prot · GI0984 · 1995-04-03 00:00:00 — 22 Jordbruksminister ()Fru talman! har ställt två frågor tillmig som rör fiskekriget mellan och vissa EU-länder. Han frågar hur jag avser att verka för att EU-länderna inte skall bedriva rovfiske och överfiskainternationellt fastställda fiskekvoter. Vidare frågarhan om jag avser att verka för ett kontrollsystem medneutrala kontrollanter.Vår politik grundas på att havets resurser användspå ett sådant sätt att de bevaras. Denna uppfattninghar vi framfört i otaliga internationella sammanhang,t.ex. i för , inom EU,inom FAO och på den stora om miljöoch utveckling som hölls i . Vihar även med skärpa framhållit denna princip vid denpågående om gränsöverskridandefiskebestånd.Vi förkastar givetvis allt illegalt fiske, överskri-dande av fiskekvoter och användande av förbjudnaredskap såväl i våra egna vatten som överallt annars.Om det skulle fastslås att illegalt fiske bedrivs i de nuaktuella vattnen kommer vi naturligtvis att reageramot detta.Fisket inom regleras av en inom vilka länderna kommer överensom kvoter och andra fiskeregler. Länder som inte ärmedlemmar av kommissionen är inte bundna av dessabestämmelser. Det har funnits fartyg som seglat underbekvämlighetsflagg för att undvika kommissionensbestämmelser. Detta har bidragit till en överexploate-ring av resurserna. För det nu aktuella fisket efter litenhälleflundra har dessutom tidigare ingen reglering iform av kvoter skett alls.Kustländerna i har även haftsvårt att förvalta sina fiskbestånd innanför gränsen på200 nautiska mil på ett hållbart sätt. Överfiskninginom den egna zonen har medfört stora ekonomiskaproblem och sociala svårigheter för fiskarbefolkning-en i . Man har tvingats till drastiska åtgärderpå grund av att betstånden gått ned. Det är därförnaturligt att önskar en skärpning också utan-för 200 nautiska mil.Vid den pågående om gränsöver-skridande fiskebestånd hävdar vi att överensstämmel-se måste råda mellan åtgärder såväl utanför som in-nanför gränsen för 200 nautiska mil.Det är dock i sammanhanget viktigt att påpeka att90-95 % av fisket sker inom zonerna och att ett stortansvar därmed ligger på kustländerna.Medan överfiskning är den ena sidan av problemetär den rättsliga frågan en annan. har upp-bringat ett fartyg på internationellt vatten och gripitkaptenen. Enligt folkrätten gäller att en kuststat intekan utöva fiskejurisdiktion utanför 200 nautiska mil.Vårt svenska samhälle bygger på rättsstatstänkan-det. Internationellt söker vi konsekventoch kraftfullt att stärka folkrättens roll. Ett hållbartfiske på världshaven kan aldrig byggas på rättslöshe-ten och den självpåtagna rätten grund. Det kanaden-siska agerandet är därför oaccepta-belt. Det är ett rättsövergrepp.Om det inte kraftfullt bemöts försvagas folkrätten.Det är därför helt oacceptabelt att godta det kanaden-siska agerandet. Vi anser att den enda utvägen urdenna situation är att parterna förhandlar med varand-ra och att kontakter på olika politiska nivåer tas mel-lan EU och Kanada.Åtgärder för att effektivt motverka ansvarslöst fis-ke måste byggas på folkrättens grund. Vi måste kraft-fullt verka för att den förstärks i dessa frågor. Det ärockså så vi handlar. tar Sverigeaktiv del i de förhandlingar som äger rum inom ramenför om gränsöverskridande fiskebe-stånd.På arbetar tillsammansmed många andra länder för en utvidgning av folkrät-ten som innebär att alla som fiskar på internationelltvatten utanför gränsen vid måstevara anslutna till ett regionalt avtal. Inom ramen försådana avtal skall staterna upprätta regler för ingri-pande mot fartyg.Att införa ett kontrollsystem med neutrala kontrol-lanter är ett sätt att säkra att fisket bedrivs på ett tillå-tet sätt. Emellertid måste det vara en uppgift för denregionala organisationen, i detta fallet NAFO, attbesluta om och hur kontroll skall ske.Anf. 23 ()Fru talman! Ni som är ikammaren och ni som är på läktaren! Det här handlaregentligen inte om fiske i första hand, utan det hand-lar om rovjakt på sinande