prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — Arbetslöshetsförsäk-ringen skall vara allmän. Utbildningen måste vara avhög kvalitet och därmed kunna fortgå under helayrkeslivet med bl.a. hjälp av personliga utbildnings-konton. Slutligen måste arbetsmarknadspolitikenseffektivitet höjas bl.a. genom ersättningsregler somgör att ett aktivt arbetssökande främjas.Att Socialdemokraterna presenterar ett mycketdåligt förslag har visat sig . Men hurkan stödja förslaget? Det är en fråga somman ställer sig. Anledningen är enkel. ärpå väg att köpa hur dåliga förslag som helst, bara föratt omslutas av att kunna hänvisa till attde har fått någonting skapat av deras politik. För attsenare kunna få till allergisatsning-ar köper de ett förslag som jag är ganska övertygadom att tycker är dåligt.Sammanfattningsvis kan följande sägas. Förslagetär ett hastverk. Det är en dålig utvidgning som liggertill grund för förslaget. Det ger få arbetstillfällen. Detkostar oerhört mycket. Det är inte konkurrensneutralt,och det är ofinansierat.Med den här bakgrunden kan jag inte annat, herrtalman, än yrka avslag på hemställan i betänkandetoch bifall till reservation 1.Anf. 114 ()Herr talman! Det nu föreliggande förslaget om ny-anställningsstöd är ett mycket märkligt aktstycke somär felaktigt från flera olika utgångspunkter. Det ärineffektivt, dyrt, ofinansierat, och det leder till ensnedvriden konkurrenssituation.Ineffektiviteten består i att pengarna i avgörandestor del går till nyanställningar som skulle ha kommittill stånd ändå, dvs. Det skall t.o.m. utgåretroaktivt. Nyanställningar som redan skett sedansnart tillbaka skall nu i efterhand premie-ras. Enligt , , som tordevara det organ som bäst kan beräkna vilket utfall ettsådant stöd kan ge, räknar med att det i bästa fall kange 5 000 nya jobb.Kostnaden för kalaset, precis som ti-digare sade, beräknas uppgå till 5 miljarder kronor.Det innebär per nytt jobb. Detär i särklass den dyraste arbetsmarknadspolitiskaåtgärden . Det skall jämföras med andrainsatser, t.ex. starta-eget-bidrag, som genererar mer änett arbetstillfälle per bidragsmottagare. Det fick viveta i en rapport . Det görs till en kostnadav per arbetstillfälle. Det kanjämföras med de som satsadesextra på småföretags- och lands-bygdsutveckling, där kostnaden för varje nytt arbets-tillfälle landade på 60 000-70 000 kr.Förslaget är också ofinansierat. Att i nuvarandesamhällsekonomiska läge, där regeringen för att sparapengar föreslår att taket för bidrag till lönebidragsan-ställningar skall sänkas och ungdomar under 20 årskall slängas ut ur a-kassa, lägga fram ett förslag om 5miljarder kronor i nya utgifter utan finansiering äroansvarigt. Men kanske kan vi äntligen få ettbesked från hur finansieringen skallgå till. Det vore i så fall ett välkommet besked.Att förslaget kan, om det genomförs, leda till ensnedvriden konkurrenssituation beskrivs bäst i ett citatur ett brev som jag har fått från påHarald i . Hanskriver:"Under de jag har varit företagsledare har viinte behövt säga upp någon medarbetare på grund avarbetsbrist. Trots stora variationer på efterfråganmellan vinter- och sommarsäsongen har vi klaratjobben med olika insatser.Genom detta lagförslag hamnar vårt och mångaandra seriösa företag inom byggbranschen i ett orim-ligt underläge. De företag som friställt sin personalminst under november och december1994 kan nu ta tillbaks dessa och slipper då socialakostnader. Vi som kämpat med låga priser för att hållafull sysselsättning, och i många fall lagt pengar påbilliga arbeten för att personalen skall få behålla job-ben, skall fortsättningsvis betala full social avgift.Detta innebär att de som värnat om sina anställdainte har en chans att konkurrera mot dem som har sagtupp sin personal, och det består omjag har fattat förslaget rätt. "När förslaget först presenterades gjorde samtligaoppositionspartier tummen ned. Därmed fanns detingen majoritet i kammaren för att genomföra dethela. Men lät sig lockas av möjlighetenatt få komma in i