prot · GI09115 · 1995-06-07 00:00:00 — Tvärtom har vi för vår del slagits mot kärnkraftenoch försökt redovisa hur man skall kunna avveckladen ända . ,som bildades , har haft sammamål.Sedan skiljer sig kanske arbetsmetoderna åt. Vikan måla upp vilka skräckbilder som helst av vad somkan hända med kärnkraftsdrift, men för den skull fårvi inte ställa oss utanför möjligheten att påverka.Verkligheten är hemsk och fruktansvärd, men vi kaninte låta oss nöja med det och säga att det här ärhemskt, så låt oss förbjuda allt på en gång. Det går juinte, herr talman. Man måste redovisa en konkrethandlingslinje för hur detta skall gå till. Det är på detsättet vi kan påverka praktiskt, och få förändringar tillstånd.När det gäller uranimporten beklagar jag att nä-ringsutskottet inte följde fyrpartimotionens linje, fördet var rimliga krav som framfördes där. Jag tror ändåatt det är på det sättet vi kan påverka och försökastyra bort från kärnkraftssamhället. Men att ställaorealistiska och omöjliga krav gör att man ställer sigoffside eller till och med utanför spelplanen.Anf. 31 () replikHerr talman! Anser att det är orea-listiskt att vi startar vindkraftföreningar runt om iSverige? Är det orealistiskt att vi har startat i till 400-årsjubileet? Där har vikört bil på vätgasdrift och haft en vindsnurra som harservat med vätgas. Vätgas ger bara vattenånga. Är detorealistiskt att jobba internationellt med dessa projekt,som , miljöpartist, gör, t.ex. inomVärldsbanken och inom FN, när det gäller att satsa påsolenergi, vind, biogas och förnybara energislag. Ärdet orealistiskt?Vi pekar på möjligheterna. Just vill jag ock-så peka på att lagtexten är mycket dålig. Det är därför jag har gått in på den.År 1986, efter Tjernobyl, var alla villiga att stoppakärnkraften momentant. T.o.m. statsministern sade attkärnkraften inte hörde hemma i ett civiliserat samhäl-le. Med andra ord lever vi i ett ociviliserat samhälle . Kärnkraften är ju här, och den tycks ju hörahemma här. Fler och fler poppar upp av gubbarnasom säger att vi skall fortsätta driva kärnkraften. Man hör de här dinosaurierna som lever i detförgångna och backar in . Är det inte dagsatt sätta hårt mot hårt mot detta som poppar upp helatiden?Där hoppas jag på kvinnorna, som har närmare tilllivet. Livet ligger nära kvinnor. Jag kan inte glömmaännu att vi har drabbats av Tjernobyl i , därjag bor. Fisken innehåller 20 ochälgarna har höga värden liksom rådjuren. Vi plockarinte svamp . Vi har inte glömt. Det är andra somhar glömt och som har satt på sig skygglappar.Jag anser att det är realistiskt att stoppa kärnkraf-ten momentant.Anf. 32 () replikHerr talman! Jag har inte haft något negativt attsäga om utveckling av alternativa energislag ochförnybar energi. Jag var den förste i vårtparti som var pådrivande för en sådan utveckling.Men vi har ändå att hantera en praktisk verklighet,att hantera avfallsproblematiken. Vi kan inte bortsefrån att vi har detta kärnkraftsavfall, hur mycket vi änönskar att vi inte hade det. Det är ju det Miljöpartietgör: Man blundar, man vill inte se den brutala verk-lighet som vi som politiker har att hantera. På någotsätt måste vi hantera avfallet. Vi kan säga att vi i daginte har någon lösning klar, men det måste ändå göras.Det är också där vi måste gå in i den politiska proces-sen och försöka förändra, i stället för att bara ställasig utanför och säga: Vad hemskt allting är.Miljöpartiet vill att vi skall avveckla hälften av vårel . I , där jag själv sitter,försöker vi hantera de beslut redan harfattat om att vi skall avveckla kärnkraften ,att vi skall klara våra koldioxidmål, att vi skall klaraatt inte bygga ut älvar och ett antal andra krav.Det är svårt nog i sig att klara det här, men att somMiljöpartiet framhärda och säga att det är på tre årdetta skall ske, gör, herr talman, att stäl-ler sig offside. Om man går ännu längre i sina krav,och kraven blir än mer orealistiska, ställer man sigutanför spelplanen. Det beklagar jag, för vi behöver -också - en konstruktiv