prot · GJ0941 · 1995-12-19 00:00:00 — Mina farhågor - men JohanLönnroth kanske är nöjd med det - är att socialdemo-kraterna inte kommer att klara av att ta bort den s.k.tillfälliga marginalskatteökningen.Nu har man ytterligare brutit mot skattereformengenom att lägga en himla massa pengar på en heltonödig matmomssänkning. Det hade varit bra mycketbättre att i stället lägga dem på en marginalskatte-sänkning och en sänkning av viktiga skatter för före-tagandet och jobben.Anf. 42 () replikHerr talman! Jag har förstått att ochFolkpartiet är nöjda med skattereformen. Men jagtrodde ändå att man på vissa punkter -speciellt närdet gäller underfinansieringen och de dynamiskaeffekterna som inte kom - hade insett att man bordeha gjort reformen litet starkare. Det trodde jag faktisktatt hade kunnat erkänna så här i efter-hand.Sedan måste jag fråga om det härmed svux och svuxa. Vi i tycker i ochför sig att det är positivt att man har reagerat. Jaghörde yrka bifall till den reservationen,och där är vi inne på samma linje. Ledande folkpartis-ter går ut och talar om handikappreformen ochavvisar de besparingar som är på gång där. Då vill jagfråga : Varför är det så orimligt när detgäller den mycket begränsade värnskatten, som vivästerpartister tycker är alldeles otillräcklig, att tänkasig att de som tjänar om åretfår betala litet mer i skatt för att vi skall kunna klaraav att behålla barntillägget eller se till att upprätthållahandikappreformen?Anf. 43 () replikHerr talman! är en utomordentliguttolkare av begreppet de små stegens tyranni. BengtWesterberg använde detta uttryck här i kammaren ochvid många andra tillfällen . De småstegens tyranni innebär att man motiverar varje nyttförslag med att det inte gör så mycket och att dett.o.m. kanske är ganska bra. Men summan av alla deolika stegen blir att det inte lönar sig för människor attsätta i gång verksamheter, som 500 000-600 000 människor förblir utan jobb. Detta är slutre-sultatet.Därför, , kommer vi i Folkpartietenvist att hävda att det skall löna sig att arbeta, utbildasig och spara. Man skall ha åtminstone hälften kvar aven inkomstökning.Det finns som nämnde en fördel-ningspolitisk reservation om barntillägget i svux ochsvuxa. Jag vill då ta upp det som om inledningsvis, nämligen den rapport frånLO om fördelningsutfallet . Det ärmycket extremt att åberopa den rapporten, därför atten stor del av det skadliga var kasino-ekonomin och de stora prisökningarna. Det var dessasom skapade den fördelningspolitiska orättvisa som80-talet ledde till, frånsett att de bäddade för arbets-löshetens stålbad. Det var prisökningarna som varorsaken, , de som nuvill återinföra och på något sätt göra positiva. Det varprisökningarna som skapade en mycket stor del avden fördelningspolitiska orättvisa som 80-talets kasi-noekonomi innebar.Anf. 44 () replikHerr talman! Jag vill börja med att påpeka attdenna omfattar tiden ända fram till 1993.Den inkluderar de , nämligen 1992 och 1993,som var de allra mest dramatiskt olyckliga i det avse-endet att klassklyftorna ökade. Det var alltså underden tid då var finansminister.Man kan delvis säga att det förelåg ett antalolyckliga omständigheter. Men det var också medve-tet fattade politiska beslut som bidrog till de ökadeklassklyftorna, t.ex. knytningen av kronan till ecun -som skedde i och för sig redan under regeringen innan- de förändringar av skattesystemet - bl.a. skatte-sänkningar - som genomfördes när varfinansminister.Jag beklagar detta. Det fanns en gång en meravänsterinriktad liberalism i det här landet som stod förjämlikhet och inkomstutjämning. Men tyvärr har manfått uppleva att det är som tar de småstegen in i högerlägret. Fortsätter ni den vandringen ärjag rädd att det inte kommer att finns mycket kvar avberättigandet för ett separat i Sverige.Anf. 45 ()Herr talman! har haften alldeles för svag ekonomisk tillväxt. Här har viroten till dagens arbetslöshet och till våra ekonomiskaproblem över huvud taget. Ett betydande bekymmerär då att regeringen av