prot · GJ0919 · 1995-11-08 00:00:00 — Vi måste få ett systemsom verkligen ger upphov till lika lön för lika ochlikvärdigt arbete.Vi har föreslagit den kanadensiska Ontariomodel-len. Den måste naturligtvis anpassas till en svenskverklighet. Man kan tycka att den är litet för sträng.Den innebär att problemet skall åtgärdas. Var godavsätt lönepotter som ser till att vi får en jämställdlönebild! Vi har i en kollektivavtalsmetod ochfria fackföreningar som skall ta ansvaret och träffaavtal om åtgärder som ger rimliga lönevillkor. Menjag är övertygad om att fler tvingande regler vore hjälp för fackföreningarna när det gäller att drivarättvisefrågorna vad beträffar löner och åstadkommajämställda löner.Utskottet noterar att denna metod har haft fram-gång i . Man vågar inte föreslå den, men sägerändå att den är intressant. Man skulle kunna anpassaden till vårt kollektivavtalssystem.Det behövs väsentligt skarpare sanktionsmöjlighe-ter för att komma åt lönediskrimineringen. Det krävsandra regler för att man skall kunna komma åt infor-mation om löner. Man måste kunna jämföra sig medandra och få skriftlig information av den typen. Det ärinte garanterat utanför ens egen arbetsplats. Detmåste finnas jämställdhetsplaner även i företag medfärre än tio anställda - alltså även i mindre företag.Det finns även andra frågor, t.ex. frågan om sexuellatrakasserier, som är otillräckligt reglerade i lagstift-ningen. Vi har lagt fram förslag om det, och vi harockså gjort en serie reservationer.För att spara kammarens tid skall jag yrka bifalltill res. 3 om jämställdhetspolitikens inriktning, res. 6om själva modellen för att komma åt lönediskrimine-ring enligt Ontariomodellen, res. 7 om skarpare sank-tioner i förhållande till brott mot jämställdhet på lö-neområdet och res. 12 om ett bättre sätt att komma åtsexuella trakasserier i arbetslivet.Anf. 4 ()Herr talman! I utskottets betänkande om jäm-ställdhet ingår flera aspekter vad gäller jämviktsför-hållanden mellan kvinnor och män. Flera av dessaaspekter är viktiga för att uppnå ett jämlikt förhållan-de.Svenska kvinnor arbetar mest i världen. Samtidigtsom de har lång arbetstid och stora arbetsbördor födersvenska kvinnor i genomsnitt fler än två barn. Kvin-norna i vårt land lägger ned lika mycket tid på hus-hållsarbetet som de gjorde . medatt kvinnorna arbetar så intensivt har männen minskatsitt lönearbete , vilket inne-bär per år.Herr talman! Vi i förordar sänkt ar-betstid. Medan kvinnornas icke betalda arbete ägnasåt barn och hushåll ägnas männens ökade fritid i hu-vudsak till egna fritidsaktiviteter och inte till hem ochbarn, visar undersökningar.Under 80-talet ökade ohälsotalet för kvinnor, me-dan det minskade för män. Långstidsfrånvaron ochförtidspensioneringarna ökade. Speciellt drabbade ärunga kvinnor inom LO-kollektivet.Den vetenskapliga forskningen, speciellt den medi-cinska, är helt inriktad på män. Det är unga män somär norm för alla standardvärden. Förklaringen ligger iatt forskare tycker att kvinnor är svårare att pröva pågrund av sina hormoncykler och annorlunda livscyk-ler. Att kvinnor kan få barn är också en orsak till attdet är lättare att fastställa medicinska värden eftermanskroppen. Forskningen bedrivs av män, för mänoch på män.Det är viktigt att både kvinnor och män utgörgrunden för normering främst inom den medicinskaforskningen. Detta kommer att bidra till att minskaohälsotalet och medverka till en bättre helhetsbild avkvinnan med skillnaden i biologi som är av betydelseför både arbete och fritid.Med ovan sagda kommer att stödjakds-reservation 14. Vi har själva en liknande motion,men den har remitterats vidare till ett annat utskott.Herr talman! Kvinnors totala arbetsbelastning ärstörre än männens. En italiensk forskare delat upp kvinnors arbete i fyra områden: rela-tionsarbete, konsumtionsarbete, hushållsarbete ochlönearbete. Tre av dessa arbeten är oavlönade, pågåroavbrutet och syns först när de inte blir gjorda.Kvinnor har alltid haft flera ansvarsområden, mendet som