debatt för att bliav med kärnkraften.Anf. 33 ()Herr talman! I och med det svenska folkets beslutatt skulle anslutas till EU kom bl.a. Euratom-fördraget att bli gällande i riket. Detta fattade riksda-gen beslut om i EU-anslutningsbeslutet.Euratom, dvs. Europeiska atomenergigemenska-pen, är en av de tre ursprungliga europeiska gemen-skaperna. Fördraget undertecknades liksom Romför-draget 1957. Även om, och det har flera talare redannoterat, stora delar av Euratomfördraget är föråldrade,används andra delar fortfarande aktivt, och det finnsskäl att göra en del justeringar i svensk lagstiftning.År 1994 undertecknades en konvention vid Inter-nationella atomenergiorganet, , om kärnsäker-het. har aktivt arbetat för att få konventionentill stånd. Den behandlar säkerhetsfrågor vid landba-serade civila kärnkraftverk. Sammantaget har ettfemtiotal stater undertecknat konventionen sedanseptember 1994.Om dessa saker handlar näringsutskottets betän-kande nr 21, och jag ber att få yrka bifall till hemstäl-lan i utskottets betänkande.Herr talman! Euratoms centrala uppgift enligt för-draget är att skapa de förutsättningar sombehövs för en snabb organisation och tillväxt av kär-nenergiindustrierna och därigenom bidra till en höjdlevnadsstandard i medlemsstaterna och till utveck-lingen av förbindelserna med övriga länder. Detfredsbevarande syftet, att ställa en potentiellt farligverksamhet under gemensam kontroll, var naturligtvismycket viktigt.Vid 1950-talets slut var uran en bristvara, och där-för var en av utgångspunkterna vid undertecknandetav Euratom att få en rättvis fördelning av det somfanns. Men, och det har också flera talare noterat,förhållandena är mycket annorlunda.Därför har man utvecklat en praxis som innebär attdelar av fördraget inte används. Däremot användsandra delar.Man har från de hittillsvarande medlemmarna än-nu så länge valt att avstå från omförhandlingar avEuratomfördraget, och i stället arbetat aktivt med dedelar som används. En viktig sådan del är kontrollenav att kärnmaterial inte används för andra ändamål ände är avsedda för, s.k. Safeguards, och en gemensambasnivå för strålskydd.Från svensk sida har vi under de fem månaderSverige har varit medlem i EU fört fram uppfattning-en att de initiativ som tagits kringförändringar av Euratom är principiellt riktiga. Detkan alltså vara så att Euratom redan i samband med1996 års regeringskonferens kan komma att försvinna,herr talman.Eftersom frågan om Euratoms justeringar och för-ändring redan finns på EU:s dagordning finns detingen anledning för att så här senkommetoch i efterhand ta initiativ som säger att vi bör ta uppfrågan om förändringar av Euratom. Frågan är redanaktuell.Mot den bakgrunden yrkar jag avslag på reserva-tion 1, och för den delen även på reservation 2, som iprincip handlar om samma sak.Miljöpartiet går i reservation 3 ännu längre, ochvill dessutom i synnerhet avveckla en särskild del avEuratomfördraget. Eftersom frågan är under diskus-sion och debatt kan man inte i allmänhet kräva av-veckling och i synnerhet kräva särskild avveckling aven del av ett fördrag.Därför vill jag yrka avslag till reservation nr 3.Men för att skall kunna genomföra Euroa-tomfördraget behövs nationell lagstiftning inom någraområden. Det handlar om strålskydd och avfallstrans-porter, mellanlagring av utländskt och använt kärn-bränsle och kärnavfall, försörjning med kärnbränslesamt säkerhetskontroll av klyvbart material.Utskottet har en enig skrivning om de ändringar istrålskyddslagen och kärntekniklagen som föreslåsinom avsnittet Strålskydd och avfallstransporter. För-slaget innebär en skärpning av bestämmelserna genomatt det kommer att krävas tillstånd även för utförsel avradioaktivt avfall. Det tycker jag är en bra skärpning.När det gäller förvaring och mellanlagring av ut-ländskt använt kärnbränsle och kärnavfall innebärpropositionen - vilket utskottet tillstyrker - en skärp-ning jämfört med hittillsvarande bestämmelser. Medbifall till utskottets förslag kommer