prot · GJ0920 · 1995-11-09 00:00:00 — och menar i dagatt deras nej till lättnader för permanent boende iattraktiva områden skulle ha tolkats som ja, och det ärju bra, men faktum står ju i alla handlingar. Än harregeringen inte kommit med något förslag, och attdöma av alla oförstående och provokativa svar somoroliga fastighetsägare fått från representanter förFinansdepartementet och från skatteutskottsledamötereller från finansministern har man inte hellerhaft för avsikt att komma fram med några förslag tilllättnader. Upp till bevis!Ändå skriver man i EU-programmet för mål 5b,Skärgården, att skärgården måste utvecklas och vär-nas genom en aktiv skärgårdspolitik som möjliggörför framtida generationer att få uppleva en levandeskärgård. framhöll ocksåmycket starkt behovet av att lösa problemet med dehöga taxeringsvärdena i skärgården. De beskrevs somett hot mot överlevnaden.I många kustsamhällen och på öar pågår en kampför att få behålla skola, post och affär. Samhällets enahand stöder den kampen med glesbygdsstöd och lo-kaliseringsstöd. Den andra handen får då inte genomen orimlig fastighetstaxering hota själva existensen avpermanentboende i dessa områden.Vi är naturligtvis villiga att diskutera finansiering-en, . Det viktiga är att göra något för depermanentboende i attraktiva områden, och det finnsflera olika vägar att gå. Om inte annat borde det varamöjligt att hitta lösningar som innebär att dessa fas-tighetsägare får rätt till uppskjuten beskattning tillsförmögenheten realiseras, dvs. villan säljs.Människor som i generationer bott vid havet försin utkomsts skull skall inte tvingas sälja sina hus ipanik för orättfärdiga skattereglers skull. Speciallös-ningar för de bofasta fastighetsägarna i skärgårdenoch andra särskilt attraktiva områden är ett sätt attkomma tillrätta med problemet. Försäkra dem nu attså skall ske. Tvinga dem inte att sälja sina hus i panik,herr minister.Anf. 14 ()Herr talman! säger att bara har ett enda recept - skattehöjningar. Men,, detta är grovt orättvist mot . har bara ett enda recept, och det ärskattesänkningar. Men har ju mångasträngar på sin lyra. Han har ju t.o.m. slagit Bo Lund-gren och när det gäller besparingar.Moderaterna vågade aldrig sänka a-kasseersättningentill . Men har många, mångainstrument i fördelningspolitiskt syfte.Sedan säger att jag inte har någrakonkreta förslag. Men har alla här i kammaren hörtRolf Kenneryds konkreta förslag till insatser? Det harinte jag. Men är faktiskt en bättrelyssnare än , för han har ju kritiseratmitt konkreta förslag som inte haruppfattat. Men det beror väl på att på TV.Nu var det nog så att inte ageradesom finansminister utan återgick till de skol-valsdebatter som både han och jag förde en gång. Detär det medvetna missförståndets taktik. Men vi har jubåda två lämnat skolpolitiken. Eller hur, ?Vad jag talade om var de attraktiva områdena iskärgården. Det var ju om dem som vi hade en reser-vation. Det var ju den som innehöll förslaget omtakregeln, som jag nu diskuterar. Men jag kan disku-tera andra metoder. har ju idéer. Efter-som han säger att han inte har lagt problemet åt sidan,så måste han ju ha andra idéer. Vad är det då för and-ra idéer som finns i den utredning som om? Jo, en av idéerna är att man skall få låna tillskatten. Är det bättre, ?Det finns en del varianter, men jag tror att denmest konstruktiva idén är att man inför en tillfälligtakregel för de attraktiva områdena.Men låt oss sedan diskutera fördelningspolitik.Göran skall få rangordna inkomstbeskattning,förmögenhets- och fastighetsskatt. Vilken av skatternahar sämst fördelningsprofil när det gäller att omförde-la från rika till fattiga? Jag tycker att rangordningen ärfastighetsskatten, förmögenhetsskatten och sedaninkomstskatten. Men när argumentera-de mot mig lät det ungefär som när KFMLR-arnadiskuterade Feldts skattereform - Ni sänker skatternaför miljonärerna. Samma taktik övergick till när jag sade att fastighetsskatten inte är ett sådär jätteskarpt fördelningsinstrument.Detta