prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — Motivetär självfallet solidaritet med människor som leverunder mycket sämre förhållande än vi, men det hand-lar också om nödvändigheten av att bidra till att lösacentrala internationella grundproblem vad gäller den-na jords överlevnad.Världsfattigdomen är ett sådant internationelltgrundproblem. Stora delar av världens befolkning gesi dag inte möjlighet att göra en produktiv arbetsinsatspå grund av världsekonomins utformning. Detta är ettoerhört slöseri med mänskliga resurser.Utan en någorlunda rättvis värld kommer vi aldrigatt få fred på jorden. Fattigdom och orättvisor ledertill motsättningar och konflikter. De leder till flyk-tingströmmar, terrorism, etniska och sociala konflikteroch, som sagt, i värsta fall krig. Fattigdom och orätt-visor är därför grunden till den andra internationellauppgift som måste lösas: freden.Det tredje grundproblemet är förstörelsen av vårmiljö och slöseriet med naturresurser. Vi ser det iskogsskövling, ökenutbredning, jordförstörelse, över-gödning, vattenföroreningar, avfallsberg m.m. Orsa-ken till detta är både västvärldens överkonsumtionoch den utbredda misären i tredje världen.Biståndsbehoven är oerhört stora i världen -mycket större än vad som kan tillgodoses över densvenska statsbudgeten. Det är därför helt orealistisktmed en behovsanpassad dimensionering av bistånds-anslaget. Vi tvingas i stället att politiskt sätta upp ettmål för biståndsanslagen, och vi har i princip fastställtambitionsnivån till av BNI. Denna enprocentsni-vå övergavs vid krisuppgörelsen med Socialdemokra-terna 1993, även om det slogs fast att enprocentsmåletskulle återupprättas så snart som det var ekonomisktmöjligt. fortsätter Socialdemokraterna att minskabiståndsanslagen mer än vad vi inom kanställa oss bakom. Dessutom anser vi att det är fel attbelasta biståndsanslagen med asylkostnader i Sverige.Fru talman! har länge kritiserat den domi-nerande roll som landprogrammen haft inom bistån-det. Enligt vår uppgift bör tonvikten i biståndspriori-teringarna ligga vid vilka problem vi vill försöka lösa.Landvalen får sedan bli beroende av var problemenuppträder och var vi har de bästa förutsättningarna attgöra en insats.Vi vill stärka FN-systemets roll i utvecklingsarbe-tet och ge ytterligare medel till FN:s utvecklingspro-gram, UNDP, , Världslivsmedelsprogram-met, Flyktingkommissarien och FN:s narkotikabe-kämpning för att nämna några.Arbetet för att främja demokrati, mänskliga rättig-heter och konfliktlösning är viktigare än någon-sin. Det är därför inte rimligt, tycker vi, att den svens-ka ambitionsnivån sänks på dessa områden. Det ärabsolut nödvändigt att kunna stödja de mänskligarättighetsorganisationer som arbetar i länder där för-trycket är stort. Jag tänker särskilt på organisationer it.ex. , och Östtimor.Miljön är ett annat område där behovet av insatserblir alltmer påträngande. Därför är regeringens före-slagna nedskärning av anslaget till miljöinsatser föross helt oacceptabelt.Forskningssamarbete är också betydelsefullt föratt underlätta för fattiga länder att ta del av den tek-niska och vetenskapliga utvecklingen, särskilt miljö-teknik. Detta är i sin tur avgörande för en utvecklingpå mer lika villkor med rikare länder. U-ländernamåste också få möjlighet att ta fram utvecklingsmo-deller utifrån sina egna förutsättningar.Bertil var inne på anslag till enskilda or-ganisationer. Jag håller med om att de ofta har bättreförutsättningar än statliga organ att nå ut med lokaltinriktat bistånd. Genom att samarbeta med organisa-tioner i mottagarländerna främjar den här typen avverksamhet också pluralistisk utveckling.Insamlings- och informationsverksamheten i Sve-rige bidrar mycket till att öka kunskapen och medve-tenheten om internationella utvecklingsproblem. Vitycker att det är oerhört viktigt att i stor utsträckningutnyttja enskilda organisationers möjlighet och viljatill insatser.Ett annat känt stort hinder för utveckling i är deras skuldkris. Många