prot · GI09121 · 1995-06-15 00:00:00 — Vi har en framtidsinriktning och en vi-sion om ett samhälle i rättvisa, byggt på en solidaritetsom utgår ifrån varje människas lika värde.Detta har man sagt , men det är lika gil-tigt som . Vi är också med-vetna om att möjligheterna att ta oss till detta samhäl-le finns i politiken. Politiken är de svagas vapen,ekonomin de starkas, sade man förr i arbetarrörelsen,och också det är giltigt än i dag.Det är därför som vi måste utveckla politiken; denär vårt sätt att skapa det samhälle som vi vill ha. Jagär besviken på att arbetarrörelsens större parti harlämnat dessa visioner.(Applåder)Anf. 28 Statsminister () replikFru talman! efterlyste i börjanav sitt inlägg en mer principiell, framtidsinriktaddebatt, och mot slutet sade hon att de inte ville varapopulister utan klara ut vilken deras vision är.Jag vill då ställa en grundläggande ideologisk frå-ga till partisekreterare sade den 7januari - 1995 - i : Jag har alltid kallat migbåde kommunist och socialist och det fortsätter jag attgöra.Talar partisekreteraren i partisanning när han säger att han är kommu-nist?Anf. 29 () replikFru talman! Jag utgår från att vår partisekreterareinte ljuger. Han är medlem i ett demokratiskt, socia-listiskt vänsterparti, som inte är ett kommunistisktparti.Anf. 30 Statsminister () replikFru talman! har tidigare i dagsagt att hon vill ha debatt, att det är viktigt att ställa derätta frågorna.Nu ställer jag den grundläggande frågan, omVänsterpartiet i som andra man i partiet ochnärmaste medarbetare till har enperson som är kommunist.Är detta möjligt efter kommunismens samman-brott, efter avslöjandet av denna ideologis oförmågaatt ta ansvar för människors sociala trygghet - denideologi som har ställt till ett fullständigt obeskrivligtelände när det gäller miljön i världen och som hartrampat på människor frihet och rättigheter?Är partisekreteraren i kom-munist? Alla som har lyssnat på denna debatt fårdöma av svar, både här i kamma-ren och utanför.Men om vill tas på allvar räcker detinte med att ställa frågor. Man måste kunna ge svar påde grundläggande frågor som ställs, svar som är upp-lysande för väljarna.Man har tagit bort ordet kommunist från partibe-teckningen men väljer en partisekreterare som be-tecknar sig själv som kommunist. Vad är taktik ochvad är verklig omprövning? dekla-rerar en åsikt och partisekreteraren den raktmotsatta.Svara , ! Vad står Vänsterpar-tiet för?Anf. 31 () replikFru talman! Jag tyckte att jag var mycket tydlignär jag sade att är ett modernt, demo-kratiskt, socialistiskt parti, som står för de grundläg-gande värderingar som vi delar med socialdemokra-terna. Historiskt sett kommer vi från samma parti,grundläggande värderingar omrättvisa, solidaritet och respekt för varje människaslika värde är grunden för det parti som jag företräder.I mitt parti finns medlemmar som rubricerar sigsjälva som kommunister. De har en vision om detklasslösa samhället, där människor skall kunna leva ijämlikhet utan att kliva på varandra och utan att olikaklasser förtrycker varandra.Jag kan känna sympati för den visionen, men förmig innebär kommunism mycket av det som IngvarCarlsson tog upp, t.ex. förtryck och partidiktatur. Detvill inte jag vara med om, och därför är jag ordföran-de i ett parti som är socialistiskt.Anf. 32 ()Fru talman! Här bränns det broar på löpande band,tycks det som. Denna pinsamma debatt var intressantpå många sätt.När jag hörde de tre första talarna funderadejag över om politik måste vara så tråkig. Måste denvara så visionslös och kemiskt fri från drömmar omett annat samhälle? Det blev något bättre nu på slutet,där det i alla fall hettade till litet grand.Vi måste utgå från en dröm om ett annat samhälle.Vi skall ju inte bara förvalta det vi har utan även tasteget in i 2000-talet.Då måste vi kunna tänka nytt. Vi måste släppagamla idéer och skygglappar och se framåt. Vi måstese de hot som finns. Det är inte roligt alla gånger, menvi kan också se de lösningar som finns.Det största akuta