prot · GI0981 · 1995-03-29 00:00:00 — Varför inte ta möjligheten att säga att dethär inte var så bra och att vi skall gå tillbaka ellerutveckla tidigare system? Varför inte ha en sådanattityd, ?Anf. 117 () replikFru talman! Vi förde många debatter om ung-domsintroduktionen, som var vårt alternativ ävenunder den förra mandatperioden. Jag uppfattade dåinga signaler om att man var beredd att vidareutvecklaungdomspraktiken, som var ert alternativ till anställ-ning, så att ungdomarna där skulle få samma skyddsom övriga löntagare. Det är därför som vi läggerfram förslaget om ungdomsintroduktionen. Där görman inte ungdomarna rättslösa, som man faktiskt görinom ungdomspraktiken.Det är kanske dumt att hänga upp sig på uppstäd-ningen efter den borgerliga regeringen, men det ärbara att konstatera att arbetslösheten när vi lämnaderegeringsmakten ifrån oss var men att det faktisktvar ett något högre tal när vi kom tillbaka.Jag kan inte säga annat än att vi får ta på oss endel av ansvaret för 80-talet. gick ändatillbaka , då en borgerlig regering styrdeoch ställde i landet. Det är lätt att säga att det var vårpolitik som skapade problemen, menjag satt här i även , och jagkan inte komma ihåg att det när vi försökte genomförade nödvändiga åtstramningarna fanns stöd från någraav de övriga partier som är representerade i kamma-ren i dag.Anf. 118 () replikFru talman! talar om att ungdo-marna är rättslösa i ungdomspraktiken. Jag tycker attdet är litet vårdslöst. Varje system eller åtgärd kannaturligtvis missbrukas på något sätt, men ungdom-spraktiken har ändå medfört att vi har tiotusentalsungdomar i sysselsättning, och den har också i mångafall lett till fasta anställningar. Det var ett bra ochetablerat system, som dessvärre avvecklas tillförmån för något som enligt vad vi kan se intehar blivit vad regeringen räknar med. Jag menar då måste ha förmåga att ompröva sina ställnings-taganden.Kristdemokraterna har väl vidare,,inte något större ansvar för de beslut som togs här iriksdagen . Då fanns vi inte härsom enskilt parti och i form av en riksdagsgrupp. Jagskulle alltså kunna friskriva oss helt från detta, mendet är inte så den politiska debatten inför framtidenskall föras , utan vi måste se till dagens problemoch på vilka punkter vi skall kunna komma överensför att skapa ett större förtroende, ute på marknadenoch ute bland folk, för den politik som bedrivs. Jagtror att det är det som är väsentligt i dag.Anf. 119 () replikFru talman! Jag skall inte avvisa hand. Jag tror nog att vi i utskottsarbetetäven och resten av den här mandatperio-den kommer att hitta konstruktiva lösningar för en sålångt som möjligt aktiv och bra arbetsmarknadspoli-tik.Anf. 120 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Jag harlyssnat på den diskussion som har förts, och jag harstor respekt för det arbete som arbetsmarknadsutskot-tet har lagt ned på att gå igenom regeringens proposi-tion, för att samla ett så brett stöd som möjligt i riks-dagen för de åtgärder som denna sedan skall bestäm-ma sig för.Jag tänker i mitt anförande säga något om framti-den, men jag skulle först vilja säga att när den nyaregeringen tillträdde var läget iSverige rätt bekymmersamt. Vi hade en massarbets-löshet och en gigantisk och snabbt växande statsskuld.Underskottet i statens finansiella sparande uppgick1993 till - 237 miljarder! Kans-lihusets prognoser pekade på ett liknande budgetun-derskott och upplåningsbehov för 1994.Detta var de två arbetsuppgifter som regeringenoch även den nya hade att ge sig i kast med.Ansvaret för att det såg ut på det här sättet vilademycket tungt på alla de ledamöter i somfram till dess hade haft möjlighet att påverka bådearbetslösheten och statsskulden. Det var utgångslägetför vårt arbete.Vi har gjort en del, ofta i mycket bred enighet iSveriges riksdag, med ordentliga majoriteter. Debeslut som har tagits av och som är på väggenom pekar enligt Konjunkturinstitutetsbedömning på att vi från ett utgångsläge med ett bud-getunderskott om ca kommer attgå ned till