är ett stort problem som vi kan diskuterasakligt. Jag deltar gärna i en sådan arbetsgrupp somRolf Kenneryd efterfrågar. Jag ställer upp på det.Bara ring, så kommer jag.Men det stora problemet som vi skall åtgärda är jufastighetsskatterna i de attraktiva områdena, GöranPersson. Det är vi överens om. Sedan är det proble-met kring själva fastighetstaxeringen, som är ak-tuellt. Det har förekommit felaktiga värdeområden pånågra håll, och marknadskännedomen har varit dålig.Ibland har taxeringsvärdena legat , och dethar ibland t.o.m. gällt marknadsvärdena. Detta berorju till en del också på de stora besparingar som rege-ringen har genomfört i taxeringsförfarandet. 100 mil-joner har man dragit in på det. Det har lett till kvali-tetsförsämringar, vilket har drabbat en del. Låt ossdärför också se över taxeringsförfarandet och särskil-da åtgärder för attraktiva områden.Låt oss göra en total genomsyn, ,men under saklig debatt.(Applåder)Anf. 15 ()Herr talman! För dem som till äventyrs sitter kvarframför TV-apparaterna och för dem som råkar finnaskvar här i kammaren, vilka är betydligt färre än närdebatten började, är det väl alldeles uppenbart att denhär debatten som vanligt har kommit att handla omhuruvida vi skall ha högre eller lägre skatter i landetoch att om man bara sänker skatterna tillräckligtmycket, så kommer landet att blomstra. Så enkelt ärdet naturligtvis inte. Men de som drabbas och somegentligen är anledningen till denna debatt är intesärskilt betjänta av den här diskussionen, som man harhört så många gånger.Låt oss hålla oss till problemet. Problemet är juinte att vi har så höga skatter att de rika flyr landet.Det är inte det vi talar om . Problemet är ju att desom vill bo kvar i landet kanske tvingas att fly. Det ärju det problemet vi skall lösa.Då dyker det upp sådana här fantastiska idéer somatt man skall införa en takregel. Det är ju litet häp-nadsväckande, för det kan ju bara betyda att de flestasom skulle omfattas av en sådan regel är de som intebehöver någon lättnad. Det vore ju mer rimligt såg över situationen för dem som har de lägstavärdena, att man började från botten och reduceradederas fastighetstaxeringsvärden. På det sättet skulle jude omfattas som vi verkligen vill hjälpa.Det handlar återigen om dem som bor i områdenmed detta marknadstryck, och som faktiskt får ettfiktivt värde på sin fastighet beroende på att det finnsett högt köptryck. Det är inte deras eget agerande somär orsak till att de får en högre beskattning. Så enkeltär det ju - det en fiktiv skatt. Man kanske kan lösaproblemen inom det befintliga systemet.Som jag sade i mitt inledningsanförande kan manockså fundera över om man skall koppla detta tillnågonting annat. Men befinner vi oss i den situa-tion som vi gör. Att börja tala om att vi i det här lägetskall sänka skatten generellt och ytterligare undergrä-va statens finanser, framstår åtminstone för oss i Mil-jöpartiet som fullständigt oacceptabelt.Vi hade andra förslag på hur man skulle finansieradetta, men det fanns ingen majoritet för dem och dåfår vi acceptera läget som det är. Det har framförtsmånga beskyllningar här ifrån andra talare om att vi iMiljöpartiet skulle ha motarbetat alla förslag till ini-tiativ. Nej, vi har inte motarbetat konkreta förslag påhur man löser problemen för dessa människor. Vivälkomnar initiativ och diskussioner om hur man skallnå dessa människor som vi säger oss vilja värna -ingenting annat.Om vi till äventyrs skulle hitta andra modeller avdet generella slaget som undergräver finanserna, ärdet väl inte så svårt att räkna ut att räntan snart äterupp den eventuella sänkning av fastighetsskatten somman i så fall skulle åstadkomma. Det tror jag nog attde flesta förstår vid det här laget.Anf. 16 ()Herr talman! Jag måste tolka ut-fall så att jag har trampat på en mycket öm tå. vill kanske brännmärka alla som kritiserarregeringens politik.Genom att höja fastighetsskatten på bostäder från1,till har regeringen gått ifrån den över-enskommelse om en nedtrappning