prot · GJ0931 · 1995-12-05 00:00:00 — Det kanske går lättare med oss än vad det gjor-de med i den förra, borgerliga regering-en. Det var ju faktiskt ni tillsammans som lade grun-den till det som är hälso- och sjukvårdens dagsaktuel-la problem. Jag ser fram emot att också diskutera denhär typen av frågor när HSU 2 000 kommer med sittkonsekvensmaterial. Jag tror att vi kan få ganskaintressanta diskussioner.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1995/96:150 om demensvår-denAnf. 62 Socialminister ()Fru talman! har frågat mig omregeringen vidtagit några åtgärder i syfte att stärkaoch prioritera demensvården.Ett av ÄDEL-reformens viktigare syften var attåstadkomma ett tydligare ansvar i fråga om vård ochomsorg för gruppen åldersdementa. Den tveksamhet iansvarsfrågan som rått tidigare klargjordes bl.a. ge-nom att kommunerna fick ett samlat och tydligt an-svar för alla former av särskilt boende. ÄDEL-reformen innebar härigenom att de organisatoriskaförutsättningarna för demensvården förbättrades.I samband med reformen beslutade att 3miljarder kronor skulle utgå under sammanlagt fem årför att stimulera utbyggnaden av gruppbostäder tillbl.a. dementa, men också till ombyggnad av sjukhem.Jag kan med glädje konstatera att stimulansbidrageninneburit en kraftig utveckling av demensvården ge-nom tillkomsten av ca 14 000 nya platser i gruppbo-ende för personer med åldersdemens.Också på andra sätt har regeringen tagit initiativtill utveckling av kvaliteten i äldreomsorgen och där-med i demensvården. beslut attavsätta särskilda medel för utveckling av kvaliteten ikommunernas äldrevård har inneburit att många de-mensprojekt fått utvecklingsmedel. Ett exempel blandmånga är ett antal kommuner i län som isamarbete med utvecklar ett vårdprogramför demenssjuka. Vidare beslutade år 1994att anslå till kommuner ochlandsting med syfte att förbättra samverkan på reha-biliteringsområdet. Dessa medel har lett till ett mycketaktivt utvecklingsarbete som också bör komma bl.a.de demenssjuka till del.Slutligen vill jag peka på förslagen i slutbetänkande Vårdens svåra val(SOU 1995:5) som också berört. Iutredningen konstateras att det finns grupper som helteller delvis saknar förmåga till självbestämmande ochhit hör bl.a. dementa. Utredningen poängterar viktenav att slå vakt om dessa människors värde och säkraderas rättigheter. har före-slagit att vård av människor med nedsatt autonomiskall höra till det högst prioriterade. Utredningensförslag, som varit föremål för remissbehandling, be-reds inom Socialdepartementet.Anf. 63 ()Fru talman! Jag vill också tacka för det här svaret.Jag tycker mig kunna skönja att socialministern tyckeratt det här är ett viktigt område. Jag har tagit uppfrågan därför att vi ifrån det politiska hållet har sti-mulerat boendet - och det är bra. Det har utvecklatsmycket och jag tycker att det är väldigt roligt. Menockså innehållet i vården, det som människor ger,kommunikation och arbetssätt, måste vi låta bli enhuvudfråga.Jag är naturligtvis extra glad att hartagit upp som föredöme. Jag har förmånen attvara landstingsledamot i län och jag är ocksådärifrån. Vi har varit väldigt glada för det här projek-tet och tycker att det är ett steg i rätt riktning. Kom-munerna har verkligen helhjärtat gått in i projektettillsammans med oss.Men jag känner att det finns en fara när det gällerresurser. Professor var på en konfe-rens i . Han ärprofessor vid här i . Hansade att vi inte kan klara morgondagens behov meddagens resurser. Han kände också att det är oerhörtviktigt att lyfta fram denna grupp som inte kan hävdasin egen rätt för att fortsätta utvecklingen. Samtidigtvisar den som lades för ett par måna-der sedan att ungefär hälften, eller knappt hälften, avde fall som kallas demens inte är utredda.Jag vill fråga hur vi skall bära oss åtför att få fram resurser så att de här människornas fallblir utredda. Det kan ju finnas andra bakomliggandeorsaker till deras beteende.Anf. 64 Socialminister ()Fru talman! Det är alldeles riktigt, och det finns ettpar saker till som egentligen borde lyftas in när mandiskuterar den framtida hanteringen och den framtidautvecklingen. frågade mig vilkaåtgärder som har vidtagits, men om man tittarframåt är det min bedömning att man måste få tillstånd ett helt annat stöd när det gäller läkarkompetenspå gerontologi, dvs. att också äldrevården i kommu-nerna måste få en bra kontakt. Jag tror att de medi-cinskt ansvariga t.ex. på sjukhem och inom särskiltboende måste få gott stöd för att stimulera till ochinitiera att alla boende får en ordentlig utredning.