skiljer oss nu från det tidigare bondesamhäl-let är att vi är geografiskt så splittrade. Hemmet finnspå en plats, dagis på en plats, skolan på en plats ochlönearbete på ytterligare en plats. Dessutom tenderarkvinnor också att sprida ut sitt lönearbete geografiskt.Att vi är geografiskt så splittrade bidrar också till attupplevelsen av stress, som är lika för män och kvin-nor på arbetsplatsen, minskar för mänunder sista arbetstimmen då de börjar tänka på denväntande fritiden och vilan men ökar för kvinnor medtanke på alla andra arbetsuppgifter som finns kvarmed barn och hem.Kvinnor är trots alla ansträngningar inte jämställ-da med män vad gäller lönearbetet. Löneskillnadernamellan män och kvinnor måste minska. att tala mer om löneskillnader och sexuellatrakasserier litet senare i debatten.Herr talman! Arbete med kvinnors hälsa och enhelhetssyn på kvinnors situation är nödvändiga. Kvin-nor har stort ansvar men litet makt över sina liv.Kvinnors kropp måste vara norm för kvinnor. Attkvinnors löner måste vara lika med männens är ensjälvklarhet.Globalt sett består världens befolkning till 57 %av kvinnor. Kvinnorna står för av det totalaantalet arbetade timmar. Kvinnor tjänar mindre än10 % av de samlade globala inkomsterna och ägerendast av arealen.Herr talman! Mäns arbetslöshet minskar nu såsakteliga, medan kvinnors ökar dramatiskt. Inomvården, med de tyngsta arbetena vad gäller lyft, arbe-tar mest kvinnor. De förlorar nu sina jobb när lands-tingen varslar. Näst i raden är alla postkassörskor somfår gå när postkontoren i glesbygd läggs ner och er-sätts med post i butik. Detta drabbar naturligtvis i höggrad postkassörskorna. Dessa kvinnoyrken är lägstbetalda. LO har lagt fram en rapport om vilkalöneskillnader som finns.Herr talman! Jag vill att regeringen tar hänsyn tilldet ovan sagda i sitt utredningsarbete och berednings-arbete inför den i betänkandet nämnda planeradevårpropositionen om jämställdhetspolitiken. Jag av-slutar med att yrka bifall till reservationerna 7, 12 och14 i betänkandet.Anf. 5 ()Herr talman! På frågan hur det står till med jäm-ställdheten i kan man ge vitt skilda svar. Detberor helt enkelt på vad man ställer det i förhållandetill, vad man jämför det med. Vi kan jämföra förhål-landena i med hur kvinnorna som globaltkollektiv har det. Jag tror att väldigt många av oss harhört den här välkända sekvensen: Kvinnorna i världenutgör drygt hälften av befolkningen, utför två tredje-delar av allt arbete, får för det en tiondel av inkoms-terna och äger en hundradel av alla egendom i värl-den. Skall man jämföra svenska förhållanden med detkan man kanske karakterisera våra förhållanden t.o.m.som rent paradisiska. Det enda som stämmer med denglobala bilden är detta med drygt hälften av befolk-ningen. Utför vi svenska kvinnor inte merarbeten än svenska män? Som jag har uppfattat deundersökningar som har gjorts arbetar vi ungefär likamycket, men skillnaden ligger i att vi kvinnor utförmer obetalt arbete. Männens arbetsinsatser är tillstörre del betalda.När det gäller inkomsterna finns det visst skillna-der, men inte på långa vägar som det är globalt. Detfinns osakliga löneskillnader. Kvinnodomineradearbeten är ofta lågt värderade. När det gäller hurmycket vi äger av egendomen har jag inga siffror,men det är mycket mer än vad det är globalt. Det blirallt vanligare att de som lever tillsammans delar denfasta egendom som man har. var det oftastmannen som ägde den.Vi kan jämföra situationen i med situatio-nen i enskilda länder, land för land. Då kan vi natur-ligtvis upptäcka att det finns länder som har kommitlängre på något område när det gäller jämställdhet.Men ser man på kvinnors totala situation har ändåsvenska kvinnor det troligtvis bäst i världen. Vi kanframstå litet grand som ett föredöme i dessa samman-hang. Men vi kan också jämföra med målet i densvenska jämställdhetspolitiken, som uttryckts så här:Kvinnor och män skall ha samma rättigheter, skyldig-heter och möjligheter inom alla väsentliga områden ilivet. Om