hotet just , förutom det eko-logiska hotet, är det sociala hotet. Vi är på väg att fåett samhälle med större klyftor, där allt fler känner sigutanför och där våldet är en del av vardagen i snartsagt varje kommun och varje stad.Hur svarar regeringen på detta? Hur svarar riksda-gen och majoriteten av våra politiker på detta?Jo, genom att öka klyftorna i samhället - genomatt dra undan pengar från skola och barnomsorg,genom att minska barnbidraget och a-kassan också fördem som redan lever under social stress. Detta äringen god grogrund för ett bra samhälle.Fru talman! Alla ni som lyssnar och ser på TV!Från denna sal i riksdag bedrivs en politiksom ökar alla förutsättningar för att de som växer uppi dag skall må dåligt. Detta blir följden av den eko-nomiska politik som faktiskt förs.Det är inte någon naturlag att man måste skära påjust de områden som har med människor, barn ochutbildning att göra. Det finns andra områden att skärapå.Jag tog upp denna fråga förut: Hur kommer det sigatt samma politiker som skär i bidragen till kommu-nerna, i sådant som drabbar skola och barnomsorg,säger ja till stora satsningar på det militäraförsvaret? De tecknar t.o.m. in 55,8 miljarder kronorför inköp av nya vapen!Det största hotet är inte militärt . Lösningarnafinns inte i nya vapen; lösningarna finns i en ny visionom ett solidariskt och rättvist samhälle som är ekolo-giskt hållbart.Budskapet från riksdag nådens ärkärvt: Mänskliga aktiviteter måste skäras ned. Vi harinte råd med dem.Jag hävdar att detta budskap är fantasilöst, färglöstoch bygger på grånande tankar och idéer.Vi måste ha visioner om det goda samhället! Deträttvisa samhället där människor känner delaktighet!Ett samhälle som är gjort för människor av kött ochblod - inte bara för pengar! Ett samhälle som är so-cialt och ekologiskt hållbart! Ett samhälle där vi poli-tiker har lärt oss vad som är viktigt i livet för varjemänniska!Den dagen man ligger på sin dödsbädd och skallsummera är frågan vad som egentligen är viktigt. Ärdet resorna till ? Eller kanske det rent av ärdoften av nytvättade lakan och upplevelsen av attbarnen kommer hem från skolan? Är det kanske dettasom är värdet? Eller består värdet här i livet bara avatt man konsumerar och äger mer och mer?Vi måste ställa de här frågorna, och vi måste ock-så ge svar. Vi menar att framti-dens vision inte ligger i att vi skall köpa mer och ägamer utan att vi skall leva mer, känna mer, älska meroch kanske t.o.m. gråta och skratta mer. Det är detsom är värdet i livet.Det går att bygga ett bra samhälle. Jag är heltövertygad om det. Men vi måste tänka nytt.För det första måste vi slå fast att jämställdhet ochjämlikhet är effektivt. Får man säga så i nunär , professorn i , verkar ha blivitnågot slags gud både för och Folkpartietoch även för delar av socialdemokratin? Jag tror dockinte att han är det för - tack och lov.Jämlikhet är effektivt! Låt oss slå fast det en gångför alla.För det andra måste vi sänka arbetstiden. 40-timmarsveckan är ingen naturlag. Vi måste anpassaarbetstiden till verkligheten. En gång i tiden var detbra med 40-timmars arbetsvecka, det är det inte i dag.Vi måste sänka arbetstiden och dela jobben. Detökar livskvaliteten, ger fler jobb och ökar jämställdhe-ten.Sänker vi redan om iveckan kan vi snabbt skapa ungefär 130 000 nya jobb.Det är människor som står utanför arbetsmark-naden som kan komma in. Då säger politikerna ochmajoriteten att det inte går. 40 timmars arbetstid är ennaturlag. Så skall det vara och så har det alltid varit -åtminstone sedan 1972.Vi måste tänka nytt. Vi måste anpassa de politiskaspelreglerna till verkligheten.För det tredje måste vi se till att det som är håll-bart långsiktigt också blir lönsamt kortsiktigt. Det kanvi göra genom en skatteväxling, dvs. genom att sänkaskatt och avgifter på arbete och i stället höja på ener-gi, råvaror och utsläpp. Det skapar fler jobb, tekni-kutveckling och en bra framtid. Det skapar grundenför ett bra kretsloppssamhälle.Vi måste se till att det som är