prot · GI09115 · 1995-06-07 00:00:00 — Rätt till avgiftsfri prövning finns för deelever som inte nått kursplanemålet efter nionde skol-året och för dem som inte blivit godkända på en kurs igymnasieskolan. Regeringen överväger därutöver attgöra möjligheterna att delta i prövning mer jämlika,bl.a. genom att maximera avgiftens storlek.Vänsterpartiet har, vilket framgått av Britt-MarieDanestig-Olofssons inlägg, önskemål om att gå ettsteg längre och helt slopa rätten att ta ut avgift förprövning.Utskottsmajoriteten ställer sig bakom regerings-förslaget, bl.a. med bakgrund av att det faktiskt inne-bär kostnader för huvudmännen att anordna prövning-ar.Herr talman! Med anledning av det anförda berjag att få yrka bifall till utbildningsutskottets hemstäl-lan i dess helhet och avslag på samtliga reservationer.Anf. 198 (m) replikHerr talman! Med tanke på den korta tid somåterstår skall jag inte kommentera den synpunkt somJan framförde vad gällde termerna yrkes-förberedande och studieförberedande. Däremot villjag säga att vår uppfattning bygger på övertygelsenom att det är viktigt att framhålla värdet av gedigenyrkesutbildning.Men den viktiga frågan är emellertid språk-frågan. Först vill jag vända mig emot att alla som ärför regeringens förslag talar om barn. Vitalar om ett förslag som handlar om ungdomar, i endel fall myndiga medborgare, på tröskeln till vuxenli-vet. Förslaget innebär att vissa av dessa ungdomarskall läsa svenska som andraspråk, dvs. att de inteskall läsa den kurs som finns för övriga elever i detordinarie programmet.Jag skulle vilja fråga om socialde-mokraterna i och med detta har lämnat tanken på engemensam kärna för alla i den svenska gymnasiesko-lan? Varför anser socialdemokraterna inte längre attdet är angeläget att arbeta för en allmän, likvärdigskola för alla i hela landet? När man segregerar ämnetsvenska tar man själva huvudämnet och delar upp detpå två nivåer, och jag tror att det är fel.Anf. 199 () replikHerr talman! Man kan undra vad det är som är såhemskt i det som regeringen föreslår och som Beatri-ce oroar sig för. Jo, det är att svenska 2 skall varaett eget ämne och att det skall finnas en kursplan. Detskall alltså finnas två vägar att lära sig svenska, ochpå de två vägarna skall man ta hänsyn till de skildaförutsättningar som eleverna har. Det är viktigt attpoängtera att det inte rör sig om två olika nivåer, utanatt det rör sig om två olika sätt att ta sig till sammamål.Man skall komma ihåg att det här är ett erbjudan-de, ytterligare ett alternativ - ett utslag av den valfri-het som åtminstone till och från brukarbekänna sig till. Det är inte ett tvång att välja, men detär ytterligare ett alternativ.Jag gläder mig åt att oroar sig övertendenser till segregation i skolan. Tyvärr kände jaginte alltid genomslag för den oron i de propositionersom kom från under denförra mandatperioden, när hade ansvaretför förslagen från det hållet. Men det är bra att deninsikten har växt och att hon nu är stark och tydlig -gärna det, även om den insikten är senkommen.För mig ligger risken för segregation inte i dettafaktum att det finns två olika möjligheter att lära sigsvenska i gymnasieskolan. Risken för segregationuppstår om man inte får tillräckligt bra baskunskapermed sig ut i det samhälle där man skall fungera, därman skall verka och där man skall söka jobb. Det ären viktig likvärdighetsfråga att man får de förutsätt-ningarna att lära sig svenska på ett bra sätt.Anf. 200 (m) replikHerr talman! Menar att invandrare-lever kommer att lära sig svenska bättre om de inteskall gå i samma klass och läsa samma kurser pågymnasiet i ämnet som svenska kamrater?Sedan säger att ämnet svenska 2 pågymnasiet är ytterligare ett alternativ och inte såmycket att förfära sig över. Nej, det är möjligt, menjag vill påpeka att skolministern har uttalat att honhoppas att många invandrarungdomar skall välja attläsa svenska som andraspråk i stället för ämnet svens-ka, som är det