prot · GI0958 · 1995-02-09 00:00:00 — Jag troratt åsikterna går att formulera i två motsatta stånd-punkter, nämligen de som anser att vi har för litet ochde som anser att vi har för mycket.De som tycker att vi har för mycket menar ofta attvarje människa skall klara sig själv. Det är konstigtnog ofta de som har mycket, de som kan köpa sigtjänster och därför inte vill vara med och betala and-ras barnomsorg, sjukvård, skolor och annan socialservice via skattsedeln, som anser att vi har förmycket välfärd.Grunden för den generella välfärden är allas rätttill arbete och försörjning och en väl fungerande of-fentlig sektor. Samhällsinstitutionerna, det som IngvarCarlsson i sin regeringsförklaring kallade för kärnan ivälfärden, spelar en stor roll i välfärdsbygget.Kampen för en skola för alla - rätten till utbild-ning för arbetarklassens barn - var ett viktigt inslag iden framväxande arbetarrörelsens kamp. Alla skulleha samma rätt till utbildning och därmed ett gott livmed likvärdiga livschanser. Det var och är i grundenen demokratifråga.Kvinnorna har ett särskilt förhållande till väl-färdsstaten och den offentliga sektorn. Den offentligasektorn är kvinnornas största arbetsmarknad. Den harockså varit en förutsättning för kvinnors förvärvsarbe-te och därmed större oberoende.Jag tycker att det är viktigt att poängtera att denoffentliga sektorn består av så mycket mer än vårdoch omsorg. Vi har t.ex. , Luftfartsverketoch inte minst försvaret. kostar detsvenska folket . För dessa pengarskulle vi kunna få gratis dagis och fritids, gratis kol-lektivtrafik, föräldraförsäkring från 12 till 15 månaderoch gratis sjukvård, dessutom skulle vi kunna ta bortkarensdagen och mycket mer. Det handlar om priori-teringar.Sverige har hamnat i en ekonomisk kris. Denförda ekonomiska politiken och kapitalismens alltstarkare grepp över såväl världsekonomin som natio-nernas ekonomier har för tillfället försvagat demokra-tin. Kredit- och valutaavregleringar, fastighetsspeku-lationer, bankkollapser och århundradets skattereformgav ett gigantiskt strukturellt budgetunderskott. Det ärnågot som borgerliga ideologer nu tar som intäkt föratt riva det generella välfärdssystemet. Socialförsäk-ringarna måste försämras dels för att sänka budgetun-derskottet, dels för att människor skall arbeta mertrots att det inte finns några jobb att få. De skall ocksåutnyttja systemen mindre.Att skära i socialförsäkringssystemen genom attt.ex. sänka ersättningsnivåerna för att finansiera un-derskott i andra sektorer under förevändning att soci-alförsäkringssystemen går med förlust är både omo-raliskt och ekonomiskt felaktigt. Om staten behöverlåna ytterligare pengar av medborgarna, förutom demiljarder som medborgarna redan har lånat ut för attfinansiera underskott i andra sektorer, måste det sägasrakt ut. Det får inte gömmas i fraser om att vi har levtöver våra tillgångar.Regeringen föreslår omfattande förändringar i so-cialförsäkringssystemen. anser attfrågan om den förändrade inriktning bör förankras hosfolket innan några beslut fattas. Förändringarna börockså analyseras ur ett klass- och könsperspektiv.Välfärden och offentlig sektor har en central bety-delse för långsiktig tillväxt, för kunskapsuppbyggan-de, förnyelseförmåga och konkurrenskraft. De sänktaersättningsnivåerna i socialförsäkringarna kommer attpåverka människors vilja att minska sitt sparande ochöka konsumtionen. Minskat privat sparande och ökadkonsumtion är förutsättningen för att hemmamarkna-den skall stärkas och därmed arbetslösheten minska.Vänsterpartiets linje är att i besparingstider hårda-re än regeringen hävda den kommunala verksamhetenkring vård, omsorg och utbildning. Egenavgifternadrabbar den kommunala ekonomin hårt - och då harvi ändå bara sett början. I genomförandegruppensomhuldade förslag till nytt pensionssystem finns yt-terligare ett egenavgiftspaket på ca 9 %.Herr talman! En vanlig replik i dessa tider är:"Sanerar vi inte ekonomin, har vi inte råd med jäm-ställdhet." Att bryta kvinnors underordning