hållbart långsiktigtockså blir lönsamt kortsiktigt. är det precistvärtom. Det som inte är hållbart långsiktigt är oftalönsamt kortsiktigt. Inte heller det är en naturlag. Detär följden av de politiska spelregler och ekonomiskastyrmedel som vi i den här kammaren har fattat beslutom.Det värsta är faktiskt att om politiker inte hadefunnits och ställt till det med ekonomiska styrmedelsom har gött miljöförstöringen hade miljöförstöringeninte varit så illa som den är. Politiker har totalt settställt till det mera än de har löst.För det fjärde måste vi sanera statens finanser såatt välfärdens kärna inte drabbas. Jag trodde att detrent ideologisk i den här kammaren borde finnas majoritet för just detta. Men så är det uppenbarli-gen inte.Man skär i välfärdens kärna - det som är grundenför varje människas liv - som man satsar på20 miljarder i medlemsavgift till EU eller 55,8 miljar-der till nya vapen. Detta gör man nu - 1995 - närhotbilden ser helt annorlunda ut. Det finns faktisktpengar.Även om vi sparar på det militära och inte köperså mycket av de här enorma, nya vapensystemen sommajoriteten i vill, måste vi ändå spara. Vi kommer inte undan att t.ex. skära i social-försäkringssystemen. Men man kan skära på ett soli-dariskt riktigt sätt.Varför skära lika för alla? I gruppen alla ingårmänniskor som har det svårt och som lever på denekonomiska marginalen. De har svårt att få det att gårunt. Deras barn har det svårt i skolan, eftersom densociala stressen är för stor. Varför skära där?Varför skall vi skära i a-kassan lika för alla, i för-äldraförsäkringen lika för alla och i sjukersättningenlika för alla? I stället borde vi se till att vi med högainkomster får ta en större andel av besparingen.Därför säger vi att man skall införa en brytpunkt ialla dessa försäkringssystem, så att de med låga in-komster får behålla sina medan vi som har hög-re inkomster blir av med en större del. Det skulledessutom vara bra för ekonomin även i traditionellas.k. Jag gillar i och för sig inte tillväxt.Men alla säger att det gäller att hålla i gång ekono-min. Då skall man väl inte dra undan köpkraften fråndem som bara konsumerar för sina pengar. Det är välingen lysande idé.För det femte måste vi ta energipolitiken på allvar.Kärnkraften skall avvecklas. En reaktor måste bortden här mandatperioden och jag hyser gott mod ochgod tro på när det gäller kärnkrafts-frågan. Det är bra att har markerat.Jag ställer frågan en gång till även här i kammaren:Skall kärnkraften vara avvecklad eller inte?Jag har läst i tidningsintervjuer att fast detta, och det tycker jag är bra och hederligt.Det finns en del politiker som är hederliga när detgäller folkomröstningar, och det är utmärkt.Inom energipolitiken finns en enorm potential.Genom skatteväxlingen blir det plötsligt lönsamt meden annan typ av energi och ny teknik. Jag tycker attdet vore läge att i riksdag fatta något slagsprincipbeslut om att vi skall ta den nisch på den glo-bala energimarknaden som danskarna har tagit när detgäller vindkraft.Vi skall vara bäst när det gäller solceller - 2000-talets stora teknik. Där bör vi satsa. Vi bör stödja deföretag som satsar på det här i . Det är ändådär energiframtiden ligger. Det är mycket bra medbiobränsle, vindkraft osv. Det är bra . Men vi måste se till nästa steg, och detgäller bl.a. solceller.För det sjätte måste vi medvetet och klokt ta tillvara den resurs som invandrarna utgör. Många in-vandrare är välutbildade. Väldigt många är kreativa,och alla har något att tillföra.Det som sker i är att det byggs murarmellan oss som har levt i länge och dem somhar kommit hit alldeles . Det är onödigt. Vi måsteta till vara den här resursen. Därför är det bra att frå-gan utreds, men det måste också komma till handling.Jag skulle t.ex. gärna se att både statliga myndigheteroch högskoleutbildning hamnar i invandrartäta områ-den.För det sjunde måste vi inse att EU-konceptet inteär den väg till paradiset som många på ja-sidan före-speglade inför folkomröstningen.Fru talman! Minns ni