det att bli förbju-det att även mellanlagra utländskt kärnav-fall. är endast slutförvaring förbjuden.Principen om att varje land skall ta fullt ansvar försitt eget avfall är för mig självklar, och harockså vid upprepade tillfällen ställt sig bakom den.I tre motioner krävs det ett totalt tvärförbud motall lagring av utländskt kärnavfall. Motionärernamenar att inte ens synnerliga skäl - och det är en starkformulering för svensk lagstiftning - kan medge un-dantag, vilket utskottsförslaget, precis som dagenslagregler, medger.I principfrågan är utskott och regering överensmed motionärerna, nämligen om att inte skallupplåta plats för förvaring av använt kärnbränsle ochannat kärnavfall från andra länder. Det förekommer iprincip nästan inte heller.Även om huvudprincipen - och den förstärks i ochmed det här förslaget, vilket är viktigt att stryka under- är nej till utländskt kärnavfall, kan det vid någraenstaka tillfällen finnas praktiska säkerhetsmässigafördelar med en deponi i . Därför finns detmöjligheter för regeringen om det föreligger synnerli-ga skäl att medge ett sådant undantag.Herr talman! I propositionen föreslås en ny para-graf i kärntekniklagen, som reglerar försörjningen avkärnämnen. Genom att införliva Euroatomfördragetsregler skärps den offentliga kontrollen av det sombetraktas som kärnämnen, med försörjningsaspektensom utgångspunkt. I reservation 5 från Moderatasamlingspartiet menar man att den skärpningen intebehövs. En, som det förefaller, huvudpoäng i reserva-tionen är att inte behöver en sådan bestäm-melse, eftersom den inte finns i flera andra EU-länder.För mig kan det förhållandet att det saknas lagstift-ning i andra EU-länder aldrig vara ett argument för attvi i skall avstå från att fatta de beslut somriksdagen finner nödvändiga. Vi har behov av attgenomföra vissa följdändringar för att fullfölja deförpliktelser som Euroatomfördraget innebär. Därförvill jag yrka avslag på reservation 5.Herr talman! Så över till konventionen om kärnsä-kerhet.Sverige har, liksom ett femtiotal andra nationer,undertecknat konvention om kärnsäkerhet.Den handlar om säkerhetsfrågor vid landbaseradecivila kärnkraftverk. I artikel 1 läggs målet för kon-ventionen fast, att uppnå och vidmakthålla effektivtskydd av kärnsäkerhet över hela världen, att upprätt-hålla och vidmakthålla effektivt skydd i kärnenergian-läggningar mot möjliga strålningsfaror samt att för-hindra olyckor med skadliga strålningsverkningar ochatt begränsa sådana verkningar om de skulle inträffa.Att det nu finns en kärnsäkerhetskonvention öppenför anslutning är i sig själv ett mycket viktigt stegframåt för internationell ökad säkerhet inom kärne-nergiområdet. För del befinner sig de befint-liga säkerhetsreglerna på en sådan nivå som konven-tionen föreskriver. Några lagändringar blir alltså intenödvändiga i och med ratificeringen av konventionen.Internationella konventioner är alltid resultatet avinternationella förhandlingar, kompromisser ochöverenskommelser. Det leder med naturnödvändighettill att man för att över huvud taget kunna göra någraframsteg måste kompromissa med andra stater.I reservation 7 från förs det fram -vilket känns rätt bakåtsträvande - att vi inte skallratificera konventionen utan att vi skall fortsätta attförhandla för att komma fram till exakt de ståndpunk-ter som vi från svensk sida vill ha. Den modell somfinns med innebär i stället att vi nu tar ett steg framåtoch att vi får en bas att föra resonemangen vidare på.Jag är förvånad över att man bygger upp hela reser-vationen just på olycksbegreppet, eftersom det finnsen internationell praxis i INES-skalan som är rätt välutvecklad. Jag vill alltså yrka avslag till reservation 7.Herr talman! Avslutningsvis vill jag ta upp fråganom uranimport, som flera talare här har berört.Det finns all anledning att vi från svensk sida ak-tivt använder politiken som en möjlighet att bekämpaolidliga arbetsmiljöer. Det sker ju redan inom mångaområden, och miljöminister har - vilketredan har noterats - tidigare instämt i synpunkternahär i kammaren.För att nå framgång även i denna del handlar detom en avvägning mellan principer om bra miljöer ochreella miljöförbättringar i andra länder. Politik hand-lar ju inte bara om att upprätthålla principer utanockså om att förverkliga dessa principer. Den aktivainställning som regeringen har - och som har redovi-sats här i kammaren - kombinerat med ett såvitt jagförstår uppriktigt intresse från uranimportörernas sidager förutsättningar att leda utvecklingen framåt närdet gäller miljösituationen vid utländsk uranbrytning,framför allt vid Krasnokamensk.Herr talman! Med den nuvarande svenska håll-ningen nöjer vi oss inte med att darra på rösten ochtala om problemen och framföra krav till döva öron.Vi kommer enträget och målmedvetet att fortsätta attdriva miljöförbättringskraven med den internationellaarenan som grund. På det sättet når man resultat. Jagyrkar avslag på reservationerna 8 och 9.Anf. 34 ()Herr talman! Jag kan förstå att hardåligt samvete. Men jag tycker att socialdemokraternaborde ta tag i de frågor som jag har nämnt här i dag.Varför inte skärpa kraven redan nu? Det är nu som viansluter oss och har chans att visa var skåpet skall stå.Lars G undrade varför jag hade stannat vidolyckshändelser. Om man nu skall tillämpa KBS3-metoden - som man låtsas vara enig om, vilket maninte är, eftersom den ännu inte är godkänd - innebärdet att kärnbränslet förvaras i berggrund i hundratu-sentals år. Vad kan då hända? Är det samma ursprungnär vattenförhållanden har ändrats, när kemikalier harblandats, när värmeutveckling har påverkat det mate-rial som finns lagrat 500 m ner i jorden? Eller får deinvånarna i kommunerna stå för ettutläckage? Det är ju därför som jag har stannat justvid olyckshändelse. Det har jag också gjort därför attVästerbotten är ju det område som är intressant.Man har gjort en förstudie där bl.a. miljöjurister frånVästerbotten har tittat på det här. Jag vill alltså attkammaren skall uppmärksammas på vad det är som vigår in i. Det handlar inte om en lackeringsverkstadsom läcker ut någonting som kan åtgärdas ,utan det handlar om någonting mycket större. Tids-perspektivet är kolossalt.När det sedan gäller safeguards och villjag berätta att jag deltog i icke spridnings-avtaletskonferens, , i . Jag blevicke imponerad av tal. Han talade om skall sprida kärnenergin och kärnkraften. Detökar inte kvaliteten i världen om vi satsar på en sådanenergi. Vi klarar inte heller smugglingen m.m. medplutonium. Det här med safeguards är vackert formu-lerat, men det räcker inte till.Anf. 35 ()Herr talman! har tidigare noterat -vilket jag instämmer i - att hållning ikärnkraftsfrågor innebär att man ställer sig utanfördebatten. det finns ingen möjlighet att föra ett reso-nemang med , eftersom man väljer attsäga nej till allting.Med vår hållning har vi i stället genom ratifice-ringen av kärnsäkerhetskonventionen möjligheter att -efter att ha tagit det viktiga steg framåt som kärnsä-kerhetskonventionen faktiskt innebär - på den inter-nationella arenan föra ytterligare resonemang ochlyfta fram exempelvis de frågor som tarupp.Om vi skulle avstå från att välja ratificering avinternationella konventioner, och i stället hela tidenfortsätta förhandlingen innan man ens satt namnet påpapperet, då skulle vi aldrig komma fram till någrainternationella överenskommelser. Då skulle intemiljösituationen, säkerhetsreglerna och lagstiftningeni andra länder alls komma att förbättras i samma taktsom om man väljer att aktivt arbeta med internationel-la överenskommelser som grund.Därför tycker jag faktiskt att det är viktigt attkammaren och ställer sig bak-om denna skrivelse från regeringen om kärnsäker-hetskonventionen.Anf. 36 ()Herr talman! menar alltså att viskall fortsätta att ta emot kärnavfall, såsom nu skert.ex. Där har vi hög- och låganrikat avfallsom vi inte kan ta hand om, men som vi inte heller fårskicka till ursprungslandet . Bassängerna är re-dan fulla. Ändå skall man ta emot ytterligare