prot · GJ0927 · 1995-11-22 00:00:00 — Kyrkan drev t.ex.universitetet samt universiteten i Cambrid-ge, och Bologna.Kristdemokraterna anser att det är bra om huvud-mannaskapet för högskolorna inom vård- och om-sorgsområdet löses utifrån den regionala situationen.Lösningarna skall ta sikte på att öka utbildningensmöjlighet att utvecklas självständigt, öka utbildning-ens vetenskapliga underbyggnad samt stimulera stu-denternas egna ansvarstaganden. Samarbetet mellanvårdhögskolorna och andra högskolor samt forsk-ningsutbytet mellan vårdhögskolorna och universite-ten måste utvecklas.De grundläggande målen och ramarna som statenhar satt upp för utbildning och forskning i statlig regiskall ju även gälla för fristående utbildnings- ochforskningsinstitut som får statliga bidrag.Naturligtvis är vi medvetna om att det finns möj-ligheter för enskilda utbildningsanordnare att hosregeringen ansöka om tillstånd att utfärda examinaenligt högskoleförordningen, ansökningar som rege-ringen sedan prövar efter yttrande från Högskolever-ket.Men i detta yrkande liksom i frågan om friskolor-na, som också är aktuell och debatteras, menar vi attdet behövs en stimulans och en ändrad politisk viljaför att få en större mångfald.I samma motion som jag nämnde har Kristdemo-kraterna också pekat på vikten av etiska övervägan-den i högskoleutbildningen och forskningen. I eko-nomi, vårdutbildning, juridik, teknik, medicin ochsnart sagt alla ämnesområden finns det en etisk di-mension.Nu är det ju, som sade, såatt har delegerat ansvaret för organisationenav kurser och dess innehåll till de enskilda högskolor-na. Det kan därför vara svårt att finna lämpliga red-skap för att få högskolorna att i sin undervisning be-akta t.ex. miljöperspektiv, jämställdhetsperspektiveller, som i denna motion, etiska perspektiv. Dettatrots att vi alla är överens om att dessa perspektivbehöver stärkas.Men däremot kan vi ge regeringen till känna attHögskoleverket bör ges i uppdrag att noga följa deetiska frågorna och bevaka att de etiska principernaföljs. Det är detta som vår motion och vår reservationhandlar om. Vi skulle också gärna se att i den nyaorganisationen, , vari Universitets-kanslern ingår just Universitetskanslern explicit fickregeringens uppdrag att övervaka t.ex. det etiskaperspektivet.Vad gäller reservation 3 har redan mycket gott ochväsentligt framförts. Jag skall inte uppta kammarenstid med att ytterligare kommentera denna. Det handlarom att vidta åtgärder för att stimulera ett samarbetemellan högskola och näringsliv även på grundutbild-ningens område. Jag vill bara understryka vikten avatt det sker en större kunskaps- och tekniköverföringtill de mindre företagen än vad som är fallet nu och attdetta måste inrymma ett tidigare samarbete mellanhögskola och näringsliv och inte bara i forskningen,alltså även under grundutbildningen.Anf. 195 ()Herr talman! Vi lever i av stora strukturellaförändringar. Den nya informationstekniken har änd-rat förutsättningarna för både arbetsliv och vardagslivsnabbare än vad vi kanske var riktigt medvetna om förett antal år sedan.Nya förutsättningar ställer nya krav. Samtidigtsom vissa av samhällets centrala funktioner i hög gradgenom vårt EU-medlemskap blivit internationelltsammankopplade till större ansvarsområden har andrafunktioner blivit avreglerade och regionaliserade. Idenna utvecklingstrend finner vi även högskoleverk-samheten. Avregleringen av högskolan innebär attvarje högskolas ansvar för undervisningens inriktningoch innehåll blivit i stort sett totalt, somdess kontaktyta blivit oerhört mycket större genomden snabba internationaliseringen av undervisningen.Enligt oss socialdemokrater i utbildningsutskottetär denna utveckling grunden för att få till stånd för-nyelse, för att släppa fram kreativitet och för att skapaen känsla av delaktighet, vilket vi tror är en förutsätt-ning för en högskoleutbildning som uppfyller tidenskrav.Våra förväntningar på den framtida högskoleut-bildningen kan sammanfattas i orden förnyelse, del-aktighet