värmen och bli stödparti åt rege-ringen.Genom uppgörelsen mellan regeringen och Miljö-partiet blev förslaget ännu sämre ur konkurrensneut-ralitetssynpunkt. Med motiveringen att stödet inteskulle gå till vinstgivande exportföretag, sattes engräns på 500 anställda för att företagen skall få stödet.Det innebär t.ex. att ett starkt exportinriktat företagmed 450 anställda får stöd, medan ett hemmamark-nadsinriktat företag med 550 anställda inte får del avstödet. Var det detta som egentligen villeåstadkomma?I uppgörelsen kom man också överens om att ettpaket för allergisaneringar på 2 miljarder kronorskulle tas fram. Detta är ett mycket vällovligt syfte,eftersom problemet med allergier är mycket allvarligtoch dessutom akut. Men konstruktionen av förslagetinnebär en uppenbar risk för att det bara blir en tum-me av de storstilade planerna. Bidraget skall nämligenutgå som ett 25-procentigt stöd för sådana saneringar.Det innebär att en medfinansiering på 6 miljarderkronor måste tas fram för att stödet skall kunna utnytt-jas. Det är i första hand kommuner och landsting somskall svara för denna medfinansiering, och de har dessvärre inte några 6 miljarder att ställa upp med.Förslaget har under behandlingen notifierats hosEU, och det har lett till underhandskontakter som harföranlett utskottsmajoriteten att göra ändringar i reg-lerna för hur stödet skall hanteras. Vi kan inte heller idet här beslutet bestämma när lagen skall träda i kraft,utan detta överlämnas till regeringen. Det är natur-ligtvis ett klart otillfredsställande förfaringssätt.Vi har inte inför utskottsbehandlingen kunnat fånågra handlingar om EU:s syn på förslaget. Vi har fåtten muntlig föredragning av representanter från depar-tementet.Jag har fått en uppgift - som inte har redovisatsför utskottet - som säger att EU har invändningar påytterligare punkter, nämligen mot kombinationen avnyanställningsstöd och rekryteringsstöd. Om så skullevara fallet måste regeringen i sin författning ändranivån på det utgående rekryteringsstödet för att tillgo-dose EU:s synpunkter. Jag har inte kunnat få dennauppgift helt bekräftad, herr talman, men jag har fåttden från vad som brukar kallas en vanligtvis välun-derrättad källa. Jag skulle därför vilja ställa frågan tillutskottets ordförande, om han kan bekräfta eller de-mentera uppgiften om att EU har invändningar motkombinationen av nyanställningsstöd och rekryte-ringsstöd.Herr talman! Förslaget om nyanställningsstöd för-tjänar, enligt mitt förmenande, inget bättre öde än attkastas i papperskorgen.Alla krafter måste i stället inriktas på att skapariktiga jobb, framtidstro och investeringsvilja i nä-ringslivet samt ge långsiktiga spelregler för företagen.Det behövs ett bra klimat för små- och nyföretagande.Skatteväxling med en permanent sänkning av ar-betsgivaravgifterna, särskilt riktad mot de mindreföretagen, som skall finansieras med avgifter på mil-jöskadliga utsläpp och förbrukning av ändliga natur-resurser, är en sådan åtgärd som snabbt kommer att genya jobb och föra in miljöutvecklingen irätta banor.Vidare måste arbetsrätten anpassas till småföreta-gens förutsättningar. Bättre villkor för provanställ-ningar och en allmän arbetslöshetsförsäkring somundviker ständig rundgång är andra åtgärder sommåste till för att skapa nya jobb. Inte minst inom dens.k. gröna sektorn kan många nya jobb tillskapas.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1till utskottets betänkande som innebär ett avslag påpropositionen.Anf. 115 ()Herr talman! befinner sig i ett känsligtskede när det gäller situationen på arbetsmarknaden.Trots konjunkturuppgången i delar av ekonomin harvi en oerhört stor arbetslöshet och ett stort och växan-de budgetunderskott. De höga marknadsräntornabromsar en förbättrad konjunktur. Räntebetalningarnapå statsskulden tränger ut angelägna reformer, ochinvesteringskapitalet blir alltför dyrt. De begränsaderesurserna skulle behöva läggas på åtgärder som ökartillväxt och i förlängningen bidrar till nya, riktigajobb.Nervositeten