tillväxtpropositionen att dömasaknar strategi och ideologi för att långsiktigt lyftaden svenska tillväxten. Saken förvärras också av atten populistisk politik i opposition ochännu i denna dag verkar bakbinda regeringen i hante-ringen av tillväxtfrågorna. Återställarna med Vänster-partiet efter valet var förödande. De gav helt felsignaler till landets småföretagare. De legitimeradeVästerpartiet som det parti som egentligen bedriverden sanna och rätta politiken. Resultatet har inte låtitvänta på sig. Detta är något av den brokiga politiskabakgrund som man skall hålla i minnet, när vi nu skallta ställning till regeringens tillväxtproposition.Vi kristdemokrater är övertygade om att tillväxtenkan bli bättre än den som redovisas i propositionen.Med en politik som verkligen tar till vara dynamikenoch kraften hos de svenska företagarna borde arbets-lösheten kunna nedbringas åtminstone tillca . Då bör vi också långsiktigt kunna säkra etthållbart socialt trygghetssystem, som ökademiljöhänsyn och avgörande steg mot en kretsloppsan-passning skall ha tagits. Men om de nya jobben skallkunna skapas i den privata sektorn måste vi med ge-mensamma krafter se till att få ett bättre och varmareklimat för små- och nyföretagande.Herr talman! Det var verkligen, som flera talarehar påpekat, stora förhoppningar som knöts till till-växtpropositionen. Men med förhoppningarna omskarpa och nydanande regeringsförslag har det gåttungefär som för den lille mannen i sagan, han somgick med det stora fina tygstycket till skräddaren. Detbidde ingen kostym. Det bidde efter många försök entumme. Denna tumme i tillväxtsaga är etttillfälligt riskkapitalavdrag. Vi har ingenting emotdetta, men det räcker inte, och det ger inte heller denlångsiktiga trygghet och stabilitet i spelreglerna som skulle ha behövts.Därmed, herr talman, har ytterligare ett tillfälle attfå till en beslutsam och kraftfull satsning på ökadtillväxt och sysselsättning förfelats. Det är ju faktisktnu, när tillväxten kommer att halveras, somdenna långsiktiga och beslutsamma tillväxtpolitikverkligen skulle behövas.Problemet med tillväxtpropositionen är alltså attde distinkta och skarpa förslagen fortfarande lysermed sin frånvaro. Själva propositionen är ganskaimponerande och tjock, men när man kommer tillhemställansdelen blir den raskt betydligt magrare. Avde sammanlagt tio konkreta hemställanspunkterna ärdet ytterst få som handlar om tillväxt, i alla fall i Sve-rige.Två av punkterna handlar om förändringar av for-donsskatten; knappast särskilt tillväxtfrämjande. Enpunkt handlar om att Kommunikationsforskningsbe-redningen skall få rätt att disponera 60 miljoner kro-nor ur Energiteknikfonden för demonstrationsprojekt;visserligen en behaglig gärning, men den harinte särskilt mycket med tillväxt att göra. Det finns enpunkt som handlar om åtgärder för förbättring avinomhusmiljön; en nog så viktig fråga, men inte löserden tillväxtproblem - möjligtvis kan kruk-växterna inomhus få ökad tillväxt av detta. Vi har enpunkt som handlar om åtgärder för energieffektivise-ringar borta i och ; det är inteheller fel, men det är mycket som kanske också skullebehöva åtgärdas hos oss. Slutligen har vi tre skarpaförslag om skärpningar av det s.k. arbetsvillkoret. Dehar nu visserligen i allt väsentligt omarbetats av ar-betsmarknadsutskottet, men de är ändå de verkligtskarpa förslagen.Ja, herr talman, så ser det ut. Nog verkar dettaockså som en tumme, en ganska liten tumme om jagfår säga min mening.I övrigt innehåller propositionen en begäran omatt skall godkänna de s.k. riktlinjerna förden ekonomiska politiken. Dessa består också tillallra största delen av goda föresatser, men det saknasskarpa beslutsförslag. De tänkbara distinkta åtgärder-na har i betydande utsträckning lagts i olika långbän-kar, inbäddade i en mycket ymnig flora av utredning-ar. Och där skapar de tveklöst en viss sysselsättning.Grundproblemet är, som jag har sagt i tidigare de-batter i detta ämne, att regeringens ideologiska kom-pass