av bostadssubven-tionerna som träffades med de borgerliga partierna1992. Fördelningen har gjorts på ett sådant sätt attårgångar med höga kapitalkostnader får en lägre ned-trappning eller befrias helt.Göran kritiserar de förslag som flera par-tier lägger fram här , t.ex. mitt förslag om att tittanärmare på Bornholmsmodellen, som har ett skattetakför dem som varit bofasta . MenGöran har inga egna förslag.Finansministern är tydligen helt oförstående införproblemet med de permanentboendes skattehöjningari attraktiva områden. Vidare har han inte förstått deproblem som en hög fastighetsskatt i kombinationmed en hög förmögenhetsskatt kan innebära.En småhusägare som bor i sitt husfinner plötsligt att han påstås sitta på en förmögenhetför vilken han skall betala skatt i reda pengar. Enperson från kommun i Stockholms skärgårdskrev ett brev till om den orim-liga beskattningen av skärgårdsfastigheter. I septem-ber fick han ett svar från finansministern som jaggärna vill citera några rader ur: "Förmögenhetsskattenriktar sig direkt till de personer som har bäst ekono-misk standard. Som socialdemokrat tycker jag att detär självklart att de som har en god ekonomisk stan-dard skall betala mer skatt än andra, och därför ärförmögenhetsskatten en av de mest ideologiska skat-terna vi har. "Jag tror knappt att det är sant att finansministernuppvisar en sådan arrogans. Skärgårdsborna betalargenom fastighetsskatten upp till tio gånger mer förnyttjandeförmånen av sina fastigheter än vad manbetalar för likadana hus på andra håll i landet. Attdessutom genom en förmögenhetsskatt av ideologiskaskäl beskatta permanentboende i skärgården så hårtatt de måste lämna sina hem är minst sagt tragiskt. Vimåste bl.a. få en särbeskattning av förmögenhet.Pensionärer som under ett liv kämpat för att betalaav lånen drabbas dubbelt - höjd fastighetsskatt ochförmögenhetsskatt på taxeringsvärdet. Låna till skat-ten eller flytta, blir budskapet från regeringen till demsom lever på en mycket låg pension.Jag tvingas efter dagens debatt konstatera att re-geringen, , och Centerpar-tiet inte vill medverka till att frysa fastighetsskatten pånivån . Vidare verkar det inte finnas någon viljahos regeringen att föreslå en lösning för de perma-nentboende.Jag tvingas också konstatera att jag inte har fåttnågot svar från finansministern på följande frågor: Ärdet ett problem att enbart rika har råd att bo i skärgår-den ? Är det rimligt att människor skallbehöva ta lån för att klara fastighetsskatten?Jag är säker på att vi får anledning att återkommatill dessa frågor. Debatten kommer att fortsätta utan-för detta hus.Anf. 17 Finansminister ()Herr talman! Jag begärde, , iföregående replikskifte att få ett besked från er i kdsom den sänkning från 1,7 till i skattesats som nivill göra och om ni fortfarande tycker att den skallfinansieras genom att de läggsut på hushåll som bor i hus producerade under desenaste tio åren - det var ju förslaget. Jag fick ingetsvar, tyvärr! Om svaret ges avslöjas ju om ni står fastvid det ni har sagt förut, att ni inte tycker att helakollektivet, samtliga ägare av fastigheter, kan bära det- det kan de ensamma bära som är mest skuldtyngdaoch som bor i hus av de senaste årgångarna. Det vorebra om kds i en fortsatt debatt kunde klara ut densaken.Michael har fått sällskap av LarsBäckström vad gäller takregeln. Det var inget falsktcitat, , och det var inget försök attmissförstå, utan det var ett rent citat från gårdagenssändning i Rapport som uppenbarligen bekräftas avLars här i kammaren.På den punkten har jag samma uppfattning somBo Lundgren. Ett tak i det här sammanhanget löserinte problemet för dem som vi diskuterar. Deligger ofta långt under det taket. Däremot skulle desom har orsakat problemet, , och somgenom alltför höga och högt uppdrivna - mångagånger fantasifulla - lyft taxeringsvär-dena med förslag få en skattesänk-ning. Det är svårbegripligt hur detta går att förenamed uppfattningen att man skall ha en rättvis fördel-ningspolitik.Sedan några