i den socialdemokratiska regerings-kretsen är i stigande, och det förslag som läggsfram för , betitlat Stöd för nyanställningar,antyder att det är en desillusionerad regering somföreslår nästintill desperata åtgärder. Glömda är deyviga vallöftena om att ett regeringsskifte skulle lösaarbetslöshetskrisen. Borta är det preciserade talet fråni somras, då man visste sig veta att man med social-demokratisk politik detta år skulle vara iarbetslöshet - närmare bestämt , som man taladeom i vårmotionerna.Men det blev inte så lätt. De djupa hjulspår som"arbetslöshetskärran" kördes ned i, i spåren av 80-talets vilda spekulationer på finans- och fastighets-marknaden, har man ännu inte lyckats ta sig ur. Denarbetslöshet som sköt i höjden , dvs.ett år före förra regeringsskiftet, ledde till att arbets-löshetssiffrorna steg till, efter svenska förhållanden,oanade höjder. Uppgången bröts inte förrän underförra vintern, då insatser mot arbetslöshet började geresultat. Självfallet kom den begynnande konjunktur-uppgången också till hjälp. Men det var framför alltden förra regeringen, med dåvarande riksdagsmajori-tet, som kunde underlätta för småföretag att anställaoch behålla arbetskraft.Nu påstår vi i vår folkpartimotion att nuvaranderegering genom sin politik försvårar framväxten avnya jobb och att man gör det med en rad försämringarför företag men också i grunden för de anställda. Degenomförda men försiktiga reformerna i arbetsrättenraseras, och den nya statliga obligatoriska a-kassan fårinte finnas kvar längre.Folkpartiets uppfattning är att den första frontlin-jen mot arbetslösheten, nu som alltid, måste gå genomlönsamma företag kombinerat med en ambitiös ar-betsmarknadspolitik. Detta har varit vår linje både iregeringsställning och i opposition, där vi fört framförslag om nya grepp i arbetsmarknadspolitiken. Närdet gäller arbetsmarknadsåtgärder ligger vi relativtnära regeringens förslag, dock med ett viktigt undan-tag, herr talman.Vi yrkar avslag på den ofinansierade satsningen påRAS, där vi anser det vara oförsvarligt att lägga 5eller rent av 7 miljarder på åtgärder som har ett högstbegränsat värde. vet vi inte hur den härstora utgiften skall betalas eller om det i vanlig ord-ning skall ske med motsvarande ökning av statligupplåning. Med de negativa effekter som ett ökattryck uppåt på räntorna innebär, lär det efter detta intebli någon positiv effekt av nyanställningarna.Vår skepsis från det att vi lämnade motionenkvarstår. Vi har haft uppvaktningar i utskottet frånflera ledande företrädare för arbetsmarknadens parter,som avråder oss från att gå in för RAS. Kooperatio-nens förhandlingsorganisation, KFO, har skrivit tilloss och varnat för resultatet av regeringspropositio-nen. KFO ifrågasätter om förslaget står i strid medEG:s principer om fri konkurrens. Denna fråga varobesvarad också från regeringens sida, och man harnu efteråt begärt besked från - ett svar som inte förväntas komma förränlångt in i mars månad.De samverkande arbetsgivarorganisationerna -elektrikerna, plåtslagarna och VVS-entreprenörerna -varnar i sitt brev oss i arbetsmarknadsutskottet för attstödja RAS-förslaget. Man säger att anställningsstödetdärför kommer att innebära, att för varje nyanställningsom görs med hjälp av RAS kommer någon i ett annatinstallationsföretag att mista sin anställning. Manvarnar också för att konkurrensen snedvrids. Ävenfrån fackligt håll, centralt och lokalt, har man avrått.I gårdagens tidningar kunde vi läsa nya inlägg. skrev sju framstående arbetsmark-nadsekonomer och varnade för RAS. Skribenternasäger att de ser stora problem med detta förslag. Dehänvisar till att studier i olika länder visar på att net-toeffekterna på sysselsättningen av likartat stöd ärmycket små. Huvuddelen av bidragen förefaller gå tillatt subventionera anställningar som ändå skullekommit till stånd. Man säger vidare att problemet"med regeringens förslag är att det är alltför generellt:ett stöd riktat mot dem med enbart några månadersarbetslöshetstid riskerar att