fortfarande alltför mycket fortsätter att peka pågamla lösningar, utformade för gårdagens problem.Detta är begripligt, eftersom mycket av den egnarörelsen och det egna folket i så hög grad vilseleddesunder den förra mandatperioden av en populistiskoppositionspolitik. Så var det faktiskt. Och som manbäddar får man nu ligga.Då, i opposition, dömde man regelmässigt ut detillväxtfrämjande förslagen och besluten. Vi i denförra regeringen fick förlita oss på Ny demokrati ochBert när saneringen av statens finanser in-leddes. De tillväxtfrämjande åtgärder vi genomfördeåterställde regeringen tillsammans med GudrunSchyman efter valet. Resultatet av detta är dels denanemiska brist på konkreta beslut som propositionenuppvisar, dels att regeringen nu tvingas gå en massakrångliga omvägar över utredningar och långbänkarinnan det tydligen kan bli tal om skarpt läge.Herr talman! Det är bra att regeringen med sådankraft och schvung sanerar statens finanser. Men ocksåtillväxtpolitiken måste ju upp ur långbänkarna ochutredningsraseriet och ersättas av handling. När kon-junkturen nu av allt att döma börjar vika, då utrederregeringen. , , borde de konkreta förslagen halegat på bord för att kunna få effekt 1996och 1997, när konjunkturen börjar vika. De traditio-nella arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har inteheller lösningen på den här problematiken.RAS-reformen t.ex. hade verkligen behövt utredasgrundligt. Men den genomfördes med en enorm fermi-tet och handlingskraft. Inte blev det några 110 000nya jobb. Men det bidde en tumme, ytterligare entumme, utan utredning.Dagens höga tillväxt är tyvärr varken beståendeeller orsakad av en större och mer produktiv företags-sektor . Siffrorna visar nu på en vikandetillväxtutveckling i . Efteren kort tillväxtpuckel sjunker igen tillbaka tillOECD-ländernas absoluta bottenliga. Där hör Sverigeinte hemma. Det finns ingen naturlag som säger att viskall ligga i denna bottenliga. grundläggandeekonomiska problem väntas alltså bestå, samtidigtsom våra grannländer och handelspartners kommer attfå en högre tillväxttakt.Därför måste tillväxtpolitiken byta innehåll. Frånatt ha varit traditionellt konjunkturorienterad måsteden nu bli strukturell. De kortsiktiga stabiliserings-politiska åtgärderna måste ge plats för en politik sommed djupverkande och långsiktiga insatser främjar dereella förutsättningarna för tillväxt.Men arbetet med att främja strukturell tillväxtmåste också kopplas till åtgärder för att höja tillväx-tens kvalitativa innehåll. Vi kan inte i all evighetförlita oss på att upprepade förlängningar av produkt-livscykeln för varor från våra traditionella basnäringarför alltid skall utgöra grunden för vår välfärd. Nyaoch befintliga företag i framtidsbranscherna måsteväxa i antal och på så sätt återvinna platsbland de nationer som kan garantera både sina ungaoch sina gamla medborgare en trygg välfärd. Dess-utom måste tillväxtens negativa effekter på miljö ochmänniskors hälsa och välbefinnande minimeras.Den tillväxt som behöver för att ocksåklara jobben åstadkoms helt enkelt inte med de för-slag vi har att ta ställning till. Det är för tunt,. Personligen tror jag faktiskt att GöranPersson kan bättre, men han får antagligen inte. Hop-pas att det blir bättre med tiden.Herr talman! Vad behöver nu är nya före-tag och nya företagare. För att åstadkomma dettabehövs det, som jag har sagt, ett bra företagsklimat.Under de närmaste tre åren behövs en veritabel ex-plosion av nya företag i . För detta behövs etthelt batteri av åtgärder i en miljö av stabila spelreglerutan risk för ständiga, lömska återställare. Jag är räddatt detta faktiskt kräver ideologiskt nytänkande, poli-tisk förnyelse och djärvhet från regeringens sida.Herrtalman! Tjänstesektorn borde stå mer i fokus i den härdebatten. Den offentliga och privata tjänstesektornsysselsatte 1993 tillsammans av arbetskraftenoch av produktionen. Industrin stod däremotbara för av sysselsättningen och för avproduktionen. Industrins siffra är anmärkningsvärt