löftena? Minnsni och brev till Sverigeskvinnor? Läs det gärna en gång till ni som har detkvar och se hur det blev. Hur blev det med narkotika-kontrollen i ? Hur blev det med salmonel-lan i och hur blev det matpriserna somskulle sjunka.Sällan har så många blivit så lurade av ett så enigtetablissemang.Hur blev det med knarkbekämpningen, ? Är det bra att lastbilarna far i stort sett helt frittöver gränserna ? Är det bra att Per harfått ett svar av som säger att stick-provskontroller tyvärr inte är tillåtet? Bekämpar detknarket eller inte?Lars , var ute vecka eftervecka efter vecka inför folkomröstningen och pratadeom att matpriserna skulle sjunka. Håller med om att har rätt närden säger att matpriserna har ökat sedanfolkomröstningen och att priset på grönsaker har ökatmed ?Olof , hur var det med miljögarantin?Var det någon garanti som och andraledande centerpartister var ute och pratade om - attvarje land skall ha rätten att gå före och ställa högremiljökrav? Var det så? Nej, det var inte så.Vi på nej-sidan hade rätt. Det var ingen garanti.Tvärtom kan det ibland med lägga tak påhur långt länder får gå när det gäller att ställa mil-jökrav. Då är spelreglerna fel. Det är ett av de storafelen med EU:s grundkoncept - man lägger tak på attenskilda länder skall ha rätten att gå före och ställahårdare krav på t.ex. förpackningar och varor.Det är en rätt som har, men som EUfråntar och andra delstater i den nya framväx-ande superunionen.Vetorätten, , var den livlina somgaranterade svenskt inflytande, hette det. är veto-rätten, den där livlinan ni pratade om, förvandlad tillett litet tunt och trasigt julpaketssnöre. Det var intemer än så.Vad röstar man egentligen på när man röstar påSocialdemokraterna i EU-parlamentsvalet? Är detMaj-Lis Lööws idé om våldsam överstatlighet ellerröstar man på det ni sade innan folkomröstningen?Mycket har hänt på miljöområdet ,både sådant som är bra och sådant som inte är bra.Det som är bra tycker jag faktiskt att harvarit inblandat i. Jag är kanske part i målet, men al-lergisaneringen är bra, satsningen på bidrag för sol-värme är bra och att skatteväxlingen har skrivits in iden till EU är bra. Detfinns en hel del som är väldigt bra.Det finns också annat som är väldigt dåligt. Jaghoppas att det var en engångsföreteelse när Sverigesmiljöminister skrev till och förklarade att manskulle hålla sams inom den socialdemokratiska famil-jen, så vi i skall inte skälla på när detgäller jakten på vikval. Jag hoppas att det var ettmisstag. Jag hoppas att ett sådant misstag aldrig åter-kommer.Fru talman! Jag skall avsluta med att ta upp en förmig och mycket väsentlig fråga. Återigenräds vi folkvalda den s.k. marknaden. Vi har sett hurdet går till när marknaden jonglerar med demokratin.Vi måste vara tysta och snälla, sade , för annars blir marknaden arg och ställer till detför . Det är nog riktigt. Så är det. Man har jusläppt alla spelregler.Marknaden blir aldrig mätt. Det är det som är detstora problemet. Marknaden vill alltid ha mer. De s.k.aktörerna har bara en enda sak att göra, en enda upp-gift, nämligen att förränta pengar, förränta kapital.När hela samhället börjar underställas detta enda mål,att förränta pengar, är vi illa ute, både när det gällerdemokratin och när det gäller människovärdet.Det behövs politiker som vågar stå upp och säga:Vi skall tygla marknaden. Det är få politiker somvågar säga det. Men vi blir fler och fler i . Viblir fler och fler i . Vi blir fler och fler i värl-den. Men i den här salen, i riksdag, blir dettyvärr inte fler och fler - inte förrän efter nästa val ialla fall, 1998, när kommer att vara ettmycket större parti än . Vi har visionerna förframtiden.