placera de långtidsarbets-lösa längst bak i kön".I artikeln får ett indirekt stöd för för-slaget om att kraftigt stödja nyanställningar för delångtidsarbetslösa. Ekonomerna säger: "Det viktiga ärförmodligen inte att snabbt påverka arbetslöshetensnivå utan att i första hand förändra dess sammansätt-ning. bör det få betydande effekter också påarbetslöshetens omfattning. Vi tror att tiden är knapp.Om de långtidsarbetslösa inte snabbt får in en fot påden reguljära arbetsmarknaden under den pågåendekonjunkturuppgången, är risken överhängande attdetta aldrig kommer att ske. "Herr talman! Det har här i kammaren klagats överatt arbetsmarknadsministern är frånvarande. Men hanhar ett sändebud här, och han har ju också varit enflitig skribent i dagspressen . Äveni dag för han i fram argument för sinproposition. I går skrev han i tidningen attregeringen nu gör allt som står i dess makt för att viskall undvika den permanenta massarbetslöshet somLångtidsutredningen har varnat för. sägeratt risken att fastnar i massarbetslöshet äruppenbar och att vi riskerar att få betala ett myckethögt pris för arbetslösheten, både socialt och statsfi-nansiellt.Detta innebär att har helt rätt isin analys - hälsa honom det! Men minskningen avarbetslösheten - den började vända nedåt under denförra regeringens tid - håller nu på att komma av sigtrots en kraftig konjunkturuppgång. Men självfallethar både arbetsmarknadsministern och regeringen enhög ambition att pressa ned arbetslösheten - det varju det socialdemokraterna vann valet på.Vad gör då regeringen? Enligt i går skall arbetslösheten bekämpasmed en flerstegsraket. Första raketsteget är, sadestatsrådet, insatserna i ekonomisk-politiska proposi-tionerna , och han gjorde en poäng av attdet då fattades beslut om ungdomsintroduktion förlångtidsarbetslösa ungdomar i åldern . Men,herr talman, den introduktionen håller ju på att bli enenda stor flopp! AMS-chefen deklarerade vid sittbesök hos oss att han känner stora bekymmer för attdenna satsning kommer att gå helt snett. Intressant ärockså att arbetsmarknadsministern inte med ett ordnämnde de båda "återställare" som haft så ödesdigrakonsekvenser när det gäller att begränsa nyanställ-ningar.Det andra och viktigaste steget är programmet Ennation i arbete, som presenterades . I denboken berömmer sig regeringen av att nu satsa 42miljarder på sysselsättning och tillväxtfrämjandeåtgärder. Slår man upp boken finner man att regering-en tycker att det har ljusnat för men ändåkonstaterar att arbetslösheten kvarstår. Intressant äratt regeringen tar sin utgångspunkt i 1990, då arbets-lösheten under socialdemokratiskt styre sköt i höjdenmed katapultfart.I boken finns förvisso många självklara men vikti-ga påpekanden. Ett sådant är att arbetslösheten har ettmycket högt pris, ekonomiskt och mänskligt-socialt.Jag är helt ense med regeringen om att detta är viktigaskäl att pressa ned arbetslösheten.Arbetslösheten är också den främsta orsaken tillatt staten har dåliga finanser. Det stora budgetunder-skottet beror i hög grad på en hög arbetslöshet.Också kommunerna drabbas hårt av att färre arbe-tar och flera är arbetslösa, fortsätter regeringen sinplädering i skriften. Arbetsmarknadsministern talarom att kommunerna beräknas förlora uppemot 8 mil-jarder i skatteintäkter i jämförelse med situationen förnågra år sedan, främst på grund av arbetslöshet ochutbetalning av socialbidrag. Till det kommer planernafrån en uppgörelse mellan Socialdemokraterna ochMiljöpartiet, som säger sig ha kommit överens om attlägga ytterligare en tung uppgift på kommunerna. miljöinsatserna på byggsidan sägs vara ett poli-tiskt faktum, trots att vi ännu inte sett förslaget i nå-gon proposition. Det förutsätts då att ytterligare 2statliga miljarder - fortfarande ofinansierade - skalladderas med en kostnad som drabbar kommunernamed ytterligare . Tala om dubblabudskap från regeringen till kommunerna om derasekonomi!Regeringsskriften fortsätter med två scenarier in-för . Det ena kallar man för den goda