prot · GI0990 · 1995-04-19 00:00:00 — Jag är själv allergiker.Jag levde med min lilla lapp, och jag försäk-rar att det går utmärkt bra att väljavaror för allergiker i svenska matbutiker i dag.Vi har också fått deklarationer från de stora varu-huskedjorna och våra stora livmedelshallar att deämnar behålla sina svenska märkningar just därför attsvenska konsumenter efterfrågar detta. Det är konsu-menten som styr, och det är konsumenten som visaratt man vill ha information om sina produkter. Vikommer bl.a. att få kvar datummärkningen av brödosv.Det är konsumenten som avgör. Antingen köperman varan, eller också köper man den inte. Det ärdärför vi tycker att vi kan avvakta och se hur systemetkommer att slå. Konsumenten är suverän.Anf. 140 () re-plikFru talman! Om konsumenten vore suverän i da-gens skulle vi leva upp till grundprincipen attdu som konsument kan få full information om en vara,och det kan man inte i dag.Efter EU-medlemskapet har det skett ett antal för-ändringar. kommer att beröra några.Jag kan ge ett exempel. Jämförelsepriset har för-svunnit på t.ex. frukt och grönsaker i många livsme-delsbutiker.Själv anser jag, att när det gäller vissa saker, t.ex.att vi skall få en fullständig information, måste manha det reglerat i en lagstiftning. Annars kommer detatt luckras upp.Anf. 141 () replikFru talman! säger att det är då-ligt att vi måste ha frivilliga uppgörelser när det gällerursprungsmärkningen. Det kan bli en annan ordning iframtiden. Men har EU inga regleröver huvud taget för ursprungsmärkning.Som jag sade i talarstolen avser att ta upp frågan om ursprungsmärkning i Brys-sel och att alla länder skall tillämpa en sådan. Meninnan dess måste det vara bättre med en frivilligsvensk överenskommelse än att inte ha någon över-enskommelse alls.Anf. 142 () re-plikFru talman! Vi kan här i besluta att viskall ha ursprungsmärkning i Sverige.Anf. 143 ()Fru talman! Jag vill börja med att kommentera endel som sade. Det är tyvärr så att dethar skett en försämring på det här området i och medEU-medlemskapet. Vi diskuterar mycket om djur-transporter. Men om vi skall vara ärliga och läsernoga om vad som händer har vi fått en försämring närdet gäller djurtransporter.Det tror jag att känner till. Denokunnigheten tror jag henne inte om. Kan det möjli-gen vara så att har en viss vilja att förskönaEU-medlemskapet? Det som har skett när det gällerdjurtransporter är att vi inte längre får ha kvar vårabestämmelser om transport av högdräktiga djur ochdjur som är nyförlösta. De bestämmelserna infördes iSverige för att man såg att många av de djuren dogvid transporterna.När det gäller djurskyddslagarna kan vi bara hop-pas att driver de frågorna i EU. Eftersom detinom EU är totalharmoniserat på jordbruksområdetinnebär det, om vi börjar driva frågan om djurskydds-lagarna, att om vi får direktiv från EU är det direkti-ven som gäller här. Det är knappast troligt att de ge-mensamma direktiv som skulle kunna komma pådjurskyddsområdet skulle vara lika bra som de svens-ka djurskyddslagarna. Det är alltså så att vi inte kandriva djurskyddsfrågor i EU. Då riskerar vi att vårasvenska djurskyddslagar blir betydligt sämre. Det ärnågot som förskräcker.Jag står här i talarstolen därför att jag har skriviten motion om allergier. Några av de att-satser somfinns i den motionen har behandlats i betänkandet.Det gäller framför allt färgämnen i livsmedel ochgodis, och det gäller också utarbetandet av ett systemför märkning av livsmedel avsedda för allergiker.Jag har själv i min nära släkt många allergiker,bl.a. Jag vet att mycket litenmängd av vissa ämnen kan, i det här fallet för ett litetbarn, innebära döden. Det är alltså av yttersta vikt attvi i går före på det här området.Man kan fråga sig vad som är en rättighet. Är deten rättighet att få stoppa in någonting i ett livsmedelsom människor kan riskera att dö av, eller är det enrättighet att ha den tryggheten att kunna äta mat somsäljs i butiker och veta att man inte utsätts för risker?För mig är svaret på den