ordinarie ämnet, eller har varit dethittills. Men svara gärna på den fråga som jag ställdeinledningsvis!Anf. 201 () replikHerr talman! Jag återkommer gärna till detta attdet inte är segregation när man lär sig svenska på tvåolika sätt i gymnasieskolan eller i någon annan skol-form. Det är inte segregation ens om man råkar sitta iolika klassrum när man lär sig ämnet svenska. Mendet blir segregation om vi inte tillåter eleverna att fåmed sig tillräckliga språkkunskaper. Det är det som ärutgångspunkten för det här förslaget.Dessutom skall vi komma ihåg att det inte är så atteleverna kommer att vara åtskilda under gymnasieti-den. Det handlar om ett ämne, nämligen ämnet svens-ka, där man genom möjligheten med egen kursplankan skaffa sig en annan väg till bra svenskkunskaperoch som också ger förutsättningar inte bara för attvistas i samma lokaler utan också för integration, församtal och för diskussion med kompisar när mangenomgår de andra ämnena som gymnasieskolaninnehåller.Därför är det konstigt att vi inte kan vara överensom att acceptera att det finns två vägar, eller t.o.m.flera, att ta sig fram till bra språkkunskaper och somkan ge bra förutsättningar för att klara gymnasiestudi-erna. Det är viktigt att komma ihåg att det inte handlarom att sänka nivån. Det handlar om att använda olikametoder för att ta sig fram till målet, nämligen brasvenskkunskaper. Dessutom är det viktigt att självadet faktum att vi har en kursplan ger underlag förlärarrekrytering , som är en viktig grund för attvi skall kunna ge en bra undervisning i svenska somandraspråk.Anf. 202 () replikHerr talman! Får jag börja med det som JanBjörkman pådyvlade när det gäller be-greppen studieförberedande kontra yrkesförberedan-de. menade att vi hade använt beteck-ningen "väljer fel". Det har vi inte gjort i vår motion.Däremot anser vi att det här att man försöker tricksamer är en kosmetisk fråga, även om det i sig döljer envärdering som går ut på att nedvärdera de yrkesförbe-redande utbildningarna. Det är vår utgångspunkt.Frågan om svenska 2 är oerhört viktig. Om det nuär så att har rätt när han säger att enkursplan för svenska som andraspråk underlättarrekryteringen av de lärarna, är det ju en viktig sak attsätta in i det här sammanhanget.Vad jag vill utgå från är att vi nu har gått ifrån re-gelstyrning och gått över till ett resultat/mål-styrtskolväsende. Förändringen när man nu för in svenskasom andraspråk igen innebär att man faller undan fördem som aldrig har velat lämna regelstyrningen. Detinnebär att vi minskar pressen på primärkommunernaoch på skolan att alla elever skall föras till sammanivå.Jan säger att de skall nå samma nivå påolika vägar, men det är precis det som det har handlatom . Om målet är detsamma - det vill viju - är det inte en riksdagsfråga vilken metod, meto-dik och pedagogik man använder. Det var det somden förra regeringen sade, och det är det som vi hållerfast vid.Jag skulle vilja avsluta, herr talman, med att citeravad utbildningsutskottet och var överensom 1989/90 i UbU3, men jag får återkomma till det.Anf. 203 () replikHerr talman! Jag konstaterar med en viss förvän-tan att jag får vänta på att få veta vad vi var överensom 1989/90.Däremot skall jag konstatera att jag inte tror migha pådyvlat varken eller Folkpartietnågonting - det vore mig fjärran. Jag har tagit migfriheten att läsa ur den reservation, nr 3, som i varjefall från står bakom. Därstår det: "Det finns enligt utskottets mening en ökadrisk för att elever väljer fel i förhållande till sina öns-kemål vad gäller vidare studier - - -. "Jag läste direkt ur reservationen, men jag vissteinte att hade ändrat sig på den punkten.Jag ber om ursäkt för det.När det gäller den andra frågan, om svenska 2, ärdet oerhört angeläget att konstatera att det har bety-delse hur vi hanterar den här undervisningen. Manskulle kunna säga att det är två viktiga krav som harfunnits med i debatten . Det ena är attsvenska som andraspråk skall ha en