under 100 miljarder, i storleksordningen 96miljarder år 1996.Detta är ingen idealisk situation. Vi har fortfaran-de ett upplåningsbehov om nästan 100 miljarder, menjag tycker ändå att alla ni som sitter i parlamentet kansäga att vi har åstadkommit något under de gångnafem, sex månaderna. Vi har gått från ett underskottom 240 miljarder till ett underskott om 96 miljarder.Det är ingen liten arbetsinsats som riksdaghar gjort under dessa månader.På samma sätt kan man säga om arbetslösheten.Den var i utgångsläget i storleksordningen ,och den kommer 1996 att vara alldeles för hög menkommer att ha minskat lika snabbt som den minskadeunder de bästa åren . Det är den kraftigastesysselsättningsökning som vi har haft under någonperiod på mycket . Detta har kunnatena sig om. Förhoppningsvis är det också ett resultatav det som regeringen har försökt föra fram till riks-dagen och fått dennas stöd för.Jag vill ändå säga att vi fortfarande har en mycketlång väg kvar. Vi har gjort en del under dessa måna-der med budgetunderskottet och arbetslösheten, menvi har långt kvar, och läget är fortfarande väldigtallvarligt. Vi har en svår uppgift.Det hör till att alla skall berätta om det svåra ochbesvärliga. Jag tänker också säga någonting om detljusa och hoppfulla. Det finns mycket viktiga inslagsom ändå går åt rätt håll, och jag tycker att vi skalllyfta fram dem just i dag.Bytesbalansen visar ett enormt överskott. bedömning kommer bytesbalan-sen att ge ett överskott om . säljer för mycket mer än vivad vi köper för. Från att ha haft en bytesbalans påungefär noll har vi nu en mycket stark bytesbalans.Sverige lever inte på lån. Vårt land är en kapita-lexporterande nation.Däremot har vi fortfarande en obalans mellan denprivata och den offentliga sektorn. Vi har ett stort ochallvarligt underskott i den offentliga sektorn mensamtidigt ett ännu större sparande i den privata sek-torn. Det gäller nu att se till att denna sparvilja om-vandlas till en vilja att investera. Även därvidlag finnsmycket tydliga positiva signaler.Enligt den senaste prognosen för industriinveste-ringarna beräknas dessa stiga . I basin-dustrin väntas investeringarna öka under1995. Sammantaget beräknas investeringarna i Sveri-ge stiga med 11½ % och fortsätta mednästan samma volymökning också under 1996.Sverige är också starkt rustat när det gäller det nyasamhälle som växer fram. Den nya teknologi som nufår sitt genombrott i världen ligger långt framme iSverige. En internationell studie som presen-terades i visade att IT-investeringarna i uppgår till av brutto-nationalprodukten. Det är långt mer än EU-genomsnittet, och ligger faktiskt i topp i värl-den när det gäller investeringar i informationsteknik.Också när det gäller infrastrukturen i stort liggervi långt framme. Enligt de senaste undersökningarnarörande vad som kallas företagsrelevant infrastrukturär vi i det avseendet på ledarplats i Europa.Vi har också trots stora besparingar i statsbudge-ten fortfarande ett välfärdssamhälle som vi kan kännaoss stolta över. De amerikanska ekonomer som döm-de ut arbetsmarknadspolitiken som en dyrbar lyx hadeinnan de kom fram till den slutsatsen ändå på vägentvingats konstatera, att denna dyrbara lyx hade gjortatt var en allmänt erkänd välfärdsstat och attdess kanske främsta bedrift är att den har avskaffatfattigdomen i Sverige.Om arbetsmarknadspolitiken sade dessa arbets-marknadsekonomer att vad som är unikt i ett interna-tionellt perspektiv, och särskilt i jämförelse medUSA, är att en så stor del av välfärdsstatens förmånerär betingade av arbetsinsatser. De såg kopplingenmellan välfärdsstatens knytning till arbetsinsatsen ochmöjligheten att avskaffa fattigdomen, som inget annatland hade lyckats med på det sätt som hadeåstadkommit.Ibland har debatten skymts av deras kritik, nämli-gen när de fallit in i de gamla värderingarna. Men närde i analysen funderade över hur det såg ut för Sveri-ge sade ändå dessa ekonomer att vi avskaffade fattig-domen. Orsaken var att vi hade en stark kopplingmellan välfärdssystemets