prot · GI09118 · 1995-06-12 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:118Måndagen den 12 juniKl. 10.00 14.37Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § AvsägelseTalmannen meddelade att följande avsägelse in-kommit:Rune () hade anhållit om att fr.o.m. den30 bli entledigad från sitt uppdragsom ledamot av riksdagen.Kammaren biföll denna anhållan.2 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkande 1994/95:FiU19Skatteutskottets betänkanden /95:SkU28, SkU31och betänkande 1994/95:NU27-NU293 § betänkande 1994/95:AU13Regionalpolitik (prop. 1994/95:100 delvis och 161samt förs. 1994/95:RR2)Anf. 1 ()Fru talman! När den regionalpolitiska propositio-nen förelades var det med enviss nyfikenhet jag tog mig an läsandet av den. Jaghade hoppats att regeringen skulle komma med ettgenomtänkt förslag på en framtidsinriktad modernregionalpolitik.Efter att ha läst propositionen kände jag mig någotkluven.Å ena sidan kände jag mig lurad. Var detta allt?Hade man inget mer att komma med? Å andra sidankände jag en lättnad över att arbetsmarknadsministerninte kom med några nya fiaskoartade innovationer avslaget RAS eller ungdomsintroduktion. Förtroendetför ministerns sätt att sköta sitt revir är, för att inteöverdriva, lågt.Propositionens innehåll upplevde jag som urvatt-nat. Det fanns inga riktiga visioner. Mycket av denframtida regionalpolitiken hänskjuter regeringen tillutredningar. Mål och riktlinjer blev intetsägandeplattityder.Propositionstexten förklarar t.ex. målen om rättvi-sa och valfrihet med att människor i olika delar avlandet skall ha en likvärdig standard. skall detta,enligt utskottsmajoriteten, inte tolkas som att varjeregion skall ha en likvärdig standard på alla områden.Enligt utskottets sätt att se det är innebörden i enlikvärdig standard ett vidare begrepp, som ocksåinnehåller skillnader i olika avseenden. För mig bety-der "likvärdig" likartad, lika gällande. För utskottetbetyder "likvärdig" något som inrymmer skillnader iolika avseenden.På mig ger detta ett intryck av att regeringen intehar orkat tänka igenom de regionalpolitiska målenordentligt. Man svänger sig med vackra, intetsägandeformuleringar, som t.o.m. skapar ett felaktigt intryck,som i det anförda exemplet. Utskottets rädd-ningsaktion förstärker snarare arbetsmarknadsminis-terns brister. Jag ber att i det här sammanhanget fåcitera en tidigare riksdagskollega: "När man trampar iklaveret, låt foten vara kvar. Det låter nämligen likailla när man försöker att dra ut den igen. "Fru talman! Vi moderater har formulerat målet förregionalpolitiken med att den skall ge förutsättningarför olika regioners och människors möjlighet till ut-veckling, och därigenom bidra till nationell tillväxt. Idetta ligger att varje region skall ha möjlighet attutvecklas efter sina förhållanden och möjligheter. Jagtror att detta är en bra språngbräda för vidare resone-mang kring hur den regionala utvecklingen skall kun-na frodas.Fru talman! Vi har i vår kommittémotion A49 re-dogjort för hur vi anser att den framtida regionalpoli-tiken skall utformas med de förutsättningar som da-gens politik har att ta hänsyn till. Det är hänsynsta-gande bl.a. till:* ett ansträngt statsfinansiellt läge, där Sverigesekonomi sätter gränser för i sig lovvärda förändringar;* ett nyförvärvat EU-inträde, där möjligheter er-bjuds men också en hårdnande konkurrens;* en övergång från ett industrisamhälle till ett merflexibelt, mångsidigt och decentraliserat kunskaps-samhälle, där ny teknik skapar nya förutsättningar förnationer, regioner och individer;* ett företagarklimat, som har försämrats efter detsocialdemokratiska regeringsövertagandet.Fru talman! Den regionalpolitik som förs måsteenligt vårt sätt att se det i grunden förändras. Regio-nalpolitiken har i ett historiskt perspektiv försökt attmed olika metoder kompensera en bristande företa-garpolitik.Under 1960-talet gällde lokaliseringspolitik somskulle stimulera industrisatsningar i vissa utpekaderegioner. övergick