ord till som jag bordeha sagt i det förra replikskiftet om tiden hade medgettdet. Det är möjligt att lekmannainflytandet vid taxe-ringen var något som vi inte skulle ha undvarit. Därfinns nämligen ofta en kompetens som, precis somRolf Kenneryd sade, varken datorer eller de som sitterlångt från fastigheterna alla gånger känner till. Mendetta är gjort och beslut är taget i . Det tjä-nar kanske inte alltid att i den delen vara efterklok.Jag vill erkänna att när tog det beslutet vardet något som kanske inte var rätt tänkt.Av begärde jag, innan hon lästeupp sitt sista inlägg här i talarstolen, att hon skullereplikera på det som rör krav på ensänkning från 1,7 till . Var finns finansieringen?Är det på samma ställe som hos kds - hos de mestskuldtyngda hushållen, hos dem som bor i hus av desenaste årgångarna? Är det där som sätterin stöten?Det svarade man inte på. I stället kom man tillba-ka och krävde besked av regeringen kring den punktdär jag redan i mitt inledningsanförande gav besked:Från regeringens sida kommer vi inte att låta det berovad gäller de människor som kan visa sig ha hamnat ien knepig situation just därför att de är fast boende iattraktiva områden. Vi såg det problemet redan vidtaxeringen 1989. Vi tillsatte utredningar. Utredning-arna presenterade resultat. Då skall en regering natur-ligtvis reagera och agera. Det är inte särskilt mångamänniskor som det handlar om, och det är säkertingen stor belastning på statskassan. Men den rege-ring som skulle ha agerat och reagerat vid det tillfällethade en skatteminister som hette . Hanfick utredningarna men gjorde inget åt saken.Bo Lundgren har en replik kvar i den här debat-ten. Det är han som har begärt debatten utifrån justdetta problem. Varför gjorde inte i re-geringsställning det som han nu kräver att jag skallgöra? Varför använde inte utredningar-nas underlag för att vidta de åtgärder som var nöd-vändiga? Där är oss svaret skyldiga.Moderaterna säger att det bara finns skattehöj-ningar i den socialdemokratiska arsenalen. Det är intesant! Alla som har följt debatten vet att vi också hartvingats genomföra utomordentligt svåra besparingarsom varit långt ifrån populära och som väckt opinio-ner av ungefär samma omfattning och karaktär somfastighetsskatteförändringen väckte.När man genomför en sådan här sak kan man intebortse från att man utmanar olika intressen; det voredumt. Det vore också kortsiktigt att tro att man närvarje intresse gör sin röst hörd måstebacka tillbaka och ändra i förslagen. Då är man förreller senare förbrukad, och då kommer man inte attkunna klara saneringen av statsfinanserna. Det som äruppenbart orimligt skall självklart rättas till. Det be-skedet är givet i dagens debatt. Men för Bo Lundgrenåterstår fortfarande att ge ett besked: Varför ageradeinte i regeringsställning?Anf. 18 BO ()Herr talman! Var och en som lyssnade på GöranPersson hörde vad han sade: Vi tvingas genomförabesparingar och neddragningar av utgifter.Tyngdpunkten ligger på skattehöjningar. Det ärmed större glädje som höjer skattenför människor och företag och försämrar förutsätt-ningarna för jobb. Det har han klarat rätt bra. LarsBäckström sade väl: Ring, så kommer jag! Det var detsom man gjorde när skattehöjningarna drälldeöver svenska folket - och allt är ännu inte känt.Rolf Kenneryd frågade mig om finansieringen. Vihar ett alternativ som just innebär att vi skall sänkaskatter och minska utgifter. Jag sade i skatteutskottetatt vi är fullt beredda att diskutera olika former avfinansiering. Vi har en "meny" i det budgetalternativsom vi lagt fram och kan tänka oss att diskutera bådedet ena och det andra, om bara viljan funnes hos RolfKenneryd.Göran undrar varför jag inte gjorde något.Det är just vad jag gjorde. När vi tittar på de fastig-hetstaxeringar som genomfördes kan vikonstatera att vad gäller just hyresgästerna blev det ensänkning av fastighetsskatten. bytt jobb på departementet. Men be honom tafram de promemorior som handlar om hur markvärdetskulle reduceras för att man