och verklighetsanknytning. Med dessa ordsom riktmärken förväntar vi oss ett intensifierat sam-arbete mellan högskola och näringsliv, inte endast påforskningsnivå utan även på grundutbildningsnivå.Regeringen uttalar i tillväxtpropositionen att mananser det angeläget att främja olika former av samar-bete mellan universitet/högskola och näringsliv vadgäller forskningen.Vi förväntar oss att detta naturligt även kommeratt leda till ett närmare samarbete på grundutbildning-ens område. Formerna för ett sådant samarbete utar-betas säkert bäst av varje enskild högskola i samarbe-te med det regionala näringslivet.Vi förväntar oss även ett ökat samarbete över detraditionella fakultetsgränserna. Skarpa markeradegränser är, som vi väl alla vet, ett sätt att stänga in ochhålla utanför, medan öppna gränser ger möjlighet tillutbyte av intryck, idéer och erfarenheter.Detta är några av våra förväntningar på en avreg-lerad högskola. Vi tror att den inneboende viljan attförbättra, förnya och öppna upp finns ute på varjehögskola och att varje högskola mer eller mind-re är i gång med detta förnyelsearbete.Vi ser inte någon anledning att nu frångå den gäl-lande ansvarsfördelningen mellan statsmakterna å enasidan och lärosätena å den andra sidan.Vi tror på de enskilda högskolornas förmåga attsjälva efter sina regionala förutsättningar arbeta frammodeller för samarbete mellan högskola och närings-liv, liksom vi tror på att verklighetens krav kommeratt driva fram ett ökat samarbete över fakultetsgrän-serna.De nya högskolornas sätt att expansivt och nytän-kande gripa sig an utbildningens inriktning och inne-håll kommer säkerligen att bilda skola, förhopp-ningsvis inte senare utan förr.Herr talman! Med hänvisning till vad jag här an-fört yrkar jag bifall till utskottets hemställan samtavslag på samtliga i frågan förekommande motioner.Anf. 196 PER ()Herr talman! Jag har tidigare i dennatalarstol påpekat behovet av att påbörja väx-lingen av materialbas i samhället, inte minst inombyggsektorn. Detta för att vi skall ha en chans attnärma oss det uthålliga kretsloppssamhället som,enligt forskare som ägnat sig åt frågan, i sig är såavlägset att det skulle kräva omställ-ning av all vår verksamhet, konsumtion, utsläpp m.m.Vi får vara glada om vi lyckas vända trenden och gååt rätt håll, alltså mot ett mer hållbart samhälle.Som så ofta är det kunskapen som är helt avgö-rande, kunskapen om vilka material vi kan låna avnaturen och förädla för att sedan vid ny omvandlingha möjlighet att återbruka, återvinna och lämna tillba-ka det förbrukade i en acceptabel form.Gårdagens syntetiska, petroleumbaserade och oftasammansatta material håller nu på att mönstras ut sombyggmaterial. De fungerar inte i kretsloppet. Därför ärvi på väg att återerövra en materialkunskap somfunnits men som under de senaste decenniernafört något av en undanskymd trädatillvaro. Dyramisstag håller på att rättas till.Termen ekologi står för läran om människors,djurs och växters samspel och förhållanden till om-givningen. Det ekologiska byggnadsbegreppet måstefå en klar definition, lätt att förstå och ta till sig. Detär en uppgift för forskarna och för Boverket.Miljöpartiet vill satsa på en stor miljö- och hälso-sanering av vår bebyggelse, som vi begär attall nybyggnation skall genomföras utifrån strängaekologiska byggnadskrav. sker inte detta.I vår motion om ekologi i arkitektutbildningenhävdar vi behovet av att stärka utbildningen ochforskningen i ekologiskt byggande och framför alltarkitekt- och civilingenjörsutbildningarna. Detta äroerhört viktigt om vi skall kunna nå upp till de kvali-tetskrav som kommer att ställas i morgon.Kungliga tekniska högskolan och tek-niska högskola har glädjande nog i sina årsredovis-ningar lyft fram det ekologiska byggandet och krets-loppsanpassningen som forskningsområden som manvill prioritera. Under beteckningen harLunds tekniska högskola lagt in ett särskilt halvårs-projekt i sin utbildning. De tre arkitekthögskolornahar också gemensamt ansökt om medel