prot · GI09111 · 1995-05-30 00:00:00 — Det är väldigt märkligtatt endast har använts.Dalälvsdelegationen tillsattes ju med buller ochbång. Jag förstår inte att man, trots att man fått en såstor summa, inte lyckats göra av med mer än12 . Behoven finns ju. Det vore skill-nad om det var rent. Då hade alla varit glada. Ungefär88 skulle då vara kvar. Jag tyckeralltså att det hela är väldigt märkligt.När man nu kommer att vilja vidta ytterligare åt-gärder - förhoppningsvis blir det så - har man möj-lighet att begära mera pengar. Jag vet att det harkrånglat till sig med i . Men jagär övertygad om att det finns andra föroreningar, t.ex.från garveriet i och andra företag hela vägenlängs älven. Ett annat exempel är iAvesta. Det finns alltså stora förorenare längs helaDalälven. Därför är det märkligt att man lägger nerdet här innan det hela är avklarat.Jag vet att kommunernas reningsverk har åstad-kommit ganska stora förbättringar. Men dessa behöv-des ju hur som helst.Hur gör man, om nu satsas,för att följa upp att pengarna används och att de an-vänds på rätt sätt?Anf. 127 Miljöminister ()Herr talman! Om ett anslag inte används på tre årkrävs det ett helt nytt riksdagsbeslut för att pengarnaskall få utnyttjas. Det är därför som vi, utöver de 12miljoner som redan använts, går in och föreslår ettanslag om ytterligare till den upp-görelse som är träffad.Regering och riksdag får ta ställning ifall det blirett nytt avtal i nästa skede med . I detskedet får man i så fall ta beslut om huruvida ytterli-gare pengar skall anslås. En generell regel kan sägasvara att pengarna behöver användas regelmässigtunder en treårsperiod, för annars krävs det ett nyttriksdagsbeslut.Jag hoppas att arbetet med att rena gårvidare. Det finns mycket positivt som redan harkommit ut av de första 12 miljonerna plus de 39 mil-joner som förhoppningsvis anslår dennavecka.Anf. 128 ()Herr talman! Det är stor risk, som jag ser det, attäven de här pengarna kommer att dras tillbaka. Attgöra av med 39 miljoner är också en presta-tion. Det är skillnad när man hade så mycket som sjuår på sig. Jag vet att man har planerat det härunder , så det finns bättre förutsättningar skall klara av det. Man har också under tidendiskuterat olika metoder och bytt metoder. Det somman planerar nu verkar vara bättre än kemisk rening.Egentligen var min fråga om man kunde få merpengar i ett senare skede, och det har jag fått reda på.Det är jag tacksam förAnf. 129 Miljöminister ()Herr talman! Det innebär alltså att man får åter-komma om man vill ha mera pengar. Sedan får rege-ring och riksdag fatta nya beslut och vi får bedömaansökningen då.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1994/95:527 omskatteväxling för miljönAnf. 130 Miljöminister ()Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att driva skatteväxlingsfrågan aktivt inomEU. Svaret är ja!Regeringen har tillsatt en utredning om skatteväx-ling (dir. 1994:11). Denna utredning har påbörjatsitt arbete med att analysera förutsättningarna för enökad miljörelatering av skattesystemet. Som framgårav direktiven till utredningen skall man bl.a. undersö-ka de internationella förutsättningarna för en miljöan-passning av det svenska skattesystemet.Jag vill också nämna uppföljningen av om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning.Vitboken presenterades och innehål-ler ett kapitel som skisserar en ny ekonomisk utveck-lingsmodell. Man tar framför allt upp sambandetmellan låg sysselsättning och överutnyttjande av na-turresurserna, och det föreslås att man bl.a. med hjälpav förändrad beskattning skall åstadkomma bådeförbättrad miljö och höjd sysselsättning.Jag anser därför att det är mycket angeläget att viäven i fortsättningen aktivt engagerar oss i uppfölj-ningen av vitboken. Detta har markerat i EU.Jag tycker att det är angeläget att öka användning-en av ekonomiska styrmedel inom EU: En viktig frågaär införandet av en gemensam CO2/energi-skatt. bör också utveckla trafikens kostnads-ansvar och undersöka möjligheterna att införa