försäkringslösningar ocharbetslinjen. Det var den starka koppling som vi hade.Arbetslinjen är alltså central, och den har gett Sverigestora sociala fördelar.Hur ser det då ut då det gäller sysselsättningen?Som jag sade inledningsvis så ökar sysselsättning-en kraftigt. Ungefär 75 000 jobb har tillkommit underdet , men är arbetslöshetenmycket hög. Enligt den senaste arbetskraftsundersök-ningen står drygt en halv miljon människor fortfaran-de utanför den ordinarie arbetsmarknaden.Det är långt kvar till att blåsa faran över när detgäller budgetunderskottet, och i samma situation är vinär det gäller arbetslösheten. Dagens debatt här ikammaren handlar ju om arbetsmarknadspolitiken ochdet behandlingsprogram mot arbetslösheten som re-geringen har lagt fram.Vad vi har presenterat i det handlingsprogrammetär en gradvis omläggning av den aktiva arbetsmark-nadspolitiken, en stark koppling till just det som deamerikanska ekonomerna berömde oss för: den starkakopplingen mellan arbetslinjen och välfärdssystemet.Där ligger också idén om att vi med en stark kopplingmellan välfärdssystemet och arbetslinjen snabbareåstadkommer ekonomisk tillväxt.I "En nation i arbete" säger vi att arbetslöshetsbe-kämpningen inte bara är en fråga för arbetsmark-nadsministern - och för delen också för arbetsmark-nadsutskottet i - utan också för hela parla-mentet, liksom för hela regeringen. Alla politikområ-den måste involveras i arbetslöshetsbekämpningen.Därför tycker jag att det är viktigt att säga att detär naturligt för oss att arbetslöshetsbekämpningenskall vara en betydande del av den ekonomiska politi-ken, som skall handla om arbetslöshetsbekämpning.På samma sätt skall näringspolitiken syfta till minskadarbetslöshet. Även investeringarna, satsningen påutbildning och skattepolitiken skall dra åt samma håll.Det är i förvissningen om att endast en samladpolitik mot arbetslösheten kan ge resultat som rege-ringen har samlats kring detta program. Därför tyckerjag att det finns anledning att säga några ord om denaktiva arbetsmarknadspolitiken, som under de senastemånaderna har ifrågasatts av ett antal debattörer. Detgäller då den aktiva arbetsmarknadspolitik som hargjort att avskaffat fattigdomen och som harinneburit just att vi har en mycket hård och starkkoppling mellan välfärdssystemet och arbetslinjen.Några delar har blivit hårt kritiserade. Arbets-marknadsutbildningen är en sådan del. För mig fram-står det som orimligt att arbetsmarknadsutbildningeninte skulle vara en väsentlig del av arbetsmarknads-politiken. Jag tycker att det finns mycket som stödjerden uppfattningen.För 15 år sedan kunde en person som saknadespeciell kompetens söka hälften av de lediga jobben. är motsvarande siffra så låg som . Det är klartatt vi behöver arbetsmarknadsutbildningen för attkunna ge de människor som saknar ett riktigt jobb enchans att komma tillbaka. Arbetsmarknadsutbildning-en behövs för övrigt av många skäl.En annan sak som kritiserats är nivåerna i arbets-löshetsersättningen. Man säger att de är för höga ochatt människor passiviseras. Där har man fel. Just där-för att vi i har en så stark koppling till in-komsten för att klara en bra sjukförsäkring, pensionoch arbetslöshetsförsäkring har vi en enorm drivkraftnär det gäller att söka sig tillbaka till ett jobb. Rege-ringen har lagt ner tid och kraft just på att stärka ar-betslinjen i alla de här försäkringssystemen som vi har jobbat.Vi har alltså en mycket starkare koppling till job-bet när det gäller pensionerna. Vi får det när det gällersjukförsäkringen, och genom det program som riks-dagen nu tar ställning till får vi också en starkareknytning till arbetslinjen i arbetslöshetsförsäkringen.Det är viktigt att framhålla detta.Sammantaget kan jag säga att den här typen avaktiv arbetsmarknadspolitik också förhindrar attmänniskor länge står utan ett riktigt jobb.Jag uppskattar den breda uppslutning som ändåfinns i kring den aktiva arbetsmarknadspo-litiken. Det är viktigt att vi är många som sluter uppkring denna och att vi