för ett omfat-tande forskningsprogram som man kallar Sustainablebuilding. Det är, som sagt, glädjande liksom ocksånödvändigt och inte för tidigt, men fortfarandeär det för blygsamt.Detta får, herr talman, ses som en uppmaning, ef-tersom högskolorna själva är ansvariga för innehållet isina utbildningar.Herr talman! Vad samhället behöver ärmänniskor som har breda kunskapskombinationer, därekologi kombineras med andra ämnesområden, t.ex.ekonomi och teknik. yrkar i motionenUb905 på att en utredning bör tillsättas för att utvär-dera existerande utbildningar på området och utarbetaett samlat förslag som kan tillgodose behovet av enövergång till ett mer hållbart samhälle. Bl.a. handlardet om ekotekniker, miljöekonomer och miljö- ochhälsoskyddsinspektörer men också om utbildningarsom t.ex. journalistutbildningen.Detta ligger enligt min mening väl i linje medöverenskommelserna i och med våra åtagandenom att skapa bättre förutsättningar för ett kretslopps-baserat samhälle.Herr talman! Jag yrkar med dessa ord bifall tillMiljöpartiets reservation under mom. 15.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )24 § Ändringar i arbetsmiljölagen, m.m.FöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1995/96:AU2Ändringar i arbetsmiljölagen m.m. (prop. 1995/96:79)Anf. 197 ()Herr talman! I betänkandet AU2 behandlas pro-position 1995/96:79 om minderåriga i arbetslivet.Sverige har genom att ställa sig bakom bl.a. FN:sbarnkonvention, sociala stadga och förbundit sig att införa regler om lägstaålder då barn eller ungdomar får utföra arbete. Det äri grunden vad propositionen handlar om.De svenska reglerna överensstämmer med dessaåtaganden, dock med ett undantag som handlar omminimiåldern för tillträde till arbete som utförs i ar-betsgivarens hushåll.I den departementspromemoria somlåg till grund för propositionen föreslogs att endastreglerna i 5 kap. arbetsmiljölagen samt vissa andrabestämmelser om tillsyn och påföljder skulle varatillämpliga. Flertalet remissinstanser hade heller ingetatt erinra eller tillstyrkte förslaget.I kap. 5 preciseras vad som avses med minderårig,dvs. person , att en minderårig inte fårarbeta före det kalenderår hon/han fyller , intefår arbeta innan skolplikten fullgjorts osv.I kommentarerna påpekas också att skyddsregler-na har utformats för att inte hindra ungdomars kontaktmed arbetslivet. Men väljer regeringen att läggafram en proposition där inte bara en nödvändig juste-ring föreslås utan att arbetsmiljölagen i sin helhetskall vara tillämplig på ungdomar somutför arbete i arbetsgivarens hushåll, alltså i den priva-ta bostaden, villan eller lägenheten. Det innebär attdet utöver nödvändiga minimiregler föreslås en långt-gående reglering även av andra förhållanden, och detgör man utan att ha sett på konsekven-serna av förslaget.Vi moderater anser att förslaget går för långt. Enperson som behöver hjälp med praktiska arbetsuppgif-ter i hemmet tvekar självklart inför de eventuellaföljder som den nya lagstiftningen kan leda till för denegna hemmiljön.Resultatet blir tyvärr att ungdomar utestängs frånmöjligheten att ta denna form av arbete, ett arbetesom skulle kunna vara ett sätt att ta sig in på arbets-marknaden. Är det verkligen vår uppgift att byggaupp sådana hinder, när alternativet för mångabara är mer eller mindre genomtänkta och användbarasysselsättningsåtgärder eller i värsta fall passivitet ochbidragsberoende? Vi moderater anser inte det.Därför, herr talman, yrkar jag bifall till vår reser-vation nr 1.Anf. 198 ()Herr talman! Det finns alldeles för mångaanställda som inte har tillgång till någon företagshäl-sovård, vilket är en brist. Att så är fallet är bl.a. ettresultat av att avrustade företagshälsovår-den när den kraftigt minskade statsbidragen. Manmotiverade då sitt beslut med att arbetsgivaren har etti lag fastställt ansvar för arbetsmiljön och att parternai framtiden skall göra upp om hur rehabilitering ocharbetsmiljö skall skötas.Vi i delar naturligtvis uppfattningenatt det är arbetsgivaren