miljö-avgifter på t.ex. svavel och handelsgödsel.Anf. 131 ()Herr talman! Först vill jag tacka för svaret. Jagmåste säga att jag är positivt överraskad över detentydiga beskedet att regeringen nu är beredd attdriva skatteväxlingsfrågan aktivt inom Europeiskaunionen. Såvitt jag förstår är detta faktiskt en ny posi-tion från regeringens sida. i debatten, exem-pelvis när det gäller den inhemska utredningen omskatteväxling, har det andats en viss skepsis kringhuvudtanken; att växla skattebelastningen från arbets-kraft till miljöföroreningar, miljöstörande utsläpp osv.Där ville man avvakta. får vi ett mycket klartbesked - ministern är beredd att driva den här frågan iEU.Anledningen till att jag tog upp frågan var ocksåden skrivelse regeringen presenterade redan i marsom det svenska miljöarbetet i EU, dess inriktning ochgenomförande. Där talar man när det gäller skatte-växling om att man skall delta i arbetet, medan manexempelvis när det handlade om koldioxidskattenmycket tydligt markerade att man verkligen skalldriva på och se till att det blir resultat.Med det här beskedet kan vi se framtiden an på ettpositivt sätt. Jag hoppas ministern når framgång, ochatt opinionsbildare och de som arbetar med skatte-växlingsfrågan i - inte minst i utredningen -har noterat denna, som jag ser det, nya positionen frånsvensk sida.Anf. 132 Miljöminister ()Herr talman! Eftersom är intresseradav dessa frågor kan jag som pingstläsning rekommen-dera den gemensamma rapport som socialdemokra-terna i med aktivt svenskt deltagande har tagitfram. Där pekar man på skatteväxling och på just deområden där det, som säger, är viktigtatt få en omställning: transportsystemet, energisyste-met och livsmedlen. Jag vet att mina partivänner iEuropaparlamentet kommer att driva detta aktivt ochjag hoppas på aktivt stöd från parti-vänner.Anf. 133 ()Herr talman! Jag skall med stort nöje ta del avrapporten under pingsten. Jag har tidigare tagit del avde nordiska socialdemokraternas miljöprogram ochanvänt det rätt flitigt här i kammaren. får jag yt-terligare ett dokument att använda framöver för attdriva på den socialdemokratiska miljöpolitiken ytter-ligare.Jag vill återgälda denna vänlighet med att tillmiljöministern lämna en färsk rapport från kristdemo-kraterna som gäller miljöpolitiken i EU. Jag har note-rat att regeringen faktiskt har lyssnat på kds både närdet gäller inriktningen och i fråga om konkreta åtgär-der. Jag har också tidigare noterat att finansministernhar satt värde på den rapport om skatteväxling somkds var först med. Den är en bra grund också för denutredning som arbetar med denna fråga.Jag får återgälda vänligheten genom att lämnaöver denna rapport.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1994/95:530 omgränsvärden i hälsoskyddsförordningenAnf. 134 Miljöminister ()Herr talman! har frågat om rege-ringen ämnar vidta någon åtgärd för att klargöra vemsom kontrollerar att de införda bindandegränsvärdena i hälsoskyddsförordningen inte över-skrids.I samband med gavs ett bemyndigande att meddela föreskrifterför högsta tillåtna halt i luften av föroreningar i formav kvävedioxid, svaveldioxid, sot och bly (9 b § häl-soskyddsförordningen). Detta bemyndigande föran-leddes av EG-direktiv på området. Direktiven är avminimikaraktär och har inte ändrats framtill medlemskap i . Av de gränsvärdensom kommer till uttryck i direktiven är det endastgränsvärdet för kvävedioxid som har vissasvårigheter att klara i de större städerna. Gränsvärde-na är i första hand planeringsinstrument och riktar siginte till enskilda.Enligt 17 § hälsoskyddsförordningen har det centrala tillsynsansvaret för luft-föroreningar utomhus. Enligt 9 b § andra stycketmeddelar närmare föreskrifter ommätmetoder och redovisning av mätresultat. Det ärkommunerna som utför mätningarna.Någon sådan oklarhet som avserkan inte sägas föreligga, och regeringen har därförinte för avsikt att nu vidta någon åtgärd i frågan.Anf. 135 ()Herr talman! Skälet till den här frågan är att jagvill veta vad som händer