cirkeln:människor har arbete, statens finanser saneras ochmänniskor känner trygghet och förtröstan. Den andravägen skulle vara den onda cirkeln: en destruktivspiral när det gäller ekonomin och en permanent ar-betslöshet. Detta skulle omöjliggöra en sanering avstatens finanser. Vad värre är - det skulle ha ett högtsocialt och mänskligt pris. Välfärdssamhället skullevara i gungning ordentligt.Skriften avslutas med hur man får till stånd en ak-tiv näringspolitik, bl.a. genom att främja små ochmedelstora företag. Socialdemokrater talar numera välom småföretag - det är ju en trend i tiden. Ochmycket av det man säger om vad man skulle satsa pånär det gäller kompetens och utveckling av ny tekno-logi, förnyelse och förädling av produkter är alldelesriktigt. Men vad regeringen glömmer eller möjligen"mörkar på" är de eftergifter man har gjort då t.ex.LO tryckt på och krävt sina "återställare". Detta ärhindrande kullerstenar som man rullat ut på vägenmot att nå ett näringsliv i balans och en arbetsmark-nad i harmoni.När regeringen sedan sätter sitt hopp till att nyaanställningar kommer att få sin avstamp i den särskil-da proposition som vi nu diskuterar uppstår det tvivel,inte bara inom huvuddelen av oppositionutan långt in i arbetsgivar- och fackföreningsled.Experter och vetenskapsmän har tagit avstånd, och -handen på hjärtat, socialdemokrater här i kammaren -jag tror inte att någon känner sig övertygad om attdenna form av nyanställningsstöd skulle hjälpa osssärskilt långt på vägen. Det som regeringen hadehoppats skulle bli ett uppsving ser i stället ut att blidet som förkortningen så träffande illustrerar: ett stortRAS.Om proposition 137 faller skulle det ge utrymmeför ett omtänkande som skulle kunna resultera i ett braförslag för oss att ta ställning till senare , ett för-slag som därtill rent av är finansierat!Vi som yrkar avslag kommer förmodligen att be-skyllas för att inte vilja satsa på de arbetslösa. Menallt talar för att RAS enligt proposition 137 och denröd-gröna uppgörelsen inte kommer att ge någonnyanställning av betydelse, även om man stuvat omlitet i detta förslag. Vi tar därför den beskyllningenmed ro.Fördelen med ett avslag är att regeringen skulletvingas att tänka om och återkomma, t.ex. i komplet-teringspropositionen, med åtgärder som skulle kunnaleda till mer framgångsrika satsningar på den svenskaarbetsmarknaden. Detta är viktigt för samhällseko-nomin och för de enskilda människorna.Jag yrkar bifall till reservation nr 1 i betänkandenr 8.Anf. 116 HANS ()Herr talman! Jag tycker att det är tragiskt att ståhär . Jag har fört många diskussioner om det härförslaget. har inte skött sig, tycker jag; vihar inte åstadkommit någon bra behandling av försla-get i utskottet. Jag fruktar att röstboskapen kommeratt avgöra frågan, och beslutet fattas då inte på grund-val av någon stor insikt.Låt mig först säga till att Vänsterpar-tiets handlande inte är utslag av någon taktik. Vi görprecis det vi motionerade om; vi föreslår ett mer be-gränsat anställningsstöd som vi tror möjligtvis kanbidra en smula - till gagn för de långtidsarbetslösaoch för de arbetsgivare som inte har särskilt god be-talningsförmåga, dvs. små företag på hemmamarkna-den. Vi tycker inte att vi kan säga nej till alla tänkbaraidéer, även om de är nya och man är osäker på resul-tatet. Men vårt förslag kostar inte mer än det ger ieffekt. För varje jobb i effekt enligt vårt förslag är detfråga om verkligt goda effekter.Låt mig anknyta till en artikel av ett antal arbets-marknadsforskare i i går. Vad deförordar är just ett selektivt anställningsstöd, ett för-slag av samma slag som förslag.Elver har helt missförstått situationen.Folkpartiet föreslår ju faktiskt att rekryteringsstödetskall gå, inte till långtidsarbetslösa utan till alla ar-betslösa, medan såväl vi som regeringen vill riktastödet särskilt till långtidsarbetslösa.Det finns anledning att komplettera arbetsmark-nadspolitiken. Regeringen har inte laddat med mycketpengar till arbetsmarknadspolitiken. Räknat