egen kursplan ochvara ett eget ämne. Det andra är att det skall finnasmed i lärarutbildningen för att man skall kunna skaffakompetens den vägen.Vi löste problemet med lärarutbildningen 1985.När det gäller egen kursplan trodde väl många att vi1993 var framme vid att lösa det problemet också ochge dem andra förutsättningar, nämligen en egen kurs-plan. presenterade sitt förslag.Jag visste inte att stod för gam-maldags regelstyrning, till skillnad från dem som varmoderna och kämpade för målstyrning. Jag trodde attLäroplanskommittén, med den kompetens som fanns iden gruppen, var något slags auktoritet på det härområdet. Jag hoppades att förslaget skulle kunna haen viss inverkan på oss politiker när vi fattar beslutenoch att vi skulle dra lärdom av de synpunkter somkom den vägen.Anf. 204 () replikHerr talman! Jag skall be att för fåläsa upp vad vi i utskottet och var överensom 1989/90:"Enligt vad utskottet erfar är bristande kunskaper isvenska hos de studerande ett stort problem inomvissa utbildningar i högskolan. Utskottet anser attvillkoren för allmän behörighet inte bör knytas tillsvenska som andraspråk. Målet måste vara att allmänbehörighet har samma innebörd för studerande medinvandrarbakgrund som den har för övriga högsko-lestuderande. "Vi folkpartister står fast vid den bedömningen ochanser inte att denna proposition gynnar elever medinvandrarbakgrund i ett kunskapsintensivt arbetsliv.Socialdemokraterna står inte fast vid den bedömning-en i sitt förslag, utan de gör tydligen en annan be-dömning.Anf. 205 () replikHerr talman! Om det hade varit så att vi från so-cialdemokratisk sida eller från utskottsmajoritetenssida hade sagt att det är två olika nivåer, två olikamålsättningar eller att vi sätter ribban olika högt, hadejag kunnat förstå innebörden av det citat som MargittaEdgren läste upp. Men det är inte fallet. Vi slår jutydligt fast att samma krav kommer att gälla. Vi harsamma mål, men vi kommer att traska olika vägar föratt ta oss dit.Jag vill koppla detta till det sadeom högskolan i sitt huvudanförande. Jag uppfattadeMargitta kommentar så, att hon sade att väl-digt många elever på högskolan hade bristande språk-kunskaper och svårigheter. Å andra sidan argumente-rade i samma anförande mot egenkursplan i svenska 2 på gymnasieskolan, eftersomeleverna hade med sig kunskaper från grundskolansom gjorde att det inte behövdes. För mig går det inteihop, i varje fall inte och i samma debatt.Anf. 206 Statsrådet ()Herr talman! Goda språkkunskaper är A och O omman skall klara sig i samhället, både när det gäller attfå ett arbete och när det gäller att klara av ett arbete,vilket ställer allt större krav på individen och indivi-dens utveckling. Det är en nödvändighet för att manskall bli antagen till vidare studier och för att manskall klara de vidare studierna på den abstraktionsnivåoch med de komplicerade begrepp som man blirtvungen att tillägna sig för att kunna tillgodogöra sigvidare studier. Det är nödvändigt för att man skallkunna agera aktivt för att ta till vara sina egna rättig-heter i vår demokrati och för att man skall kunna deltai vårt gemensamma samhällsbygge. Det räcker inte har språkkunskaper så att man klarar sig i merbegränsad omfattning - man måste kunna uppfyllaalla dessa krav.Vi vet att det i vårt land finns barn och ung-domar - och förvisso också vuxna - som saknar dekunskaper i svenska språket som faktiskt krävs. Det ärför mig som skolminister en djupt oroande situation.Jag träffar ungdomar - de är inte så många men definns - som talar mycket bruten svenska. De saknar enväsentlig del av ordförrådet och väsentliga begrepp.De kan berätta att de är födda och uppvuxna i Sveri-ge, och de har ändå inte haft möjlighet att skaffa sigtillräckligt goda kunskaper i svenska språket. Deungdomarna går en mycket besvärlig framtid till mö-tes. Vi måste göra allt vad vi kan för att underlättaderas situation och för att allt färre skall hamna i densituationen.Om man har