alla engagerar oss för att be-kämpa arbetslösheten. Faran finns nämligen just nunär konjunkturen vänder uppåt att de som har jobbinte längre känner sig engagerade i att bekämpa ar-betslösheten. Varslen är nu på rekordlåg nivå, ochhoten för dem som är i arbete är just nu mycket mind-re än vad de var när varslen var mycket omfattande.Därför kan det också hända att solidariteten urholkas.Jag ser dock inte att det är på det sättet, för det finnsen bred uppslutning i parlamentet bakom just dennaidé. Det är jag väldigt glad över.Med detta vill jag avslutningsvis säga att den akti-va arbetsmarknadspolitiken är, som jag ser saken, enförutsättning för att skall kunna behålla enhög ekonomisk tillväxt och förhindra att vi i vårt landfår en grupp fattiga som slås ut.Anf. 121 PER () replikHerr talman! Jag kan inte låta bli att säga att detnär jag lyssnar på arbetsmarknadsministern känns litetoverkligt. har långräntan överskridit . Viligger på ett ecuindex på över 1,30.Alla vet att detta beror på att omgivningen nu harledsnat på vad regeringen gör. Inte minst har mantröttnat på fögderi. Vad gör An-ders i det läget? Jo, han säger att det finnsväldigt mycket positivt att ta fasta på. Jag håller medAnders om detta, men jag tror att alla desom nu underkänt vad regeringen gjort hade väntat sigatt skulle säga vad regeringen skallgöra för att få ned räntan.För långräntan ligger på den nivå därden ligger slås nya arbetstillfällen ut.För långräntan ligger där den ligger bra-kar regeringens budgetprognoser genom alla tänkbaratak.För långräntan ligger där den ligger un-dergrävs våra möjligheter att hålla sysselsättningenuppe konjunkturen ofrånkomligenvänder neråt.Arbetsmarknadsministern är skyldig oss ett svarpå frågan om vad regeringen gör . Det som rege-ringen presenterade ägnar ju marknadentimme efter timme åt att försöka upplysa regeringenom att den inte längre har förtroende för.Anders citerar, som ett svagt litethalmstrå, amerikanska och andra rapporter där manhar värderat hans fögderi. Det slår en med viss häpnadhur ensidigt läser den kritik somriktas mot honom. Varje del av de rapporter somsäger att det finns någonting i det socialdemokratiskaförgångna som vi har förståelse för ropar arbetsmark-nadsministern hurra och citerar det i all oändlighet.Men de slutsatser som säger att denna politik intelängre fungerar förtränger är skyldig oss ett svar på frå-gan: Vad tänker regeringen göra nu för att ge demänniskor nytt hopp som är drabbade av arbets-lösheten?Anf. 122 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Det är inget fel på Per reto-rik.Jag tänkte tala om dagsläget, men först måste vititta tillbaka. Per satt med iregeringen fördubblades statsskulden. Arbetslöshetentredubblades, långtidsarbetslösheten femdubbladesoch budgetunderskottet sexdubblades. Marknadengillade naturligtvis inte detta.Under de månader som vi har varit i regering-ställning har vi tillsammans med parlamentet åstad-kommit åtgärder som förstärker statsbudgeten. Budge-tunderskottet minskar från i storleksordningen 240miljarder till under 100 miljarder.Det behövs ingen större pedagogisk talang för attbeskriva skillnaden i färdriktning mellan det vi göroch det ni gjorde. Arbetslösheten går ner. När detgäller statsbudgetunderskottet blir det en förbättring.Det här är vad vi gör. Men sedan är frågan om det vigör är tillräckligt.Att söka råd hos Per , som under sin periodi regeringen lyckades med konststycket att sexdubblabudgetunderskottet, tror jag inte är speciellt klokt.Att söka råd hos Per då det gäller arbets-löshetsbekämpning genom att ifrågasätta kollektivav-talet är heller inte en speciellt bra väg att vandra.För vår del går det åt rätt håll. För er del gick detåt fel håll.Anf. 123 PER () replikHerr talman! Jag börjar med att tacka arbetsmark-nadsministern för berömmet av min retoriska förmå-ga. Jag är ledsen att jag inte kan säga samma sak omAnders förmåga att svara på frågor.Anders beskrev vad som hände underde år som jag hade förmånen att sitta i regeringen.Han