lokalise-ringspolitiken till ortssystempolitik. Statliga myndig-heter omlokaliserades till s.k. primära center. Börjanpå var paketens förlovade tid, t.ex. Norr-bottenspaket, Bergslagspaket, Uddevallapaket, Mal-möpaket och malmfältspaket.Det finns i årets regionalpolitiska proposition frånarbetsmarknadsministern ett hyckleri, eller kanske ivärsta fall en svårartad okunnighet om företagandetsvillkor. I propositionen konstateras:"För att skapa en god ekonomisk tillväxt i helalandet krävs fler företag och fler företagare. Nya ar-betstillfällen bör i första hand tillkomma i näringslivetoch i de små och medelstora företagen. Arbetsmark-nads- och regionalpolitiken måste därför i högre ut-sträckning stimulera tillväxt och arbete. "Detta skriver en regering som under sitt första re-geringsår har bedrivit en starkt företagarfientlig poli-tik, bl.a. genom skattehöjningar, försämrade möjlighe-ter till provanställningar och återinförande av föråld-rade arbetsrättsregler.För att i någon mån kompensera de skador somden socialdemokratiska politiken åsamkar företagensöker regeringen i stället korrigera med olika formerav företagsstöd. Vi ifrågasätter på goda grunder dennapolitik. Sofistikerade stödsystem och bidragsberoendekan aldrig utgöra grunden för livskraftigt företagandeeller regioners utveckling.Vi förordar nu att en avveckling av de selektivaföretagsstöden påbörjas. I stället för olika former avföretagsstöd vill vi främja villkor som gör att männi-skor och företag av egen kraft och efter egna bedöm-ningar kan utvecklas. Förslag till hur detta kan görasåterkommer jag till . Avvecklingen av före-tagsstöden bör ske som säkerstäl-ler att företag som etablerats under vissa givna villkorinte får spelreglerna drastiskt förändrade.I propositionen aviserar regeringen en översyn avde statliga företagsstöden. Grunden för hur dennaöversyn skall göras kan ifrågasättas. somregeringen talar om en utvärdering av stödformernabeskrivs hur företagsstöden skall utvecklas och tek-niskt samordnas. Man ifrågasätter över huvud tagetinte om stöden skall avvecklas eller ej. Regeringenkonstaterar rakt upp och ned att de "regionalpolitiskaföretagsstöden fungerar i huvudsak väl" samt att detär "utomordentligt viktigt att olika former av före-tagsstöd främjar den ekonomiska tillväxten i landet".Regeringen antyder inte ens, att om utvärderingenav stödformerna visar att dessa är ineffektiva så börslutsatsen bli att företagsstöden skall avvecklas.Vi motsätter oss inte en översyn av de olika före-tagsstöden och inte heller en översyn av den geogra-fiska omfattningen. Men vid en sådan översyn måsteinriktningen vara att komma bort ifrån ett stödberoen-de och i stället koncentrera insatserna på andra åtgär-der, såsom förändrad skatte- och arbetsrättslagstift-ning och på fungerande infrastruktur med tonvikt påkunskapsutveckling. Ansatsen måste också vara att fåen bred utvärdering av förekommande företagsstöd,inte bara de regionalpolitiskt inriktade. Inom arbets-marknadspolitiken finns t.ex. starta-eget-bidrag, somöverstiger de regionalpolitiska företagsstöd som läns-styrelserna disponerar. Vid en gjord utvärde-ring av AMS skulle ungefär hälften av de undersöktaha startat sitt företag utan bidrag. Endast för varbidraget avgörande för starten.Det är bra och viktigt att människor tar steget attstarta egna företag. Däremot bör stor restriktivitetråda vid utdelande av bidrag. Det finns andra sätt attstödja nystartade företag. Viktig sådan starthjälp kant.ex. vara hjälp med marknadsföring, utbildning iföretagande, uppbyggnad av en ordnad redovisningeller hjälp med nätverksbyggande.Vid en översyn av företagsstöden bör inte baraselektiva stödformer innefattas utan även generella.Det är dock viktigt att poängtera att dessa inte bör bliföremål för några förändringar inom den av riksdagennu beslutade tidsperioden. Företagen måste ha stabilaspelregler. Det finns heller ingen anledning att rege-ringen skall besluta om företagsstödens geografiskaomfattning, vilket