är medandra ord en lyx att unna sig när tiderna är goda. Attomfördela mellan könen i stället för att låta kvinnornastå tillbaka är uppenbarligen inte att tänka på. Då kandet vara mer gångbart att legitimera kvinnors under-ordning med biologins hjälp, och därmed lättare döljaatt det kan finnas intressemotsättningar mellan kvin-nor och män.Aristoteles hävdade dock att det fanns vissa bio-logiska skillnader. Anledningen till mäns flintskallig-het är att de använder insidan av huvudet, menadeAristoteles. Jag ser att de manliga ledamöterna tittarsig oroligt omkring för att se vem som är intelligent.Underförstått var att kvinnor inte blir flintskalligadärför att vi inte använder insidan. Forskningen harvisat att hade fel. Flintskallighet är hor-monellt betingad och har ingenting att göra med hurman eller kvinna använder hjärncellerna.Att hävda att kvinnor, då de har mjölk i brösten,har gröt i huvudet, är lika befängt. Men ett sådantresonemang passar förstås dem som vill införa vård-nadsbidrag och avdragsgilla pigor.Regeringen har sagt sig vilja föra en politik förökad jämlikhet mellan kvinnor och män. Budgetpro-positionen har dock inte analyserats ur vare sig ettklass- eller könsperspektiv. Vid en sådan analys haderegeringen funnit att de besparingar, de nedskärningarsom föreslås drabbar kvinnor mer än män.Försvaret och utvecklingen av det vi kallarden generella välfärdsmodellen är en av de viktigastekvinnofrågorna, och den riskerar nu att osynliggörasgenom allt tal om kronor och ören.Vänsterpartiets grundsyn är att varje människaoavsett kön skall betraktas som en självständig individi ekonomiskt hänseende och själv ha rätt att tjäna ihoptill sin försörjning och pension.Frågan om maktfördelning kan inte lösas bara medökad kvinnorepresentation. Det handlar också ominflytande. Ekonomisk makt handlar om vilket infly-tande kvinnor har på fördelningen av de ekonomiskaresurserna. I ekonomiska analyser betraktas t.ex. barnsom en kostnad och inte som en tillgång. Frågeställ-ningen borde vara: Skall samhällets nödvändiga om-sorgsarbete utföras gratis eller inte? består ar-betskraften till lika delar av kvinnor och män. Vibehöver därför en ekonomisk teori och analys somsätter människans behov i centrum - en teori där bådekvinnors och mäns erfarenheter ryms. Vänsterpartietanser därför att budgetpropositionen och alla kom-mande ekonomiska förslag skall granskas ur ett jäm-ställdhetsperspektiv - innan de läggs fram för beslut!Regeringen har kallat till en parlamentarisk be-redning om hur de aviserade nedskärningarna på3 miljarder inom familjestödet skall ske. Familjepoli-tiken är en integrerad del i den generella välfärdspoli-tiken. Familjepolitiken är också ett instrument för attförändra de ojämlika maktförhållandena mellan kö-nen.Jag vill redan nu markera att intekommer att gå med på några nedskärningar som för-hindrar kvinnors möjligheter att kombinera förvärvs-arbete med vård av barn. Det innebär i klartext att denedskärningar som görs i familjepolitiken måste sesutifrån resultatet på en familjebudget.Herr talman! Det finns även andra områden sombetraktas som välfärdspolitik men som egentligen intehör hit, och ett sådant är flyktingpolitiken. De senasteåren har allt färre flyktingar fått flyktingstatus. Deflesta får stanna av humanitära skäl, vilket ger ensignal till svenska folket att solidarisk flyktingpolitik iförlängningen är en ekonomisk fråga. Den synenbekräftas av att invandrarministern själv vid ett otaltillfällen hävdat att krigsvägrare och människor somflyr från tortyr och politisk förföljelse inte harskyddsbehov, eftersom de fått stanna av humanitäraskäl. Jag får många brev från trångsynta människorsom delar invandrarministerns synsätt och kallar migför landsförrädare för att jag anser att skallleva upp till , oberoende av låg-eller högkonjunktur.Herr talman! hävdade att männenskapades av . De gudaskapade männen levdesina liv här på jorden, dog och återskapades som gu-dar. De dåliga männen å andra sidan återskapadessom kvinnor. Det