om man upptäcker att t.ex.gränsvärdet för kvävedioxid överskrids - vilket skerpå ett antal ställen i landet - och detta anmäls tillkommunen av t.ex. en privatperson eller en butiksin-nehavare. Vilka befogenheter har kommunen, eller ärdet som skall kallas in? Vilka befo-genheter har verket? Får man ändra trafiken? Får mangripa in på något sätt och tvinga fram ökad rening omdet är en anläggning som släpper ut gaserna? Vilkabefogenheter finns över huvud taget? Det är det somär oklart i sammanhanget. Åtminstone om man pratarmed människor som jobbar med detta på fältet ute ikommunerna är det uppenbart oklart. Det är detta jagvill ha klarlagt med den här frågan.Anf. 136 Miljöminister ()Herr talman! Eftersom förordningen inte riktar sigmot enskilda är det litet mer komplicerat. Om denriktade sig direkt mot enskilda skulle man kunna haen befogenhet att gå in gentemot dem för att minskautsläppen. Det kan man inte utifrån den här förord-ningen.Det här handlar framför allt om att ge plane-ringsinstrument. Ser man att kvävedioxiderna över-skrids får man fråga sig vad man på politisk väg skallgöra för att minska t.ex. utsläppen från trafiken. Vadgår att göra? Men det går inte att använda förordning-en som en legal bas för att rikta åtgärder mot enskildaeller företag.Anf. 137 ()Herr talman! Då är ju de här gränsvärdena ganskaintetsägande och inte alls av den karaktär som deavses vara, såvitt jag förstått av de dokument jag hartagit del av från både EG och centralt svenskt håll.Tanken är att man inte skall tillåta att gränsvärdenaöverskrids. Det måste finnas någon som har ett direktansvar för att se till att så inte sker. Denna någonmåste ha befogenheter att vidta vissa typer av åtgär-der.Är det inte så, utan bara något allmänt som måsteplaneras av dem som brukar planera samhället, kan viförutse att de här gränsvärdena inte alls är bindande,utan egentligen bara en allmän rekommendation, dvs.det är som det var förut, innan gränsvärdena infördes ihälsoskyddsförordningen. Det verkar litet märkligt.Jag förmodar att det inte är så, utan att det faktisktär fråga om att befogenheter måste ges till de myn-digheter som har att planera och övervaka de härreglerna.Anf. 138 Miljöminister ()Herr talman! Jag tror inte att man skall underskat-ta betydelsen av att ha en ordentlig kunskap om lägetoch även ha en ordentlig kunskap om utsläppen. Omman skärper sådana här direktiv och skär-per minimidirektiven utgör det i sig en förkommunerna att stärka arbetet för att mins-ka utsläppen.Även om det här inte är en vanlig lag i den me-ningen att man direkt kan försöka finna den skyldigeoch se till att den skyldige tar något slags ansvar, trorjag att det har betydelse att man håller sig väl insatt ifråga om utsläppen och aktivt diskuterarvad man kan göra för att minska dem och för att se tillatt man skärper kraven.Men man skall vara på det klara med att det förSveriges del i praktiken inte spelar så stor roll om vit.ex. skulle lägga oss på EU:s miniminivå, därför attden i så fall långt skulle överskrida de gränsvärdensom vi själva brukar arbeta med.Anf. 139 ()Herr talman! De gränsvärden vi själva brukar ar-beta med är inte gränsvärden utan rekommenderadenivåer som har utfärdat. Men de ärinte bindande på något sätt. Skillnaden är att vi nuskall ha bindande gränsvärden enligt EU:s direktiv.Om jag förstår ministern rätt så har vi inte det. Det ärfortfarande bara allmänna rekommendationer. Omdessa överskrids händer just ingenting. Ingen harbefogenheter att vidta åtgärder. I så fall är syftet förfe-lat.Jag förutsätter att så inte skall vara fallet, utan attdet faktiskt handlar om att förordningen måste komp-letteras så att det klart framgår vem som har befogen-heter, vilka befogenheter det handlar om och näråtgärder skall sättas in. Annars blir detta bara en pap-perstiger och ingenting annat.Anf. 140 Miljöminister ()Herr talman! Jag tror att felet är att haft för höga förväntningar på EU-direktivet. Jagförsöker nu att återföra dessa förväntningar till en litetmer realistisk