(Applåder)Anf. 33 ()Herr talman! Den som spar den har. Jag har 25minuter på mig , som ni får uthärda.Först skulle jag vilja lyckönska till detutomordentligt ansvarsfulla uppdrag han har. Låt osshoppas att han lyckas.Birger sade att när han lyssnat på de treförsta talarna funderade han över om politik måstevara så tråkigt. Efter att ha lyssnat på efter period har man mycket svårt att inte stillaundra: Måste politik vara så tvärsäker? Måste politikvara så självkoncentrerad?Jag tror inte, herr talman, att det finns något partihär i kammaren som av illvilja utsätter människor fördet ena eller det andra. Jag tror inte det om IngvarCarlsson. Jag tror inte det om . Jag trorinte att någon egentligen av illvilja är ute för att jagamänniskor som behöver barnomsorg, sjukvård och ettsom annat. Sedan har vi olika idéer om hur vi bästgagnar människors behov. Som väl är har vi det. Menjag tror inte att något av våra partier har monopol påsanningen - det låter så . Jag tror inte heller attnågot parti har de helt förträffliga lösningarna.Säkerhetspolitiken har varit uppe till debatt, ochdet har sagts att där kan man spara. Det är klart måste beundra de människor som vet hur säker-hetspolitiken kommer att te sig under framöver,vad vi behöver eller inte behöver för att garantera vårsäkerhet. Det är ytterst få som kan det. Att säga precishur det är är tämligen ointressant. När vi talarsäkerhetspolitik vet vi att det handlar om i varje fallett par decennier framåt.De senaste veckorna har vi svenskar fått lära ossordet konvergens. Det tror jag var ett nytt ord förväldigt många av oss. Det betyder att komma närmarevarandra i ekonomiskt avseende i stället för att gåifrån varandra, divergera. Jag har inte tänkt att tala såmycket om detta, för jag visste när jag gick hit i mor-se att jag inte var bland de första talarna och att detskulle talas mycket ekonomi och divergens.Jag fastnade för en mening i ett brev.Brevet började med meningen: Vår tid är full avrädslor.Det är tydligen så, och det är kanske inte så kons-tigt. En ekonomi i obalans föder givetvis rädslor.Människor blir rädda för att förlora jobb, och männi-skor som inte har jobb blir rädda för att inte få jobb.Många ängslas för om de skall kunna betala hyra ochha råd att bo kvar. Andra är rädda att inte pengarnaskall räcka till det man så väldigt gärna vill ge sinabarn.Men vi gör fel, påstår jag, om vi menar att räds-lorna enbart är kopplade till ekonomi, till enekonomi i obalans. Under mina som bi-ståndsminister lärde jag mig verkligen att det intefinns någon absolut relation mellan plånbokens volymoch människors känsla och upplevelse av trygghet,lycka och tillförsikt.Om det vore så att det funnes en absolut relationmellan vad människor har materiellt och den trygghetde upplever, skulle, om jag får uttrycka det litet dras-tiskt, knivdåden i ett land som vara hurmånga som helst.Herr talman! Jag är faktiskt besviken på mig själv.Det är jag av många anledningar, men bl.a. av denanledningen att jag tydligen aldrig lyckas förklara iden här kammaren och kanske över huvud taget inteatt när vi kristdemokrater har talat om etikhandlar det inte om att påtvinga någon en tro.Det handlar om en värderingarnas konvergens. Viskall komma närmare varandra i samhället när detgäller ett etiskt minimum. Det klarar sig inget samhäl-le utan.Vi skall slå vakt om pluralismen i vårt samhälle.Vi skall verkligen våga visa att vi inser att varje indi-vid är unik. Vi skall däremot aldrig inbilla oss att ettsamhälle kan hålla sig med något slags pluralistiskgrundetik. Det samhället existerar inte.Man kan inte vara absolut fri och absolut trygg.Beroendet är en del av tryggheten. Kravlöshet är intekärleksfullhet. Att låta våra barn och våra ungdomar ivår så komplicerade värld, med så ofantligt mångaimpulser, genom trial and error, genom eget experi-menterande finna fram till sina egna värderingar tyck-er inte vi kristdemokrater är omtanke och kärlek. Jagtycker att det är andlig brutalitet.En poet har sagt: Att vara utan väggar är inte fri-het. Det är hemlöshet.Har vi inte, jag säger vi, förpassat våra ungdomarut i ett folkhem där det knappast finns väggar? Nor-mer, moral och etik har presenterats som något rela-tivt. Vi kristdemokrater tycker det.När den s.k. knivdebatten är på var människasläppar, när knivdåd är en av de stora rädslorna - då ärdet