glömde att säga att arbetslösheten började ökaoch budgetunderskottet med denna långt innan mode-raterna var i närheten av kanslihuset. Han glömdeockså att säga att vi vände ekonomin åt rätt håll våren1994. Precis som i ett tidigare re-plikskifte har påpekat har vi efter tre månaders social-demokratisk skattehöjningspolitik fått erfara att detvände åt fel håll igen.Anders har glömt att upplysa kamma-ren om att hans prognoser, dystra som de var frånjanuari 1995, nu har blivit ännu dystrare i AMS vår-prognos. Detta, , är inte att vandraåt rätt håll.De därute som bedömer vad regeringen gör behö-ver ett svar på vad regeringen skall göra . AndersSundström behöver alls inte ta något råd från mig.Han får gärna ta politiken och kalla den sin egen. Hanfår egentligen ta vilken politik som helst, bara han kanvisa att den leder till resultat och att människor kom-mer i arbete. Han kan inte bara sitta på statsrådsbän-ken och säga att saker och ting går åt rätt håll och attljusningen finns bakom dörren, därför att marknadendärute har redan berättat hur den faktiskt bedömer detsom gör.Med egna prognoser skall10 % av svenska folket vara arbetslösa ,om den prognosen nu till äventyrs skulle hålla. Vad ärAnders besked till de människor som i detstora antal som de representerar riskeraratt förlora, det mest meningsfulla av allt, nämligen ettordentligt arbete.Vårt program finns i vår motion. må tycka som han vill om det, men vi vet attden politiken kommer att fungera.Anf. 124 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Vi vet att den politiken kommer attfungera, sade Per . Ja, Per , var det inteden politiken ni bedrev, som ni visste skulle fungera.Den politiken resulterade i en gigantisk statsskuld, enmassarbetslöshet och en krona som vi var tvungna attsläppa.Jag tror att vi alla skulle tjäna på att inte vara likatvärsäkra som Per är, för sanningen är ju attdet inte finns någon mirakelmedicin som på två må-nader, eller återställer det som parlamen-tet försatt oss i, nämligen massarbetslöshet och gi-gantisk statsskuld.Jag håller gärna med om att arbetslöshet,öppen arbetslöshet och i åtgärder är alldelesför mycket. Jag håller gärna med om att det är heltoansvarigt att släppa i väg ett budgetunderskott till240 miljarder kronor. Men jag är så realis-tisk att jag inser att det tar litet tid att rätta till det somblev galet. Hur det tar är svårt att veta. Detkommer att ta tid. Det kan gå fortare, och det kan talängre tid.AMS prognoser liksom för övrigt andra prognosersom har presenterats har alla ett gemensamt, att detblir bättre. Sysselsättningen ökar, budgetunderskottetminskar, investeringarna ökar, tillväxten kommertillbaka efter att ha varit i ekonomisk tillbakagång.Låt oss resonera, Per , om vad vi kan göraför att få denna kraft att gå snabbare i stället för attleta oss tillbaka till den period då det gick åt fel håll.Anf. 125 () replikHerr talman! Låt mig först instämma i ett par utta-landen som arbetsmarknadsministern gjorde i sittinlägg, dels behovet av en helhetssyn - det är inteinom arbetsmarknadspolitiken som man främst skapargrunden för nya jobb - dels behovet av en aktiv ar-betsmarknadspolitik. I de principiella inställningarnafinns det ingen skillnad oss emellan. Däremot har violika uppfattningar om vilken väg man skall välja ochhur vi skall tackla de konkreta sakfrågorna.Anders redovisar ett antal positivatrender i bytesbalansen, industriinvesteringarna osv.Det är naturligtvis viktigt att ta till vara de positivaströmningar som finns. Men dessa strömningar är juinte resultatet av den socialdemokratiska regerings-politiken, utan de började en föreregeringsskiftet. Det är resultatet av den förra rege-ringens politik på ett antal områden, som kritiseradesmycket hårt och konsekvent av den dåvarande social-demokratiska oppositionen.När vi sedan kommer över till arbetslösheten ochde dystra prognoserna vill jag ställa en fråga till ar-betsmarknadsministern, liknande den jag tidigareställde till utskottets ordförande. Vad drar arbets-marknadsministern