kan, herr talman, vara orsaken tillatt vi har ett överskott av kvinnor i Sverige.Hellre en mans ondska än en god kvinna, säger . Men kan det ju faktiskt enligt vara såatt de goda kvinnorna i grund och botten är onda män.Jag skulle därför vilja rekommendera världens mestjämställda riksdag att beakta det kvinnoöverskott vihar i på allvar.Anf. 5 ()Herr talman, socialministern, riksdagsledamöter!Vi som är valda till riksdagsledamöter och den tillsat-ta regeringen har ett stort ansvar för hur somland med naturresurser, skogar och vatten förvaltasmen också för hur de tillgångar vi har i form av inves-terat kapital, pengar och resursen människor i Sverigeförvaltas.Vi i har en syn , att göraden möjlig, som är grundläggande. Rent vatten, friskluft och en levande jord är tre förutsättningar föröverlevnaden. Vi vet alla här i salen att alla tre ärhotade. Gränsöverskridande luftföroreningar, smutsi-ga vattendrag, t.ex. , hotat grundvatten,jordflykt i , erosion, kadmium i åkerjorden, föratt hålla mig till några få exempel inom Sverigesgränser.De flesta av dessa miljöhot är vi människor självaorsak till, liksom kalhuggning, brytning av uran medlakrester och ökenspridning, och det är bara vi männi-skor som kan vända den destruktiva utvecklingen.Vad har denna miljöinledning med välfärden attgöra? Väldigt mycket faktiskt! Om vi vill ha männi-skor som skall skapa ett bättre samhälle och en brasituation för sig och sina familjer, behöver de ha sinabasbehov tillfredsställda.Jag har också sagt att t.ex. de människor iRosengård i eller i bostadsbeståndsom blir vräkta för att de inte kan betala hyran strun-tar fullständigt i att sortera sopor. I vissa miljonstäderi tredje världen lever 10 000 - 40 000 människor påsoptipparna av att sortera sopor, men det är inte ensådan sopsortering jag tänker på nu.Antalet bostadslösa i uppskattas tillca 10 000. Ungefär samma siffra gick man ut med försex eller , men jag är övertygad om att deär fler . Statistiken när det gäller utförsäkrade ar-betslösa och bostadslösa såväl som gömda flyktingarär av naturliga skäl ofullständig.Inom EU räknar man med 3-5 miljoner bostadslö-sa, plus de många hundra tusen till flera miljoner somuppehåller sig illegalt och jobbar svart utan tillståndeller trygghetslagar över huvud taget.Right Livelihood Award, det s.k. alternativa No-belpriset, utdelas här i i november.Dess grundare sade i sitt tal vidutdelningen av priset nu senast att varje gång vi fattarett beslut i olika beslutande församlingar borde viföreställa oss att vi hade en av jordens fattiga ochutsatta eller ett sjukt eller misshandlat eller utnyttjatbarn vid vår sida. Vi borde vid varje beslut tänka efterom just detta beslut gagnade dessa våra minsta. Detblir både lättare och svårare att fatta rätt beslut meddetta som utgångspunkt.Vi tror ofta att står utanför fattigdom, ut-slagning och förtryck. Men det gör vi inte. Förtryckförekommer inom sjukvården, har vi hört . Detförekommer inom familjerna, mot barn, kvinnor,utslagna, mot alla egentligen. Flyktingar som harnekats asyl och som gömmer sig är väl de mest utsattamänniskor vi har i . De står utanför allaskyddsnät och har, visar det sig, fått uppehållstillståndnär deras verkliga skäl kommit i dagen.Välfärdspolitiken är i kris. Närmare en miljonmänniskor står utanför sjukförsäkringen, de är noll-klassade. Drygt 300 000 saknar arbetslöshetsförsäk-ring. Antalet föräldrar som bara får föräldraförsäk-ringens garantinivå har fördubblats sedan mitten av80-talet. Var femte person i arbetsför ålder saknar ettfullgott grundskydd i livets sårbara skeden.Vi måste sluta tala om "risken" att utveck-las mot ett trefjärdedelssamhälle. Vi är redan på väg ifull fart mot det - eller ett tvåtredjedels kanske. Trotskunskap om ökad misär i välfärdens marginaler berördiskussionen om nedskärningens effekter egentligenbara dem som redan befinner sig i trygghetssystemen,inte dem som står utanför. De grupper i samhället somstår utanför har mer eller mindre glömts bort.Tapio , doktor i