frågan självklar.Det måste vara så att man skall kunna köpa livs-medel och garanterat veta att de inte innehåller nå-gonting som man kan befara att man är överkänsligmot. Det måste klart framgå om det finns sådanaämnen i maten eller inte.Man kan också fråga sig som om det är en frihetatt få ha azo-färgämnen, framför allt de röda ochoranga ämnena i godis, när vi vet att så många barn äröverkänsliga mot dem. Det är en överkänslighet somnästan alltid följer när barn är allergiska. Man kansom allergiker börja att vara allergisk mot hund ellernågot annat. blir man allergisk ochöverkänslig även mot andra ämnen. Just det rödafärgämnet är någonting som väldigt många barn blirallergiska mot.Man kan fundera på vad det leder till. En sak somdet leder till är att de barnen mår mycket illa på ettsätt som vi ofta inte reagerar på att det är allergiskt.De blir oroliga och rastlösa, och de får ofta mycketstora problem i skolan. Vad är det för en frihet? Ärdet en frihet att kunna leva på ett sätt så att jag kanleva ett fullvärdigt liv, eller är det en frihet att kunnastoppa in vad som helst i livsmedel?Här måste gå före. Medlemskapet kan inteinnebära att vi gör det sämre. Det har vi gjort. Det harkommit in stora partier med godis, framför allt lös-godis, som vi vet innehåller azo-färgämnen som tidi-gare var förbjudna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Funktionshindrades resemöjligheterFöredrogsTrafikutskottets betänkande 1994/95:TU16Funktionshindrades resemöjligheter (prop.1994/95:100 delvis)Anf. 144 ()Herr talman! För att betona den vikt som Miljö-partiet lägger vid ett handikappanpassat samhälleskall jag nu tala för ett särskilt yttrande, som är skri-vet efter en motion som jag har väckt. Den har delvishamnat i trafikutskottet och för övrigt i socialutskot-tet. Den handlar om ett handikappanpassat samhälle.Jag menar att man under en lång rad år har tagittill mera ordkraft än handlingskraft. Det har inte häntså mycket. Det har tillsatts utredningar, och man hardirektiv och förslag till hur samhället skall handikap-panpassas, men det som händer går väldigt långsamt.Många funktionshindrade, blinda, synskadade ochhörselskadade har svårigheter att resa själva. Mantänker inte så mycket på de problem som en hörsel-skadad har; han kan inte höra meddelanden om atttåget är försenat eller byter plattform. Det är en saksom mycket enkelt skulle kunna åtgärdas med tavlorpå perrongerna. Det är svårigheter att klara trappor intill stationer. Det finns inte alltid rulltrappor ellerhissar för att komma ned till perrongerna. Det ärmånga saker som skulle kunna göras utan att det blirstora ingrepp i miljön. Om man handikappanpassarsamhället passar det ju också för andra - det bliraldrig till någon nackdel för andra. Jag menar att dethänder för litet.När det finns en så stor grupp i samhället som intekan delta i stora delar av det som samhället erbjuder,som i det här fallet kollektivtrafiken, är det allvarligt.Här skulle man också kunna spara pengar. Det skullekosta en del i initialskedet, men i och med att männi-skor kan klara sig själva behöver de inte den hjälp ochdet stöd som kostar pengar. De behöver inte användafärdtjänst i samma utsträckning som de gör , närsamhället inte är handikappanpassat.Det är viktigt att vi nu tar till oss det här och att vinär utredningen blir klar ser till attdet händer någonting.Mitt huvudsakliga meddelande i det här lillaanförandet är att vi skall bevaka detta, så att det hän-der någonting med handikappanpassningen. Jag harmånga handikappade vänner, och jag har arbetat medhandikappfrågor under många årtionden. Jag är för-resten själv handikappad, även om det inte syns - detsyns inte utanpå att man är diabetiker. Men då harman inga problem att klara sig i samhället.Miljöpartiet vill stödja det här särskilda yttrandet,där vi säger att måste intensifiera och på-skynda sitt arbete när det gäller handikappanpassningav kollektiva trafikmedel.