länder betalar mer i räntor och amorteringar än de får i nya lånfrån i-världen. hjälper, men stöd ochomskrivning av skulderna ges endast om landet går ini Internationella valutafondens strukturanpassnings-program. Länderna tvingas då ofta satsa på en ensidigproduktion för att få största möjliga exportinkomster.Detta är dåligt för landets långsiktigautveckling.Vi menar att svenskt bistånd alltför mycket ärknutet till och Internationella valuta-fonden. Det är också därför vi vill stärka UNDP:s ochenskilda organisationers betydelse som biståndsorganoch kanaler för biståndet gentemot ,som jag tidigare nämnde.Centern föreslog att rege-ringen till skulle överlämna envärderingsrapport över och Internatio-nella valutafondens verksamhet. Den skulle baseraspå bankens egna bedömningar och dessutom komplet-teras med kritiska rapporter från de länder som mot-tagit pengar. Det skulle vara från oberoende forskareoch organisationer. På så sätt skulle kunnabedöma om och hur t.ex. sociala och miljömässigahänsyn i tillräcklig utsträckning tagits i bankens ochfondens verksamhet. Detta med hänsyn till Världs-bankens inflytande på det svenska biståndet.Utrikesutskottet sade när motionen behandladesatt kravet borde kunna tillgodoses inom ramen förbudgetpropositionen. Men i anser vi att rap-porteringen från i årets budgetproposi-tion inte ens är i närheten av de krav som ställdes.Tvärtom är rapporteringen fortfarande mycket sum-marisk och klart otillfredsställande. vet jag att detpågår arbete för att få en förbättrad redovisning. Detär bra, för det behövs.Fru talman! Ungefär tre fjärdedelar av världensbefolkning bor på landsbygden. I världens fattigaländer är andelen ännu större. Tyvärr är det också pålandsbygden som många av de grundläggande pro-blemen finns. De har allt sämre möjligheter att försör-ja sig. Bristen på utbildning, dålig infrastruktur ochsjukvård gör att inflyttningen till storstäderna är ex-plosionsartad.Samtidigt har inte städerna möjlighet att ta emotmänniskorna i den takt som inflyttning sker. Då blirresultatet massarbetslöshet, allt större sociala pro-blem, växande slumområden. Det är klart att koncent-rationen av människor också tär hårt på miljön.För att bryta denna ohållbara koncentration tillstorstäderna krävs det ökade satsningar på landsbyg-dens utveckling. I många av de här länderna är justlandsbygdens produktion också avgörande för landetsinkomster. Regeringen säger visserligen i budgetpro-positionen att jordbruket måste fortsätta att utvecklasför att många länders hungerproblem skall lösas. Men det visar på ett alltför begrän-sat synsätt på behovet av landsbygdssatsningar. Detgäller faktiskt inte bara hungerproblem.En fungerande landsbygd är helt avgörande förden totala situationen i landet, inte bara för jordbru-kets utveckling. Därför måste villkoren på landsbyg-den vara så bra att många flera har möjlighet att bokvar där. Eftersom jordbruket kräver allt mindre ar-betsinsatser även i är det mycket viktigt attfinna fler möjligheter till jobb på landsbygden.Småindustrier som förädlar lokala råvaror och påolika sätt tillgodoser behoven på orten är viktiga. Vivet att de oftast utgör grunden för ökad industrialise-ring i . Även ökade satsningar på enkelvardagsnära teknik är viktiga förutsättningar för att skall kunna utvecklas. De har också en posi-tiv effekt vad gäller småindustriverksamheten i stor-städernas fattigområden.Till slut vill jag bara uppmärksamma att vi frånCenterns sida tycker att kvinnornas situation och roll iutvecklingen måste uppmärksammas än mer i detsvenska biståndet. I många u-landskulturer har de enhelt avgörande roll. De sköter jordbruk, handel, hant-verk och är ansvariga för familjensekonomi. Därför vill jag säga att jag tycker att det ärbra att den utredningen nu kommer till stånd för att seöver kvinnobiståndet och ta ställning till om det skallbli ett sjätte biståndsområde.Anf. 60 ()Fru talman! Biståndet är satt under debattoch hård press, och från flera håll ifrågasätts