lågi jämförelse med andra utvecklade länders, och dettaär naturligtvis inte bra. I själva verket är den svenskatillverkningsindustrin motorn i dentjänsteintensiva industrisektorn.Regeringen gör inte mycket åt detta utan väljer nuuppenbarligen av taktiska skäl att sänka matmomsen,vilket ju är en utpräglad konsumtionsskatt, framför attsänka skattekilarna för produktion och nya jobb iexempelvis den sysselsättningsintensiva tjänstesek-torn. Detta är en felbedömning som kommer att hållaonödigt många människor kvar i arbetslöshet.Herr talman! En väl fungerande marknadsekonomiförutsätter också ett samhälle med en grundläggandeetisk samsyn. Hederlighet och personligt ansvarsta-gande är viktiga fundament som underlättar ekono-mins funktionssätt genom att de håller transaktions-kostnaderna på en rimlig nivå och leder till effektivi-tet i ekonomin. Den viktigaste långsiktiga uppgiftenför ekonomisk politik är därför att skapa goda institu-tioner, goda normer, vanor och regler med fasta ramarsamt långsiktiga spelregler.Vi kristdemokrater har i vår motion i inte mindreän 42 konkreta förslag fört fram vårt alternativ tillregeringens proposition. kommer DanEricsson, , ochGöran att närmare presentera de olika för-slagen.Herr talman! Vi kristdemokrater är alltid bereddaatt i konstruktiv dialog med regeringen se vad vi ge-mensamt kan göra för att öka tillväxt och sysselsätt-ning i vårt land. Vi står givetvis bakom alla våra re-servationer i dagens betänkande. Men för att vinna tidyrkar jag endast bifall till reservationerna 2, 10, 16och 64.Anf. 46 ()Herr talman! Bakom betänkandet En politik förarbete, trygghet och utveckling står inte bara Social-demokraterna utan också och Miljöpar-tiet. Jag är glad för det.Överenskommelsen om detta är vad Per-OlaEriksson och jag själv harkallat för en handslagsöverenskommelse. Jag är gladockså för det. En handslagsöverenskommelse stårman nämligen upp för.Vad vårt land behöver är en långsiktigt hållbarekonomisk tillväxt. Vi behöver den för att kunnaåterupprätta den svenska modellen i ordets bästabemärkelse. Med detta menar jag att endast en till-räcklig tillväxt kan skapa de resurser som behövs föratt hushållen skall få ökad köpkraft.Tillväxt behövs för att vi skall kunna bevara ochutveckla de allmänna försäkringssystemen.Tillväxt behövs för att den offentliga sektorn skallklara att ge medborgarna den vård, omsorg och ut-bildning som de vill ha.Tillväxt behövs för att vi skall få den ökade sys-selsättning som är avgörande för våra möjligheter attfrämja jämställdhet och för att vi kraftfullt skall kunnamotverka växande ekonomiska och sociala klyftor.Jag är övertygad om att med trygga, kunniga,jämlika och jämställda medborgare kan och kommerSverige att utvecklas. Därigenom kommer vi att få eneffektivare produktion och fler människor i arbete.Vi märkte vad det innebäratt inte ha tillväxt. Det var det konstiga ordet minus-tillväxt under dessa år. Det motsva-rar eller ungefär lika mycket somfem barnbidragssystem.Nu har det vänt. Enligt Statistiska Centralbyrånssenaste uppgifter som presenterades förra veckanökade bruttonationalprodukten under tredje kvartaletmed jämfört med motsvarande tid förra året.Det är den högsta tillväxten . Men MatsOdell, som vet allt, talar om att tillväxten nu går ned.Men tillväxt är något mer. Det är inte bara pro-cent. Tillväxt i en vidare bemärkelse är att Sverigeutvecklas och att människor i vårt land växer. Jag troratt det är förborgat i den mänskliga naturen att vi i vårdagliga gärning, oavsett vad vi sysslar med, vill för-kovra oss och förbättra det vi gör.Det gör vi genom att arbeta litet klokare, litet ef-fektivare och litet enklare. Om vi gör det, blir dettillväxt. Då blir tillväxt något mer, något mycket vä-sentligare och mycket mer spännande än bara procenthit och dit. Det betyder att när medborgarna växer, dåväxer Sverige.Herr talman! Det går faktiskt bra för ,oavsett vad , och . Budgetunderskottet, det som fyrfaldigadesunder , minskar nu kraftigt. Det be-räknas