som har ansvaret för arbets-miljön, men vi tvingas också konstatera att det intealltid är så att alla arbetsgivare tar det ansvaret. Omdet vittnar inte minst de över 400 000 människor somi dag är förtidspensionerade. Alltför många av demhar tvingats lämna sitt yrkesliv på grund av skadoreller sjukdomar som har utvecklats eller påverkats aven dålig arbetsmiljö.Skall vi kunna komma till rätta med de då-liga arbetsmiljöerna, arbetsplatser där varken arbeteteller arbetstakten är anpassade till människorna utanmänniskorna tvingas anpassa sig till arbetet, krävs deten väl fungerande förebyggande arbetsmiljöverksam-het. En kvalificerad företagshälsovård där det före-byggande arbetet högprioriteras är i det fallet en oer-hörd tillgång.Utskottsmajoriteten pekar i betänkandet på skall avvakta möjligheten att avtalsvägen få tillstånd denna företagshälsovård. Jag har inget emot löser detta avtalsvägen, men vi har avvaktatunder 1993 och 1994 liksom snart ,och vi tvingas nu konstatera att det inom den storaoch breda statliga sektorn bara för kraftverksområdetoch byggbranschen existerar avtal med tydliga kravpå att företagshälsovård skall finnas. Hur är det dåmed alla andra? Det finns avtal av mera allmän karak-tär för kommuner, landsting, metallindustri, handelosv.Dessa avtal är mycket allmänt hållna och i principtill intet förpliktande när det gäller anställdas rätt tillföretagshälsovård och när det gäller företagshälsovår-dens inriktning mot förebyggande insatser.Eftersom parterna inte har lyckats träffa fördjupa-de avtal tycker vi att vi får komplettera meden lagstiftning - en rättighetslag som ger alla anställ-da tillgång till företagshälsovård. Det innebär ocksåatt vi solidariskt måste stödja de små företagen, somkan ha svårt att klara av det ekonomiska åtagande somen företagshälsovård innebär. Då måste statliga bidragutgå.Den kompletterande lagstiftning som vi tror ärnödvändig måste lyfta fram företagshälsovårdensinriktning mot de förebyggande åtgärderna. I det alltför många verksamheter som präglas avprimärvård och sjukvårdsinsatser.Det är också viktigt att man kompletterar ar-betsmiljölagen så att arbetsgivaransvaret också inne-bär att arbetsgivarna måste ställa resurser till förfo-gande för företagshälsovården. finns det ingetsådant uttalat ansvar.Ett annat problem inom arbetslivet är att medi-cinska kontroller har blivit allt vanligare. Mellan åren1993 och 1994 fördubblades antalet företag somanvände någon form av drogtest. Antalet medicinskakontroller i samband med anställning ökar ocksåmarkant. Många av dessa tester är befogade, t.ex. närdet gäller droger, narkotika eller alkohol och arbets-uppgifter som kräver koncentration och som är risk-fyllda. Men andra tester verkar helt obefogade, t.ex.blodprov vid anställning. kan man inte bara läsaut om personen har ett drogmissbruk, utan ocksåspåra andra sjukdomar som knappast är relevanta föranställningen. Man kan t.ex. se om någon är gravid.Själv har jag en reumatisk sjukdom. Den kan manspåra genom blodprov. är jag i en bra fas av densjukdomen. Jag har inte varit sjuk . Menom jag skulle söka anställning och man skulle ta provpå mig skulle man kunna spåra sjukdomen. Vemskulle vilja anställa en människa med ledgångsreuma-tism? Dessa tester kan användas till att sortera bortmänniskor ur arbetslivet.I dag finns det inga regler som anger vem som kandisponera ett sådant prov, vad man får använda det tilloch i vilka lägen man får ta det. Det är livsfarligt,särskilt eftersom vi ser att användningen exploderar.Det har tillsatts en utredare som har till uppgift attse över medicinska kontroller i arbetslivet och somskall presentera sitt uppdrag senast den 1 april 1996.Det är bra. Men sedan blir det remissomgång, och såskall man utarbeta ett förslag till lagstiftning. Sedanblir det riksdagsbehandling. När kan vi lagstifta?1997 eller 1998?I avvaktan på utredningen tycker jag att vi skallstifta en lag som säger att man bara får använda dessamedicinska kontroller när det finns ett kollektivavtalsom