utgångspunkt. Men jag tror ändå attdirektivet kan fylla en positiv funktion, som jag redanhar sagt.Däremot skall vi nog vara medvetna om att detsätt som vi har arbetat på med de härproblemen i har varit framgångsrikt. Det harnog gett minst lika mycket som det här direktivet gör.Anf. 141 ()Herr talman! Jag vet inte om jag har så höga för-väntningar. Jag tillhör ju EU-kritikerna här i riksda-gen och tycker faktiskt att det är mycket som är dåligtmed EU ur miljösynpunkt. Men just detta med bin-dande gränsvärden är egentligen en förlängning avmiljökvalitetsnormen, som vi hoppas få införd i Sve-rige mer konsekvent i den nya . Därför ärdet viktigt att redan nu fundera kring de här frågorna,bl.a. vilka befogenheter myndigheter på olika nivåerskall få för att verksamt kunna se till att man klarar degränsvärden som sätts upp.Det är ändå det som är syftet, att sätta gränser förhur mycket man får smutsa ner i miljön. I princip harvi sådana gränsvärden i vissa fall. Det är visserligenminimivärden, de är inte speciellt radikala, men justför kvävedioxid tror jag faktiskt att de i några städerskulle gå att tillämpa. Det vore bra om arbetet meddetta kom i gång snabbare.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1994/95:534 om miljöfarligabatterierAnf. 142 Miljöminister ()Herr talman! har frågat mig vad re-geringen avser med "lätt kunna avlägsna" i 4 a § iförordningen om miljöfarliga batterier.Sedan den 1 januari 1995 är det förbjudet att yr-kesmässigt överlåta varor med fast monterade batteri-er. Detta framgår av 4 a § i förordningen (1989:974)om miljöfarliga batterier. I samma paragraf stadgasäven, som påpekar, att varor med insat-ta miljöfarliga batterier endast får överlåtas yrkes-mässigt om batterierna lätt kan avlägsnas av konsu-menten. I förordningen om miljöfarliga batterier gesen upplysning om att bestämmelser om bl.a. ansvar pågrund av överträdelser finns i lagen (1985:426) omkemiska produkter (LKP).Riksdagen och regeringen kan påverka genomlagstiftning, dvs. lagar och förordningar. Däremot fårinte regeringen bestämma hur domstol skall tillämparättsregler i det enskilda fallet. Detta framgår av re-geringsformen 11 kap. 2 §.Som säkert förstår kan jag därförtyvärr inte uttala mig om hur en rättsregel skall tolkas,utan den tolkningen ankommer på en domstol attgöra.Anf. 143 ()Herr talman! Syftet med den här frågan är att få ettklarläggande av vad som menas med just batteriersom lätt går att avlägsna. De flesta har uppfattat detsom batterier som man tar loss ungefär som ur enficklampa. Man bara öppnar ett lock som man skruvarför hand. Man behöver inga specialverktyg av någotslag, och man kan plocka undan batteriet som är mil-jöfarligt och skall samlas in.Det har dock visat sig att det saluförs apparaterförsedda med skruvar, nipplar o.d. som gör att manmåste ha verktyg och kännedom om hur man skallhantera sådana för att få ut batterierna. Därmed spridsapparater med miljöfarliga batterier, innehållandebl.a. kadmium - batterier som inte tas ut, eftersomkonsumenten inte i alla enskilda fall vet hur uttag-ningen skall göras. Konsumenten är kanske inte helleruppmärksammad på att uttagning kan ske.Detta har blivit ett problem för den kommunalatillsynen över försäljningen av denna typ av varor.Det vore därför bra om regeringen kunde klarläggasituationen. Jag förmodar att ett sådant klarläggandeskulle kunna bestå i att det inte skall behövas special-verktyg av något slag för borttagandet utan att detskall kunna ske enbart med hjälp av händerna.Det är litet synd om man för att få detta klarläg-gande skall behöva gå till domstol, men det är kanskedithän som man måste driva saken. Det verkar dockvara ett litet klumpigt förfarande. Det vore bättre omredan den som skriver förordningen klarlade vad somavses med lätt demonterbara batterier.Anf. 144 Miljöminister ()Herr talman! Jag har, som sagt, tyvärr inte möjlig-het att göra en egen tolkning. Däremot kan jag hänvi-sa till den ansvariga myndighetens, Naturvårdsver-kets, tolkning. menar att