på entolvmånadersperiod ligger man 3 miljarder underjämfört med förra året.Det finns ett oerhört hot, nämligen att massarbets-lösheten består. Det hotet kan man läsa om i finans-planen. Det pratas om att kommer att varaöppet arbetslösa och i åtgärder 1998. Därför har ett mycket starktbudgetalternativ. Det fokuserar all kraft på arbets-marknadspolitik och ekonomisk politik som gynnarjobb. Jag vill särskilt betona åtgärder som gynnarinvesteringar.Vad gör att regeringen och socialdemokraternainte har varit intresserade av t.ex. räntestöd när detgäller små företags investeringar? Med små företagavser jag företag som har mindre än 50 anställda.Man kan förändra den marginalränta som vi betalar iförhållande till , för den gruppen. Vi harkonkreta förslag som skulle betyda oerhört mycketnär det gäller att främja småföretagen och deras sys-selsättning.Vad hindrar att man kommer med ett kraftfullareinvesteringsprogram, som vi har begärt, när det gällerenergiomställning, trafikinvesteringar på kollektivtra-fikområdet och också miljö-ROT? På det området hardet utlovats en del just nu.Vad hindrar att man direkt riktar sig mot överutta-get av övertid? Vi föreslår att övertidstaket skall hal-veras. Därefter skall den normala dispensmöjlighetenfinnas, där löntagarna har inflytande. Vi föreslår attdet successivt skall bli dyrare ju fler övertidstimmarsom tas ut i företaget. Då skjuter man prick på detsom man vill ha bort, nämligen det onödiga över-tidsuttaget. Det nödvändiga uttaget är alltid lönsamt,t.ex. vid leveransförseningar, flaskhalsar och resurs-brister.Vad gör att socialdemokraterna hukar sig och istället föreslår något som jag betraktar som fullstän-digt vansinnigt, nämligen att späda ut det hela ochsubventionera alla nyanställningar? Villkoren är skall vara arbetslös under novemberoch december. Man kan kalla det för långtidsarbets-löshet, eftersom man naturligtvis blir arbetslös underen ju längre man kommer från novemberoch december, om man nu inte har haft något jobbsedan dess. Det finns inget som hindrar det. Det är juohederligt att föreslå en retroaktiv tillämp-ning.Det finns inga garantier för att den som blir nyan-ställd har varit arbetslös mer än deveckor som stipuleras . Manåberopar precis det mått som vi åberopar, . Varför ställer man inte det kravet omman nu vill komma åt långtidsarbetslösheten? Det ärför övrigt exakt vad arbetsmarknadsforskarna skullevilja.Ett anställningsstöd är ganska tveksamt. De utvär-deringar som är gjorda i Arbetsmarknadsdepartemen-tets regi och som alldeles publicerades i denhär visar att det har små effekter.Undersökningarna antyder "att åtgärderna har enrelativt låg effektivitet och en betydande dödviktsef-fekt". Stöden "har gått till anställningar som ändåskulle ha kommit till stånd, vilket tyder på att sänk-ningen av arbetskraftskostnaden främst har omvand-lats till oavsedda vinstökningar". Det gör mig litetförskräckt, eftersom arbetsmarknadsministern vidsidan av propositionen muntligt har sagtatt man kanske tog i litet för hårt när man stramade åtekonomin ihop med och att detär bäst att pumpa in litet miljarder i ekonomin igen.Varför, kära socialdemokrater i denna sal, pumpar ni iså fall ner de pengarna retroaktivt i fickorna på deföretag som har råd att anställa? Det finns väl bättrealternativ, t.ex. att gynna köpkraften och efterfråganoch att inte komma med tidigarelagda barnbidrags-sänkningar. Om man menar något allvar med att viljastimulera ekonomin skall man väl inte vidta en sådanåtgärd?Vänsterpartiets förslag riktar sig alltså mot små fö-retag, företag som har mindre än 50 anställda. Fram-för allt skall de vara verksamma på hemmamarknadenoch ha en dålig betalningsförmåga. Utvärderingar ochforskning visar att de är mest känsliga för att tidigare-lägga nyanställningar, baserat på att lönekostnadenminskar.Vårt förslag riktar sig till långtidsarbetslösa. Sådefinierar vi dem som har varit inskrivna på arbets-förmedlingen eller mer. Vi säger de-finitivt nej till en retroaktiv tillämpning.