Även de anhöriga måste få stöd. Det gäller både an-höriga makar och barn. Det senare kommer att lyftasin i en ny socialtjänstlag så att det blir väldigt tydligtatt socialtjänstlagen ger stöd till anhöriga.Fru talman! Jag vill också nämna att det nu pågåren hel del forskning om detta. Det är ett stöd för ut-vecklingen och det skapar kanske också möjligheteratt använda våra resurser på ett bra sätt. Exempel pådetta är Äldrecentrum i och Institutet förgerontologi i . Där finns det en hel del brautvecklingssamarbete.Avslutningsvis vill jag, när det gäller kvalitet, om-sorg och bemötande, säga att vi inom mycket kortkommer att utse en utredare som skall titta på hur deäldre blir bemötta inom vård, omsorg och annan of-fentlig verksamhet. Betoningen skall ligga just pårättssäkerhet, integritet och över huvud taget på sådantsom det kan vara litet svårt att se med blotta ögat ochsom man måste gå in och analysera ganska noga. Vihar nu gjort en väldig massa bra saker när det gällerorganisationen. De kommande stegen måste handlaom innehåll och kvalitet.Anf. 65 ()Fru talman! Jag är väldigt glad att upp det här. Vi är överens om att det är viktigt, ochjag vill ge en eloge till socialministern för att hon tagitupp det.Det finns en annan fråga som jag också vill ta upp.Det gäller anhörigvården. Man räknar med att ungefärtvå tredjedelar av all äldreomsorg i hemmen i dagsköts av anhöriga. Ofta är det fråga om obetalt arbete.Jag tycker att de anhöriga gör en fantastisk insats.Som politiker i ett läge med ett allt större vårdbehovtycker jag att vi behöver visa stöd för de anhöriga. Dåtalar jag inte bara om ekonomi utan också om attity-der.Det är utomordentligt svårt att som anhörig upp-täcka att ens fru, man, mamma eller pappa blir de-ment. Jag vill även här fråga socialministern om detfinns någon långsiktig planering. En överläkare frånMotala som jag beundrar mycket och som är utmärktduktig är , som skrivit den bok jagnu håller i min hand. Jag återkommer till den i mittnästa anförande.Anf. 66 Socialminister ()Fru talman! Jag nämnde själv att frågan om de an-höriga bör vara mycket tydlig i förslaget om denkommande socialtjänstlagen. Också i har man varit väldig tydlig på den punk-ten. Rent praktiskt handlar det naturligtvis också omatt ge stöd till anhöriga i form av avlastningsboende,möjligheter till andningspauser, kanske över helgereller somrar, och om att det finns en regelbundenhet iplaneringen. Jag har sett väldigt goda ex-empel på bra och regelbunden planering där anhöriga,tillsammans med och sjukvården, gör enordentlig tidsplanering för medtanke på när den anhörige skall bo på en avlastnings-plats. Det skapar en väldig trygghet för hela familjenatt i förväg veta hur det kommer att se ut.Sedan kan jag säga till att detfinns en liten bok som heter om ochsom handlar om Alzheimersfrågor. Den har jag tagittill mig mycket starkt. Den beskriver också de anhöri-ga. Det är alltså glädjande nog så att det pågår endebatt inte bara här utan också blandmånga, många andra. Detta kan vara till stöd för poli-tikerna i planeringen av resursanvändningen.Anf. 67 ()Fru talman! Det är vår uppgift, vare sig vi tillhörregeringen eller vi tillhör , att verkligen setill att de här synsätten kommer ut i verksamheten ochatt vi kan ge en eloge till de människor som är eldsjä-lar. skrev den aktuella boken 1988,när det här fortfarande var nytt och när man var före-gångare.Avslutningsvis kan jag säga att det på konferenseni den lilla staden var 400 deltagare. Detvar folk från kommuner och landsting samt anhörigaoch, inte minst, läkare. Vi måste alltså nå längre ut, såatt det blir allvar av talet om att de människor som dethär är fråga om får en god vård.