ett annat modersmål än svenskakommer man att få arbeta hårdare än om man är föddin i svenska språket, eftersom man måste tillägna sigtvå språk. Dels måste man utveckla sitt egethemspråk, sitt modersmål, dels måste man tillägna sigdet nya språket, andraspråket, svenskan, som ärnyckeln till det svenska samhället. Kraven måsteställas så högt - annars kommer man inte att klara sigi det svenska samhället.De allra flesta barn och ungdomar med invandrar-bakgrund har dock goda kunskaper i svenska språket.Det är också viktigt att komma ihåg i den här debat-ten. De som har goda kunskaper i svenska språketbesitter också någonting mer: De har kunskaper i etteget modersmål, och de har andra kunskaper somberikar det svenska samhället; de har andra kunskaperän den som "bara" har kunskaper i svenska. Men detär bristerna som är oroande, och det är bristerna somvi här talar om.Det är de brister som vi ändå kan konstatera somär anledningen till att regeringen har lagt fram förslagom att ämnet svenska som andraspråk också i fort-sättningen skall finnas som eget ämne i grundskolanoch i gymnasieskolan. Vi vet att det inte räcker medåtgärder i skolan för att komma till rätta med de pro-blem med bristande språkfärdighet och språkkunskapsom finns för vissa grupper av barn och ungdomarmed invandrarbakgrund. Det behövs åtgärder i helasamhället, och det behövs omfattande åtgärder delsmot segregationen, dels mot effekter av segregatio-nen. Inte minst är det viktigt att lösa problemen medarbetslösheten.Sedan 1982 finns ämnet svenska som andraspråksom ett eget ämne i . När har fattat sitt beslut om att återinföra ämnetsvenska som andraspråk kommer ämnet att vara kvarockså och inte att försvinna som det annarsskulle ha gjort.Sedan 1990 finns ämnet svenska som andraspråk igymnasieskolan och den kommunala vuxenutbild-ningen. Det ämnet har börjat avvecklas efter debeslut som fattades på initiativ av fyrpartiregeringen.Med det beslut som kommer att fatta i mor-gon kommer den avvecklingen att upphöra.Varför behövs då ett särskilt ämne, svenska somandraspråk? Det är inte, som har framförts här i debat-ten, t.ex. av , fråga om en annan nivå påsvenskkunskaper. Låt oss sudda ut den missuppfatt-ningen om ämnet svenska som andraspråk. Har manden uppfattningen kommer man garanterat att hamnaväldigt konstigt i debatten. Det handlar inte om en A-och en B-nivå. Det handlar inte om allmän och sär-skild kurs. Det handlar om olika ämnen. Det ena ärmodersmålssvenska, och det andra är svenska som ettandra språk när man har ett annat modersmål änsvenska.Vi vet att invandrarelever lär sig det allra mesta avsina svenskkunskaper utanför svensklektionerna. Detsker på andra lektioner i skolan, där svenskan är detspråk som man använder, det sker på rasterna, detsker , det sker i samtal med vuxna ochjämnåriga. Där sker den viktigaste utvecklingen avkunskaperna i svenska språket. Men då är det ocksåviktigt att vi använder de relativt få timmar som finnsavsatta i timplanen för undervisning i svenska, så attden verkligen blir så effektiv som möjligt i den språ-kinlärning som man är inne i.En samlad opinion av språkforskare hävdar att detbästa sättet att göra det är att utgå från just det faktumatt man lär sig ett andra språk. Därför bör svenskasom andraspråk vara ett eget ämne. Det är så man fårdet bästa resultatet och de mest gedigna kunskaperna isvenska språketDet var också den slutsats som Läroplanskommit-tén kom fram till, det var den slutsats som kom fram till i sitt remissvar, och det varden slutsats som , , , ja, en stor majoritet avalla remissinstanser, kom fram till.Anledningen till att man behöver ett eget ämneborde vi kanske inte behöva upprepa här. Det bordevara självklart att det är en annan sak att fortsätta attutveckla sitt eget modersmål när man harmycket gratis - man har en grammatik, fastän maninte är medveten om den, och man har ett stort ordför-råd som man har insupit från barnsben. Man behöverdå i stället få