naturresurser. Det är alltsåen betydligt större fråga än vanligt tjuvfiske i någonnorrländsk insjö.Jag tackar för svaret. Det var två saker som jagblev litet orolig för. Det ena var den ganska häftigasalva som jordbruksministern riktade mot Kanada.Jag tyckte inte heller att det var riktigt klart var rege-ringen menar.Skall acceptera att EU skaffar sig egnakvoter - ja eller nej? Tänker använda veto omEU gör det även i fortsättningen? Har vi vetorätt?Tvingas vi följa EU:s fiskepolitik om EU gör detta?Ställer upp på kontrollsystem med neutra-la kontrollanter eller liknande? Vad gör omEU inte vill ha det på det sättet?Låt mig först och främst slå fast följande: EU harbedrivit rovfiske. harreagerat för att få världen att reagera, för att få Sveri-ge att reagera, för att få jordbruksministern att reageraoch för att få mig att reagera. Jag tycker att man harlyckats bra. Därför är jag förbaskat tacksam för attKanada faktiskt har gjort någonting. Jag är myckettacksam! måste man ta till det som kallas förolagliga medel.Kampen handlar egentligen om sinande naturre-surser. Det handlar om kortsiktighet kontra långsik-tighet och om folkrätt eller folkvett - folkrätten attrovfiska eller folkvettet att ta hänsyn till ekologiskarealiteter.Jag tycker att vi måste uttrycka en stark förståelseför agerande. Hur beter sig EU? Hur har EUbetett sig? satte man sig över de kvotersom NAFO, dvs. den nordvästatlantiska fiskeorgani-sationen, satte upp. Då gällde det torsk. 1986 tilldela-des nämligen EU . Då skaffade man sig enegen kvot på 102 000. Man struntade i de internatio-nella fonderna och plockade upp - femgånger mer än man fick. Det är som om jag skulleköra genom en stad där det är50 kilometer . Då tycker jag att människorhar rätt att reagera. Det är precis så EU har agerat ifiskekriget.1987 tilldelades man . Man tyckte attdet var för litet och satsade egenmäktigt på en kvot på110 , och så plockade man upp 150 000 - sexgånger mer än man fick.1988 tilldelades man en kvot på ochplockade upp 85 000 ton.1989 fick EU en kvot på och plockadeupp . Det är sju gånger mer än man fick.Det är ungefär som om jag skulle köra i 350 kilometeri timmen genom en stad där det är itimmen som hastighetsgräns.Jordbruksministern och sägeratt ingen får ingripa. Det är klart att ingrep!Det tycker jag är alldeles självklart.Nu handlar det alltså om liten hälleflundra. Fisketav just den här fisken startade eller 1991 i dethär området. slog NAFO:s vetenskapliga rådfast följande: Det nuvarande fisket exploaterar be-stånden klart över långsiktigt hållbara nivåer. Derådande uttagen måste reduceras.På detta har EU svarat genom att rovfiska. Dåtycker jag att det är fullt rimligt att reagerarprecis som de gjorde. De har inte använt våld, de harinte skjutit ner något fartyg utan de har tagit in det tillhamn och satt den ansvarige i förvar ett tag. Jag tyck-er att det är ett alldeles utmärkt sätt att reagera. An-nars hade vi inte haft den här internationella debatten.Annars hade ingenting hänt. Då hade det gått påsamma sätt med den lilla hälleflundran som det gickmed torsken. Jag tycker nog att den svenska regering-en borde uttrycka en viss tacksamhet mot att Kanadaändå har reagerat.Vad händer nu om EU inte gillar NAFO:s kvoter ifortsättningen utan upprättar egna kvoter? Har vi vetorätt eller måste vi stå bakomEU:s fiskepolitik? Det handlar ju om mer än fiske.Det handlar helt enkelt om principerna för ändliganaturresurser.Anf. 24 Jordbruksminister ()Fru talman! tyckte att det var enhäftig salva mot . Jag ber tittapå hur svaret är disponerat. Hela första sidan handlarom hur vi ser på illegalt fiske, överskridande av fis-kekvoter, användning av förbjudna redskap osv. Hal-va nästa sida också. En bit ner på s. 2 kommer detsom handlar om problemet med fiskekriget mellanKanada och EU. Jag förstår att analy-serar ett svar, och detta borde ge en viss vink om hurjag bedömer frågan.Det viktiga är naturligtvis precis det som BirgerSchlaug själv tar upp, nämligen att vi fördömer över-fiske, illegalt