reglerar användningen. Då disponerar inte ar-betsgivaren ensidigt över testerna. Vi skall inte lämnadetta område helt oreglerat. Därför har vi ett förslagom en lagstiftning som innebär just att det måste fin-nas kollektivavtal för att man skall få använda tester-na.Miljöpartiet har i en av sina motioner pekat på attdet är nödvändigt att sänka arbetstiden för att minskaden psykiska ohälsan och för att spara pengar genomminskad sjukskrivning. Jag delar uppfattningen att detär en viktig fråga.Alltsedan 70-talet har vi arbetat intensivt med attförbättra arbetsmiljöerna genom tekniska hjälpmedel,nya arbetsorganisationer m.m. kvarstår ettstort ohälsotal som kan härledas till arbetet och ar-betsmiljön. Stress och psykisk ohälsa är allvarligaproblem i arbetslivet.Men jag står ändå bakom utskottsmajoritetensuppfattning att detta är en del av den frågeställningsom skall utreda och beakta i sittutredningsarbete. Gör man inte det kommer jag självatt lyfta fram frågan i kommittén. Att behandla dennafråga ingår i direktiven, så som jag tolkar dem.En sänkning av arbetstiden är nödvändig inte baraur arbetsmiljösynpunkt. Det handlar också om jäm-ställdhet, livskvalitet och sysselsättning.Det är nu som mer än en halvmiljon människor finns i öppen arbetslöshet eller iarbetsmarknadspolitiska åtgärder, som desom har arbete arbetar övertid motsvarande mer än130 000 årsarbetstillfällen. Stressen och den psykiskapressen på dem som finns i arbetslivet ökar samtidigtsom massarbetslösheten har bitit sig fast i Sverige.Det är dags att begränsa övertiden och minska arbets-tiden, så att fler får jobb och så att arbetsskadornaminskar.Vi i har i ett särskilt yttrande i dettabetänkande redovisat hur vi vill driva frågan vidaremot en arbetstidsförkortning.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 3och nr 8.Anf. 199 ()Herr talman! I arbetsmarknadsutskottets betän-kande om arbetsmiljö behandlas motioner av Miljö-partiet som berör fysiska hälsorisker och behovet avatt använda allt fler och dyrbarare skyddsutrustningar.Psykisk ohälsa på grund av ensamarbete, mobbningoch lågfrekvent buller tas upp, samt skador som kanuppkomma genom långvarig exponering av kemiskaämnen.I min motion om vikten av att i samhället och påarbetsplatser ha bullerfria miljöer vill jag visa på detfaktum att ett ständigt bakgrundsljud av buller medföratt vi mår psykiskt dåligt samt att vi får svårt att kon-centrera oss. En ständig bullermatta påverkar detundermedvetna och gör så att irritation och psykiskohälsa uppstår.Herr talman! Förekomsten av så kallat lågfrekventbuller har ökat och ökar mer och mer i vårt samhälle.Från kylanläggningar, ventilationsanläggningar, fläk-tar, turbiner kompressorer, värmepumpar och diesel-motorer kommer lågfrekvent buller. Fler och flermänniskor utsätts för denna störning. Värstutsatta är de som är känsliga för bullret. De kan drab-bas av huvudvärk, sömnstörningar, yrsel, illamåendeoch en stor uttröttning.När man mäter bakgrundsljud finner man att vär-dena ligger under gränsvärdet. Normernatar inte speciellt stor hänsyn till de låga frekvenserna.DBA-nivån, dvs. ljudnivån, ligger under nuvaranderiktvärden, trots att bullret upplevs som mycket stö-rande.Det är viktigt att källan, dvs. ventilations- ellerkylanläggningar, fläktar eller turbiner, åtgärdas. Omman har uppmärksammat ljudet och identifierat det ärdet svårt att vänja sig vid det. Störningen gör att detbildas en ond cirkel av sömnlöshet och trötthet så attolika symtom utvecklas.Herr talman! Det är alltså inte inbillning att lida avlågfrekvent buller. Det har , i dennavecka, visat sig i en doktorsavhandling. Men det finnsinget juridiskt stöd för att åtgärda bakgrundsbuller. Enutredning som kunde klarlägga behovet av bullerfriamiljöer i samhället och på arbetsplatser vore välkom-men.Om problemen uppmärksammas kan åtgärder sät-tas in för att förebygga bullerstörningar. Förebyggan-de åtgärder är viktigt, så att ingen som lider av lågfre-kvent buller kommer in i en depression som