orden "lättavlägsnas av konsumenten" bör innebära att batterier-na skall kunna avlägsnas av en helt oteknisk personutan att ett särskilt verktyg behöver användas. Manframhåller vidare att användningen av en stan-dardskruvmejsel, ett mynt eller liknande inte bör varaavgörande för bedömningen om batterierna i övrigtsitter lättillgängligt, t.ex. under en lucka.Jag tycker att denna av uttaladetolkning är mycket tydlig.Anf. 145 ()Herr talman! Därmed har jag fått det klarläggandesom jag var ute efter, nämligen att man inte alls skallbehöva vara teknisk och egentligen inte alls skallbehöva ha någon kunskap om verktyg. Man behöverinte ha några verktyg, utan batteriet skall kunna tasloss med hjälp av ett mynt e.d. Det var just det somjag var ute efter.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1994/95:535 om direktivenför Agenda 21-kommitténAnf. 146 Miljöminister ()Herr talman! har frågat mig om re-geringen avser att ge det nationella Agenda 21-arbeteti bl.a. den tillsatta kommittén en fastarestruktur.Syftet med , som regeringenredan anmält i sin skrivelse till (skrivelse94/95:120), är att utveckla och förankra en nationellstrategi för en god livsmiljö och en hållbar utveckling.I direktivet står det vidare att kommittén skall följaupp hur långt arbetet fortskridit i samhället för att nåmålen om en hållbar utveckling och också stämma avhur de miljömål som beslutat om uppfyllsoch hur olika aktörer kan medverka i arbetet. Kom-mittén skall också förbereda den extra generalförsam-ling i som skall behandla hållbarutveckling.Jag vill särskilt nämna att arbetet med med miljö-målen, såväl de av antagna målen liksommålen i och i EU:s miljöhandlingspro-gram, är viktigt, framför allt i ett längre tidsperspek-tiv. Kommittén kommer bl.a. att arbeta med att sam-manställa och utvärdera dessa mål och i sitt arbeteengagera samhällets olika sektorer.Regeringen har genom sina direktiv givit ett effektivt handlingsprogram medplats för utarbetande av strategier och förslag tillåtgärder för hur miljömålen och målsättningarna iAgenda 21 skall uppnås. Kommittén kommer ocksåatt rikta sig mot olika organisationer.Jag vill gärna understryka att det arbete som skerrunt i hela landet kring är mycket inspire-rande och hoppingivande. Det lokala arbetet är ochskall förbli det allra viktigaste arbetet.Anf. 147 ()Herr talman! Syftet med denna fråga är att lyftadiskussionen om vad en strategi för Agenda 21-arbetet egentligen skall se ut. Jag menar att man måsteha ett handlingsprogram med lätt utvärderingsbaramål, konkreta åtgärder som går att genomföra ochvars effekter kan studeras, så att man kan se att dehaft avsedd verkan. Har man inte ett sådant, är detstor risk att det bara blir en allmän diskussionsklubbmed många vackra uttalanden och att tyvärr mycketlitet blir gjort i sinnevärlden.När jag läser direktiven till Agenda 21-kommitténtycker jag att de är för löst sammansatta. Man skulleönska sig en fastare struktur. Det är möjligt attkommittén spontant kan åstadkomma en sådan, närden upptäcker behoven, men det skulle ändå varaönskvärt att även ministern pekade på att det är viktigtatt man har en konkret, utvärderingsbar strategi medmålsättningar och åtgärder som kan utvärderas ochdärmed också kan drivas framåt. Det får inte stannavid de allmänna mål som alla är överens om.Anf. 148 Miljöminister ()Herr talman! Jag menar att kommittén skall arbetaen hel del just med det som beskriver.Däremot måste man också ha kvar möjligheten förregering och riksdag att behålla ansvaret för att fast-ställa mål. Det är en risk förenad med att överlåta helaarbetet för en handlingsplan och en strategi på enkommitté och att därmed också minska riksdagensinflytande.Men kommittén skall arbeta en hel del med målenoch med hur man skall nå dessa och ange någon formav nationell handlingsplan för . Det förstasammanträdet kommer att hållas , och vikommer att lämna en rapport om hurarbetet avses komma att fortskrida.Anf. 149 ()Herr talman! Jag tror inte att inflytandeminskar på grund av att