prot · GJ0927 · 1995-11-22 00:00:00 — Det måste vara detövergripande.När vi har kommit längre fram och kan finna vil-ket sätt som är det mest lämpliga för att organiseraundervisningen för funktionshindrade barn är detockså lättare att fatta ett beslut om hur detta skall gåtill. Man kan då också peka på samverkansformer.Anf. 165 ()Herr talman! Förslaget om föräldrars rätt att väljaskolform för sina barn har väckt och väcker starkakänslor. Jag har här ett brev från FEB som säkert allasom sitter i den här salen har fått. Däri uppmanar mansocialdemokrater, miljöpartister, moderater ochvänsterpartister att ge föräldrarna rätten att välja skol-form när frågan avgörs i kammaren.Det här föranleder mig att försöka klara ut någramissförstånd. För det första är samtliga partier i ut-skottet överens om att föräldrar skall ha rätt att avgöraom barnet skall gå i grundskola eller särskola, dvs.rätt att välja skolform för sina barn. Det är endastModeraterna som vill begränsa den rätten för föräld-rarna om det visar sig att eleven inte klarar av grund-skolans krav.Rätten till val av skolform får inte förväxlas medmöjligheterna som finns till individ- eller klassinteg-rering av särskoleelever i . Särskolanställer vissa resurser till förfogande. En sådan integ-rering är till stor fördel för barnet. Hurdetta går till och hur vanligt det är varierar däremotmellan olika landsting. Detta var den första frågan.För det andra skall det ökade föräldrainflytandetregleras i en särskild lag om försöksverksamhet . Detta står alla partier utom bak-om. Det var inte nödvändigt av kds att ansluta sig föratt det skulle bli majoritet för detta förslag. Det äringet skäl för kds ställningstagande.För det tredje råder samstämmighet om betygen isärskolan, skolpliktsbegreppet och om definitionen avvilka barn som skall tas emot i särskolan. Vi är ocksåeniga om att det är viktigt att följa upp och utvärderavilka konsekvenserna blir när kommunerna tar överhuvudmannaskapet för särskolan och särvux.I brett upplagda utvärderingsprojektskall man också närmare undersöka varför allt flerelever placeras i särskola. Kds reservation i den frå-gan ser jag mera som en politisk markering än enavvikande mening.Då återstår frågan om föräldrarnas möjlighet attockså avgöra om barnet inom särskolan skall gå igrundsärskola eller träningsskola, dvs. rätten att väljaklass eller grupp. I det avseendet har vi skilda upp-fattningar. För mig är det avgörande att eleven sätts icentrum. Utvecklingsstörda barn är ingen homogengrupp. Barnen i en träningsskoleklass kan ha mycketolika förutsättningar. När man delar upp eleverna igrupper bör det ske utifrån barnens behov och ut-vecklingsmöjligheter och i samråd med föräldrarna.Detta tillsammans med utvecklingssamtalen utgör enviktig förutsättning för att särskoleeleverna skall nå deindividuellt anpassade mål som finns för varje barn.Detta anser jag vara det centrala, att varje elev får detstöd som denne behöver för att utveckla sina resursermaximalt.Enligt min mening finns det stor öppenhet motföräldrarna och en vilja att komma dem till mötes. Avpersonlig erfarenhet vet jag att personalen verkligenlyssnar på föräldrarna. Innan ett barn placeras harföräldrarna och personalen både långa och mångasamtal. Ofta prövar man sig fram till den bästa lös-ningen för barnet.Det är sant att grundsärskolan och träningsskolanarbetar efter skilda kursplaner. Svenska, matte ochsamhällskunskap finns inte med i träningsskolanskursplaner. Grundsärskolans kursplaner är litet merteoretiska. Men grundsärskola och träningsskola äringa enhetliga begrepp, som det låter i debatten här.Hur det ser ut när det gäller utbildningsnivå m.m.varierar och från kommun till kommunberoende på vilka barn som går i skolorna. I mångasmå kommuner - och det är många kommuner - pla-ceras barnen som följer grundsärskolans och tränings-skolans kursplaner i samma klass. Detta plus