föreslås vad gäller transportstödet.Detta skall vara en fråga för . En utredningav sådan omfattande karaktär - översyn av samtligaföretagsstöd och översyn av regionalpolitiken - börenligt vår mening ha en parlamentarisk sammansätt-ning.Fru talman! Avgörande för olika regioners tillväxtär ett högt nyföretagande och ett expansivt småföreta-gande. Det är i detta sammanhang viktigt att poängte-ra att det bakom ett företag ligger en företagare. Detär enskilda personers initiativ, kunskap och engage-mang som gör att framgångsrika företag skapas ochutvecklas.Det är inte bara en direkt företagarfientlig politiksom hotar de svaga regionernas utveckling. Genomden ansträngda statsfinansiella ställning som Sverigeotvetydigt har kommer neddragningar att bliofrånkomliga inom den offentliga sektorn. Särskiltkvinnor kommer att få vidkännas denna neddragning.Det är då av största vikt att alternativa marknaderinom den privata sektorn finns för dem som inte läng-re kan erbjudas arbete inom den offentliga sektorn.För del kommer i debatten att särskilt ta upp denna fråga.Om fortsatt utflyttning av kvinnor och ungdomarär ett av hoten om en utarmning av glesbygden, så ärsituationen beträffande både efterfrågan och tillgångpå kompetens ett lika stort hot. Enligt vår mening ärdet därför av största vikt att bygga upp en målmedve-ten satsning på utbildning inom regionalpolitikensram. En sådan satsning har bättre förutsättningar attskapa de villkor som svaga regioner behöver för attkunna utvecklas, och företag för att kunna expandera,än olika stödformer med långsiktigt tveksamma effek-ter.Den insats för kunskap som vi förordar bör byggasupp från t.o.m. den högre utbildningen.Det skall också finnas inslag av vidareutbildning ochkunskapsspridning inom högteknologiska områdenfrån universitet och högskolor till företag. Dennaspeciella kunskapssatsning skall innebära att utbild-ningsmöjligheter erbjuds också på mindre orter be-lägna framför allt i mål 6-området.I dag finns det möjligheter att överbrygga avståndmed modern informationsteknik. Det kan t.ex. skegenom lokal-TV eller genom videokonferenser i in-teraktiv form. Tekniken finns och utvecklas. Detgäller bara att utnyttja den.Under en tidsperiod vill vi satsapå en gradvis uppbyggnad av denna kunskapsinsatssom skall till största del ersätta de företagsinriktadestöden. vill vi anslå 300 miljoner till den-na kunskapssatsning. Resurserna skall kunna använ-das till alla typer av kostnader, dvs. löner, drift ochinvesteringar.Ansvaret för kunskapsinsatsen bör läggas på enorganisation i vilken i första hand ,och samverkar.Denna organisation bör tilldelas det fulla ansvaret förinnehåll och kvalitet, men den skall också kunna an-vända andra för att förmedla undervisningen. Ensamverkan med den lokala skolan, inklusive komvux,är självklar.Det vi har förordat är en uppbyggnad av ett ut-bildningssystem utan geografiska och tidsmässigabegränsningar. Det är riktat mot regioner som i daginte får del av ett tillräckligt utbildningsutbud. I vårkommittémotion A49 har vi utförligare presenterathur kunskapssatsningen skall kunna utformas.Fru talman! Förutom de inhemska regionalpolitis-ka medlen kommer nu även att få ta del avEU:s strukturfondsmedel och gemenskapsinitiativ.Detta kommer att innebära en klar förstärkning för attutveckla regionerna i Sverige.Målområde 6 är det största till geografisk omfatt-ning och motsvarar av landets yta. Pådenna yta bor dock av landets befolkning.Enligt mål 6-områdets utredare, landshövding , har området en befolkning som minskatunder . Sysselsättningen kännetecknas av stortberoende av offentlig sektor samt jord- och skogs-bruk. Näringslivet domineras av små- och mikroföre-tag. De sysselsatta har låg formell utbildningsnivå. Desmå företagen har också svårt att ta emot högutbildadarbetskraft, vilket innebär att många akademiker flyt-tar ut ur området. Områdets möjligheter och styrkaligger i de många småföretagen, som ger förutsätt-ningar för en nödvändig