en möjlighet att pröva sitt språk ochjämföra det med andra språk. Det sker i kursplanen isvenska som modersmål, t.ex. genom att man görjämförelser med danska språket, med norska språketoch med fornnordiskan.Den som lär sig svenska som ett andraspråk harredan ett annat språk att jämföra med. Där undervisarman mera kontrastivt, genom att jämföra de olikaspråken. Där har man ett annat grundspråk att jämföramed, och undervisningen blir annorlunda. Målsätt-ningen är att man skall nå kunskaper som är lika goda,som håller lika hög kvalitet. Men det sker på olikasätt, och det sker genom att ämnena har olika karak-tär.Låt oss komma ihåg, , att de nyakursplanerna inte bara talar om vad målsättningen är,vad kravnivåerna är för att man skall bli godkänd iämnet. Kursplanerna talar också om vilken ämnetskaraktär är och vilket dess väsen är. Där skiljer sigsvenska som andraspråk från svenska som moders-mål.När under förra mandatperioden fattadebeslut om att avskaffa ämnet svenska som andraspråksom eget ämne ledde det till en dramatiskminskning av antalet sökande till lärarutbildningen isvenska som andraspråk. Självklart kommer få ung-domar eller vuxna att gå in i en lärarutbildning för ettämne som inte längre finns i grundskola, gymnasie-skola eller vuxenutbildning.Sedan kan man säga, som gör -säkert med en viss övertygelse - att det är viktigt ochvärdefullt med den särskilda lärarutbildning somkrävs för att man på ett bra sätt skall kunna undervisai svenska som andraspråk. Men det blir ingenting värtom man inte har ett ämne som grund för denlärarutbildningen.Det handlar inte bara om att invandrarelever skallfå särskilt stöd i svenska språket. Särskilt stöd isvenskundervisningen behöver t.ex. svenska lågpres-terande elever, som det brukar heta, elever med läs-och skrivsvårigheter; där behövs ett särskilt extrastöd i modersmålssvenska. Men den som har ett annatmodersmål är inte i första hand hjälpt av sådantextrastöd utan behöver bli bemött utifrån sin särskildainlärningssituation.Regeringen arbetar nu med förslagen till de nyakursplanerna. Kursplanerna kommer att utformas påett sådant att betyget godkänt i ämnet svenska somandra språk i skall hålla en sådan kvalitetatt det är likvärdigt med betyget godkänt i svenskasom modersmål och därmed rimligen kan ligga tillgrund för behörighet vid antagningen till nationellaprogram i gymnasieskolan. Det är också meningen attkursplanen i B-kursen i svenska som andra språk skallhålla en sådan nivå att man med godkänt i B-kursen isvenska som andra språk skall kunna gå vidare till C-kursen i modersmålssvenska och därmed också skaffasig den allmänna behörigheten för högre studier.Jag vill säga att jag ställer mig frågande tillvad det är som egentligen har skapat den upprördatonen i debatten om svenska som andra språk. Jag villinte tro att det finns någon i den här kammaren sominte är ärlig i sin vilja att stärka kunskaperna i svenskahos samtliga barn och ungdomar i vårt land, men jagkan inte frigöra mig från misstanken att det ändå finnsett drag av intolerans i fråga om det faktum att vårtsamhälle är mångkulturellt och att det kräver enmångfald också i sättet att skaffa sig de kunskaper isvenska språket som behövs för att klara sig i samhäl-let. Jag vill ställa frågan: Måste man vara svensk, ellerräcker det att man har goda kunskaper i svenska språ-ket?Anf. 207 ()replikHerr talman! Jag vet att och Socialdemo-kraterna inte brukar ha svårt att hitta varandra när detgäller att betona och stå för hur viktigt det är medsammanhållningen i den svenska skolan. Det ärsjälvklart att elever med olika bakgrund så långt detöver huvud taget går skall ha lika goda möjligheter iskolan. Just därför vänder vi oss emot det här försla-get. För att det mångkulturella samhället inte ocksåskall bli det splittrade samhället och det segregeradesamhället är det mycket viktigt att vi sköter den härfrågan rätt. Samma kursplan hindrar ju inte att mansöker sig fram på olika