givetvis både nödvändigt och självklart att respek-ten för knivförbudet skärps, att knivar samlas in, attmetalldetektorer får användas, att varenda förälderoch varenda lärare tar ett rejält och allvarligt samtal,inte en gång, utan gång på gång, med tonåringen så atthan eller hon förstår det vansinniga i att bära kniv.Jag kan inte heller se det angelägna i att affärsmänsaluför vilka våldslockande knivtyper som helst.Herr talman! Lika väl som vi alltid har varit enseom att ställa frågan: Varför super ?, lika välborde vi våga fråga oss: Varför bär kniv?Jag tror att vi alltför ofta ser beteendet i stället förmänniskan. Vi ser våldsverkaren, inte . Vi seralkoholisten, inte . Vi ser eleven som skolkar,inte . Vi ser den kluddande graffitislyngeln, intePaulo. Vi ser den prostituerade, inte Sirkka.Det är också viktigt att komma ihåg att rädslaninte enbart sitter i själen på oss som flanerar hem iskymningen eller åker kollektivt hem , rädslansitter i ännu högre grad i sinnet hos och hanskompisar: rädslan och osäkerheten, bristen på egenidentitet, på förmågan att uppleva empati, att sätta sigin i andra människors situation.Det råder känslokyla i många ungdomskretsar.Varför är det så? Är det inte för att vi vuxna engage-rar oss för litet i våra barn och för att vårt intresse ärså koncentrerat på det som enkelt mäts i pengar?Herr talman! De anställda i den offentliga sektornkan sin sak. Deras expertkunskaper kan vi inte varautan. Men de som känner , , , Paulooch - ja, det är ju du och jag. De har vuxit uppsom våra grannar, gått på våra dagis, i våra skolor. Vikan och skall som medborgare inte friskriva oss frånhur det har gått för dem.Vi kristdemokrater har sagt det , ochjag säger det gärna igen. Föräldraansvaret måste upp-värderas, respekteras, räknas med, som samhälletsstarkaste trygghetsskapande kraft.Regeringen har igen tillsatt professor som utredare. Så gör regeringar. Man tillsät-ter utredare. Det är inte länge sedan Perssonvar den förrförra regeringens utredare. Då satt han inågot som kallades . Det hadevarit mycket klokare om regeringen då hade tagit tillsig den kommissionens råd i stället för att nu behövabe den veva sina förslag i repris.Då, , skrev kommissionen följan-de: "Barnomsorg, skola och kommunala fritidsaktivi-teter har kommit att ta över delarav föräldrarnas ansvar för barnens uppfostran. Bar-nuppfostran har, kan man säga, professionaliserats.Det har emellertid visat sig att varken personaleninom skolan eller barn- och ungdomsorganisationerkan ersätta föräldrarnas roll när det gäller att skapa engynnsam utveckling av de unga.Ungdomsbrottsligheten ligger på en oroväckandehög nivå. Det är därför viktigt att föräldrarna mobili-seras och att deras ansvar och betydelse för barnensutveckling lyfts fram även i lagstiftningen. Föräldrar-na är den största brottsförebyggande resurs samhällethar. "Låt oss nu se till att föräldrarna verkligen får bliden största brottsförebyggande resursen. I var ochvarannan kommun, där sorgen och vreden vilar tungefter knivdåd och mord och elände, går kommunalrådoch andra ut och uppmanar föräldrar att ta störreansvar.Det är självklart bra! Men det fordras konsekvens!Det krävs respekt för föräldrars rätt i alla samman-hang och insikt i alla sammanhang om att staten ärföräldrarnas tjänare och inte vice versa.Det är på familjen vi bygger det goda samhället.Sörgården existerar inte. Det vet vi alla. Det finnsolika typer av familjer. Det är sannerligen också santoch skall respekteras. Men vågar vi inte slå fast attrelationen mellan föräldrar och barn är samhälletsstarkaste trygghetslina flyr vi den verklighet vi är sattaatt förbättra.Jag vill gärna instämma i följande stycke ur rap-porten "Familj, uppväxt och brott" från Brottsföre-byggande rådet, BRÅ:"Ungdomars kontakt och tillit till föräldrarna ut-vecklas redan tidigt under uppväxten. Denna tidigtutvecklade emotionella kontakt mellan föräldrar ochbarn bildar grundvalen för den fortsatta kontakten närden unge börjar frigöra sig från föräldrarna.