sysselsättningsökning.En stor del av de åtgärder som utredaren föresprå-kar gäller kunskaps- och kompetensutveckling för attstärka konkurrenskraften och skapa nya affärsmöjlig-heter. Vi delar och stöder helt denna åsikt och före-språkar en politik som leder bort från stödfilosofin.De EU-fonder som nu kommer i åtnjutandeav bör användas för att strukturera om branscher ochregioner med svag tillväxt. Merparten av de projektsom kan komma i fråga bör understödja den kun-skapsutveckling som vi har förordat.Slutligen vill jag, fru talman, med några ord ta upprevisorernas förslag angående regionala utveck-lingsinsatser. Utskottet har på samtliga punkter därrevisorerna begärt tillkännagivande avvisat dessa. Jagtycker att detta är anmärkningsvärt. Utskottets majori-tet tar härigenom inte till sig de synpunkter som revi-sorerna redovisat. Det är svårt att förstå denna in-ställning. Det måste från både utskottets och riksda-gens synpunkt vara av stor betydelse att de medel somanslås kommer till bästa användning och att återrap-portering och uppföljning görs på ett korrekt sätt.Revisorerna tar upp frågor om beslutsunderlag,budgetfrågor, bidragsflora och samfinansiering, hu-vudmål för projektverksamheten samt regeringensstyrning av länsstyrelserna genom bestämmelser.Även om vissa delar av de områden som reviso-rerna granskat kan anses ingå i kommande översynersom EU-medlemskapet medför, finns dock inte någonanledning att frångå revisorernas hemställan om till-kännagivande till regeringen. De synpunkter somrevisorerna har fört fram är tungt vägande och börrespekteras av såväl utskottet som . Vi harinte funnit tillräckliga skäl att avvisa revisorernaskritik och delar därför deras uppfattning att vad deanfört bör ges regeringen till känna.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom alla vårayrkanden i betänkandet, men för tids vinnande yrkarjag bifall enbart till reservation 1 till arbetsmark-nadsutskottets betänkande om regionalpolitik.Anf. 2 ()Fru talman! I gårdagens fanns ettlängre reportage om IT-satsningarna i min hemkom-mun . På bara har flera hundra nyajobb inom den här framtidssektorn tillkommit i enbygd som fortfarande präglades avden stagnation och den pessimism som följde i spårenav 1940-, strukturrationalise-ring av skogsbruket och den utflyttning och befolk-ningsminskning som följde på det. däremot, somframgick av tidningen i går, råder det sjudande ut-veckling och optimism i bygden.Det här visar att också i bygder som präglats ochdominerats av basnäringarna ligger framtiden i mo-dern kunskap och teknik. Det visar att satsning på nyaidéer och nya företag inom nya områden inte är för-behållna högteknologiska växthusmiljöer som SiliconValley. Det visar att satsning på utbildning och kun-skap i teknikens frontlinjer är framtiden också förbygder som sett sig själva som baksidan.Naturligtvis har denna utveckling inte skett utanpolitiska beslut. Såväl inom kommun och inom län-sorgan som på riksnivå har viktiga beslut fattats somskapat förutsättningar för denna utveckling. Men vadden skulle kunna leda till har man inte kunnat fattabeslut om på politisk väg. Det är människor med idéeroch framtidstro som har satsat och skapat. Exempletfrån visar att de finns, och naturligtvis finnsde också på många, många andra håll runt om i vårtland. Det gäller att släppa loss de skapande krafterna ivårt svenska samhälle.Fru talman! I det nu föreliggande betänkandet rå-der det trots det stora antalet reservationer i grundenen ganska bred enighet i synen på mål och principerför regionalpolitiken, och det är välkommet. Men detgäller främst den s.k. lilla regionalpolitiken. I verklig-heten skiljer det sig naturligtvis mera i synen på vårtsamhälles framtida utveckling då vi talar om den s.k.stora regionalpolitiken. Det är desto mer oroväckan-de.Under de gångna fyra fem åren har hundratusen-tals människor hamnat i arbetslöshet. Hundratusentalsjobb har försvunnit och de kommer inte tillbaka. I dagnär vi befinner oss i