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1995/96:131 om godstrafikeni skärgårdenAnf. 68 Kommunikationsminister ()Fru talman! har frågat mig vilkainitiativ jag avser att vidta för att tillgodose en utökadgodstrafik i skärgården och beakta miljöfrå-gorna.I är hamnarna i normalfallet kommuna-lägda. Verksamheten i hamnarna har på många hållspecialiserats, och upptagningsområdena har samti-digt blivit större. har ett mycket brahamnkapital. Vilka hamnar som skall anlöpas och hurgods och passagerare skall transporteras bestäms avtransportköparna samt redarna inom ramen för bl.a.de regelverk som samhället fastställer med hänsyn tillmiljön. Statens ansvar för sjöfartens infrastruktur ärbl.a. farledshållning, utmärkning, isbrytning och lots-ning.Jag delar uppfattningen att sjöfarten bör öka sinandel av transportarbetet. Mot den bakgrunden ingårdet i uppgifter att analy-sera vilka åtgärder som krävs för att ytterligare integ-rera sjöfarten med landtransportsystemen.Sveriges skärgårdar har stora natur- och kulturmil-jövärden. Skärgårdarna har även stor betydelse förrekreation och fritidsliv i olika former. Regeringenhar därför beslutat att Miljövårdsberedningenskall analysera miljösituationen i landets skärgårds-områden.Den analys som Miljövårdsberedningen nu skallgenomföra skall ske med utgångspunkt från den gäl-lande hamn- och sjöfartspolitiken. Miljövårdsbered-ningen skall med denna utgångspunkt överväga åt-gärdsprogram för en mer miljöanpassad sjötrafik iskärgården.Jag ser en stor utmaning i att göra sjöfarten mil-jövänligare. I jämförelse med andra transportslag gersjöfartens höga energieffektivitet låga emisssioner pertransporterat ton. En ytterligare jämförelse med andrautsläppskällor och utsläpp från andra transportslagvisar emellertid att få åtgärder vidtagits för att begrän-sa sjöfartens utsläpp av luftföroreningar. Detta harinneburit att sjöfarten svarar för en betydandeandel av luftföroreningarna i . Det är huvud-sakligen utsläpp av svavel- och kväveoxider somutgör det största problemet för sjöfarten i Sverige.Sjöfarten är en internationell näring, och dess ne-gativa miljöeffekter löses bäst i internationella sam-manhang. Detta får emellertid inte innebära att viavhåller oss från att ta nationella och regionala initia-tiv för att påskynda arbetet med att minska sjöfartensnegativa miljöpåverkan. tillbaka arbetardärför , i samarbetemed och , med attförsöka uppnå bilaterala överenskommelser medangränsande stater för att t.ex. fartyg skall användalåggsvavlig olja.Ett naturligt steg borde även vara attstora fartyg installerar katalysatorer för att minskautsläppen av kväveoxider. Denna åtgärd bedöms varamycket kostnadseffektiv i jämförelse med att vidtaytterligare åtgärder för de landbaserade källorna.Anf. 69 ()Fru talman! Tack, statsrådet , för ettmycket snabbt svar. Svaret är bra när det gäller trans-porter på sjön, men jag saknar kopplingen till trans-porter på land.Sverige är ganska fantastiskt. Vi har ett mycketfint land - ett land att förvalta och ett landskap sombestår av både land och hav. Vidare har vi tätorter ochstora städer, men vi har också en glesbygd som behö-ver utvecklas.Var båten bör gå? Med den frågan vill jag fästauppmärksamheten på vad som händer i vår skärgårdmen även på vad som händer på landet och i storsta-den, liksom i glesbygden, när godstrafiken far fram påolika håll. Det finns både fördelar och nackdelar.Storstockholm har alltid varit en hamnstad. Vi be-höver bara se ut från för att kunnakonstatera att vattnet i den här staden är en naturligkommunikationsled. Det är ganska naturligt att detfinns en hamn här.Jag, och många med mig, tror jag, har inte reage-rat särskilt negativt på den trafik som