kärnav-fall till följd av gummiparagrafens "synnerliga skäl",vilket man nu också har gjort.Vi uppvaktade och uppmärk-sammade henne på fallet. Man ljög oss faktiskt raktupp i ansiktet och sade att lagret i Studsvik byggts ut,vilket man inte hade gjort.Jag vill bara att man skall skärpa synen på dettaoch se till att vi åtminstone får ett totalförbud mot attta emot utländskt kärnavfall i Sverige.Titta på ! Där är man urtuff i det här av-seendet. Fransmännen är inte rädda för att vara skarpaoch tydliga.Anf. 37 ()Herr talman! Låt mig bara få konstatera att ett bi-fall till förslagen i näringsutskottets betänkande nr 21innebär att lagreglerna i kommer att skärpaspå flera väsentliga punkter.Förbudet mot lagring av utländskt kärnavfallkommer att innefatta ett förbud även mot mellanlag-ring. Vi får förstärkningar som innebär att även utför-sel av kärnämnen skall vara tillståndspliktigt.Det förslag som kammaren har att ta ställning tillinnebär förstärkningar och skärpningar av säkerhets-reglerna på viktiga punkter.Anf. 38 ()Herr talman! Jag har ingenting att invända mot deförändringar i lagtexterna som föreslås i betänkandet,men jag måste ändå få uttrycka min besvikelse överatt så bestämt tar avstånd från reserva-tionerna 1 och 2.Han menar att eftersom initiativ redan har tagits iEU till att förändra Euratom och eventuellt t.o.m. tillatt avveckla det så att det skall försvinna efter rege-ringskonferensen , så finns det ingen anledningför att ta några sådana initiativ eller att påpe-ka detta i ett riksdagsbeslut.Jag är av den åsikten att när vi nu är medlemmar iEU så är det självklart att vi skall utnyttja vårt med-lemskap till att aktivt driva olika frågor. Det är förmig fullständigt obegripligt att inte utskottets majori-tet respektive anser att det är självklartatt det med ett riksdagsbeslut i botten är lättare attinom EU driva sådana här för oss väldigt viktigafrågor.Anf. 39 ()Herr talman! Egentligen skulle jag kunna säga attjag blir upprörd, men jag tycker att ordet är litet välstarkt. Det finns ingen anledning att påstå att Sverigeinte skall delta i diskussionen och debatten om Euro-pas framtida hållning till Euratom och dess eventuellaupphörande.Som det mycket klart och tydligt framgår av be-tänkandet och i den allmänna debatten, har Sverigetvärtom deltagit och kommer att delta mycket aktivt idenna debatt.Vad som är litet tveksamt är om , efter-som frågan är väckt och initiativ taget, skall väckafrågan om att frågan skall väckas. Det är inte på dennivån bör diskutera frågan. I stället bör vinaturligtvis aktivt delta i själva diskussionen. Detfinns anledning att komma tillbaka till detta när detgäller positioner osv. 40 ()Herr talman! Mina invändningar gäller för övrigtockså reservation 8. talade med storemfas om att på den internationella arenanskall arbeta för att förbättra de villkor som finns upp-tagna i den motion som reservation 8 grundar sig på.Jag förstår fortfarande inte varför ett riksdagsbe-slut i inte skulle ge regeringen råg i ryggenoch kraft att verka i de här riktningarna på ett heltannat sätt än vad som görs.Man måste inte alltid vara först med att väcka frå-gor. Men med ett riksdagsbeslut som grund kan manfortfarande på ett mycket aktivare sätt driva dem ochvisa att detta är en samstämmig syn i hela vårt land,därför ger det också kraft på de internationella arenorsom talar om.Anf. 41 ()Herr talman! När det gäller principfrågan om ar-betsmiljöerna i Krasnokamensk och på andra ställenär vi helt överens. Det finns all anledning att strykaunder det. Den typen av arbetsmiljöer, oaktat de före-kommer inom kärnkraftsindustri eller inom andraindustrier internationellt, finns det naturligtvis ingenanledning att acceptera, framför allt inte från svenskutgångspunkt.Men för att man skall nå resultat i realiteten, föratt man faktiskt skall kunna skapa en bättre arbetsmil-jö vid urangruvorna i - och det är det som viär överens om är viktigt - krävs det internationelltsamarbete. Ett ensidigt svenskt bestämt