en högkonjunktur befinner sigfortfarande mer än 300 000 personer i öppen arbets-löshet och ytterligare drygt 200 000 i något slagsarbetsmarknadsåtgärd.Hur många som har lämnat arbetsmarknaden ihopplöshet vet vi egentligen inte. Arbetslöshetensjunker ytterst marginellt. Fler än 200 000 människorär långtidsarbetslösa. I är den öppna arbets-lösheten fortfarande . Ingen vågaregentligen tänka på vad som händer när nästa lågkon-junktur kommer. Vi får innerligt hoppas att det just nubara rör sig om en tillfällig avmattning.Fru talman! problem kan inte lösas utanatt det sker ett liberalt skifte i tankesätt och sam-hällsklimat. Det går inte att ha en låg arbetslöshet utanatt ha en hög värdering av innovatörer,entreprenörer och företagare. Det krävs en dramatisktannorlunda värdering av företagandet som livsstil föratt skall kunna få fram de hundratusentals nyajobb i den privata sektorn som behövs för att massar-betslösheten skall kunna besegras. Villkoren för före-tagandet måste bli bättre.Det behövs dock också en kulturförändring, därenskilda initiativ i vid mening värderas på ett annatsätt än . måste helt enkelt återupprättassom företagarnation.Sedan regeringsskiftet har det alltför längeförts en politik som bara kan beskrivas som företa-garfientlig. Genom en felaktig och otillräcklig sane-ringspolitik har räntorna stigit. Trots de glädjande,men inte alls tillräckliga, räntesänkningar vi sett islutet av våren ligger räntorna fortfarande på en allde-les för hög nivå. Det är säkerligen den enskilda mestavgörande faktorn när det gäller att bromsa tillkoms-ten av nya jobb och företag. Till detta kommer demånga återställare av ideologisk karaktär som densocialdemokratiska regeringen utlovade till LO ochsom samarbetet med under höstengjorde det nödvändigt att fullfölja.Visst måste alla vara med och hjälpa till och sparaoss ur krisen. Men man får inte bita sig själv i svan-sen. Skattehöjningar och återställare som avskräckerfrån att skapa nya jobb tar oss inte ur arbetslösheten.Arbetslösheten är den främsta orsaken till vårt allt-jämt alldeles för höga budgetunderskott.Inget kan vara viktigare i ekonomisk politik i da-gens än att stimulera fram nya jobb - månganya jobb.Fru talman! En politik som skapar förutsättningarför att människor skall våga och vilja skapa företagoch jobb är således enda vägen ur den svacka somSverige har hamnat i. talar alla om värdet av nyajobb och nya företag. Men under den gångna valrörel-sen talades det fortfarande om att gynna företag meninte kapitalägare, som man föredrar att kalla företa-garna.Det skorrar illa i öronen på de många egna företa-gare som står på huvudet i maskinerna hela dagarnaoch i bokföringen och . Att tjänamiljoner på tips, bingo och lotto i är rättvist,för då avgör slumpen. Att tjäna pengar på att skapaoch satsa sin kraft och sin tid i nya företag och nyaprodukter är fortfarande orättvist. I bygder med ringaföretagartradition är den inställningen inget som di-rekt uppmuntrar till det vanskliga steget att starta egetoch nytt.Fru talman! Den enighet som betänkandet uppvi-sar beror i hög grad på att regionalpolitiken befinnersig i ett förändringsskede. Inte minst de nya stödfor-mer som EU-anslutningen har medfört gör att mycketom framtiden är oklart. Enigheten är därför stor ombehovet av en översyn av regionalpolitiken, dessgrundvalar och stödformer.Utskottsmajoriteten utvidgar översynsuppdragetutöver det som regeringen redan har aviserat. Det rörsig faktiskt närmast om en totalöversyn. Trots dettahar utskottet avvisat vårt förslag om en parlamentariskutredning av regionalpolitiken. Man nöjer sig med attkonstatera att "Om det efter hand visar sig att utred-ningsfrågorna får en allt större räckvidd anser utskot-tet att organisationen av översynsarbetet bör vidgas. Iett sådant skede kan även en parlamentarisk utredningaktualiseras. "Hur mycket mera omfattande den aktualiseradeöversynen skulle kunna bli än vad utskottet redan harskisserat är oklart. Här förefaller det