förekommer -det gäller då både fritidsbåtar och nyttobåtar - inne iStockholm. I stället har vi mera sett det som någotlivfullt och som något som berikar den här staden.Men när jag fick ta del av en rapport som var enanalys av den framtida godsfärjetrafiken mellan och , Var bör båten gå?, blev jag faktisktbetänksam och började titta litet närmare på detta. Avrapporten framgår att av dagens last-bilstransporter som går med färja mellan ochSverige skall till eller till Stockholmsstad. Men är start eller mål för bara3,av den här trafiken!Hur skall det bli när man vet att detblir en utökning av den här trafiken?Anf. 70 Kommunikationsminister ()Fru talman! Om svaret var ofullständigt kan detmöjligen bero på att frågan var något otydlig. Jaguppfattade faktiskt frågan så att det handlade omsjötransporter, inte om landstransporter - men strunt idet!Vi har alltså ingen statlig hamnpolitik, utan det ärkommunerna som ansvarar för hamnpolitiken. Mennär man sedan ställer krav på vidaretransport - det ärju naturligt att man skall ta sig vidare från hamnen -blir det en statlig angelägenhet så till vida att det fak-tiskt skall finnas bra vägar och järnvägar. Just densaken tittar på. Hur skallvi alltså kombinera hamnresurserna med den landba-serade infrastrukturen? Det är faktiskt en viktig statligfråga.Att den finska trafiken, och även den rys-ka trafiken, i hög grad går till andra orter utanförStockholmsområdet är naturligt. hamnskulle, om det hade rört sig om flygsidan, ha kallatsför ett nav. Det är ju hit som det mesta transporteras.Härifrån går det sedan vidare.Man kan, och det är precis vad som sker, tänka sigandra hamnar: , , Kapellskäroch . Men den delen är inte något som vifrån primärt kan, ellerbör, styra över. Min åsikt är att vi inte heller i fort-sättningen bör ha en statlig hamnpolitik.Anf. 71 ()Fru talman! Om är navet för denhär biten, bör det enligt min uppfattning inte vara det iframtiden. Jag delar alltså inte kommunikationsminis-terns åsikt att staten inte bör se på de här frågorna.Det måste ju finnas en samhörighet när det gäller allafrågor i landet. Det må gälla näringslivet eller sjöfar-ten; allt har ett samband. Man kan inte ensidigt säga:Nej, den delen tittar vi inte på. Det är litet galet, måstejag säga.När det gäller hamnen här i måste na-turligtvis både staten och kommunerna reagera. Fram-för allt gäller det miljön i . När godsetskall fraktas vidare måste man ju åka genom storsta-den. Jag tycker att en kommunikationsminister bordevara väldigt uppmärksam på de utsläppen.Jag kommer inte från - jag kom-mer från den del av landet där en av hamnarna ärHargshamn - men jag skall inte alls sticka under stolmed att anledningen till att jag ställt min fråga är attgöra kommunikationsministern uppmärksam också påHargshamns möjligheter till utveckling.I olika skrifter har jag läst att kommunikations-ministern varit bra på att framhålla järnvägstrafikensbetydelse. Därför hoppas jag att man noga tittar pådetta och inser att man, om godset kommer till Hargs-hamn, har en chans att frakta godset vidare på järn-väg.Anf. 72 Kommunikationsminister ()Fru talman! På sätt och vis delar jag naturligtvisRigmor åsikt att det handlar om en helhets-syn. Som jag sade hänger infrastrukturen på land ihopmed de hamnar där fartygen kommer in. Men vi kanvarken i regeringen eller i förbjuda Stock-holms hamn att ta in gods. Det vore verkligen attinföra en ny politik som jag inte vill stå för.Nu är man i hamn ganska intresseradav att fördela sin hamnverksamhet så till vida att manär ägare till åtminstone delar av hamnoch . Man har alltså gjort en del för attsprida ut godset som skall norrut eller söderut.Anf. 73 ()Fru talman! Jag tackar för svaret men vill än engång påpeka att det faktiskt är framtiden som är in-tressant. Eftersom man vet att transporterna mellanFinland och kommer att öka mycket kraftigt iframtiden tycker jag att det är viktigt för oss politiker,oavsett om vi är i statens tjänst eller befinner oss ute ikommunerna, att