för slutsatser av att den positivatrenden när det gäller sysselsättningen i vårt land nuhar brutits och AMS i sin vårprognos har fått reviderade tidigare prognoserna? Vilka åtgärder är han bereddatt vidta för att inte de mer dystra prognoserna som nukommer skall förverkligas?Anf. 126 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! När det gäller den förra regeringensinsatser vill jag börja med att säga till att den förra regeringen inte hade någon lätt ar-betsuppgift. Men jag tycker ändå att jag kan varakritisk på en punkt. Jag anser nämligen att den rege-ringen hanterade konjunktursituationen på ett dåligtsätt. Man försvårade konjunkturen i stället för attförbättra den. Det blev en onödigt djup konjunktur-nedgång i . Det var ju det som skilde Sverigefrån många andra länder, och det tycker jag att detfinns anledning att vara väldigt kritisk mot.Sedan tycker jag att , medveteteller omedvetet, använder arbetslöshetsstatistiken påett felaktigt sätt. Det är ju allmänt känt att det är kalltpå vintern och varmt i och attarbetslöshetstalen ökar och minskar påsommaren. Så har det varit under alla år. Även 1995inträffade denna fantastiska händelse. Men om man såatt säga säsongsrensar arbetslöshetsstatistiken, finnerman att sysselsättningen fortsätter att öka. Den ökarinte lika snabbt som vi bedömde under de senastemånaderna , vilket framför allt sammanhängermed att räntenivån är alldeles för hög ochatt den naturligtvis bromsar sysselsättningsökningen.Men det är ändå en mycket stadig uppgång. Den realaekonomin fungerar mycket bra. Investeringarna ökarkraftigt, bruttonationalprodukten växer, tillväxten ihela ekonomin är god och därmed sysselsättningsök-ningen. Det är viktigt att komma ihåg att det är på detsättet.Däremot skulle jag vilja säga till att steget därifrån till att känna sig nöjd är väldigtlångt.Anf. 127 () replikHerr talman! När det gäller vädret och temperatu-ren hade jag inte klart för mig att det var så mycketkallare än , men det kanske ärfallet. Men jag tvivlar på att det haft så stort genom-slag i arbetsmarknadsstatistiken för de två månaderna.Oavsett vilken statistik man läser visar de ettganska tydligt trendbrott . Vi hade enrelativt god ökning som planade ut.Någon statistik visar en svag minskning, medan någonvisar en svag ökning. Men de visar ett ganska tydligttrendbrott. Jag tycker att arbetsmarknadsministern bördra vissa slutsatser av statistiken liksom av AMSvårprognos.Nu säger att han inte är nöjdmed nivåerna. Därför hoppas jag att arbetsmark-nadsministern använder sin återstående repliktid föratt tala om för mig vad man skall göra, eftersom maninte är nöjd med de prognoser som man ser framförsig. Slutsatsen måste ju bli att man vidtar ett antalåtgärder.Jag har ju lyssnat på arbetsmarknadsministern ti-digare. Tyvärr saknar jag i alla dessa diskussionerförslag till åtgärder för att inte massarbetslösheten idenna högkonjunktur skall cementeras fast på drygt10 % så att vi går in i nästa lågkonjunktur med sammahöga nivå, för då blir situationen fullständigt oaccep-tabel.Jag vill avslutningsvis låna en replik ur en artikel iLO-tidningen . Arbetsmarknads-ministern hade deltagit i ett möte i , där hanav den arbetslösa , som var besvikenefter mötet, fick kommentaren: Han kommer baramed en massa tomma ord.Tyvärr tvingas jag erkänna att jag instämmer i Ul-rika kommentar.Anf. 128 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Det är faktiskt så, ,att sysselsättningen varierar . Den är lägreunder vinterhalvåret. Så har det varit under alla årunder just dessa . Det har möjlighet att ta reda på, om han inte tror på vadjag säger. Sysselsättningen fortsätter alltså att öka,vilket är viktigt.Är jag nöjd med vad vi har åstadkommit?Ja, jag är nöjd med det vi har klarat av under de härmånaderna. Men naturligtvis trodde ju ingen i rege-ringen att vi skulle kunna sätta ossmed armarna i kors, luta oss tillbaka och säga att vi nuhar åtgärdat arbetslöshetsproblemet och budgetunder-skottet. Naturligtvis trodde vi inte det.