mest vara frågaom att inte skriva ansvarigt statsråd på näsan.Jag tror emellertid att de flesta i detta samman-hang kan vara överens om att erfarenheterna frånhanteringen av det regionalpolitiska översynsarbetetunder den förra mandatperioden och särskilt dessparlamentariska förankring inte direkt uppmuntrar tillefterföljd.Fru talman! Ett område som det blir ofrånkomligtatt se över är den regionala stödområdesindelningen.Förutom med de permanenta stödområdena arbetarman inom regionalpolitiken sedan många år tillbakamed tillfälliga stödområden. Ursprungligen tillkom deför att ge tillfälligt stöd till kommuner och bygdersom i en tillfällig konjunktursvacka hamnat i svårighe-ter. Avsikten var naturligtvis att de snart skulle kunnaklara sig utan regionalpolitiskt stöd.Efter hand som det visade sig att många av de härkommunerna inte bara har befunnit sig i en tillfälligutan i en mera långvarig strukturförändring, har inpla-ceringen i tillfälliga stödområden blivit alltmer per-manent.Det ligger givetvis inget egenvärde i att tillhöra ettstödområde. Dessutom förlorar stödområdena sittvärde om alltför många kommuner inbegrips. Regio-nalpolitiken måste sikta på att stödja de mest utsattaregionerna och kommunerna. Men i många fall saknasi dag varje annan anledning till att vissa kommuner ärinplacerade i permanenta stödområden och andra itillfälliga stödområden än tidpunkten för beslutet. Irädsla för att helt öppna för en förändring av de per-manenta stödområdena har alltfler kommuner rutin-mässigt placerats i tillfälliga stödområden. Villkorenär desamma för permanenta och tillfälliga stödområ-den, men långsiktigheten i spelreglerna skiljer natur-ligtvis rejält. Det kan vara mycket avgörande förberörda kommuner.Fru talman! I förra årets regionalpolitiska debattvisade jag på hur en kommun i mitt hemlän, i Voxnandalen, i alla avseenden harkvalificerat sig för en inplacering i permanent stö-dområde. Dess strukturproblem är av långvarig karak-tär. Den praxis som har utvecklats i avsaknad av om-prövning av indelningsgrunderna är naturligtvisohållbar i längden. Det vore en brådskande uppgiftför en parlamentarisk utredning att titta närmare påindelningsfrågorna.Till detta kommer naturligtvis också de nya stöd-former och den målområdesindelning som EU:s regi-onalpolitiska stöd innebär. Olika stödområdesindel-ningar lappar över varandra i ett alltmer oöverskådligtnät över stora delar av vårt land. Liksom i ett skatte-system når man till slut en punkt där nya lappar inteförenklar utan förvirrar och man måste börja om frånbörjan.Fru talman! I den regionalpolitiska debatten den 1juni uttryckte jag min stora glädje över attett enigt arbetsmarknadsutskott, efter förslag i motio-ner från mig och andra ledamöter på Gävleborgsbän-ken, föreslog att Norrlandsfondens verksamhetsom-råde skulle utsträckas till att omfatta också Gävle-borgs län.Gävleborg - som i alla avseenden är ett utpräglatNorrlandslän, med den näst högsta arbetslöshetenefter under hela den gångna lågkonjunktu-ren - skulle nu behandlas som just ett Norrlandslän.När vi befann oss på vägupp, in i en högkonjunktur, skulle Norrlandsfondensspeciella stödmöjligheter kunna spela en strategisktviktig roll genom att stödja nya produkter och idéerpå ett tidigt stadium av utvecklingen. I början av enkonjunkturuppgång skulle det stödet komma synnerli-gen lämpligt.Som framgick av en debatt här i kammaren medarbetsmarknadsministern , ärförvåningen och upprördheten stor i överatt Norrlandsfonden ännu inte kommit till användningför vårt län.Ministern hänvisade till att frågan hade fastnat iBryssel. Samma svar fick en kollega till mig på Gäv-leborgsbänken för snart ett halvår sedan.I den folkomröstningskampanj för svenskt EU-medlemskap som vi bedrev talades det oftaom huruvida EU skulle innebära guld och gröna sko-gar. Jag och andra förespråkare hävdade att ingetkommer av sig självt, inte ens med ett medlemskap.Men medlemskapet ger möjlighet att vara med ochargumentera och påverka.