på det viset skulle kunnalindra de effekter som vi just nu diskuterar. Om inteannat så kan jag plocka fram den promemorian. Jagtog nämligen med ett exemplar från departementet.Göran har över huvud taget inte tittat på denoch vill heller inte göra något; det framgår av debat-ten.Jag hade hoppats att den här debatten skulle ledatill att pressen på regeringen faktiskt visade sig varaså stor att man insåg att något måste göras för DagnyJohansson och alla andra som drabbas av de enormtstora skatteökningarna - från de enskilda människor-nas utgångspunkt. Så är det tydligen inte. och andra säger: Ja, vivill kanske åtminstone litet.Men ni tog inte chansen vare sig när skatteutskot-tet behandlade frågan eller i den här debatten, där viskulle ha kunnat lägga grunden för en majoritet utanSocialdemokraterna.För oss är det fortfarande självklart att fastighets-skatten inte skall höjas , att markvärdet måstereduceras som underlag för fastighetsskatten och attgränsen för förmögenhetsskatt höjs så inte drabbas av förmögenhetsskatt till följd avfastighetstaxeringen.Regeringens och Socialdemokraternas besked tillsvenska folket är "låna för att betalaskatt" eller möjligen vad några av de kvinnliga soci-aldemokratiska ledamöterna i skatteutskottet säger: Vikan väl ordna litet bidrag, så att ni kan betala skatt.Detta visar på en bristande respekt för de männi-skor som drabbas och på en bristande insikt om Sve-riges problem.Anf. 19 Finansminister ()Herr talman! Jag tror att i dennasista replik presterade en avslöjande beskrivning avsin egen ministertid. Han mottog två utredningar,och Skärgårdsut-redningen 1994, som båda pekade på det här proble-met. Han hade möjligheter att agera. Det blev enpromemoria hanterad av en namngiven tjänsteman iFinansdepartementet. Men det är inte tjänstemännen,, som för ärenden till regeringssamman-trädet, utan det är den ansvarige ministern som gördet. Den ansvarige ministern var inteintresserad av att lösa det problem vi diskuterar i dag.I dag är problemet däremot värt att diskuteras i enextradebatt. Det som det inte var meningsfullt att lösa1992, blir politiskt intressant 1995. Men detta handlarinte om de människor som drabbades 1992, 1994 eller1995 utan det handlar om att använda problemet somhävstång och bräckjärn för att attackera förmögen-hetsskatten - avundsjukepolitiken, som Moderaternakallar det för. Det är facit av dagens debatt.Avslutningsvis Herr talman: har genomfört enstatsfinansiell sanering som saknar motstycke. Så djupvar krisen. Vi har fått begära av människor att genom-föra förändringar i sin livsföring som ingen annansvensk regering behövt göra i modern tid. Det hargällt dem som har haft mycket små ekonomiska om-ständigheter. Det har då även ställts krav, och det ärviktigt, på att också de som har det bättre ställt skallvara med och bidra.Den rättvisa fördelningen av bördorna är grund-bulten för att det skall vara möjligt att i ett öppet,demokratisk samhälle med starkfolkrörelsekaraktär ta den här typen av beslutgenom en folkvald församling. har vi gjort det.Det kan finnas felaktigheter. Men de som har litatpå att skulle göra någonting åt dettatidigare, har blivit besvikna. De felaktigheter somfinns kvar skall vi nu titta på tillsammans med departier som har orkat ta ett helhetsansvar förSveriges ekonomi. Det är beskedet frånregeringen, och därmed är debatten omfastighetsskatten slut.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av tredje vi-ce talmannen att ajournera förhandlingarna till då informationen från regeringen skullebörja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.30.2 § Information från regeringen om narkotikaoch trafikAnf. 