man lägger till att detta skall gälla bådeformellt och reellt inser de flesta av oss att vi harlångt kvar.Själv vill jag helst jämföra det med mina visionerav det jämställda samhället, när jag skall försökakomma fram till hur det står till med jämställdheten iSverige. Mina visioner av det jämställda samhälletvisar på ett varmare och mjukare samhälle där barnen,kvinnorna och männen alla är vinnare.Herr talman! I den visionen tar mannen och kvin-nan gemensamt ansvar för hem och familj. Båda harmöjlighet, frihet, att kombinera eller välja mellanhemarbete, förvärvsarbete och studier under olikaskeden i livet utan påverkan av fördomar och negativakonsekvenser. I den visionen är kvinnors och mänsvillkor i arbetslivet lika. Lika lön för likvärdigt arbeteär en självklarhet. En kvinna på en hög position ärlika naturligt och vanligt som en man på en hög posi-tion. Segregationen på arbetsmarknaden har upphört.Dagis och skola är inte längre kvinnovärldar. Allabarn har både kvinnliga och manliga förebilder, ochungdomar väljer framtid fria från fördomar. I visionenär inte mannen längre norm och kvinnan avvikande.Kvinnan och mannen gäller båda som norm. I denvisionen finns män och kvinnor tillsammans inom allasamhällsområden och på alla beslutsnivåer. När jagjämför min vision med verkligheten undrar jag allt omjag kommer att få se visionen förverkligad.Herr talman! Jag begrundar också arbetsmark-nadsutskottets betänkande nr 1, som vi behandlar justnu här i . Kommer detta betänkande attbidra på något sätt till att öka jämställdheten i Sveri-ge? Bakom detta betänkande finns 23 motioner ochännu fler kvinnor och män. Det är kvinnor och mänmed förhoppningar som vill mycket och som vill väl.Bakom de ord som är präntade i betänkandet finnsvisioner och drömmar.Men kommer detta på något sätt att bidra tillframsteg? Jag ställer mig frågan: Vad förmår världensmest jämställda parlament att göra av dessa visioner,drömmar, förhoppningar och den goda vilja som finnshos alla män och kvinnor bakom de här visionerna?Vad förmår man göra av det? Det mycket korta ochenkla svar som jag kommer fram till är att man förmåratt göra en sammanställning.Det är nämligen tänkt att praktiskt tagetskall lägga detta betänkande till handlingarna. Inte ettenda egentligt beslut skall tas. Inte en enda positionskall flyttas framåt ett enda steg. Projekt bedrivs,utredningar pågår och en proposition skall kommanästa år. Det är tydligen ett prestigefyllt förhållandemellan den första och den andra statsmakten. Denförsta kan inte ta ställning till något 1995 för att intetrampa den andra på tårna, eftersom den i sin tur skallkomma med förslag 1996.Uppriktigt sagt, herr talman, är jag besviken överatt världens mest jämställda parlament inte kan samlasig till några ställningstaganden. Själv kan jag inteavstå från att säga att jag tycker att beslut skall fattas.Därför yrkar jag bifall till den kristdemokratiskareservationen nr 4 och reservation nr 14, och natur-ligtvis också till den gemensamma folkpartistiska ochkristdemokratiska reservation som haryrkat bifall till. Det gäller arbetsvärdering och detgäller kvinnors hälsa och kvinnor som norm.Anf. 6 ()Herr talman! Det finns en bred politisk enighet omdet övergripande målet i jämställdhetspolitiken, näm-ligen att kvinnor och män skall ha samma rättigheter,skyldigheter och möjligheter inom alla väsentligaområden i livet. Det finns också i det stora hela enbred samsyn över partigränserna om hur detta målskall uppnås.Men det finns ett undantag, som blev väldigt tyd-ligt i början av denna debatt. Det finns ett parti somställer sig vid sidan om. väljer i väsent-liga stycken en väg som är helt främmande för utskot-tet i övrigt.Moderaterna avvisar i sin kommittémotion politis-ka lösningar som ett medel för att uppnå jämställdhet.Enligt kräver ett framgångsrikt jäm-ställdhetsarbete enbart ett individuelltansvar. Förändringar kan bara uppnås, skriver de,genom att enskilda individer tar ett personligt, prak-tiskt och moraliskt ansvar. Och