ställningsta-gande innan man har fört internationella resonemangskulle innebära ett slag i luften och skulle förmodli-gen inte påskynda, kanske snarare fördröja den realaeffekten för dem som bor och verkar vid de urangru-vor där vi är överens om att arbetsmiljön skall förbätt-ras högst radikalt.Anf. 42 ()Herr talman! Jag noterar att inteverkar ha någon lust att tala om socialdemokraternasuppfattning när det gäller Euratom. Han vidhåller attdet som står i betänkandet räcker, att man skall delta idiskussionen. Det är väl bra. Men nog är det välkonstigt att vi skall delta i den europeiska utveckling-en genom att glatt och villigt delta i diskussionerna,men vi skall inte i riksdag avgöra vad det ärvi skall diskutera eller vilken inriktning vi skall ha.Jag vill upprepa min fråga: Anser Euratom skall slopas om det är någonting som ärbra, eller tycker han att vi skall överlåta på regeringenatt avgöra på vilket ben vi skall stå i den här diskus-sionen? Jag tycker att det är en mycket märklig syn pådemokrati och faktiskt också en oroande utvecklingav anseende, att vi gång på gång överlåterpå regeringen att ta ställning till vilken inriktning viskall ha i olika frågor.Jag fick inte heller någon kommentar avseendedeponering i djupförvar. Skall man tolka utskottetsskrivning som ett ställningstagande för att det är denmetoden vi skall använda för slutförvar av kärnbräns-le? Om det inte är det vore det bra att få ett klart be-sked i den frågan.Anf. 43 ()Herr talman! Först till frågan om djupförvar. Detär en redovisning av möjliga slutförvarsmetoder. Detär inte ett ställningstagande från utskottets sida. Detfinns anledning att återkomma i den frågan.När det gäller frågan om Euratoms upphörandevill jag påpeka att detta betänkande behandlar följd-lagstiftning på grund av att Euratom införs i Sverige.Det är inte frågan om positioner inför regeringskonfe-rensen 1996 som behandlas. Eftersom frågan är väcktvill jag säga att det finns anledning för attkomma igen för att ta ställning till frå-gorna inför regeringskonferensen . Det vi i daghar att debattera och ta ställning till är en följdlag-stiftning till följd av anslutning till Euratom.Anf. 44 ()Herr talman! Jag tolkar det som att socialdemokra-terna och övrig majoritet som står bakom betänkandetinte vet vad man tycker än och inte skall bestämmasig förrän . Det är ganska pinsamt, måste jagsäga, att riksdag inte kan ha en uppfattningom en så pass viktig fråga. Det finns faktiskt en gans-ka stor enighet och samstämmighet i övriga europeis-ka EU-länder om att Euratom är föråldrat och börersättas av t.ex. ett nytt kapitel i Maastrichtfördraget.Men i riksdag kan man inte ens skriva ner attvi skall behandla detta närmare . Här skallvi bara delta i debatten.Anf. 45 ()Herr talman! Det framgår av propositionen, detframgår av näringsutskottets betänkande och detframgår av inlägg här i kammardebatten att Euratomär förlegat och att det skall diskuteras inför nästkom-mande år. Det är naturligtvis en viktig utgångspunktför vad vi har att ta ställning till. Mendet gäller inte främst om Euratom skall upphöra ellerinte. Det handlar naturligtvis om vilken energipolitiksom EU bör ha, om man skall ha någon sådan. Denfrågan bör vi debattera . är sakläget att viär medlemmar i och har att ta ställning tillföljdlagstiftning i de frågorna, och det är det betän-kandet handlar om.Anf. 46 ()Herr talman! Jag ställde i mitt anförande någrafrågor till som jag inte fick svar på,men som jag nu vill ge honom en ny möjlighet attsvara på. De handlade om uranbrytningen, om SSI:sresa har genomförts -den skulle ha gjorts -, omdet finns någon rapport och vad det står i den rappor-ten. Den skulle ha lämnats till Miljödepartementet.Jag hade i det sammanhanget också en fråga tillutskottsmajoriteten: Varför kunde man inte ställa sigbakom de rimliga krav som finns i motionen om att fåin bestämmelser som innebär att den som importeraruran åläggs att öppet redovisa var och under vilkaformer råvaran har utvunnits och hanterats?