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Ändring i telelagen, m.m.FöredrogsTrafikutskottets betänkande 1994/95:TU17Ändring i telelagen, m.m. (prop. 1994/96:128)Anf. 145 ()Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservationentill betänkandet.I reservationen framgår ställningsta-gande. Det innebär att vi stöder huvuddelen av rege-ringens förslag i propositionen, dock inte den tolkningav lagen som regeringen gör. Vi tycker att man i defall man inte på annat sätt kan skilja ut intressenter iett sådant här förfarande kan använda sig av auktions-förfarande. Det gör vi därför att vi tycker att det är detminst subjektiva urvalssystemet.Anf. 146 ()Herr talman! säger att vi är överensom merparten i detta betänkande angående ändringar itelelagen m.m., och det är alldeles riktigt. Det finns enliten åsiktsskillnad, och det gäller hur man skall tolkanär man inte kommer överens.Vi har i det här landet myndigheter som fattar be-slut och tar ställning, kanske också i tvistiga spörsmål.Vi från majoriteten i utskottet har ansett att Post- ochtelestyrelsen är väl bevandrad i att ta ställning i de härtvistemålen om olika synpunkter skulle uppstå när detgäller att fördela frekvens inom ett visst utrymme.Moderaterna och har i reservationensagt att det mest objektiva skulle vara ett auktionsför-farande. Jag vill påstå att jag hellre ser en s.k. subjek-tiv bedömning från en myndighet än att jag ser en s.k.objektiv bedömning gjord av en auktionist. Det fårinte vara så att det är pengarna som styr vem somskall ha tillgång till frekvensutrymmet, utan det måsteen myndighet få avgöra, om än det är något subjektivti det läget.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan i desshelhet i trafikutskottets betänkande nr 17.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )15 § betänkande 1994/95:BoU16Rennäringen (prop. 1994/95:100 delvis)Anf. 147 ()Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 1, som gäller mom. 3 i bostadsutskottetsbetänkande.Det här handlar om ett nytt sätt att ersätta samernaför rovdjur. har det varit så att de har varittvungna att hitta öron för att få ersättning för rov-djursrivna renar. Det här har diskuterats mycket, ochvi vet att samerna ofta inte har klarat av det. Vi kantänka oss vad som händer när man skall leta efter öronfrån en rovdjursriven ren över hela fjällvärlden - detfungerar inte i praktiken. Det här har också inneburitkonflikter i fjällvärlden just mellan rovdjur och ren-skötsel - de har inte fungerat tillsammans.Vad som har skett är att ochSametinget har funderat hur det skall kunna bedrivasrenskötsel i fjällvärlden på ett sådant sätt att det ocksågår att ha rovdjur utan att det blir ständiga konflikter.Man har hittat ett sätt som skulle kunna vara möjligt.Man säger nämligen så här: Låt oss se hur mycketrovdjur som finns i ett område, och låt oss sedanbestämma hur stor ersättningen skall vara utifrånrovdjursförekomsten. Man säger t.ex. att en järvhonamed ungar skall innebära en ersättning motsvarande200 renar. En varghona med kull skall ge en ersätt-ning motsvarande 500 renar. och kungsörn i ettområde skall ge en ersättning motsvarande 4 000renar totalt i , som får fördelas.Det här är ett mycket bra system, därför att det in-nebär att samerna vet att de får ersättning utifrånrovdjursförekomsten och att de slipper detta hopplösaatt leta öron efter rivna renar. Det gör att möjlighetenatt ha kvar rovdjuren i renskötselland skulle öka be-tydligt. Vi skulle äntligen få en samsyn på hur vi skallhantera ersättningsfrågorna.Men det här kostar pengar. Man har räknat ut attdet skulle kosta mellan 30 och 35 miljoner kro-nor för att systemet skulle fungera fullt ut. För att detskall fungera måste alltså dessa medel anslås. Detgörs inte.Tyvärr skriver socialdemokraterna att man anseratt 14 miljoner skulle räcka, och då utgår man från detidigare rivna renarnas slaktvärde. Man utgår alltsåfrån ett system som vi vet inte fungerade i praktiken.Man anammar inte det system som Naturvårdsverketoch har förhandlat sig fram till. Det inne-bär att vi har kvar