den viktigaste jäm-ställdhetsfrågan för är att bryta upp deoffentliga monopolen inom vård och omsorg. Detta ären traditionell moderat omskrivning för att det äveninom jämställdhetspolitiken är marknadslösningarsom förespråkas. Receptet är som vanligt inga politis-ka beslut utan individuella lösningar och marknads-lösningar.Vi i de övriga partierna i utskottet anser att det ärlagstiftning, politiska beslut och attitydförändrandeåtgärder, långsiktighet och uthållighet som är grundenför ett framgångsrikt jämställdhetsarbete.Det som är intressant i en sådan här debatt - jagvill lyfta fram det tydligt - är att se hur det är i deländer som har valt den väg som nuförespråkar i sin motion. De exempel som finns visaratt det där har skapats lågavlönade servicejobb somman inte kan försörja sig på trots att man jobbar hel-tid. De jobb som erbjuds är tillfälliga. Avtalen ochvillkoren är individuella och därmed inte särskilt bra.Man har skapat en arbetsmarknad där arbetsgivarenensidigt bestämmer villkoren och där det finns ett A-och ett B-lag, vilket ökar och permanentar klyftorna isamhället. Framför allt: Jämställdheten mellan könenär inte särskilt utvecklad.Detta är en utveckling som vi socialdemokraterhelt avvisar. Vi tycker dessutom att det är helt feltänkt. Det är inte med ökade löneskillnader och vid-gade klassklyftor vi får ett samhälle i utveckling ochtillväxt. Det är heller inte med minskade utan medökade insatser för jämställdheten mellan kvinnor ochmän som vi kan nå bra resultat.Det perspektiv som genomsyrar den moderatakommittiémotionen är enligt min uppfattning heltbefängt. menar tydligen på fullt allvar attkvinnor som inte är jämställda mannen får skylla sigsjälva eftersom de inte tar ansvar för sin egen situa-tion. Det resonemanget skulle innebära att kvinnligunderrepresentation i samhällets olika organ beror påbriser hos kvinnorna själva. Det är deras egen brist påkompetens och vilja som är anledningen till att de harlägre löner, mindre ekonomisk makt och till att de iliten utsträckning är arbetsledare och chefer. Det ärderas eget fel att de har sämre arbetsmiljöer och flerarbetsskador.Innebär detta då, , att dekvinnliga partimedlemmarna i Moderata samlingspar-tiet är inkompetenta och okunniga, eftersom de i så-dan liten utsträckning är representerade i denna riks-dag?Den beskrivning som gav avdet svenska samhället och de svenska kvinnorna ärhäpnadsväckande. Det är ett klarspråk som vi intehört i denna riksdag sedan den förra mandatperioden,då vi hade nydemokraterna representerade i dennakammare.Kvinnorna är ofria. De är slavar under det socia-listiska kollektivistiska oket, säger . Detta är en förolämpning mot alla de kvinnor -av de förvärvsarbetande kvinnorna - som finns iden offentliga sektorn. Menar attdessa kvinnor icke gör ett riktigt jobb och ett värde-fullt arbete?Den väg som vi i har valt under mycketstor politisk enighet har varit en helt annan väg. Denhar byggt på politiska beslut, samarbete och brettförankrat attitydförändrande arbete. Vår modell, därparterna på arbetsmarknaden kommer överens i kol-lektivavtal, har tillsammans med låglönesatsningargynnat kvinnorna och stärkt deras ställning på ar-betsmarknaden. Likaså har en stor offentlig sektorgivit jobb men också skapat förutsättningar för kvin-nor och män att förvärvsarbeta.Detta, i kombination med en lagstiftning som stö-der och stärker jämställdheten mellan könen, har letttill att är det mest jämställda landet i världen.Detta är något att vara stolt över och slå vakt om.Därför avvisar vi helt den moderata politiken sombara kommer att innebära ökade klyftor, motsättning-ar och i sin förlängning ett otryggt och försvagat sam-hälle där vi alla skulle vara förlorare.Det finns en annan skiljelinje i debatten , ochdet är de krav som finns på mer resurser till den of-fentliga sektorn och mer lagstiftning för att förbättrajämställdheten mellan kvinnor och män.Tänk om det vore så enkelt, men det är det inte.Skälen till detta är flera, men jag skall