bli ca . Det betyder attnär en krona skall betalas ut, har finansministern 80öre, får han låna.För att ha något att jämföra med, så var situatio-nen att när dåvarande finans-ministern skulle betala ut en krona hade hon bara 60öre, fick hon låna.Med detta vill jag visa att det dels går åt rätt håll,dels att vi faktiskt fortfarande lånar till välfärden ochalla andra statsutgifter.Nu minskar upplåningsbehovet. I Riksgäldskonto-rets senaste prognos räknar man med att vi ,1996, behöver låna 60-70 miljarder. Vi skall fortfa-rande låna så mycket pengar. Men det är i stort sett enhalvering av lånet . Det är ungefären tredjedel jämfört med och en fjärdedel avupplåningen 1993. Det går alltså åt rätt håll, och ivissa delar går det väldigt fort. Men fortfarande lånarvi.Bytesbalansen förstärks nu kraftigt. Efter att underåren 1992-1993 ha visat ett underskott på drygt 80miljarder kronor får vi och1996 ett överskott på . Det ärglädjande.Investeringarna ökar. Efter en närmast katastrofalnedgång 1990-1993 ökar nu näringslivets investe-ringar. Den förhoppning jag har är att sjunkande rän-tor, minskat antal tomma lägenheter och riksdagensbeslut om riktat stöd till bl.a. ombyggnad och allergi-sanering skall leda till att vi får den uppgång i byg-gandet som vi så väl behöver, till båtnad för bådeekonomin och sysselsättningen.Några ord om inflationen: Så sent som i kom SCB:s rapport som visade att inflationenpå årsbasis är . Priserna låg stilla . Vibör , om inget alldeles speciellt händer i den inter-nationella ekonomin, kunna se fram emot en etableradlåg inflation. Detta var också budskapet i Riksbankensinflationsrapport för några veckor sedan.Internationella valutafonden, EU-kommissionenoch har alla en positiv syn på den av demnoterade omsvängningen som har skett i den svenskaekonomin.Kronan: före valet var det sombrukar kallas ecu-index 126,35. är den nere ochpendlar vid omkring 116-117.Jag tycker i och för sig att vi bör ned en bit till.Men detta visar att förtroendet för den förda politikenökar. På den här punkten tycker jag att det är viktigtatt stryka under vad den politiska stabiliteten betyderför de internationella marknadernas förtroende. Debåda folkrörelsepartierna och Socialdemokra-terna har visat att nationens bästa kommer i förstahand, och att nu ställer upp tycker jagsjälvklart är bra.Räntan på de femåriga statsobligationerna varveckan före valet . I går var den8:24 kr. Denna nedgång betyder, om den blir beståen-de, att räntan på statens skuld sjunker med ungefär25-30 miljarder kronor . När finansministernskall börja göra budgeten behöver han "bara" ta uppminus i stället för 125-130miljarder kronor i räntekostnader för statens skuld omdetta ränteläge består. Och för landets hushåll betyderdet ungefär lika mycket. Om vi kan behålla det härränteläget betyder det för ett hushåll som har ett rör-ligt lån till ett egnahem på att räntekostna-den sjunker med . För deallra flesta betyder sänkta räntor långt mer än denhöjda fastighetsskatten, som är så uppmärksammad idebatten.Utvecklingen av statsfinanserna är nu under kon-troll. Underskotten minskar snabbt. Vi räknar med attde offentliga finanserna skall vara i balans 1998.Statsskuldens andel av bruttonationalprodukten räknarvi med skall stabiliseras och därefter börjagå ned.Allt detta är bra, men det får inte innebära att vitror att faran är över. gäller det att fortsätta. Närnästa lågkonjunktur kommer - och den kommer, meninte så fort som tror - skall vi ha en såstark ekonomi att vi kan stoppa en ny våg av arbets-löshet och klara de andra ekonomiska påfrestningarnasom kommer vid en nedgång. Därför är vi fast beslut-na att fullfölja den budgetsanering som vi har påbör-jat.Nu är det för steg nummer två i regeringensdagordning för att främja tillväxt och sysselsättning.Nu gäller det att behålla den goda ekonomiska grundsom lagts för tillväxt. Det gäller att ge goda förutsätt-ningar för näringslivet och att ge medborgarna möj-ligheter att stärka sina kunskaper och sin kompetens.Det