenbart skall vara ett mellanstatligt arbete? Jag tyckeratt skall svara på den frågan i sitt nästainlägg.Europas historia är ju, som riktigt sade, fylld av krig och säkerhetspolitis-ka förvecklingar. är en i mänsk-lighetens historia - vi firar nu 50-årsminnet av freds-slutet efter - en historia som ärfylld av bakslag. Vi måste lära oss något av Europashistoria.En av och därmed, måste man ocksåfå säga, EU:s absolut största utmaningar är ju attbevara och säkra freden. Vi kan naturligtvis ha olikauppfattningar om i fall EU-idén främjar freden ochstabiliteten mer och bättre än ett som är striktuppdelat efter gamla nationalstatsindelningar. Vi kandäremot inte ha delade meningar om att EU-idén avgrundarna, fäderna och pionjärerna formulerades ochkonstruerades som just en fredsidé.Dessutom är EU en naturlig utveckling i ett allt-mer internationaliserat samarbete i vår världsdel ochen demokratisk plattform för att lösa gemensammaproblem i vår världsdel . Alltmer av det somstyr vår vardag beslutas utanför vårt lands grän-ser. Den klockan kan vi inte vrida tillbaka, oavsett hurgärna vi än vill och vilka motiv vi än har, för vårtillvaro blir alltmer komplex.Individen behöver en familj. Familjen behöver enkommun för den nära servicen. Men inte heller kom-munen klarar av alla våra behov av service och stöd.Därför har vi landsting som efter bästa förmåga för-söker sköta mer komplicerad sjukvård och kollektivtrafik. Men inte heller landstingen klarar av alla vårabehov. Därför har vi nationalstatens demokratiskainstitutioner, av vilka denna riksdag är den viktigaste.Men hur gärna vi än ville och oavsett om vi kundeta för oss all tänkbar suveränitet skulle vi inte här idenna kammare klara av att lösa t.ex. de gränsöver-skridande miljöproblemen. Talmannen kunde slåklubban i bordet tills det sprack, och begära voteringar tills morgonen grydde utanatt vi i nationalstatens regi kunde göra någonting ått.ex. de gränsöverskridande miljöproblemen.Därför är det en helt naturlig utveckling att svens-ka kvinnor och män ställer upp till ett allmänt val den17 september för att representera sitt land och sittparti i , där vi faktiskt kan göranågonting åt bl.a. de gemensamma miljöproblemen ivår världsdel. Det är precis lika naturligt som att ställaupp i val till kommunfullmäktige, landsting och riks-dag. Men maktfördelningen mellan alla dessa nivåermåste bygga på den gamla principen, att beslutenskall fattas på lägsta möjliga nivå och att de högrenivåerna skall ha en subsidiär, eller stödjande, funk-tion.Med ett sådant synsätt blir det inte rimligt att arbe-ta för att skall utträda ur EU. Det vore lika felsom att arbeta för att t.ex. skulle ut-träda ur nationalstaten . Detta trots att detsäkert skulle gå att uppbåda motsvarande argument,t.ex. att vi stockholmare skulle förlora i suveränitetnär vi i denna kammare kämpade mot skåningar,norrlänningar och smålänningar, att vi skulle förloraskattekraft till andra delar av landet, att vi skulle fålägre livsmedelspriser om vi bara kunde importerafrån världsmarknaden och slapp hålla jordbruketunder armarna i andra delar av nationalstaten inser att detta vore orimligt.Jag menar att det vore lika orimligt, herr talman,att skulle utträda ur EU - en demokratiskstruktur för gemensamma beslut i vår världsdel Euro-pa, som befinner sig i ett mycket viktigt utvidg-nings- och omvandlingsskede.För fem månader sedan inträdde som full-värdig medlem i EU. är det i den offentli-ga debatten ingen hejd på vad som läggs EU-medlemskapet till last. Följaktligen är också en störreandel av befolkningen negativ till EU än närfolkomröstningen genomfördes.Men det är ju inte säkert att allt som man tycker ärnegativt verkligen beror på EU, oavsett vad BirgerSchlaug och säger. Man kan ju somnybliven EU-medlem inte heller veta vad alternativetatt stå utanför skulle ha inneburit. Dessutom är detnågot tidigt, och , och efter inträdet upprätta ettbokslut över medlemskap i , som jagtycker att ni har ägnat er åt här i dag.Sverige har en historisk uppgift att tillsammansmed övriga hjälpa till att lyfta upp Östeu-ropa till något så när rimliga, sociala nivåer. I dettaarbete finns inget bättre redskap än EU. Jag utmanarfaktiskt och att här i dagberätta hur vi bättre skulle kunna bidra till detta änjust genom EU.EU-debatten i vårt land handlar alldeles förmycket om jordgubbars storlek, gurkors utseende, jaktpå morkullor och om livsmedelspriser. Jag tror inte attnågon är ointresserad av livsmedelspriser. Men vi fårinte glömma bort att om vi inte klarar av de storafrågor som vi nu står inför i vår världsdel, att klarasäkerhetspolitiken och freden, då är frågan om jord-gubbars storlek totalt ointressant. Då existerar inte ensdebatten om livsmedelspriser.Många av dagens allvarligaste miljöhot är globalaoch regionala. Därför måste vi ta tag i