sociologi i , kommerde här siffrorna ifrån.Kostnaden för socialbidragen har ända sedan1800-talats början motsvarat av befolkningen. Nuökar antalet socialbidragstagare markant, och det harockså blivit en förskjutning av grupperna. Det är intelängre de vanliga grupperna av halvt utslagna männi-skor som får socialbidrag. Flera än har halkatutanför systemen. Troligen fick var femte svensksocialbidrag under 80-talet.Det typiska för en person eller ett hushåll som fårsocialbidrag är svag förankring påarbetsmarknaden och/eller dåligt försäkringsskydd.Individens prestationer i arbetslivet är avgörande föratt ej ramla igenom maskorna i välfärdssystemet.Välfärdskrisen är en moralisk och politisk kris ochframför allt en fördelningskris. De rika blir allt rikareoch har bl.a. genom bankerna - det är bara ett exem-pel - spelat med våra pengar. De fattiga blir allt fleroch allt fattigare. Som fattig räknas man i EU om manhar av medelinkomsten i ett land. Detär kanske en dålig beräkningsgrund, men vi måsteutgå från någonting.Den offentliga sektorn skärs ned. I och med attmånga arbetstillfällen försvunnit friläggs nu denegentliga sysselsättningskrisen, som är en blandningmellan återkommande lågkonjunkturer och en mergrundläggande omställning från ett industridomineratsamhälle till ett tjänsteproducerande.Nästan 20 % av arbetskraften står nu utanför denordinarie arbetsmarknaden. Några står utanför den förgott - vi har 400 000 förtidspensionärer - andra underen kortare eller längre tid.Så länge som full sysselsättning var ett realpoli-tiskt samhällsmål hade trygghetssystemens nuvarandeutformning ett berättigande. Under det att vi kämparmed sysselsättningskrisens ekonomiska orsaker, utanatt på allvar ta itu med de strukturella, närmar vi osssamma arbetslöshetsnivåer som i det övriga EU. Alltfler människor slås ut från arbetsmarknaden och ham-nar utanför trygghetssystemen, förvisade till välfär-dens marginaler.Lars Ingelstam, professor inom temat teknik ochsocial förändring vid , anser attsatsningen på att industriell modernisering skall skapaflera jobb och välfärd är uttryck för ett gammalt tän-kande. Ja, vi måste tänka om. för vad som händer om vi släpper den svenskamodellen, som bygger på ett generellt välfärdssystem.Miljöpartiets förslag är ett både generellt och be-hovsprövat välfärdssystem. Vi menar att man vid upptill inkomst tvärs igenom allaförsäkringar skall få av arbetsinkomsten. Av detsom man tjänar därutöver skall man få . Det göratt låginkomsttagarna blir i varje fall hyggligt skydda-de. Även höginkomsttagarna får en ökning av sinersättning, om också inte så hög. Barnbidraget börhöjas med och beskattas. Det betyder en höj-ning för inkomsttagare med extremt låg lön och enordentlig sänkning när statsskatten tar vid. Vårt väl-färdssystem är alltså både generellt och behovsprövatgenom skattesystemet.Tar man bort de generella välfärdssystemen kom-mer det argument som vi tidigare hörde fram, att manmåste vända ut och in på sig, så att säga andligen kläav sig, för att få någon ersättning. Våra två parallellaförslag har en mycket bra egenskap, nämligen att debildar ett både generellt och behovsprövat system.Krisen för lönearbetet blir också en kris för de so-ciala skyddsnäten. Detta sker i hela i-världen. Vi talarfortfarande om kapitalism och socialism och försökerlösa dagens problem med 60-70-talets lösningar. Menvi måste för att få bibehålla en rättvis fördelning avarbete/arbetslöshet och rikedom/fattigdom föreställaoss en helt annan samhällsutveckling. Skyddsnätentenderar att bli privata, men det betyder också att destora grupperna hamnar utanför. Det blir vår uppgift,oavsett partifärg, att finna lösningar på dessa pro-blemställningar. har förslag som i gårlades fram av vårt kvinnliga språkrör och som i delar har förts fram av mig.Men de slutliga lösningarna, kanske redan före år2000, kan komma att se helt annorlunda ut. För allamänniskors rätt till ett värdigt liv: Släpp skygglappar-na och låt oss ta vårt ansvar som politiker i