ta ett helhetsgrepp när det gäller denframtida utformningen av godsfärjetrafiken.Var skall den utökade färjetrafiken gå? Egentligenär det detta som är intressant. Jag menar inte heller attvi skall stoppa en naturlig hamn som ut-gör. Men jag tycker att vi skall ha med den utökadegodstrafiken i framtidsdiskussionerna. Den bör förde-las så att den hamnar någon annanstans än i Stor-stockholm.Anf. 74 Kommunikationsminister ()Fru talman! Avslutningsvis: Det kommer säkertatt finnas möjligheter för hamnar både söder och norrom att konkurrera om gods. Det handlartill stor del om att de här hamnarna blir så bra att de ärattraktiva för transportköparna.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1995/96:155 om kommunalaskattehöjningarAnf. 75 Finansminister ()Fru talman! har frågat mig vilka åt-gärder regeringen avser att vidta för att stoppa kom-munala skattehöjningar.I år höjde 71 kommuner skatten. Den genomsnitt-liga kommunala skattesatsen höjdes med 0,45 skatte-kronor.Enligt de uppgifter vi har tagit del av är det ca 40kommuner och 4 landsting som tänker höja skatten1996. 2 kommuner avser att sänka skatten. Det inne-bär sammantaget att den genomsnittliga kommunalaskattesatsen höjs med 0,15 skattekronor. Regeringensade i kompletteringspropositionen bl.a.:"som budgetsaneringen pågår tas istort sett hela det samhällsekonomiska utrymmet förskattehöjningar i anspråk för detta ändamål. Kommu-nala skattehöjningar skulle innebära ett hot mot möj-ligheterna att komma till rätta med ekono-miska situation och skärpa kraven på utgiftsminsk-ningar i statsbudgeten. "Som en följd av regeringens politik förbättras nuförutsättningarna för kommunsektorn.För det första: Den budgetsanering som regeringenhar genomfört ger ökad tillväxt och sjunkande räntor.Det senaste skatteutfallet för kommuner och landstingblev klart bättre än förväntat.För det andra: Det kommer att utarbetas en sär-skild bokföringslag som bl.a. kommer attge kommunerna ökade möjligheter att jämföra sigmed varandra. Det höjer effektiviteten.För det tredje: För att ge kommunerna likvärdigaförutsättningar att bedriva verksamhetinförs ett nytt kommunalt utjämnings-system.Utvecklingen med kommunala skattehöjningar ärinte tillfredsställande. Regeringen har i överläggning-ar med och Landstingsförbundettagit upp problemet. Jag är inte nu beredd att ge någotbesked om ytterligare åtgärder.Anf. 76 BO ()Fru talman! Låt mig först säga att det gläder migmycket att det verkar vara ett så stort medialt intresseför en diskussion om hur man undviker kommunalaskattehöjningar. Det är positivt för framtiden.Jag tackar också finansministern för svaret. Jag ärnaturligtvis inte nöjd med det, men det var ju inteheller så mycket oväntat i det.Sedan fick ansvaret för den eko-nomiska politiken har skatterna höjts med i storleks-ordningen . Det är en skattechockutan motstycke i västvärlden, något som brukar berömma sig av.Vi har sett hur kommunerna har höjt skatterna se-dan man började släppa loss med 6-7 miljarder. Detleder till problem. Medborgarnas ekonomi urholkas.De får behålla en så mycket mindre del av sina egnainkomster efter skatt att det blir ett beroende av enoffentlig sektor som kan ge de garantiersom åtminstone vissa politiker förespeglar - ett bero-ende som inte är bra för individen. Det påverkar i sintur ekonomin negativt.Samhällsekonomin skadas också från andra ut-gångspunkter, vilket själv framhåller isitt svar. I citatet "Kommunala skattehöjningar skulleinnebära ett hot mot möjligheterna att komma till rättamed ekonomiska situation" står ju detta svartpå vitt. Där är vi överens.Någonting borde alltså göras i den här viktiga frå-gan. De kommunala skattehöjningarna försämrarekonomin för individerna. De skapar problem församhällsekonomin. gör ingenting; hanhar något slags from förhoppning om att överlägg-ningar möjligen kan ge resultat.Jag tycker inte att det är tillfredsställande, lika litetsom jag tycker att skattehöjningar i sig är tillfredsstäl-lande.Göran