utveck-lingen av habiliteringstekniska hjälpmedel, undervis-ning och träningsmetoder gör det angeläget att prövaom uppdelningen i grundsärskola och träningsskola ärändamålsenlig längre.Majoriteten har också sagt i sitt betänkande utgår från att frågan närmare utreds i det utvär-deringsarbete gällande särskolan som harpåbörjats. Det här är bakgrunden till Vänsterpartietsställningstagande.Vad jag är oroad över är att antalet barn i särsko-lan har ökat under de senaste fem åren.Motsvarande ökning i är . Enligtuppgifter från många landsting har också antalet an-sökningar till särskolan ökat dramatiskt. Ansökning-arna gäller nu inte längre enbart barn som efter nog-grann pedagogisk, psykologisk och medicinsk pröv-ning har klassats som utvecklingsstörda eller motsva-rande utan svagbevågade och utåtagerande barn.Grundskolan ser inte längre någon möjlighet attta hand om dessa barn. Då blir placering i särskola enmöjlig lösning av problemet.Placering i särskola får aldrig ske på felaktigagrunder. Att så sker ser jag som en konsekvensav kommunernas dåliga ekonomi. Nedskärningarnainom den gemensamma sektorn drabbar också skolanhårt och har medfört ökade klasstorlekar, indragnaspeciallärartjänster och en minskning av elevvårdandepersonal. Inom elevvården skall nu allt färre göraalltmer. Detta påverkar särskilt situationen för barnmed särskilda behov.Jag tycker att med kraft och energi bor-de inrikta sig på de här viktiga och svåra frågorna somär konsekvenserna av den ekonomiska politiken somfördes av den förra regeringen och som förs av dennuvarande. Kan vi som politiker acceptera att allt flerbarn i faktiskt far illa?Anf. 166 SKÅNBERG (kds) replikHerr talman! an-märkte att det inte är nödvändigt för kds att anslutasig för att det skulle bli en majoritet i frågan om för-söksverksamhet. Nej, men vi tror att majoriteten börvara så bred som möjligt. Vi tror att det är en god saksom kommer att segra. Vi räds inte en fyraårig för-söksverksamhet. Vi vet att många goda beslut harfattats även av försöksverksamhet. Trorman att saken segrar kan man bära av för-söksverksamhet. Är man osäker kan man tvinga ige-nom sin mening för den eventualitet att det inte skullehålla i alla fall. Den här utvecklingen kommer attsegra. För att kunna markera en bred samsyn ochmajoritet tror vi att det är en tids försöksverksamhet.Jag måste rikta samma kritik till som till socialdemokraterna. Är mening att det är ett slutligtavgörande som skall läggas i föräldrarnas händer?Eller tvekar hon - det verkar så eftersom hon inte haranslutit sig till reservationen från , Folkpartietoch kds - i frågan om särskolan och möjligheten attvälja där?Britt-Marie anmärkte på dethär med en utvärdering och sade att det egentligeninte finns någon saklig grund för reservation nr 3 frånoss i kds. Det är riktigt att vi ligger nära varandra. Jaghar valt att inte yrka bifall till reservationen ellerkräva votering där. Jag ser den som en markering aven hög angelägenhetsgrad och en stor vilja hos oss attprioritera frågan. Vi vill dessutom att det skall skeskyndsamt. Det är nyckelordet i reservationen.Anf. 167 () replikHerr talman! Jag har inget emot breda majoriteter,särskilt inte i en sådan här fråga, Skånberg! Jagtycker att man i utskottet har försökt visa lyhördhetoch gå varandra till mötes. Därför blir jag litet förvå-nad när det nu i debatten verkar finnas en dramatisktstor skillnad mellan de olika partiernas syn på föräld-rarnas rättigheter. Jag antar att det beror på att manvill nå vissa politiska vinster i opinionen.Jag tror på samförståndslösningar mellan föräldraroch personal. När jag arbetat med de här frågorna harjag upplevt att både föräldrar och personal är besjäla-de av en strävan att försöka göra det bästa möjliga förbarnen. Det är i den kommunikationen som någotuppstår.Som jag sade tidigare finns det inga dramatiskaskillnader mellan träningsskola och grundsärskola.Konstruktion