den här kommittén skullegöra ett mycket bra arbete för att ta fram en konkretstrategi som kan utvärderas och som leder till faktiskaåtgärder i sinnevärlden och resultat som alla kan seoch bedöma. Tvärtom tror jag att inflytan-de då ökar, eftersom diskussionen då blir mycket merkonkret. Vi kommer ut ur dilemmat att alla sägerlikadant. Så länge det handlar om vackra ord går detinte att särskilja var meningsmotsättningarna finns.Det är faktiskt först när man kommer ned på denkonkreta nivån som vi kan se vad t.ex. olika partierspolitik på miljöområdet är värd. Det vore mycketvärdefullt om även inriktade sig på det. Detär då viktigt att en sådan här parlamentarisk kommittéarbetar på ett konkret sätt och har direkta kopplingartill riksdagsarbetet.Anf. 150 Miljöminister ()Herr talman! Vi kommer, som jag tidigare sade, istor utsträckning att arbeta på det sätt som har beskrivit. Däremot tror jag att man skall varaklar över att en del uppdrag, t.ex. från de olika myn-digheterna när det gäller vissa mål som harställt upp, kommer att redovisas långt innan dennakommitté skall vara klar. Det som jag inte vill riskeraär att vi i avvaktan på kommitténs arbete försenar ochförskjuter en del av miljömålen och delmålen samtförslagen till hur vi skall uppnå dessa. I övrigt kan jaginstämma i vad säger.Anf. 151 ()Herr talman! Jag instämmer i det som ministernnyss sade, att den här kommittén självklart inte får tastill intäkt för att skjuta upp andra beslut hos myndig-heter och det konkreta arbete som pågår inom demutifrån de redan fattade besluten om målsättningarosv. Tvärtom skall denna kommitté driva på arbetet.Men jag inser denna risk, och jag är nöjd med det svarsom jag har fått. Det handlar om en konkret, utvärde-ringsbar strategi, som skall innehålla faktiska åtgär-der. Jag ser fram emot det arbete som skall bedrivas ikommittén.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1994/95:542 om kraven påutsläpp från kärnkraftenAnf. 152 Miljöminister ()Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen har för avsikt att vidta för attåstadkomma att utsläppskraven från kärnkraften över-ensstämmer med dagens bedömning av strålningsris-kerna.Bedömningen av strålningens risker har ändratsunder senare år. Det är riktigt att riskerna med strål-ning nu anses större än de gjorde 1977, dock ej 10gånger större, utan 4 gånger.Den internationella nyabedömning har föranlett en skärpning av dosbegräns-ningen i för anställda i verksamhet medstrålning. får personalen vid kärntekniska an-läggningar högst 100 mSv på en femårsperiod; dvs.20 mSv under ett enstaka år som genomsnitt. Om manfår 50 mSv under två på varandra följande år, får manalltså inte ta mer dos i verksamhet med strålning un-der återstoden av femårsperioden. De skärpta grän-serna gäller all verksamhet med joniserande strålning.För allmänheten rekommenderade ICRP tidigaredosgränsen 1 mSv/år i genomsnitt över livstiden.Denna rekommendation har skärpts till 1 mSv/år igenomsnitt . Dosen 1 mSv motsvarar dennaturliga bakgrundsstrålningen.Jag vill betona att dosgränser och utsläppsgränserinte är de viktigaste styrmedlen för att begränsa doser.Kravet att hålla doser så låga som det rimligen ärmöjligt är överordnat krav på dosgränser och utsläpp-snivåer. De faktiska utsläppen från de svenska kärn-kraftverken har varit av utsläppsgränserna, vilket motsvarar 0,001-0,01 mSv/år för den kritiska gruppen.Sammanfattningsvis är min bedömning att detskydd som nuvarande gränsvärden ger är betryggandeför individen vid beaktande av den uppvärdering avrisken som gjorts efter 1977.Anf. 153 ()Herr talman! Jag vill tacka miljöministern för detinformativa svaret, som innehåller flera intressantaredovisningar, dock icke riktigt det jag var ute efter. Ifrågan hur riskerna med strålning har förändratsbyggde jag min uppgift - tio gånger högre - på ettsvar som chefen för gav i riksda-gen vid en offentlig utfrågning med Miljövårdsbe-redningen 1993. Där sade han explicit att cancerris-ken var ungefär tio gånger högre än 1977.