fiske, fiske med felaktiga metoder osv.Det gör vi, och vi skall driva dessa frågor i EU, påFN-konferensen och även i vårt eget land. Det behövsäven här.Men i den legala konflikten - det har vi pratat ommånga gånger förut - kan en svensk regering, ettstatsråd eller en jordbruksminister inte säga annat änatt har handlat fel. De har brutit mot lagen.Birger applåderar det och tycker att det varmycket bra. Han säger att det inte var några kulor ochkrut och inget våld inblandat.Men hade ju en viss tur att det inte händenågot. När man i den sista incidenten kapade av ettfiskeredskap gjordes det i mörker och dimma. Dethade kunnat sluta på ett annat vis än vad som skedde.Där hade nog en stor tur.Hur kommer EU att bete sig om man i enkommande förhandling inte får som man vill vid för-delningen av kvoterna? Det är just den frågan somden pågående handlar om. Jag tyckeratt det är oacceptabelt att ha en ordning där man förstkommer överens om en total storlek på kvoten ochsedan inte den ena parten respekterar sin kvot. Jaganser att man inte kan ha det så.Den pågående skall leda till enprocedur för hur man skall lösa konflikter när maninte är överens. Det är ohållbart att den ena parten idet läget säger att de struntar i detta och tar så storkvot de vill. Där är vi nog fullständigt överens.Tvingas vi följa om de fattar beslutsom vi inte gillar? Ja, det är klart att vi gör det. Vi haren gemensam fiskepolitik. Det är en följd av medlem-skapet eftersom detta är en integration.Jag har nog upplevt att harvarit litet mer hovsam i tonen och inte så frenetisktapplåderat i den legala frågan. Jag tycker som riksdagsledamot skall vara något mer för-siktig innan man uttalar sig så som gjorde.Anf. 25 ()Fru talman! Ni på läktaren! Jordbruksministern!Jag tycker nog fortfarande att har gjort detenda de kunde göra. De har år försökt attprata och prata, men rovfisket fortsätter. Förut var dettorsken som försvann. Man struntade fullständigt iinternationella kvoter. Man satte upp egna kvoter ochstruntade t.o.m. i dem och fortsatte. Därför menar jagatt agerade i nödvärn.Åtgärder måste bygga på folkrättens grund. Men problemet är att det inte hjälper ibland.Man har ju försökt, och det hjälpte inte.Det är samma sak om mitt barn blir sjukt och jagkör i stället för genom Bagge-torps samhälle mellan och närjag skall till . Jag kanske brytermot lagen, men det är kanske nödvändigt.Men EU, och har brutit motdetta alldeles för mycket. När nu bryter motlagen tycker jag att vi skall ha en viss förståelse fördet.Om jag förstår saken rätt är det så att om Sverigeinom EU försöker få till en bättre fiskepolitik - vilketjag är övertygad om att jordbruksministern tänkeragera för - men inte får gehör för den tvingas vi alltsåfölja EU:s fiskepolitik även om den innebär fortsattrovfiske och nonchalans mot jordens ändliga naturre-surser. Det är naturligtvis ett viktigt budskap. Det ärockså ett viktigt konstaterande. Men det är myckettragiskt.I nästa inlägg skulle jag vilja höra litet mer om hurSverige ser på kontrollsystem och hur de skall utfor-mas. Kan detta med neutrala kontrollanter vara någotatt driva? Hur ser EU på det?Anf. 26 Jordbruksminister ()Fru talman! Jag vill återigen poängtera det jag sa-de i mitt första inlägg, och det är viktigt att kommaihåg. På låter det som om det är EU,och som har varit de stora bovarna idet här området om man vidgar det något. Men vimåste komma ihåg att av bestånden finnsinom gränsen . Där fiskar Kanada.Där har man överfiskat så mycket att40 000 kanadensiska fiskare nu är arbetslösa. Merpar-ten av fisken finns alltså inom egen gräns. Det är inget försvar, men det är enviss förklaring.Sverige driver frågan om kontrollen i FN. Detkommer jag att säga i . Jag har ju bett attfå upp frågan på mötet i . Denhär gången var det bra att var med i EU, an-nars hade den nog inte kommit upp på det mötet. Dethar nämligen inte diskuterats på något fiske-ministermöte, vilket jag inom parentes tycker ärmycket märkligt. Man sitter i FN och