är i stället sådan att man skall kunnadiagnostisera barnets utvecklingsmöjligheter, menmånga gånger glider man emellan här. Det finns alltsåingen enhetlighet.Jag tror att tiden nu är mogen. Såvitt jag förstårdelar FUB min uppfattning, att det kanske är ett för-åldrat sätt att se på särskolans verksamhet när detgäller anpassningen till de individuella behoven.När det gäller utvärderingen delar jag uppfattning-en att det är högst angeläget med en sådan.Anf. 168 SKÅNBERG (kds) replikHerr talman! Jag konstaterar att , lika litet som socialdemokraternagjort, gav ett svar på frågan om varför valfriheten intekunde gälla också inom särskolan.Britt-Marie säger att det skullekunna ge sken av att det finns en dramatiskt stor skill-nad mellan partierna i den här frågan. Nej, så är detinte. Det är ett fåtal fall som lett till konflikt. Menskulle vi mäta den här frågans vikt bara utifrån hurmånga det är som kommit i kläm, skulle vi över hu-vud taget inte göra någonting. Detta är en principiellfråga. Föräldrarätten är mycket viktig och därför ärfrågan uppe. Det är också därför som engagemangetblir större. Jag talar mot den bakgrunden för att för-äldrarätten skall slå igenom fullt ut.Anf. 169 () replikHerr talman! känns det som om vi taladeförbi varandra. Det viktigaste för mig är barnets be-hov och möjligheter. Det skall vara grunden för hurundervisningen utformas - vilken pedagogik ochvilken kursplan som används. Här är gränserna fly-tande. Barn förändras ju, och utvecklingsstörda barnär, som jag tidigare sade, inte en homogen grupp. Istället är de väldigt olika. Man får pröva sig fram. Vetinte Skånberg så mycket om verkligheten - hurdet faktiskt ser ut i särskolan och hur man arbetar där?Hela tiden är gränserna flytande. Man har hela tidenen dialog med föräldrarna om barnets utvecklings-möjligheter. Jag tycker att man här stirrar sig blind påen enda detalj i ett mycket viktigt och stort komplexav helheter.Anf. 170 (m) replikHerr talman! an-förande var mycket klart, och hon beskrev där defrågor som finns. Däremot håller jag inte med ompåståendet - det här är kanske litet politiserat frånVänsterns håll - att det bara är som intevill att föräldrarna skall fatta beslut om valet av skol-form. Det är ju precis vad vi föreslår!Vi föreslår ingen försöksverksamhet, men utifrånbarnets väl - skrivningar - kan viväl åtminstone ha så mycket fantasi att vi inser att detkan finnas situationer där man måste fatta beslut motföräldrars vilja. Vi har mycket erfarenhet av utred-ningar och beredningar i ärendet som visar att det intesärskilt ofta är så; jag tror inte det, och det är hellerinte meningen. Men i varje fall vi i denna församlingmåste stå för barnets bästa i varje läge. Därför tror jagatt det är nödvändigt med en paragraf.Varför skulle ni ha försöksverksamhet om ni intehade samma uppfattning? Problemet är bara att niännu inte lyckats fundera ut den formulering sommöjligen skulle behövas. Kritik får vi väl annars alla,fastän i olika lägen.Britt-Marie bekymrar sig överatt det blir allt fler elever i särskolan. Jag tycker ocksåatt det är något som noga måste studeras. Däremotvågar jag inte spekulera i orsakerna till att det är somdet är. Jag tror att flera olika faktorer verkar här. Menhelt klart måste definitionen beträffande särskolanvara entydig. Vi behöver följa upp detta. Möjligenbör utskottet ta ett initiativ i den frågan.Anf. 171 () replikHerr talman! Jag påstår alltså att det är endastModeraterna som vill begränsa föräldrarnas rätt attvälja skolform. Det är sant, för så är det. Moderaternahar redovisat sina skäl för sitt ställningstagande. Detaccepterar jag, men vi har inte gjort samma ställnings-tagande.Anf. 172 (m) replikHerr talman! Jag nämnde din oro över elevut-vecklingen i särskolan, därför att jag ville markera ensamstämmig uppfattning om att det här är något somvi noga måste följa. Däremot vill jag inte spekulera