det ombiståndet över huvud taget spelar någon som helst rollför utvecklingen av världens fattiga länder.Den senaste attacken mot biståndet återfinns iTimbros rapport nr 2 som heter Att hjälpaeller stjälpa?. Den kom ut . Detär biståndskonsulent som håller i pen-nan.Där står bl.a. följande att läsa:" - - - under det senaste årtiondet har det i ökan-de grad blivit klart att biståndet har skapat fler pro-blem än det har löst. "Ja, det står faktiskt så.Vidare står det att "biståndet har blivit kontrapro-duktivt. Biståndet lider av elefantiasis och är iökande grad osunt, eftersom det drivs av motstridigaoch ömsesidigt besmittande krafter baserade på poli-tisk pragmatism som gränsar till cynism och filantropisom gränsar till romantik. "Murelius slår fast att: "Det första som bör noterasär att volymen är boven i dramat. "Han framhåller att det kvantitativa tänkandet lättleder till förvrängningar, hybris och korruption samtatt de för bort uppmärksamheten från de verkligaproblemen, vilka är kulturella, moraliska, institutio-nella och ekologiska och inte bara, eller främst, eko-nomiska.Murelius gör vidare en hisnande jämförelse mel-lan och biståndet. Han skriver:"Liksom kriget i inte kunde avgöras ge-nom omfattningen av militär utrustning och trupperhar erfarenheten visat att hur lovvärda intentionernaän är, kan segern över okunnighet, fattigdom ochsjukdom inte vinnas genom kvantiteten av utländskvaluta och utländsk expertis. "Att över huvud taget komma på idén att jämföraamerikanarnas misslyckade försök att besegra detvietnamesiska folket genom kostsamma och omfat-tande militära insatser med vissa av i-världens tillkor-takommanden vad gäller bistånd till tredje världen ärhorribelt, menar jag.Murelius är förvisso inte ensam om att at-tackera biståndsvolymen. Biståndsattackerna kommerfrån flera håll. Men att det multilaterala biståndetgenom olika FN-organ eller det bilaterala biståndet dignar under överfulla kassakistor, där bekymrenhopar sig därför att man inte kan leta upp vettigainvesteringar eller biståndsprojekt, faller på sin egenorimlighet. Skulle så vara fallet, skulle det finnas förmycket pengar i biståndet, vore jag den förste attföreslå nedskärningar.Men det förhåller sig ju inte på det viset. Det ärprecis tvärtom. Det saknas pengar i biståndsar-betet. Den som inte kan se det måste vara blind ellerförstockad.Nej, problemet ligger inte i att den rika världenhar för litet pengar och den fattiga för mycket. Det ärprecis tvärtom. Skall vi någonsin komma till rätta medde globala orättvisorna måste i-världen ikläda sig sittansvar för en rättvisare fördelning av våra gemen-samma resurser.Det är precis som Murelius skriver i slutet av sinrapport:"Världen måste bli en enhet, ett globalt sam-hälle". Där visar han klarsyn men drar enligt minmening fel slutsatser, nämligen att den rika världeninte skulle ha råd med bistånd. Det är precis tvärtom.Vi har inte råd med att snåla på biståndet. Vi har interåd att skära i biståndsbudgeten.Om det vore så att Timbros vore enengångsföreteelse, en ropandes röst i öknen, skullejag inte ägna så mycket tid åt honom. Men problemetär att vi ser att alltfler resonerar som han, ochdet skrämmer mig.Även den socialdemokratiska regeringen är innepå samma linje genom sin föreslagna biståndspolitik,som leder till allt lägre bistånd år genomfrysning av biståndet. Det är med beklagande jag kankonstarera att den socialdemokratiska regeringen harfallit in i mönstret att skära, och skära kraftigt, i bi-ståndet.Den frysning av biståndet under kommande årsom regeringen nu genomför med hjälpär minst sagt illavarslande och innebär att vi fjärmaross allt mer från det en gång fastlagda enprocentsmå-let.Det är inte nog med att enprocentsmålet på dettasätt överges. Det är dessutom stor risk att inteens kommer att leva upp till FN:s rekommenderade0,7-procentsmål om Socialdemokrater-na och i denna oheliga allians flyttarbiståndsfrågorna allt lägre ner på dagordningen.Jag frågar: Hur kan Socialdemokraterna