förhandlar ochEU är en part och de andra länderna är andra parter,men inom EU har man inte pratat om frågan på enhög politisk nivå. Det kommer att ske nu på torsdag.Där kommer jag bl.a. att ta upp kontrollfrågan. Vitycker nämligen att man skall lägga över mycket maktpå de regional fiskeorganisationerna, i det här falletNAFO. De skall komma med förslag till kvotfördel-ning och även komma med förslag till sanktioner omnågot land bryter mot det som man har kommit över-ens om. De skall även komma med förslag till hur dethela skall kontrolleras. Jag tycker att det finns en visspoäng i det som säger, nämligen att haneutrala kontrollanter. Jag tycker att det är ett braförslag.Anf. 27 ()Fru talman! Jag skall fatta mig mycket kort denhär gången. Det är alldeles utmärkt att jordbruksmi-nistern tar upp dessa frågor. Jag kan också konstateraatt det inte hade skett om inte detta hade hänt, dvs. attKanada tog saken i egna händer. Där kan man se attdet faktiskt kan ramla ut något riktigt bra även ursådant. Jag hoppas att jordbruksministern lyckas om-vända många länder inom EU i den här frågan. Jagtror att det kan bli ganska svårt. Men eftersom jord-bruksministern i grunden har en sunt kritisk hållningtill EU tror jag att förutsättningarna är större för justjordbruksministern än för andra ministrar.Anf. 28 Jordbruksminister ()Fru talman! Jag trodde att skullesäga någonting annat, att detta inte hade hänt om viinte hade varit med i EU. Men han sade inte så. Det ärockså ett konstaterande där vi båda har samma upp-fattning, att vi inte borde vara med. Men det är enannan sak. Det är historia nu.Jag vill slutligen säga att jag i dessa sammanhangmärker att det finns fler länder än som här uppfattningen och insikten om resurserna ochresursernas ändlighet. Därför tror jag att vi inte skallbehöva kämpa ensamma när frågan kommer upp påministerrådet, utan det kommer att vara fler ländersom stödjer oss där.Det beror inte minst på den diskussion och debattsom har varit. Där har en poäng somjag kan hålla med om. Det är agerandet från Kanadassida som har skapat debatten i t.ex. . Jag harockså talat med företrädare för somsäger att det var syftet med det hela. Så långt har denått sitt syfte.Vi får nu göra det bästa möjliga av hur det är,nämligen att ta diskussionen och driva våra åsikter ifrågan, och det tänker jag göra.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1994/95:60 omvetorätt vid offentlig upphandlingAnf. 29 Statsrådet ()Fru talman! har frågat arbets-marknadsminister om vilka åtgär-der han avser att vidta vad avser vetoreglerna i med-bestämmandelagen så att uppfyller EU-direktivet om offentlig tjänsteupphandling. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skallsvara på interpellationen.En vetoförklaring som avges vid offentlig upp-handling måste grunda sig på omständigheter somsägs i lagen om offentlig upphandling för att den överhuvud taget skall ha någon rättsverkan. Det framgårav 40 § medbestämmandelagen. Med andra ord, omvetoförklaringen grundar sig på andra omständigheterän de som anges i 1 kap. 17 § eller 6 kap. 9-11 §§lagen om offentlig upphandling är arbetsgivaren inteskyldig att följa vetot. Så tillvida är kraven alltsåsträngare vid offentlig upphandling än när det gällervetoförklaringar i andra situationer, där arbetsgivarenär skyldig att följa ett veto så länge inte den fackligaorganisationen saknar fog för sin ståndpunkt. I frågaom vetoförklaringar vid offentlig upphandling saknardet däremot betydelse om den fackliga organisationensaknat fog för sin ståndpunkt. Om vetoförklaringenstrider mot upphandlingslagen är arbetsgivaren inteskyldig att följa den. Sådan är principen i lagen. Se-dan är det en annan sak om den fackliga organisatio-nen blir skadeståndsskyldig för att den felaktigt gjorten vetoförklaring. Det är vid bedömningen av densaken som det - enligt 57 § i medbestämmandelagen- har betydelse om det har saknats fog för vetoförkla-ringen.Det är inte riktigt att påstå att en facklig organisa-tion tämligen