kan få änallvarligare konsekvenser.Herr talman! I ett särskilt yttrande i betänkandettar vi upp frågan om att utvecklingen med en alltdyrare och mer komplicerad skyddsutrustning oftabefriar arbetsgivaren från ansvaret att i stället utarbetabättre och säkrare arbetsmetoder. Industrin för till-verkning av skyddsutrustning utvecklas i en riktningsom gör att arbetsmiljölagen överspelas. Det är be-kvämare att köpa skydd än att företagsutveckla ar-betsmetoderna.Självfallet finns det områden där skydd är heltnödvändiga, men trenden måste ändå brytas.I en skyddsutrustning känner man sig säker och tardå större risker. Man kan ta exempel från sportensvärld. Allt tjockare skydd och nya material gör attishockeyspelaren och skateboardåkaren blir våghalsi-gare och tuffare med ökad skaderisk. Jämförelsenmed industrin är inte långt borta. Det gäller nu attarbetsmiljölagens bestämmelser efterlevs så att tren-den bryts och inte enbart ekonomiska skäl blir be-stämmande.Herr talman! I motionen tar jag också upp fråganom mobbning. Jag framhåller där att det är viktigt att itid upptäcka och avvärja mobbning. Personer som blirmobbade och förföljda lider ofta i tysthet och vågarinte ta kontakt för att förbättra sin situation.I det besvärliga ekonomiska läge som många före-tag nu befinner sig i är utrymmet för att upptäcka enutsatt persons läge mindre. Stressen och den hårtuppskruvade arbetstakten gör att personalvården sättsåt sidan.Även om det finns en kungörelse från Arbe-tarskyddsstyrelsen borde någonting göras för att upp-märksamma arbetsgivaren på detta problem för attmänniskor inte skall må dåligt, utan vara med i ar-betsgemenskapen.Herr talman! I ett särskilt yttrande tar vi i Miljö-partiet upp hälsoriskerna med kemiska ämnen i ar-betsmiljön. Det finns en så stor mängd som 10 miljo-ner kemiska ämnen i vår miljö. Störst är koncentratio-nen på våra arbetsplatser. Men allt som framställskommer ut i vår omgivande miljö.Om en människa utsätts för ämnen under en längretid kan skador uppstå trots att de uppmätta värdenaunderstiger det satta gränsvärdet. En långvarig expo-nering kan visa sig vara ödesdiger. Ett exempel ärämnet nonylfenol, som användes under och somfortfarande används, där vetenskapen finns om attämnet är giftigt, men man tillåter en mindre mängd.Nonylfenol finns i plaster och tvättmedel och harpåverkat vår omgivning . Skador haruppstått på människans och djurens reproduktions-förmåga, och skadorna är nu bestående för generatio-ner framåt.Försiktighetsprincipen måste få gälla vad anbe-langar exponering av kemiska ämnen. Försiktighets-principen skall också användas vid utbyte av ett skad-ligt ämne mot ett annat mindre skadligt, så att enersättningsprodukt får genomgå miljö- och skadlig-hetsprövning.Exempel på detta är när trikloretylen skall bytas utfr.o.m. Normalhexan, som däcksfirmorbytt till, har visat sig vara lika farligt som triklorety-len. Ett annat alternativ som man tagit fram som av-fettningsmedel kallas för laktater. För att man inteskall göra samma som däcksfirmorna måste laktaternaprövas.Ett större ekonomiskt ansvar bör åligga arbetsgi-varen för kostnader i samband med arbetsskador somuppstått bl.a. på grund av kemiska ämnens inverkanpå individen. Detta blir också samhällsekonomisktbättre för staten. Sjuk- och arbetsskadekommitténbehandlar dessa frågor, och ett slutligt ställningsta-gande kommer vi i att göra i sambandmed att kommittén gör färdigt sitt arbete.Herr talman! Ensamarbete är en form av arbetesom uppstår i spåren av datoriseringen och den nyaIT-värld som kommer. Strukturrationaliseringarmedför att en person kan utföra det arbetet som ettarbetslag förut utförde. När arbetsgemenskapen mins-kar eller uteblir helt ökar risken för psykisk ohälsa.Det är exempelvis ingen som kommer och ger enklapp på axeln för ett bra utfört arbete.Med den nya tekniken kan man utföra arbete pådistans. Detta öppnar stora möjligheter, där männi-skor t.ex. inte längre behöver göra så långa arbetsre-sor. Arbetet kan ske på hemmaplan.