iskälen.Anf. 173 () replikHerr talman! Oron här tycker jag är berättigad.Det är många saker som händer med särskolan justnu. Det gäller ett nytt huvudmannaskap - båda kännervi alltså en oro. Dessutom gäller det föräldrarnas rättatt välja skola, och mycket händer där. Därför tyckerjag att det är bra att vi nu har en fyraårig verksamhet.Därmed kan vi utvärdera samtliga nyheter inomsärskolan. kan vi alltså dra slutsatser. Jagförutsätter att vi drar slutsatsen att föräldrarnas rätt attvälja får gälla fortsättningsvis. Jag har alls inga tviveldär.Anf. 174 ()Herr talman! Denna fråga har jag på olika sättvarit involverad i ända . Jag har varitinvolverad både som förälder och som FUB:are. Detgäller alltså detta med ett ökat föräldrainflytande överutvecklingsstörda barns skolgång.För föräldrar till barn som är utvecklingsstörda hardet snart varit kamp för en sak som är såsjälvklar här i kammaren, nämligen att också mammoroch pappor till barn med handikapp eller psykiskutvecklingsstörning skall ha samma rättigheter somandra föräldrar har. Dessutom skall de tilltros att medfullt ansvar och omdöme ha det avgörande inflytandetnär det gäller skolplacering - grundskola ellersärskola.Beslut skall fattas av utifrån ut-skottets förslag i betänkandet. har sin"brasklapp". använde den benämningen.Jag vill mera läsa in en förmyndarmentalitet här.I motioner föreslås att föräldrar också skall avgöraklass och verksamhetsform inom särskolan. I de tvåsocialdemokratiska motionerna sägs också att enfyraårig försöksperiod är en onödigt lång tid.Från min utgångspunkt kan jag hålla med motio-närerna. Det är kanske litet förmätet att betygsättautskottet, men när jag läser betänkandet tycker jag attdet är lätt att ge både ros och ris. Jag kan tycka att detär litet ängsligt och försiktigt att ha en fyraårsperiod.Men jag kan inte direkt se några praktiska nackdelareller att det skulle vara till förfång för utvecklings-störda barn eller deras föräldrar.Vidare kan jag läsa in att utskottet, genom sin ar-gumentering när kraven avstyrks vad gäller rätt till valinom särskolan, öppnar för en spännande diskussionoch utveckling. Det gäller då metodutveckling, peda-gogik och samarbete. Jag tycker att utskottsmajorite-ten har visat frågan ett seriöst och stort intresse.Efter att ha lyssnat på utskottets talesman här , , tycker jag inte att utskottetsambition kan misstolkas. Genom det förslag som ärföremål för beslut görs nödvändiga förändringari skollagen. Därom har alla i utskottet varit eniga. Detgäller alltså en enhetlig benämning av begreppetskolplikt. För alla barn i landet gäller samma villkor;det är bra. Vidare hemställer utskottet om ett tillkän-nagivande till regeringen vad gäller betygsskalan; detär bra. Föräldrarna ges det slutliga avgörandet vid valav skolform; det är bra. Uppföljning och utvärderingskall kontinuerligt göras . Kun-skaper och erfarenheter skall ligga till grund för ettpermanent föräldrainflytande vad gäller val av skol-form - grund- eller särskola - och inom särskolan.Mitt parti kommer också dit - var så säker! Någotannat är alldeles otänkbart för mig.Herr talman! I betänkandet förs ett framtidsinriktatresonemang vad gäller det inre arbetet i särskolan.Utifrån utskottets öppna inbjudan till en diskus-sion om framtidens särskola vill jag tro att myckenkreativitet och kunskap kommer att tas till vara frånsärskolepedagogernas och föräldrarnas sida - liksomFUB:s erfarenheter. Allt detta måste väga tungt.En intensiv period inleds och pågårtill försöksperiodens slut i juni år 2000.Herr talman! Jag kan finna bra argument för att tasteget fullt ut och hoppa över utvärdering och försök,som flera av reservanterna har sagt. Men jag är ocksåklar över att det finns vinster med att ge hela fråganden uppmärksamhet som följer av att man inleder enförsöksperiod. Det gör att jag utan större vånda kanansluta mig till utskottsmajoriteten. Jag yrkar