senare utveckladem litet närmare.Det finns också anledning att titta på hur situatio-nen ser ut . Jag kan konstatera att de svenskakvinnorna har en jämförelsevis unikt stark ställning isamhället. Detta beror ju på den höga förvärvsfre-kvensen och den därmed fria och oberoende ställningsom svenska kvinnor har. Arbetslösheten är fortfaran-de lägre för kvinnor än för män. Det är ett förhållandesom skiljer sig i förhållande till situationen i iövrigt. De rent diskriminerande löneskillnadernamellan kvinnor och män är jämförelsevis små, ävenom de finns. Men det finns saker som hotar dennasituation.För det första: Kvinnorna drabbas särskilt hårt avden offentliga sektorns försämrade ekonomi. Detberor delvis på att vi har en ekonomisk situation somär ett elände, ett moras, som den borgerliga regering-en lämnade efter sig med den enorma statsskuldenoch det stora budgetunderskottet. Men det beror ock-så på de nedskärningar och förändringar som skettunder de tre gångna åren i kommuner och landsting,där man har haft borgerligt styre och där nedskärning-arna har genomförts av ideologiska skäl.För det andra: Vi har en starkt könssegregerad ar-betsmarknad. Det könsmässiga valet av utbildningoch yrke kvarstår och det som hänger samman meddet, nämligen att lönerna inom kvinnodomineradeyrkesområden är lägre. Detta är ett stort och omfat-tande problem som vi inte kan lösa enbart med lag-stiftning. Att komma till rätta med detta förhållande ärenligt min uppfattning en fördelningspolitisk fråga förhela samhället, som kommer att kräva ett omfattandeoch långsiktigt arbete.För det tredje: Det finns könsdiskriminerande lö-neskillnader inom yrkesområden och yrkesgrupper.För det fjärde: Det råder en betydande brist påjämställdhet i hemmen. Det oavlönade hemarbetetutförs till övervägande del av kvinnor, och det ärkvinnorna som fortfarande har huvudansvaret för barnoch familj.För det femte: Det ofrivilliga deltidsarbetandet ärgrunden för könsmässiga skillnader som kvarstår helalivet. Detta hänger till viss del också ihop med denföregående punkten. Många kvinnor tvingas till del-tidsarbete beroende på den bristande jämställdheten ihemmen. Men det finns också andra orsaker som ståratt finna i organisationen av arbetet inom vård, om-sorg och service.För det sjätte: Kvinnors makt i samhället är för li-ten i förhållande till sin andel av befolkningen. Det ärtydligt när det gäller fördelning av de ekonomiskaresurserna, inflytandet i näringslivet, osv.Hur skall vi då gå vidare? Vad kan vi göra för attförändra denna situation?Vi socialdemokrater har under detta år arbetat föratt skapa tillväxt, sanera statsfinanserna och skapa flerjobb. Vi ser nu att utvecklingen har vänt. Investering-arna ökar, vi har fått 80 000-100 000 fler arbetenunder , tillväxten beräknas bli iår, räntorna är på väg ner och kronan stärks. Vi fårgrepp på ekonomin, och stabiliseringen går snabbareän vad vi hade trott var möjligt.Detta är viktigt, därför att en ekonomi i balans ären förutsättning för utveckling i samhället. En eko-nomi i balans betyder allra mest för kvinnorna. Det ärde som har mest att vinna på detta. Vi har inte utrym-me nu för ökade satsningar i kommuner och landsting.Trots vår prioritering av den offentliga sektorn, finnsinte det utrymmet. Det är den ökade tillväxten och deökade intäkterna som kommer att ge kommuner ochlandsting ett bättre läge.Vi måste även fortsättningsvis betona parternasansvar för utvecklingen på arbetsmarknaden. Vi kaninte och skall inte lagreglera allt. Det är parterna sommåste ta sitt ansvar för att t.ex. utveckla könsneutralarbetsvärdering. Från samhällets sida kan vi stöttaprojekt, ge resurser för utveckling av metoder, mallaroch för spridning av goda exempel osv. Det är parternas ansvar att avsätta utrymme förlåglönesatsningar och särskilda kvinnopotter. Exem-pelvis har i sitt avtal fått in rätten till mer-tid för de deltidsarbetande och har också avsatt sär-skilda kvinnopotter, och Metall har fört in arbetstids-förkortningen i