med sittsedan tidigare väl dokumenterade och kända interna-tionella engagemang på biståndsområdet tillsammansmed medverka till denna radikala för-ändring av den svenska biståndspolitiken vad gällerenprocentsmålet?Regeringens förklaring till nedskärningarna i bi-ståndet är att brottas med obalanser i vårekonomi, och så är det förvisso. Men poängen medenprocentsmålet var ju att biståndet skulle vara enfredad sektor även i ekonomiskt bekymmersammatider.Tanken bakom enprocentsmålet är att den rikadelen av världen gör ett långsiktigt stabilt åtagandegentemot världens fattiga. Vi kan nu konstatera attSverige inte stått pall. slår Socialdemokraternafölje med i detta partis väl dokumente-rade politik inom biståndsområdet, och det är illavars-lande.När var här i kammarensade han följande från denna talarstol: "Vi inser nu attinternationellt bistånd till utvecklingsländerna är enmycket viktig utgift för att åstadkomma global stabili-tet. Det är en vital framtidsinvestering. "- han använ-der det ordet - " har gått i bräschen när detgäller att erkänna hur viktig utvecklingen är. Sverigeär känt som en av de mest generösa gynnarna av ut-vecklingsländerna." Så har det förvisso varit. Men ettskifte har ägt rum.I i går skriver representanter för Dia-konia, , Rädda barnen och Röda korsetunder rubriken sviker de fattiga. måstedessa organisationer sätta sig ner och omförhandlaoch få kraftiga nedskärningar i sina program. Det ärkonsekvensen av den förda politiken.Vad är Socialdemokraternas svar till alla de en-skilda organisationer som får kraftiga nedskär-ningar i sin verksamhet på grund av dessa nedskär-ningar i biståndet?Biståndets demokratimål utgjorde länge endekoration utan substansiellt innehåll. Dess långsikti-ga karaktär betonades så till den grad att några kravpå praktiska resultat i form av ökad pluralism knap-past ställdes. Det antyd-des att politisk frihet inte hade någon vidare relevansför fattiga länder.Regleringar och centralstyrning ansågs näst intillnödvändiga för den resursmobilisering som skullelyfta ur deras armod. S.k. afrikansk socia-lism betraktades som en tredje världens tredje väg.U-landsverkligheten är komplicerad och turbulent.Det finns få väl fungerande demokratier i det vi förrkallade tredje världen. Skälet är enkelt. Demokratin äraldrig given från början. Att bygga upp den är en delav utvecklingsprocessen.År ut och år in har framhållit vikten avdemokratins roll i utvecklingsarbetet. I en motion från1990 skrev följande: "Det finns ännuinga normer för hur ett val ska genomföras, även omdiskussioner påbörjas inom FN om ?genuine andhonest elections´. Behovet av ett regelsystem som gerskydd mot valfusk är stort, framförallt om vi ska tropå att demokratin kommer att segra i allt fler stater.Därför bör det nu inom FN:s ram påbörjas ett arbeteför att utveckla ett sådant internationellt normsystem- - -".Motionen avslutades med ett förslag om att skulle skapas i Sverige.Det var alltså . Det första steget me-nade vore att en studie gjordes om hurett sådant institut skulle kunna etableras, om hur dessmandat skulle kunna formuleras samt om vilka resur-ser som skulle krävas. En uppläggning påminnandeom den som använts vad gäller var en intres-sant modell vad gäller organisation av institutet.Nu etableras ett sådant oberoendevalinstitut här i . Låt mig än engång citera vad sade här i kammaren ijanuari:"Så skulle jag vilja uttrycka min uppskattningav stöd till demokratin inom andra stater.Sverige leder nu en grupp länder som försöker upprät-ta ett internationellt och biståndvid val. Detta institut kommer att bli en oerhört värde-full tillgång ".Fru talman! Det är glädjande att nu få uppleva hurMaria initiativ inom detta demokratibyg-gande område förverkligas.Anf. 61 HANS ()Fru talman! Förra årets val kallade vi i Vänster-partiet för solidaritetsvalet. Vi syftade då på fattigamänniskor i , på flyktingar som flyr från krigoch förtryck och på barn och handikappade männi-skor.Bistånd handlar till stor del