innebär att man måste spela över hela fältet. Detgäller att få ordning och att hålla ordning på finanser-na. Det har jag visat att vi är på god väg att göra.Det gäller utbildnings- och forskningspolitik. Vi ärbäst i världen när det gäller förskolan. Vi står oss välnär det gäller grund- och gymnasieskolan. Vi har bravuxenutbildning. Men vi har för få som går vidare tillkvalificerad yrkesutbildning och högskoleutbildning.Därför inriktas regeringens politik på en utbyggnad avden högre utbildningen och vuxenutbildningen, sär-skilt när det gäller naturvetenskapliga och tekniskaområden.Det handlar om näringspolitiken. En framgångsriknäringspolitik kräver stabilitet och långsiktighet. Mennär framställer det som en självklarhetatt man skall införa regler och bestämmelser som raktav gynnar en sida, arbetsgivarsidan, har de fel. Mittskäl är helt enkelt att jag tror på balans. Jag är överty-gad om att det bara är trygga människor som vågar tasteget ut i det mer eller mindre okända eller osäkra.Det är till fördel för landet och det är till fördel förnäringslivet om människor vågar ta det där steget.Men då måste de känna trygghet.Det gäller miljöpolitiken. Hänsyn till natur ochmiljö skall inte bara ses som ett hinder, vilket väldigtmånga gör. Jag är övertygad om att här också finnsmöjligheter. Vi i bör satsa helhjärtat på miljö-relaterade varor, tjänster och produktionsmetoder.Där tror jag att nästa stora språng finns för Sverigeoch svensk industri.Vårt stora och allt överskuggande problem är denfortsatt höga arbetslösheten. När arbetsmarknadsminister varnade hon för, som honsade, att släppa upp arbetslösheten. Industriförbundetschefsekonom sade att skill-naden mellan och var att - detär hans ord, inte mina - släppte upp arbetslöshetenåren 1992, 1993, 1994.Nu är vi där. Ingen i den här kammaren har egnaminnen från förra gången vi var i samma utsatta läge.Inget annat europeiskt land har klarat att gå från mas-sarbetslöshet till full sysselsättning. Men vi socialde-mokrater har satt oss före att tillsammans med svens-ka folket och alla goda krafter som vill ställa uppklara detta.Det är inte lätt det här. Därför är vi beredda attpröva både gamla och nya metoder. En sak måstedock stå fullständigt klart. De åtgärder vi vidtar måsteha en rättviseprägel.Herr talman! När man läser storamotion står det fullständigt klart vilka ambitioner manhar. De skall nu göra det de inte hann eller inte våga-de göra i regeringsställning. kommer "Ny start förSverige, del 2".Moderaterna har inte lärt någonting. De vill gå vi-dare med det systemskifte de påbörjade, men de villgå längre. Det man föreslår kommer, om det genom-förs, att ge oss ett helt nytt , ett helt nytt sam-hälle. Det blir ett samhälle som är hårdare och kallareför alla, men särskilt för de mest utsatta.När säger att inte kantolerera en arbetslöshet på nuvarande nivå vill jagbara erinra om att det var under erregeringstid som arbetslösheten tredubblades. Mode-raternas recept är avreglerad arbetsrätt. Det de i klar-text menar är att man skall försämra för arbetstagarnaoch ge fritt fram för arbetsgivarna. Vi tror inte på denmodellen.Folkpartiet börjar sin partimotion på samma sättsom började sitt anförande: "Det sägsibland att svensk politik av är visionslös. Mendet gäller inte oss." Problemet ärbara att vill vara både och. villvara ett socialliberalt parti, men man vill också varaett parti som samarbetar med eller snarare är stöd-trupp åt Moderaterna.Tyvärr, , spåren förskräcker. Jag sägerbara "Ny start för " - 52 000-53 000 konkur-ser, skattesänkningar för redan rika, 500 000 förlora-de jobb, ränta, statsfinanser som kraschade iett träsk efter er färd på Enda vägen.Jag är skyldig svar på några frågor. Ipropositionen väcker man inga konkreta förslag omförändringar i riksbankslagen. Men regeringen förkla-rar att man systematiskt kommer att arbeta igenomdetta. Det finns förändringar som måhända är motive-rade med tanke på de många nya förutsättningarna förpenning- och valutapolitik.