Sverigesrikdsdag!Anf. 6 ()Herr talman! När man diskuterar välfärd får manofta uppfattningen att vi får en god välfärd, om vi harstora ekonomiska resurser. Visst har de ekonomiskaförutsättningarna en stor betydelse för vår materiellavälfärd, och vi måste naturligtvis vara noga med attprioritera så att våra gemensamma resurser fördelaspå ett så rättvist och fördelningspolitiskt acceptabeltsätt som möljligt. Men pengar är absolut ingen garantiför en bra välfärd.Trots en s.k. god välfärd, som haft undermånga år, har exempelvis självmordsfrekvensen ökat ivårt land. Också missbruket av alkohol och narkotikahar ökat. Det allt grövre våldet breder ut sig, och detökar faktiskt bland de unga. På Ekot pre-senterades siffror på att allt fler yngre ungdomar be-går så grova brott att de döms till fängelse. Alldelesnyligen dömdes de två bröderna från till långafängelsestraff för att de hade dödat sin kamrat, ettmord som har berört oss alla djupt. Jag är väl medve-ten om att vi har tvingats höra dessa rapporter oftaden , men jag tycker ändå att vi måste hamed denna verklighet när vi debatterar välfärden iSveriges riksdag i dag.Herr talman! Forskarna från har gjort en undersökning omkopplingen mellan alkohol och våld. De har kommitfram till att tre av fyra våldsbrott är alkoholrelaterade.Våldsbrotten begås mestadels av unga människor.Hela 40 % av alla våldsbrott utförs av 15-24-åringar.En stor del av våldet sker på krogen. Särskilt förvå-nande är det att 15-17-åringar är gärningsmän i näs-tan lika hög grad som de äldre ungdomarna. Deyngsta årskullarna i undersökningen står för hela 8 %av det alkoholrelaterade våldet. Detta är en hög andelmed tanke på att de enligt lagen inte skall ha tillgångtill alkohol. Undersökningen visar att de nuvarandealkoholpolitiska åtgärderna inte är tillräckliga och attvi borde följa upp de lagar som redan finns på ettbättre sätt.Det vore att förenkla och lura sig själv att hävdaatt dessa vålds- och alkoholproblem enbart skulle haekonomiska orsaker. När problem uppstår är det lättatt gripa tag i "de enkla lösningarna", som att vi intehar tillräckliga ekonomiska resurser eller att vi nogmåste ändra organisationen. Dessa två argument harpå något sätt blivit legitima som lösning på alla pro-blem. Jag säger nu inte att dessa faktorer saknar bety-delse, varken de ekonomiska förutsättningarna ellerorganisationsstrukturen, men faktum är att vi iblandmåste våga gå djupare i analysen för att kunna lösaproblemet eller i varje fall minska det. Men det förstasteget är att vi inser att problemet finns och att vimåste hitta lösningar. Det handlar här om välfärd.Herr talman! Vi kristdemokrater har gång på gånghävdat betydelsen av små naturliga gemenskaper. Vihar ofta blivit häcklade för det. Man har trott att vibara vill ha vårdlön. Trots både onyanserade och tuffapåhopp fortsätter vi att lyfta fram den lilla naturligagemenskapen som en avgörande faktor för ett gottvälfärdssamhälle. Vi är övertygade om att med tryggafamiljemiljöer blir det ett tryggt samhälle, och viceversa.De små naturliga gemenskaperna, av vilka famil-jen är den viktigaste, fanns faktiskt till långt förestaten. Familjen är inte en institution som de offentli-ga organen har skapat. Det är i stället enskilda ochfamiljer som bygger upp och utgör hela samhället.Det finns säkert inga perfekta föräldrar. Vi harbrister allesammans. Vi kristdemokrater talar ofta omofullkomlighetstanken, och ibland kanske fler än viborde göra det. Trots medvetenheten om ofullkomlig-het menar vi ändå att hemmiljöerna, i de flesta fall, ärden bästa basen för barnens utveckling. Familjen ärsom ett litet samhälle. En viktig del i arbetet för attminska våld och kriminalitet och motverka rotlöshetoch drogbruk är att ge allt tänkbart stöd till hem ochfamiljer.Det är oerhört märkligt att regeringen i avsocial otrygghet, där barns och ungomars rotlöshetdiskuteras och det brutala våldet breder ut sig, tar bortmöjligheten för föräldrarna att exempelvis avgöra hurman vill ordna sin barnomsorg. Vi behöver