20 Justitieminister ()Fru talman! Straffbestämmelser om rattfylleri ochgrovt rattfylleri finns i trafikbrottslagen. Bestämmel-serna avser alkohol och samtliga andra medel, såvälnarkotiska som andra, illegala och legala, som kanpåverka förmågan att framföra ett fordon på ett be-tryggande sätt. Det är alltså fråga om allt från tungnarkotika till olika allergimediciner.Enligt den allmänna straffbestämmelsen om ratt-fylleri döms den som framför ett motorfordon och dåär så påverkad att det kan antas att han inte på ettbetryggande sätt kan föra fordonet. Straffet är bötereller fängelse . Om föraren harvarit avsevärt påverkad eller framförandet har inne-burit en påtaglig fara för trafiksäkerheten döms förgrovt rattfylleri till fängelse i högst två år.En sådan allmänt hållen brottsbestämning harfunnits i svensk lagstiftning . Efter handgjordes från flera hålla gällande att det var alltförsvårt för åklagaren att visa att en förare varit påverkadpå detta sätt. För att underlätta bevisningen infördesdärför särskilda gränsvärden för alkohol.Dessa innebär att en förare döms för rattfylleri el-ler grovt rattfylleri om han har en viss alkoholkon-centration i kroppen. Någon bevisning utöver denuppmätta koncentrationen behövs inte. Gränsvärdenahar fastställts med ledning av omfattande vetenskapli-ga undersökningar genom vilka man kunnat kopplaolika koncentrationer i kroppen till viss i allmänhetökad trafikfarlighet.Den nedre gränsen för straffbar alkoholpåverkanär så låg som i blodet. Gränsen för grovtrattfylleri går vid . Dessa värden är internationelltsätt mycket hårda. När det gäller att markera att alko-hol och trafik inte hör ihop är utan tvekan ettföregångsland.Sverige har också en mycket sträng narkotikalag-stiftning. Vi verkar även internationellt för en strängsyn på hanteringen av sådana preparat. Några gräns-värden i trafikbrottslagen för narkotika eller de hund-ratals övriga medel som omfattas av lagen finns dockinte. Några sådana värden finns såvitt vi känner tillinte heller i något annat land.Trots vår stränga syn på all form av rattfylleri harfrån flera håll rapporterats att antalet bilförare som ärpåverkade av narkotika och andra droger ökar. Ävenom detta till viss del kan bero på att polisen blivitbättre på att upptäcka den som är drogpåverkad ärtendensen ändå mycket oroande och måste tas påstörsta allvar.Min utgångspunkt är helt klar. Droger och trafikhör inte ihop, och detta måste klart framgå av lagen.Inom regeringen förbereds nu därför skärpningar avstraffbestämmelserna för rattfylleri avseende andramedel än alkohol.När det gäller sådana medel finns som sagt ingagränsvärden. För att straffansvar skall komma i frågakrävs i stället att påverkan kan slås fast på något annatsätt, exempelvis genom iakttagelser av polisen, enläkare som undersökt föraren eller vittnen.Enligt vad jag har erfarit tillämpas bestämmelsenpå ett sådant sätt att påverkan måste ha varit så starkatt det synts på körsättet eller förarens beteende iövrigt i samband med körningen. Det säger sig självtatt en sådan bevisbörda inte alltid är lätt att uppfylla.Den debatt som förs för en effektivisering äregentligen bara en repris av den debatt som fördes för att införa gränsvärden för alko-hol.Hur kan man då åstadkomma en sådan effektivi-sering av lagstiftningen?Flertalet av de motionskrav som väcktes här ikammaren under vårriksdagen gick ut på att det skulleinföras gränsvärden på samma sätt som för alkohol.För alkohol har genom en omfattande forskningsom bedrivits kunnat konstateras ettsamband mellan uppmätt koncentration i kroppen ochberusningsgrad - ju högre alkoholhalt desto mer beru-sad kan man antas vara. Detta samband har gjort detmöjligt att fastställa de gränsvärden som finns i dag.När det gäller andra medel än alkohol har någonmotsvarande forskning inte bedrivits. Det gäller intebara i utan också utomlands. Anledningen tilldet är, i vart fall vad gäller narkotika, att det inteansetts etiskt försvarbart att experimentera direkt påmänniskor med preparat som man vet har skadligeffekt och skapar ett beroende även i små doser. Tillföljd härav är det vetenskapliga underlaget för attfastställa sådana värden mycket begränsat.Vad man vet är dock att det för flera av de vanli-gaste förekommande narkotiska preparaten saknas ettenkelt samband mellan uppmätt koncentration ochberusningsgrad.