de frågorna.När blev medlem av EU förändrades våraförutsättningar, men effekterna beror på vilken kraftSverige väljer att driva miljöfrågorna med nationelltoch i den europeiska unionen. Därför är det livsviktigtatt lägger fast en strategi för hurmiljöarbetet i EU skall bedrivas.Vi kristdemokrater hävdar att ambitionskall vara att inte sänka några som helst miljökrav,utan att vi om möjligt skall gå längre än vad sombeslutas i EU. Vi skall fungera som en spjutspets i detgemensamma miljöarbetet snarare än att vara dendiplomatiske medlaren som bara söker efter denminsta gemensamma nämnaren.Anf. 91 Statsrådet ()Herr talman! för hellre en debattom debatten än att tala om vad hon verkligen vill. Jagmåste säga att argumentationen är falsk, och det är talmed dubbel tunga att å ena sida kritisera regeringenför att den inte i tillräckligt skulle ha för-ankrat de positioner som skall läggas fast ochatt å andra sidan säga att regeringen skulle ha fattatbeslut . Man måste ju bestämma sig. Jag villställa frågan till , men egentligen ärden också relevant att ställa till : Är det såatt man önskar det man har uttalat sig för i , dvs. att man ställer upp på den linje somregeringen har valt, initierar en livlig debatt, inteminst i den parlamentariska kommittén, och därige-nom får en ordentlig dialog i det svenska samhälletför att sedan bestämma sig i samråd med regering ochriksdag om positionen i öst? Är det detta man vill,eller vill man att regeringen skall gå före och läggafast linjen innan man samråder? angrips vi förbäggedera. måste faktiskt välja. Detär falskt att angripa regeringen från två håll. GudrunSchyman måste bestämma sig!Birger talar om konvergensprogrammetsom en intellektuellt undermålig smörja. ärrätt skicklig på att vara förförisk, men han talar intemycket om vad det är för ekonomisk politik somskulle föras vid ett utanförskap, som skulle leda Sve-rige till något av detta norska som han önskade sig.Om sålde sina aktier i , skulle detnorska folket slippa att betala skatt . Nogbetyder oljan en del för den norska ekonomin, BirgerSchlaug. Det är något av råttfångaren i Hameln i Bir-ger i och för sig skickliga argumentering,men i grunden är den väldigt falsk. Vi får ingentingveta om vad hans politik egentligen skulle innebära.Herr talman! Vi får inte glömma EU-arbetet. Detfortsätter , år ut och år in, vare sig det ärregeringskonferenser eller inte. Därför måste vi drivavåra frågor såväl före och under som efter konferen-sen 1996.I torsdags redovisade jag här i kammaren förbere-delserna inför regeringskonferensen . tänkerjag ta tillfället i akt att redovisa några aktuella frågor iEU-samarbetet, där den är aktiv.Det som jag tycker är mest positivt märkbart medmedlemskapet är att vi nu påverkar frågor som verkli-gen berör oss. Nästan åker svenska mi-nistrar till EU och deltar i beslutsfattande om allamöjliga frågor. Självklart påverkar besluten hur detslutligen blir. Ingen kan ha undgått kamp för bättre förhållanden för djuren. Ävenpå en rad andra områden har vi tagit initiativ ochverkat aktivt för våra intressen.En av grunderna för vår demokrati är den öppen-het som finns i svensk förvaltning. Därvidlag skiljervi i oss från flera andra EU-länder som har enannan tradition. har tagit initiativ när detgäller att öka öppenheten i rådsarbetet. Där har Sveri-ge, som medlem, nu snabbt anslutit sig. Vi har lagtegna förslag.Jag redogjorde för detta här i kammaren för enmånad sedan. togs beslut i frågan iallmänna rådet. Resultatet innebär att det blir ett of-fentliggörande utan undantag av omröstningsresultat irådet, fler öppna rådsdebatter, bättre förhandsinfor-mation inför rådsmöten, offentliggörande av texter påett annat sätt än tidigare, förbättrade möjligheter förallmänheten att ta del av resultaten av rådsmötena.Förändringen är inte så långtgående som vi i Sverigeönskade, men det är ett steg på vägen mot ökad öp-penhet.Regeringen nöjer sig självklart inte med detta,utan planerar ytterligare initiativ inför regeringskonfe-rensen 1996. Frågan om öppenhet kommer med allsäkerhet upp på regeringskonferensen. Det kommer viatt se till. kommer givetvis att ha en aktiv rolli den frågan.Efter toppmötet i har en kraftsamling ägtrum i EU för att uppfylla de krav på förbättrad ar-betsmarknadspolitik som regeringscheferna ställde.Flera kommissionärer har kommit med nya förslagsom skall skapa nya jobb, investera i kunskap ochmänniskor och göra EU konkurrenskraftigt. I detarbetet är aktivt och pådrivande. Inför rege-ringskonferensen kommer vi att återkomma tillEU-nämnden med flera förslag på hur man skall gesysselsättningsfrågan ännu större plats i EU.När jag talar om sysselsättning vill jag passa på attge ett exempel på hur man inom EU arbetar med ettdirektiv som genom miljöförbättringar kan få direktakonsekvenser också för sysselsättningen.