såledesbifall till utskottets hemställan.Anf. 175 (m) replikHerr talman! Först till detta med den moderatabrasklappen. säger att detkänns som en förmyndarmentalitet. Jag protesterarvåldsamt mot det.Om står för något så är det att vi un-derstryker föräldrars rätt och förmåga att ta ansvar försina barn. Det är ingen skillnad mellan barn där. Mennär det gäller utvecklingsstörda barn finns möjlighe-ten att välja skolform. Där finns emellertid ett pro-blem, men inte heller där skiljer sig föräldrar åt. Ävenom av alla föräldrar fattar kloka beslut uti-från barnets bästa dyker det upp tillfällen - det vet vi- då det inte är barnets bästa som står i centrum. Dettagäller oavsett om barn är utvecklingsstörda eller inte.Vad vi konstaterat i denna fråga, där vi faktisktskall bestämma hur det går till när man väljer skol-form, har vi sagt att det behövs en reservation försådana tillfällen. Alternativet är nämligen att kommu-nerna går in och begär omhändertagande. Jag vägraratt betrakta detta som ett slags förmyndarmentalitet.Jag kan naturligtvis inte råda över folks känsla av det,men jag tycker att man måste vara så pass nykter konstaterar att det inte minst i sociala samman-hang dyker upp en del problem. Det gäller alla föräld-rar. Men alla föräldrar har inte att vara med i besluteller att fatta beslut om val av skolform, för det gällerbara nämnda grupp föräldrar. Jag protesterar alltsåmot gjorda påstående.Anf. 176 ()Herr talman! Jag hävdar att jag är fullständigtnykter när jag i denna kammare vidhåller att detär otidsenligt och även ett misstroendevotum motföräldrar till utvecklingsstörda barn att, som Modera-terna gör, vidhålla sin "brasklapp".Anf. 177 (m) replikHerr talman! Det otidsenliga är att vi fortfarandehar en situation där föräldrarna inte fattar besluten.Där är vi överens om att det behövs en förändring. Vimoderater föreslår att föräldrarna skall bestämmaöver valet av skolform, men vi vill ha nämnda lillareservation som jag tycker att jag noga har beskrivit.Ni socialdemokrater hänger en oro över föräldrar-na med er försöksverksamhet. Möjligen enas vi omfyra , men då är det så dags!Anf. 178 () replikHerr talman! engage-mang känns positivt. Vi är nog överens om mycket.Det är närmast rörande att höra henne berömma ut-skottsmajoriteten. Men det sista yttrandet i hennesinlägg måste föranleda en kommentar.Barbro säger: Mitt parti kommerockså dit. Var så säker! Därför måste jag fråga: Var-för då vänta?Anf. 179 ()Herr talman! Jag tycker att såväl som väldigt utför-ligt i replikskiftena i denna kammare såväl från talar-stolen som från sina bänkar gett en redogörelse. Manhar alltså beskrivit att det också handlar om att underdenna period söka finna former här. Det finns ju fort-farande frågetecken. För tids vinnande skall jag inteupprepa den argumentering som jag ansluter mig till.Anf. 180 ()Herr talman! I dagens samhälle är det en själv-klarhet att föräldrar skall vara delaktiga i sina barnsskolgång.Vi anser att föräldrarna skall vara med och aktivtta del i alla beslut som rör barnets skolgång. Det ärföräldrarna som har huvudansvaret för barnets ut-veckling och fostran och som väl känner sitt barnstotala situation. Föräldrarna är de som har bästa förut-sättningarna att bedöma vad som krävs för att stödjabarnets fortsatta utveckling.Tyvärr, måste jag säga, tycks regeringen - och nuockså utskottet - anse att detta synsätt inte skall till-lämpas fullt ut när det gäller föräldrar till förstånds-handikappade barn. Man finner det därför nödvändigtmed en försöksverksamhet för att se omäven dessa föräldrar är kapabla att ta beslut om sinabarns skolgång; detta trots - jag upprepar vad mångasagt i debatten - att tidigare som sin meninguttalat att dessa föräldrar "i princip skall få det slutli-ga avgörandet när det varit omöjligt att nå fram till ettgemensamt ställningstagande i vad gäller valet mellangrundskola och särskola samt inom