inte mind-re engagemang, utan vi behöver mer engagemang frånfamiljerna och från föräldrarna. Det finns ingen, häv-dar vi kristdemokrater, som bättre känner sina barn änföräldrarna. Därför är det också helt naturligt för ossatt det är familjen själv som avgör valet av barnom-sorg. och regeringens uppgift är att anpas-sa sig till familjernas val, inte att i detalj försöka styradet.Vård och omsorg tillhör de viktigaste områdena isamhället. är inte ett välfärdsland om inte allakan få den vård och omsorg som de behöver. Mångaundersökningar har gjorts om svenska folkets inställ-ning till vilka områden som skall prioriteras. Vård ochomsorg ligger alltid på en av de första platserna.För oss kristdemokrater har vård och omsorg alltidvarit en hjärtefråga. Under förra mandatperiodengjordes besparingar inom kommuner och landsting.Många landsting gjorde effektiviseringar, framför alltpå kirurgkliniker, där många av operationerna nukunde utföras polikliniskt. Det gav rejäla besparingar.Även inom administrationen har det gjorts besparing-er, och det har naturligtvis varit både bra och nöd-vändigt. Men är läget enligt vår bedömning sådantatt det inte finns möjlighet att genomföra några störrebesparingar inom den direkta vården utan att riskfinns att det hotar kvalitet och tillgänglighet.En av de frågor som socialdemokraterna varje dagunder valrörelsen kritiserade oss kristdemokrater förvar att vi inte tillräckligt kraftfullt satsade på sjukvårdoch äldreomsorg. När man nu i senaste numret avKommunalarbetaren på s. 37 läser redovisningen avvad det blev av en socialdemokratisk regering pådenna punkt slås man av häpenhet. Rubriken är:"Minskade statsbidrag till kommunerna 14 000 jobbförsvinner". Denna artikel inleds med följande text-stycke i fet svart stil:"Enligt regeringens finansplan minskar statsbidra-gen till kommunerna mycket kraftigt, både ochnästa år. Som en följd av svångremmen försvinnerbara 000 jobb. "Många av de kommun- och landstingsanställda in-om bl.a. vårdsektorn som i valrörelsen matades medlöften från Socialdemokraterna, som vikristdemokrater svartmålades, känner sig säkert be-svikna och svikna. Då, , visade Social-demokraterna inte minsta vilja och respekt för atthejda statens skuldökning. Då sade man att varjeförslag från regeringen var ett angrepp på välfärdenoch de svaga. kan vi konstatera att man, på områ-den där Socialdemokraterna hamrat in kritik mot ossgällande fördelningspolitik, har visat var man står.Det gäller pensionärernas situation, barnfamiljernasekonomi, resurser till sjukvård och äldreomsorg samtsolidaritet med världens fattiga. Det är för en delhäpnadsväckande. För mig är det kanske bara enbekräftelse på vad jag befarade.Jag välkomnar det besked som Socialstyrelsenschef har gett i morgonens nyhets-sändningar, dvs. att man skall ta kontakt med allasjukhus i landet i syfte att informera sig om det be-svärliga läge som kommit till allmänhetens känne-dom.En grundläggande princip, säger man på Social-styrelsen, skall vara att ingen skall behöva dö pågrund av sjukvårdens besparingar. Det är ett särskiltangeläget besked, eftersom den socialdemokratiskaregeringen kraftigt drar ned på medlen till kommuneroch landsting under de kommande åren.Herr talman! Jag vill avsluta med att säga att vikristdemokrater inte accepterar en fördelningspolitiksom går ut över de svagaste i samhället. Vi kommeräven fortsättningsvis att föra vår politik med högburethuvud. Detta klarar vi, eftersom vårt budgetalternativär starkare än Socialdemokraternas.Anf. 7 Socialminister ()Herr talman! Låt mig först kommentera några avinläggen här.Sten tog upp frågan om age-rande internationellt när det gäller kampen för ettdrogfritt samhälle. Jag vill börja med att säga att Sve-rige i EU och i andra sammanhang har varit utomor-dentligt noga med att visa på den enhällighet somfinns i riksdag när det gäller kampen motnarkotika på alla nivåer. Vi har också, i de samman-hang där vi haft möjligheter, inför EU:s ministerrådfört fram dessa ståndpunkter.