vägar. Det nya sättet att arbetafram kursplanerna är just att ge så stor frihet när detgäller metoder och pedagogiska former så att det skallvara möjligt att söka sig fram på olika vägar.Det som står i regeringens proposition är ju attsvenska som andra språk också skall ha ett eget mål.Det står uttryckligen. Jag påstår att det ni nu säger, attämnena skulle ha samma mål, är en efterhandskon-struktion. Vad ni säger i propositionen är att ämnenaskall ha samma status, och det är ju tyvärr något somregeringen inte kan kontrollera. Utskottet vill inte ensbedöma om det går att låta ämnet svenska 2 ligga tillgrund för allmän behörighet. Nog måste väl det varaett tecken på att man inser problemen?Om man har goda kunskaper skall man självfalletha ett bevis för det, och detta bevis skall vara avsamma värde oavsett om man är svensk eller invand-rare.Anf. 208 Statsrådet ()Herr talman! Ett eget ämne utformas självfalletinte i relation till ett annat ämne utan utifrån sin egenkaraktär, sin egen målsättning.Som vi klart har redovisat är kraven i samhället pågoda kunskaper i svenska språket så höga att vi intehar råd att ställa kraven för lågt för elever med ettannat modersmål än svenska. Tyvärr måste den somkommer till och har ett annat modersmål änsvenska arbeta hårdare, men det är nödvändigt för skall klara sig i det svenska samhället. Målsätt-ningen i kursplanen för svenska som andra språk skallvara att man skall nå en kvalitativ nivå som är likahög som den man når i sitt första språk. Vägen dit ochsättet att definiera den kvalitativa nivån kommer ändåatt skilja sig något åt.Jag tycker inte att det är förvånande att utskotts-majoriteten inte har kunnat ta ställning till hur dennakvalitativa nivå skall ligga till grund för allmän behö-righet. Man bör ju rimligen se förslaget till kursplanerinnan man kan ställning till detta. Jag har sett detförslag till kursplaner som har lämnat,eftersom regeringen just nu bereder frågan och inomkort avser att ta ställning och fatta beslut i frågan omkursplaner. När dessa kursplaner är färdiga kan vi alladebattera och diskutera ifall detta är en rimlig kravni-vå och ifall det är rimligt att den skall ligga till grundför vidare studier. Det är min övertygelse att mångakommer att se att kravnivån är tillräckligt hög för attligga till grund för vidare studier.Anf. 209 ()replikHerr talman! Jag tror självfallet att vill nå målet att minska segregationen. Vad jagmenar är bara att regeringen, ochutskottsmajoriteten i det här fallet har valt fel väg. Jagtycker också att bekräftar det i sittinlägg, eftersom det framgår att man kan ta sig tillsamma kvalitativa mål på olika vägar även med sam-ma kursplan. Det är just det vi hävdar.Till sist: Gör en gång tankeexperimentet att viskulle välja den här metoden på andra områden. de många elever som är dyslektiker, en gruppsom jag själv har arbetat med som lärare. Skall viockså för dem ha en egen kursplan? Det är självklartatt den här vägen är ett sätt att bryta upp samman-hållningen i skolan i stället för motsatsen.Anf. 210 Statsrådet ()Herr talman! Den enda skillnaden mellan svenskasom andra språk och svenska som modersmål är inteen pedagogisk fråga om hur man lägger upp under-visningen i klassrummet. Det är också en fråga omvilken karaktär ämnet har, och det är en fråga omvilken utbildning den lärare har som skall undervisa iämnet. Detta återspeglas i kursplanerna. Kursplanernautgörs inte enbart av de kravnivåer som skall gällautan också av andra beskrivningar av ämnet.Det är inte så att vi inför något nytt ämne eller attvi delar upp elever i olika klasser eller i olika grupper.Vi erbjuder också i fortsättningen särskild undervis-ning i ämnet svenska som andra språk. Det är också såatt vi i förslaget lutar oss mot en samlad expertis påområdet.Anf. 211 (m) replikHerr talman! Jag delar upp-fattning att skolministerns påpekande om de höga målsom skall gälla i kursplanen för svenska 2 är en efter-handskonstruktion.