särskolan".Herr talman! Jag för min del anser att föräldrar tillhandikappade barn mer än andra föräldrar har fåttägna all sin tid och kraft åt att mycket intensivt följaoch stödja sina barns utveckling och därför lärt kännasina barns behov och förutsättningar in i minsta detalj.De har utvecklat en helhetssyn som gör att de är välskickade att ta beslut om sina barns skolgång.När det gäller valet av skolform inom särskolananser utskottet att här kan föräldrarna i varje fall idagsläget inte ta något som helst ansvar. I stället överlämna hela beslutsansvaret till "de profes-sionella i skolan". Detta är verkligen, tycker jag, attundervärdera dessa föräldrars kunskaper om sinabarn.Torgny har pekat på att det är möjligtatt man inte skall ha den här formen av val av skol-form utan att det kan finnas många olika variationer.Det är jag öppen för att det kan finnas. Men än sålänge är det särskola eller träningsskola som gäller.Under den tiden är det djupt olyckligt om föräldrarnainte kan få vara med och fatta beslut och ha det slut-giltiga avgörandet.Naturligtvis inser jag att föräldrarna inte har kän-nedom om alla olika former av pedagogik. Det ärdärför nödvändigt att föräldrar ges tillräcklig infor-mation och får delta i en dialog med de professionellai skolan innan detta beslut fattas. Det slutgiltiga beslu-tet måste alltid fattas av föräldrarna.Eftersom barnet är oerhört beroende av sina för-äldrar är det djupt olyckligt för barnet om skolanfattar ett beslut mot föräldrarnas vilja, vilket kan bliföljden om fattar beslut i enlighet medutskottets förslag.Herr talman! Jag står fast vid min motion, men föratt spara tid tänker jag inte yrka bifall till den.Anf. 181 (m) replikHerr talman! sade de s.k. profes-sionella i skolan. Skall man tolka det som att SonjaFransson ifrågasätter särskolepersonalens yrkeskun-nande? I så fall är jag mycket förvånad. Jag delardäremot uppfattningen om behovet av samtal mellanföräldrar och dem som arbetar inom särskolan ochgrundskolan. Men jag konstaterar att det i allmänhetinte är några svårigheter i samband med dessa samtal,därför att det är ganska få situationer där man med detregelverk som vi har har fattat beslut mot föräld-rarnas vilja. Men, som sagt, det var detta s.k. som jagryggade till för, eftersom det upprör mig litet grand.Anf. 182 () replikHerr talman! Naturligtvis menar jag inte attsärskolans personal inte är kompetent. Jag citeradebara vad som stod i betänkandet. Jag tycker, precissom , att det finns en stor professionellkunskap inom särskolan och många duktiga pedago-ger. Jag vill verkligen peka på att jag inte menade attpersonalen inte är kompetent. Jag vet att det som vidiskuterar handlar om ett fåtal föräldrar ochelever. De flesta hamnar väldigt rätt i dialog medskolan utan att det blir konflikter. Men om det skullebli konflikter tycker jag att det vore djupt olyckligt.Då är det bättre att man får pröva sig fram och suc-cessivt förändra men att föräldrarna ändå får varamed. Om föräldrarna inte får vara med tror jag inte attdet kan bli bra oavsett hur väl pedagogerna vill ele-verna.Anf. 183 () replikHerr talman! Jag instämmer till fullo i det somSonja säger. Det är klokt. Men det finns tvåsaker att beklaga. Det ena är att par-tikamrater inte har lyssnat tillräckligt på hennes klok-het och klarsynthet. Det andra är att hon är så mån omtiden att hon inte yrkar bifall till sin motion. Men detfinns ju tid när vi skall rösta om reservationen.Anf. 184 () replikHerr talman! Jag ber att få tacka för omtanken. Jagdelar en hel del av åsikterna men ändå inte riktigt fulltut. Vi får se vad som händer vid omröstningen.Anf. 185 ()Herr talman! Jag har med intresse följt debatten . Jag har varit djupt involverad i den här frågan,vilket de som tidigare tillsammans med mig har suttit iutbildningsutskottet vet.Mina åsikter överensstämmer till stor del medSonja . Jag tycker att försöksperioden äronödig.