samma problem, att samerna intekan få ersättning för de renar som de facto rivs i ettområde där det även finns rovdjur.Om det här förslaget skall kunna fungera måstedet alltså anslås pengar. Man skulle kunna ursäktaregeringen med att systemet inte var diskuterat fullt utnär budgetpropositionen lades fram. Men är detgjort. Det innebär att regeringen senast i komplette-ringspropositionen måste anslå mer pengar för att dethär ypperliga systemet skall kunna träda i funktion.Men det verkar som om det inte finns någon ambitionhos regeringen att göra det, och det är mycket beklag-ligt. Vi skulle nu äntligen kunna få ett system därsamerna och naturvårdarna är överens om hur rovdjuri renbetesland skall hanteras.Det här tas också upp i den reservation som jaghar yrkat bifall till. Jag vill verkligen vädja till rege-ringen att se över detta en gång till och att göra detsom är det enda rätta, dvs. anslå tillräckligt mycketpengar så att detta ypperliga system kan fungera.Sametinget och har förhandlat sigfram till detta system, där man inte ersätter utifrån deöron av rivna renar som man hittar, utan utifrån hurmånga rovdjur som de facto finns i området. Detbehövs 30-35 miljoner.Naturvården är värd det. Naturen och de djur vihar är värda det. Vi pratar mycket om att vi skallbevara de djur vi har i livskraftiga populationer, ochdet är precis det som det handlar om. Om vi inte fårett system som kan fungera har vi ett tryckmot rovdjuren. Vi har en jakt, och rovdjuren får inteen chans att föryngra sig. Om vi inför det här systemettryggar vi de rovdjur som finns i mycket små popula-tioner och som bör finnas kvar.Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 148 ()Herr talman! I budgetpropositionen har regeringensatt ett tak för vad ersättningen för rovdjursrivna renarfår kosta. Det är svårt att förstå, eftersom det skallinföras ett nytt system, där antalet rovdjur räknas istället för upphittade renar.Naturvårdsverket och har föreslagit ettsystem som man är överens om och som är föremålför remiss och beredning. Att man föregriper resulta-tet av den processen är anmärkningsvärt. Den härfyrkantiga hanteringen kan föranleda att blickarna istället riktas mot rovdjuren som river renarna, attderas existens ifrågasätts och att det uppstår en debattom att vi skall hålla nere vår rovdjursstam. Det skullevara en olycklig debatt, som inte gynnar rovdjurensrätt att finnas som en naturlig del av vår svenska na-tur, utan innebär att människan skall gå in och reglerastammen av besparingsskäl, med hänvisning till denekonomiska krisen.Pröva systemet i samförstånd med samerna! Mot-arbeta inte det nya systemet, som är mindre byråkra-tiskt men som också kräver ömsesidigt förtroende!Därför yrkar jag bifall till reservation 1 av bl.a.Miljöpartiet.För knappt nio år sedan drabbades avsviterna efter kärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Jagminns händelsen väl, eftersom jag kommer från detgeografiska område som drabbades värst, nämligenGävletrakten. Sviterna efter olyckan kommer att bestålänge, eftersom cesium har en halveringstid på 30 år.Katastrofen, om man får beteckna den så i vårtland, ansågs vara en nationell angelägenhet, och sta-ten skulle svara för kostnader som drabbar befolk-ningen på olika sätt.Människor kände och känner fortfarande stor oroför att konsumera fisk, vilt, bär och svamp i de drab-bade områdena. För att testa cesiumhalten i vilt läm-nas prover för analys. Vissa kommuner bekostar pro-verna, medan andra låter den enskilde stå för kostna-den. Ett utlovat nationellt åtagande har i vissa fallblivit ett kommunalt, men lika ofta ett åtagande förden drabbade enskilde individen. Det här är inte ac-ceptabelt. Det är en principfråga.Kostnaden för varje enskilt prov är , ochden totala kostnaden för proven, med vissa restriktio-ner, behöver inte uppgå till mer än per år.På en konferens om cesiumhalten i vilt i - det var före valet -var de närvarande partierna överens om att detta varett nationellt problem och att staten skulle