säger dessutom att kommunernasekonomi är bättre. Då är ju möjligheterna ännu störreatt göra någonting för medborgarnas och för sam-hällsekonomins skull. Vad tänker finansministerngöra?Anf. 77 Finansminister ()Fru talman! Jag är ledsen över att Bo Lundgreninte är nöjd med svaret. Däremot kan jag säga att jagär nöjd med inlägg. Det var ett brainlägg för att komma från en moderat f.d. skatteminis-ter som personligen har medverkat till att vi har ham-nat i det ekonomiska moras som vi nu sitter i.Mot den bakgrunden skall man kanske vara litetförsiktig, , när man dömer ut skattehöj-ningar. De gigantiska underskott som vi i den nyaregeringen hade att hantera när vi trädde till var resul-tatet av en politik som innebar att för-sökte att höja utgifterna och sänka skatterna.Vi har fått se till att det åter blir balans i den offentli-ga ekonomin.Även om skattehöjningarna har varit stora - ochdet har de varit, särskilt för dem som har råd att betala- har de inte inverkat så att förtroendet för svenskekonomi skadats. Vad vi nu kan se är att vi trots dessaskattehöjningar återvinner allt mer av förtroendet förSverige, både utomlands och här hemma, med fallan-de räntor och stärkt krona som följd.Det allmänna tal som ägnar sig åt,om politikens fördärvlighet, gensägs egentligen tydli-gast av utvecklingen på marknaderna.Däremot är vi överens om att det inte finns ut-rymme för kommunala skattehöjningar. Jag har i dagockså mycket klart uttryckt detta för Kommunförbun-det och . Jag är ganska säker påatt vi i staten och kommunerna gemensamt kommeratt hitta en lösning som gör att vi inte behöver sesärskilt mycket mer av kommunala skattehöjningarunder den tid vi har kvar av den här mandatperioden.Anf. 78 BO ()Fru talman! Mellan tummen och pekfingret gissarjag att det är tolfte gången sedan blevfinansminister som han använder sig av ungefärligensamma upplägg för ett frågesvar eller ett debattinlägg.Det blir inte mer sant för det.Men det som är litet intressant är att berömmer sig av att han någorlunda lyckats till-fredsställa marknaden - må vara att räntan fortfarandeär alldeles för hög. Det finns ju en naturlig tvekan omtillväxten i ekonomin på lång sikt.Men berömmer sig av detta i ett lä-ge där han själv tror att arbetslösheten kommer liggakvar på en extremt hög nivå. Det beror bl.a. på deskattehöjningar som han själv har genomfört somskadar tillväxtkraften, försämrar förutsättningarna förnya jobb och tillsammans med kommunala skattehöj-ningar gör att samhällsekonomin fungerar sämre.Det är väl inte så att kan vara nöjdmed sin egen ekonomi, lika litet som han borde varanöjd med det 1980-tal då han själv satt med och ska-pade den finansiella krisen och den ekonomiska kri-sen i stort.Anf. 79 Finansminister ()Fru talman! Jag har inte sagt att jag är nöjd medpolitiken. Det enda som jag är nöjd med är BoLundgrens första inlägg, som jag tyckte var ett värdigtinlägg med tanke på den bakgrund som han har. Detär den enda förnöjsamhet som jag har uttalat.Sedan finns det väl anledning, , attsäga att det skall som moderater alltid har gett ifrånsig mot skatter är egentligen ganska illa underbyggt,särskilt som vi nu ser att när vi har genomfört skatte-höjningar som har sanerat ekonomin och återskapatbalansen, så har ju gensvaret när det gäller ekonomininte varit fallande tillväxt. Vi har just nu den krafti-gaste tillväxten som vi har haft och dag. Vi kanockså internationellt se att en ändring av nivån påskatteuttaget inte behöver innebära en ändring avtillväxtsiffran. Tillväxten störs däremot av om manhar felaktiga typer av skatter. Och i detta samman-hang kan det finnas ett och annat i som vibehöver rätta till.Kommunalskatterna tas grundlagsenligt ut avkommunala församlingar i kommuner och landsting.Den rätten har de, och den rätten skall de ha kvar.Däremot begriper de, lika väl som vi i den här kam-maren begriper det, att man just nu måste låta sane-ringsprogrammet få sitt utrymme, men vi har inteutrymme för kommunala skattehöjningar också.