avtalsförhandlingarna.Men jag utesluter ju därmed inte alls att det ocksåkan behövas en skärpning av jämställdhetslagen. Viöverväger nu t.ex. remissvaren och utredningen närdet gäller grupptalan. Det finns också andra konkretafrågor som bör övervägas i en total översyn av jäm-ställdhetslagen. Det gäller t.ex. definitionen av be-greppet likvärdigt arbete, arbetsgivarnas ansvar för attinte bara kartlägga utan också åtgärda lönediskrimi-nering, arbetsgivarnas ansvar för att förhindra sexuel-la trakasserier och de små arbetsplatsernas ansvar föratt upprätta jämställdhetsplaner. Men förändringar iden omfattning som jag nu skisserar kräver underlagoch analyser innan det kan bli dags att skärpa jäm-ställdhetslagen. Detta arbete pågår nu och kommer attresultera i en proposition under hösten 1996.Men det kommer också att krävas andra insatserän lagstiftningsarbete för att utvecklingen skall gå åträtt håll när det gäller jämställdheten. Den satsning påkompetensutveckling och utbildning som regeringennu aviserar i tillväxtpropositionen är särskilt viktig urett jämställdhetsperspektiv.Andra utredningar som är på gång och som harbetydelse för jämställdheten är arbetstidsutredningen,studiestödsutredningen och utredningen om kvinnorsarbetsmarknad nu och , utredningen omfördelningen av den ekonomiska makten och uppdrag att behandla frågan omrätt till mertid för deltidsarbetande.Det är viktigt att dessa utredningar görs. Vi behö-ver dem för att kunna fatta bra beslut. Tanken är attäven detta skall vävas in i den proposition som läggsfram under hösten 1996.Ett annat viktigt inslag för att driva på utveckling-en mot ett mer jämställt samhälle är det attitydföränd-rande arbetet. Det är ett arbete som måste ske på olikaplan och mycket brett i hela samhället. Ett litet exem-pel som ändå har mycket stor betydelse, där vi själva idenna kammare skulle kunna vara med och påverka,förändra och vara föredömen, är möjligheten att fak-tiskt genomföra varannan damernas.Vi är stolta, , därför att vi harsåväl kompetenta kvinnor som kompetenta män i vårtparti. Vi har genomfört varannan damernas i rege-ringen, i riksdagsgruppen och på våra listor till kom-muner och landsting. Frågan är: Vad gör ni i de andrapartierna? Ni skulle kunna bidra till att bilda ett före-döme för ett jämställt samhälle.Herr talman! Slutligen och sammanfattningsvishar vi i kommit mycket långt när det gällerjämställdheten mellan kvinnor och män. Vi ser flerahot mot en fortsatt positiv utveckling, och vi har ettparti i denna riksdag som avviker i sin uppfattningfrån den i övrigt mycket breda enighet som finns omatt driva på ett fortsatt jämställdhetsarbete inom sam-hällets alla områden.Det finns mycket kvar att göra. Jag har i mitt in-lägg visat på några områden som kan utvecklas vidareoch där vi kan föra frågorna framåt. Men vi ser nu attvi har en politik som börjar få genomslag och somockså visar att det kommer att finnas förutsättningarför att även ta fortsatta steg mot en för-bättrad jämställdhet och jämlikhet i vårt samhälle.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan.Anf. 7 () replikHerr talman! När man hör moderater och social-demokrater debattera får man ibland känslan av attderas ideologiska utgångspunkt bara är att vara var-andras motsats.När ger en kort politisk historik överhur det har gått till sedan vi började spara i ,säger hon att de borgerliga sparade av ideologiskaskäl men att Socialdemokraterna, när de nu harkommit till makten och sparar ännu mer, gör det föratt de är tvungna. Detta är ju en löjeväckande förenk-ling av historiken. Man blir ju verkligen bekymrad omden socialdemokratiska gruppens analys av proble-men i samhället är så förenklad. Då kan man verkli-gen undra vilken förmåga de har att ta urkrisen.Det var dock inte det som jag i första hand tänktefråga om. undvek att tala om det somjag tycker är ett viktigt exempel på att Socialdemokra-terna har svikit sitt löfte om att jämställdhetsaspekterskall beaktas i varje politiskt fattat beslut.