om solidaritet. Det in-nebär fattigdomsbekämpning. Var och en som intebara har läst om bistånd utan varit i länder som fårbistånd vet hur det ser ut där människor saknar matoch vatten, där sjukvård saknas, där det inte finnsnågra bostäder att tala om och där sjukvård är enlyxvara.Miljön kan vara förödd av industriell exploatering.Jobb saknas. Kanske av befolkningen ärarbetslös, men barnen har ändå arbete. De exploaterasi produktionen eller i prostitutionen. Så är det påmånga håll i de länder som får bistånd.U-hjälp och bistånd kan aldrig lösa världens pro-blem och fattigdomsproblemet. Det handlar till stordel om andra ekonomiska relationer. Men biståndsar-bete kan hjälpa till och vara ett konkret uttryck för enkänsla av solidaritet som hänger ihop med människorsmänniskovärde, jämlikhet, begrepp som broderskapoch kanske särskilt systerskap, vilket är något sombehövs och också finns i u-länderna.Bistånd handlar också om säkerhet, och även vårsäkerhet. De konflikter som finns bygger på förtryckoch klyftor mellan etniska grupper, klassklyftor, ef-fekter av gammal kolonialism, migration, flyk-tingskap, beroendet som vi har av varandra när vilever i samma värld miljömässigt och beroendet närdet gäller flyktingfrågan.Det handlar om solidaritet och säkerhet. Men na-turligtvis är biståndet viktigt att diskutera även fråneffektivitetssynpunkt. Då kan man emellertid intebara, som gör, prata om genomsnittligtillväxt. Var och en som satt sin fot i Latinamerikat.ex. - det landet åberopades ju - vet att genom-snittsvärdena döljer en extrem fattigdom hos storamänniskogrupper, inte minst i t.ex. , ochGuatemala. Det gäller då indianer i fattigdom.Därför var det som hände i Chiapas kanske intenågon stor överraskning för oss som har någon kon-kret kunskap - Chiapas i , ett populärt tillväxt-samhälle bland många investerare.Nydemokraterna försökte driva en rejäl och hård-för antibiståndspolitik. står egentligeninte så långt därifrån. Det ser jag när jag läser motio-nerna.Jag tror att det är viktigt att vi diskuterar effektivi-teten. Vidare är det viktigt att vi har ett underifrån-perspektiv, så att vi inte göder korruption och lyxbi-stånd. Däremot skall vi stödja ett bistånd som gagnarde fattigas sak. Det är vänsterns huvudinriktning.Fattigdomsinriktningen: Ja, det är stor variation ide s.k. . En skuldsanering är nödvändig.Men den måste vara selektiv så att vi prickar in justde länder som sedan köper vapen för de tillgångarsom frigörs när skulderna saneras.Det är dessutom viktigt att inte vara så anpassligtill och strukturanpassningspro-gram som jag tycker att regeringen är i sin budgetpro-position.Det finns en mängd vittnesbörd om hur det ser utt.ex. i , och många afrikanska län-der där man tillämpat en hårdför strukturanpassnings-politik. Fattigdomen har ökat hos de breda lagren,med alla de sociala problem som därtill hör.Biståndsvolymen och budgeten för biståndet: Ivärldsskala har man från de rika gåttned från i genomsnitt av BNI till frånår 1992 . Det är den lägsta siffra som vihar sett . FN:s mål är hycklande nog 0,, men biståndet sjunker i omfattning.Sverige, som i och med devalveringen 1992 blevfattigare, har gått ned från till - en våldsamdevalvering av vad vi hade råd att ge de fattiga i värl-den. Ändå fortsätter man att gräva i och knapra påbudgetsiffrorna. försvann i kris-paketet det skändliga året 1992.Nu fryser man biståndsnivån. Det innebär att visuccessivt överger biståndsmålet om . Vi låg 1992på men gick 1993 ned till . Vi hamnarpå - på , säger regeringen. En delbedömare säger att det blir . Det beror på hurväl vi lyckas i vår ekonomiska politik. Ju större till-växt och ju bättre det går för , desto sämre blirsolidariteten uttryckt i biståndsandel av BNI. Jagtycker att det är ynkligt, cyniskt och dessutom ovär-digt det socialdemokratiska partiet, som hardelat våra värderingar och drivit opinion för en soli-darisk biståndspolitik.I den befintliga budgeten låter man dessutom alltfler främmande komponenter