riskfritt kan lägga in veton som står istrid mot upphandlingslagen. Om så ändå sker är, somjag har sagt, arbetsgivaren inte skyldig att följaett sådant veto.Svaret är alltså att det inte behöver vidtas någraytterligare åtgärder för att skall uppfylla EG-direktivet om offentlig tjänsteupphandling. Sverigeuppfyller direktivet redan i dag.Anf. 30 ()Fru talman! Jag får tacka statsrådet försvaret. Trots att han har haft påsig att fundera på det var det tyvärr inte särskilt klar-görande. Jag förstår vad som är statsrådets stånd-punkt, men jag förstår inte varpå denna grundas.En fri och öppen konkurrens är en av grundbultar-na i EU-samarbetet. Medlemsländerna har förbunditsig att inte införa lagar eller andra regler som kan ledatill att handelspartner får olika villkor vid likvärdigatransaktioner.Arbetsmarknadsutskottet skriver också i sitt stora"återställarbetänkande", AU4, att utskottet anser atten allmän utgångspunkt bör vara att det inte skall rådanågon tvekan om att uppfyller sina åtagandenmed anledning av EU-medlemskapet. Kan statsrådetBlomberg instämma i att detta är ett bra förhållnings-sätt inför det fortsatta samarbetet?När det gäller den fackliga vetorätten råder emel-lertid tvekan om uppfyller sina förpliktelser,en stor tvekan. I "återställarpropositionen", nr 76,avhandlas frågan det fackliga vetot på nio futtiga smårader. Någon remissbehandling av förslaget hade integjorts, och lagrådet hördes inte av regeringen. inhämtade dock lagrådets ytt-rande.Jag frågar statsrådet: notifierade inte rege-ringen , som den t.ex. gjorde medförslaget om det riktade anställningsstödet, RAS?Senast när lagrådets yttrande förelåg var det helt up-penbart att förslaget om återinförande om fackligtveto vid entreprenader var oförenligt med vissa regleri upphandlingslagen.I stället yxade utskottet till ett tredje alternativ ut-över de två möjliga som lagrådet hade anvisat. Plikt-skyldigast lade man i 39 § medbestämmandelagen vetoförklaring bara får grunda sig på omständighe-ter som anges i 1 kap. 17 § och 6 kap. 9-11 §§ upp-handlingslagen. Men sedan tog man loven av dettagenom att lägga grunden för en helt ny tolkning avbegreppet "saknat fog". Jag frågar statsrådet: Vad varsyftet med denna förändring, som är både betydelse-full och långtgående?Det sägs att en vetoförklaring som är felaktig där-för att den går utöver upphandlingslagen inte är direktjämförbar med andra felaktiga vetoförklaringar. Detkan därför i någon mån bli fråga om andra slag avöverväganden vid prövningen av om den fackligaorganisationen skall anses ha saknat fog för sin veto-förklaring.Enligt utskottets mening måste den fackliga orga-nisationen medges viss felmarginaler utan att drabbasav skadeståndsansvar. Men statsrådet, den fackligaorganisationen hade redan tidigare enligt arbetsdom-stolens praxis ett betydande spelrum för sitt agerandeutan att behöva riskera skadeståndsskyldighet.Jag undrar nu vad som menas med att detta fall är"inte direkt jämförbar" med andra fall där det saknasfog. Varför skall det just i dessa fall bli andra slag avöverväganden? Statsrådet glider över den frågan i sittsvar. Det är just detta som är pudelns kärna.Statsrådet sade:"Sedan är det en annan sak om denfackliga organisationen blir skadeståndsskyldig för attden felaktigt gjort en vetoförklaring." Om statsrådetBlomberg skall anses ha nöjaktigt besvarat interpella-tionen bör den frågan utredas litet närmare. Vad avserstatsrådet med att det är en "annan sak" om den fack-liga organisationen skall ådra sig skadeståndsansvar?Man kanske rent formellt kan säga att nuuppfyller EU-direktivet. Men i realiteten är dettaurholkat genom att sanktionerna vid oriktiga vetoför-klaringar har tagits bort. Det är alltså tämligen riskfrittatt lägga in veton som står i strid mot upphandlingsla-gen utan att ådra sig någon skadeståndsskyldighet. Pådet sättet kan den fackliga organisationen åstadkom-ma att offentliga upphandlingar som utifrån andrautgångspunkter vore utomordentligt värdefulla aldrigkommer till