stå förkostnaderna. är frågan tydligen omvärderad, efter-som ingen i utskottet utom har tillstyrktmotionerna i den här frågan.Härmed yrkar jag bifall till reservation nr 3.Anf. 149 ()Herr talman! I det här betänkandet behandlas an-slag till rennäringen. Vi har i utskottet tillstyrkt rege-ringens förslag i budgetpropositionen.Först vill jag konstatera att det råder ganska storenighet i den här frågan. Det är endast på någrapunkter som det finns reservationer till utskottsmajori-tetens förslag.Vi är eniga när det gäller renbetesinventeringarna,som är ett mycket viktigt instrument för bedömningenav balansen mellan renantal och betestillgång. Rege-ringen har föreslagit 1,5 miljoner till Jordbruksverketsom ett engångsanslag för att ta fram metoder förinventeringen. Vi tycker att det är bra. Det är viktigtatt metoderna accepteras av de berörda parterna ochatt man kommer till skott. Viutgår från att arbetet bedrivs så snabbt som möjligt.Det bör också påpekas att inventeringen skall kunnaanvändas för miljöövervakning.Prisstödet är också en fråga som vi är eniga om,liksom att det arbete som pågår med också skall innebära att strukturmedel tillfallerrennäringen.När det gäller ersättning för viltskador finns det enreservation mot att det nya systemet godkänns. Riks-dagen beslutade om ett nytt system för ersätt-ning för rovdjursrivna renar, och systemet skulletillämpas fr.o.m. . Naturvårdsverketoch fick i uppdrag att närmare utformasystemet, och de begärde tillsammans en förlängd tidför sitt uppdrag till och attersättningssystemet skulle införas den 1 januari 1996.Nu föreslår regeringen detta, och utskottsmajoritetenhar samma uppfattning.Jag yrkar därför avslag på reservation nr 1.Miljöpartiet har i en reservation tagit upp fråganom gränsvärden för radioaktivitet i renkött. Det är enfråga som behandlas i försvarsutskottet, och enligtvad jag har erfarit kommer försvarsutskottet att av-styrka motionen. Då finns det inte heller någon an-ledning för oss att ta upp frågan om ersättningar. Omdet mot förmodan skulle bli så att försvarsutskottetbeslutar något annat, får regeringen återkomma ifrågan.Vänsterpartiet tar i en reservation upp frågan omkostnadsansvaret för cesiumanalyser av älgkött ochrådjurskött. Det är klart att man kan hålla med om attdet i princip kan anses befogat att staten skall ta dethär ansvaret. Det gjorde staten också strax efter . Men det handlar om väldigt små be-lopp, och utskottsmajoriteten har ansett att den härringa kostnaden bör kunna bäras av jägarna själva.Jag yrkar avslag på samtliga reservationer och bi-fall till utskottets hemställan.Anf. 150 () re-plikHerr talman! Jag tänkte höra litet med när det gäller det ersättningssystem för rovdjurs-rivna renar som just har tagits fram: Avser regeringenatt finansiera det fullt ut? Eller avser man att bromsafinansieringen till 14 miljoner, vilket innebär att detsystem som har tagits fram i samarbete mellan och inte kan fullföljas? Vil-ken är ambitionsnivån?Anf. 151 () replikHerr talman! Som det står i propositionen, har re-geringen anslagit pengar på den här nivån. I sinaberäkningar gör man alltså bedömningen att den nivånär tillräcklig.Anf. 152 () re-plikHerr talman! Det skulle vara roligt att veta vemsom gör den bedömningen. Varken ellerNaturvårdsverket gör den bedömningen.Naturvårdsverket och de som har gjort den under-sökning som har legat till grund för det här förslagethar beräknat ersättningen till 30-35 miljoner om manskall klara detta. I den beräkningen utgår man inte,som regeringen gör, från hur många renar som det harfunnits tidigare, utan från hur många rovdjur som detfinns i landet.Vems beräkning är det som regeringen stöder sigpå? Det är uppenbarligen inte Naturvårdsverketsberäkning, som utgår från antalet rovdjur.Anf. 153 () replikHerr talman! Det råder ju enighet om det nya sys-temet, som och kommed förslag om . Regeringen har utifråndet gjort bedömningen att det här är den nivå som ärlämplig. Det är alltså regeringen som har gjort denbedömningen, och