komma in. Vi harmycket av FN-aktionerna för fred och återuppbygg-nad - det borde drabba säkerhetsanslaget på för-svarssidan. Vi har asylkostnaderna - som inte bordedrabba möjligheten att ge bistånd till de fattigaste ivärlden.Vänsterpartiet satsar väsentligt mer pengar - över1 miljard kronor. säger är inteså viktigt med de ekonomiska målsättningarna. Jo, detär viktigt i sak vilka tillgångar vi har att utnyttja, menockså symboliskt i förhållande till en omvärld somalltmer sviker solidariteten.Det svenska biståndet har i och för sig en mängdproblem. Jag har pekat på en osjälvständighet ochundfallenhet när det gäller nämnda strukturanpass-ningsprogram. Men vi kan ta upp den saken i en dis-kussion senare.EU-anpassningen kommer att innebära problemför att undvika den byråkrati och delvis den inriktningsom EU-biståndet har.Miljökonsekvenserna: Ja, ni ser vad som händer ivattenkraftsdammarna. Jag tänker på Pangedammen iChile och på i Colombia.Ursprungsbefolkning och miljö: Oj, säger densvenska opinionen. Vad är det som händer? Är de intetacksamma? och andra företag går hårt framför att tillgodose sina kommersiella intressen. Vidarehar det varit alldeles otillräckligt med miljökon-sekvensbeskrivningar och med hänsynstagande tillursprungsbefolkningen, trots att 1993 var ett särskilthyllningsår för ursprungsbefolkningen.Det är nödvändigt med ökade insatser i områdensom varit drabbade av krig: , , , och . Än mer gäller detSydafrika.Det handlar inte bara om att utveckla ländernautan också om att det finns grundläggande förutsätt-ningar för att människor skall ha möjlighet att arbetaupp en samhällsutveckling efter oerhört grymma ochblodiga krig, som emanerar ur kolonialt förtryck ochdär varit bödeln.Vi anser att u-krediterna tillhör handelspolitikenoch att de därför inte skall drabba den pott som av-satts för solidariska insatser för fattiga människor.Vi är oroade över de neddragningar för enskildaorganisationer som kommer. Vart vill vi komma? Hurskall det gå med de svenska volontärerna? Vi kanskeinte ens har råd med det här, trots det mycket godaarbete och de mycket goda erfarenheter som så attsäga dras hem till på jämlik grund, med en lågmateriell standard från många svenskars sida somarbetar där nere.Så till det här med partistöd. Efter att inte minst iLatinamerika ha sett de europeiska partiernas filialer- , de gamla kommunistpartiernasoch Socialistinternationalens filialer - undrar jag:Behöver verkligen människor i de länderna de svens-ka partierna? frågar jag mig om svenska folketbehöver partierna? Jag blir dock ännu mer tveksamnär jag ser hur det ser ut på nämnda kontinenter.En starkare inriktning på handikappade, på barn,kvinnor och ungdomar samt på delaktighet i biståndetbehövs. Jag återgår till detta med känslan av solidari-tet - känslan av att dela något i vår värld, känslan avatt vara jämlik i ordets verkliga betydelse. Det handlaralltså om att människor skall ha samma människovär-de. Det är grunden för en sund biståndspolitik, ochden skall kläs i effektiva former.Här har ni programförklaring påområdet!Anf. 62 () replikHerr talman! partis idéer hardominerat i stora delar av u-världen . I alla länder har det resulterat i elände, fat-tigdom och förtryck.U-ländernas viktigaste landvinning är just av-vecklingen av kommunismen och socialismen.När var socialistiskt var alla extremtfattiga, men med demokratin och marknadsekonominser vi nu en positiv utveckling i många länder. Mexi-co var en enpartistat. Det är nu man harmöjlighet till utveckling.Det har aldrig förekommit så stora kapitalflödentill som är fallet genom handeln ochgenom direktinvesteringar.Anf. 63 HANS () replikHerr talman! Nej, det är riktigt, !Det har funnits så stora kapitalflödenpå den kommersiella sidan - upp til drygt 160 mil-jarder USA-dollar.Men när jag läser vad skriver t.ex.om finner jag att man över huvudtaget inte förstår hur verkligheten ser ut. Det har varitstora problem i samt ohyggliga problem iEl och Guatemala.Men vems var problemen?