stånd.Anf. 31 Statsrådet ()Fru talman! För det första vill jag gärna säga,, att det inte råder något tvivel omhuruvida vi uppfyller våra åtaganden gentemot EUeller inte, i varje fall inte i den här frågan. Så mycketär klart. Det finns ingenting när det gäller vetoregler-na som går stick i stäv med de regler som EU harutfärdat och som vi har att följa i de här samman-hangen.För det andra innebar "återställarpropositionen"att vi återställde merparten av det som förändradesunder den borgerliga regeringsperioden. Det var alltsåredan kända lagtexter, och vi gjorde inga korrigering-ar i dem utan återförde dem såsom de varit. Vi ansåginte heller att det fanns något skäl i att särskilt under-ställa dem en prövning i exempelvis Lagrådet. Detfanns inte heller någonting i det här som gjorde att vidå skulle komma i konflikt med EU-reglerna. Veto-reglerna, såsom de är beskrivna i vår lagstiftning, stårinte heller i strid med EU-reglerna. Man kan nämligeninte lämna ett veto som står i strid med upphandling-slagen, och upphandlingslagen står ju i överensstäm-melse med de regler som vi har att följa i EU-sammanhang.När det sedan gäller de fackliga skadestånden, ärdet så att arbetsgivaren, som jag redan har sagt, intehar någon skyldighet att följa ett av en fackföreninggivet veto, i den mån det strider mot regelverket iupphandlingslagen. Det är alltså en väldigt viktigfördel för arbetsgivaren i det här sammanhanget atthan kan hävda att det är så och att han inte kommeratt följa vetot. Sedan kan en fackförening naturligtvis,om det totalt saknas fog för vetoförklaringen och omarbetsgivaren vill hävda den uppfattningen, ändåkomma att hamna i en situation där man får lämna ettskadeståndsansvar och på det sättet också gå till rätts-lig prövning, som en yttersta konsekvens.Det viktiga och det väsentliga i det här är alltså attvåra regler inte står i strid med upphandlingsförord-ningen och därmed inte heller med de regler som EUhar satt upp för den här verksamhetens bedrivande.Anf. 32 ()Fru talman! Visserligen är de fackliga vetoregler-na gamla och beprövade i vårt land, men det kom tvånyheter under den borgerliga mandatperioden, nämli-gen EG-direktivet och lagen om offentlig upphand-ling. För arbetsgivaren inträder visserligen inte förbudmot att vidta åtgärden om den fackliga organisationenhar saknat fog för vetoförklaringen, men den härfrågan kan vara ganska svårbedömd. Det är en annansak att man i efterhand, när man sitter med facit ihand, kan säga vad som var riktigt och vad som varfelaktigt. Men just när arbetsgivarenskall till att fatta beslut kan det vara en svårbedömdfråga, i synnerhet för småföretagaren, som inte har enjuriststab som kan hjälpa honom med tolkningen avlagar och praxis. För arbetsgivaren stadgas det min-sann inte någon inskränkning i skadeståndsskyldighe-ten.Dessutom är det så att arbetsgivaren ofta avstårfrån att hävda sin rätt, även om han inser att facketsaknar fog, därför att för företagets fortbestånd måstearbetsgivaren prioritera fortsatt goda relationer meddet lokala facket. Vi vet ju, statsrådet , hurdet går till i praktiken. Den fackliga organisationenlägger fram en lista över entreprenörer som den kangodta plus en rad villkor som den ställer. Arbetsgiva-ren har att rätta sig efter det, om han vill stå på godfot med den lokala fackliga organisationen.När den fackliga organisationen allteftersom inseratt risken för skadeståndsskyldighet blir mindre, kanden göra listan över presumtivt godkända entreprenö-rer desto kortare.Tror statsrådet , i det arbetsmarknadslä-ge som råder , att flertalet fackliga organisationertar med så särskilt många utländska företag på sinalistor över underentreprenörer som man kan tänkasgodta? Tror statsrådet att detta är en ordning som skulle finna förenlig med EG-direktivet om offentlig tjänsteupphandling?Anf. 33 Statsrådet ()Fru talman! Jag tycker att är oförskämd mot fackföreningarna, när honpåstår att de i grunden är omdömeslösa. Det är unge-fär innebörden i det hon säger, dvs.