utskottsmajoriteten instämmer iden.Anf. 154 () replikHerr talman! När det gäller kostnadstaket ochtäckningen för rovdjursrivna renar, vilar det taket pådet gamla systemets grund. Det måste vara mycketsvårt att sätta det taket på det nya systemet. Jag kaninte förstå hur regeringen har kommit fram till detbeslutet, om man inte har tagit det som gällde i dettidigare systemet.När det gäller kostnaderna för cesiumanalysernaär det en för oss principiellt viktig fråga. säger själv att kostnaden inte är så stor. Nej, ochjust därför tycker vi att staten skulle kunna ta på sigden kostnaden.Det är ganska lustigt att det är en socialdemokra-tisk motion som ligger till grund för den här reserva-tionen. Motionären är inte här för att försvara motio-nen och har tydligen inte heller lyckats försvara deninför sin egen riksdagsgrupp, vilket vi tycker är be-klagligt.Anf. 155 () replikHerr talman! Som jag sade i mitt anförande, är dethär fråga om en så pass marginell kostnad för jägarnaatt vi i utskottsmajoriteten har ansett att jägarna självakan bära den kostnaden. Det rör sig alltså om 50-150kr, så det är inga stora pengar.Anf. 156 ()Herr talman! Jag har begärt ordet för att kommen-tera vad utskottet säger om cesiumprover, eftersomjag själv har en motion i frågan. Jag tycker att detfinns anledning att instämma i reser-vation i den frågan.Jag tycker att utskottet tar ganska lätt på det härproblemet, som framför allt finns i ochVästernorrlands län. , efterTjernobylkatastrofen, kastar olyckan en mycket mörkskugga över de här delarna av vårt land. I de här länenhar man ännu inte märkt någon särskilt påtaglig ned-gång av de mycket höga halter av cesium 137 somkonstaterats i vilt, fisk, svamp m.m. Något annat ärinte heller att vänta, eftersom halveringstiden förcesium är . Människor med intresse för att ta tillvara det som naturen ger inom de här områdena kän-ner fortfarande en mycket stark oro och ett behov avatt kontinuerligt mäta halterna av cesium i sambandmed t.ex. älgjakt.Jag tycker att det då är litet lättvindigt att som ut-skottet gör bara hänvisa till att man harsagt att det här inte är så farligt och att det kan bärasav jägarna själva. Jag är helt säker på att om den härolyckan drabbat t.ex. , storstadsområdena,hade man fått en helt annan reaktion från vissa ansva-riga politiker. drabbades , Gävle-borg och delar av södra , och då tycker maninte att det är så viktigt.Jag tycker att det är en nationell angelägenhet attförsöka klara av det här utan att vältra över kostna-derna på kommunerna eller jägarna som är verksam-ma i dessa områden. Därför finns det anledning attinstämma i reservation nr 3 av om attdet här skall av på nationell nivå. Det handlarinte om några jättelika summor. Det skulle kunnaklaras av genom anslaget för ersättning på grund avradioaktivt avfall.Med det anförda vill jag yrka bifall till reservation.Anf. 157 () replikHerr talman! Eftersom jag kommer från känner jag väl till de här problemen. Jag ärinte jägare, men däremot tycker jag om att plockasvamp. Varken i eller i kanvi plocka svamp utan att lämna in och ta prover. Detgör jag också när jag har varit ute i skogen ochplockat svamp. Jag tycker inte att kostnaden hindrarmig från att vara ute i naturen och plocka svamp. Denkostnaden kan jag ta på mig.I mitt inledningsanförande försökte jag säga principiellt kan anse att det här är en statlig ange-lägenhet som är lika över hela landet. Eftersom kost-naden är så ringa, har jag inga betänkligheter mot attvi som är ute i skog och mark tar på oss det ansvaret.Anf. 158 () replikHerr talman! Vart och ett av proven innebär kan-ske en ringa kostnad. i minst 30 år- halveringstiden är så lång - drabbas av denna kost-nad, blir kostnaden sammantaget mycket hög. Detgäller i synnerhet för de som jagar både småvilt ochälg och som dessutom kanske ägnar sig åt och bär-och svampplockning m.m.Själva skadan - det radioaktiva nedfallet - hartagit bort mycket av glädjen med att vistas ute i natu-ren och ta till vara det som naturen ger.