prot · GI09120 · 1995-06-14 00:00:00 — Vi i var beredda att göra mycket all-varliga och långtgående ansträngningar. Det hadevarit bra för . Några goda tecken framkomunder diskussionerna, men det visade sig sedan attSocialdemokraterna inte ville, eller inte orkade, fyllapå orden med konkreta åtgärder. Att då ställa sigbakom konvergensprogrammet skulle vara som attköpa grisen i säcken. Det är i allt väsentligt sammapolitik som beskrivs i dagens betänkande och i kon-vergensprogrammet.Två av partier står bakom båda doku-menten, nämligen Socialdemokraterna och Centern.Två andra partier, kds och , lyckas medkonststycket att på en och samma gång vara både föroch emot samma ekonomiska politik. Dels har dereservationer i dagens betänkande mot den ekonomis-ka politiken, dels ställer de sig bakom samma politiknär den formuleras i konvergensprogrammet. Detskall bli mycket intressant att höra ochRoy förklara denna "akrobati".Fru talman! står givetvis bakom allareservationer i betänkandet som jag har undertecknat,men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reser-vationerna 1 och 135.Anf. 3 ()Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servation nr 2. Mina partikamrater kommer att läggavissa andra yrkanden. Jag lovar dock att det inte bliralltför många.Jag fick mig tillsänt ett exemplar av tidningenVäxjöbladet-Kronobergaren, där haren betraktelse över och momssänk-ningen. Han försöker skapa en motsättning mellanGudrun och mig. finns vi båda i kam-maren, så kan passa på att försökareda ut detta.Per-Ola försöker alltså skapa en mot-satsställning - jag gratulerade den 5april efter uppgörelsen om momssänkningen, medanGudrun har talat om gåsleversocialism. Jagär litet rädd att inte riktigt förstår sigpå ironi. Jag har just talat med , fördet handlar just om ironi. Man angrep ju oss underalla år då vi talade om sänkt matmoms. Vi beskylldesför att ägna oss åt gåsleversocialism. Det har GudrunSchyman i ironiskt syfte tagit upp. Den poängen harPer-Ola uppenbarligen missat.Jag är en förhållandevis artig person. att det hör till god ton att vara närvarande ikammaren när man skall delta i en debatt. Det hörockså till god ton att man gratulerar en motståndare,även om man har fått stryk. Om följer den debatten skall han se att jag faktisktvänt mig mot kombinationen momssänkning för matrespektive sänkta nivåer för a-kassa och sjukersätt-ning. Sammantaget blev fördelningseffekterna avdetta orimliga.Häromdagen träffade jag en partikamrat frånJämtland. Hon berättade att hon har i a-kassa. Hon skulle förlora pådet förslag som har förhandlat frammed . Min partikamrat har räknat ut atthennes familj kanske skulle tjäna imånaden på momssänkningen, men under förutsätt-ning att den verkligen slår igenom på priserna. Dettaär högst osäkert.Enligt egna beräkningar blirdet så att den allra lägsta decilen, dvs. de 10 procentav hushållen som har de lägsta disponibla inkomster-na, i procent förlorar mest av alla inkomstgrupper påden samlade saneringspolitiken mellan 1995 och1998.Jag gratulerade er i till uppgörelsen ifråga. Ni fick ju nästan allt ni pekade på. Men gratu-lationen betyder inte att jag uppskattade politiken.Olof skrev en gång riktat till ossvänsterpartister när vi hade träffat ett antal uppgörel-ser med Socialdemokraterna: er inget tack! Detskall kanske förstås som bakgrund till försök att slå in en kil mellan mig.Anne säger att är en godpedagog. Det håller jag helt med om. Därför skullejag väldigt gärna vilja höra finansministern utvecklasin pedagogiska talang när det gäller just den formu-lering i konvergensprogrammet som handlar om attsysselsättningen nu skall få en lika ambitiös behand-ling som konvergenskriterierna.En annan mycket god pedagog är . Jag vet inte hur många av er som var med påden tiden då han fick , 1976. Han förklara-de i svensk TV på ett oerhört pedagogiskt sätt den nyamonetaristiska linjen. Han jämför ekonomen och sigsjälv med en läkare som skall bota den sjuka sam-hällskroppen. Han för ett resonemang om detta ochsäger: Det gäller verkligen att stå fast. Det här medarbetslösheten får man ta. Det krävs en chockterapi.Han älskar liknelser och använder gärna medicinskatermer - det krävs chockterapi. Man måste alltså göraallt. Inflationstakten måste tas ner. De offentliga fi-nanserna skall saneras. Den offentliga sektorn skallbantas. Om det går ut över arbetslösheten får man tadet, därför att långsiktigt får man fart på det kapitalis-tiska systemet. Långsiktigt kommer då också arbets-lösheten att så att säga resa sig upp.Jag har en konkret fråga till : Omdet nu skulle vara så att arbetslösheten mot vår önskanstiger framåt hösten beroende på en olycklig konjunk-turutveckling internationellt e.d., betyder då meningenom en lika ambitiös behandling att vi kan komma attbli tvungna att frångå konvergenskriterierna därför attde kan komma i konflikt med arbetslöshetsmålet?Kom inte och säg att det inte kan finnas någon mot-sättning mellan arbetslöshetsbekämpning och infla-tionsbekämpning i vissa bestämda situationer!Om har den uppfattningen är han,skulle jag vilja påstå, väldigt unik. En så extremståndpunkt har inte ens plutonen av monetaristiskaekonomidoktorer hos riksbankschefen.Bo Lundgren jämför EMU-processen vid ett mara-tonlopp. Det är märkligt med dessa medicinska, ochnu alltså också idrottsliga, termer. Man skall plåga sigoch springa långt, och om några faller omkull påvägen så får det väl bli så.Bo Lundgren talar mycket vältaligt om massar-betslösheten. Det är litet märkligt att höra en moderatprata om massarbetslöshet. Det är nästan så mantycker sig känna igen i en del av BoLundgrens vändningar. Men det är väl ändå så att detsamhälle som ni moderater alltid har strävat efter ochsom ni nu i samband med EMU-medlemskapet osv.vill ha in oss i, faktiskt är ett samhälle där kanske står utanför arbetsmarknaden. Våldet på gatornaoch sådana saker har länge varit utvecklade i den härtypen av samhälle. Det är ett mer brutalt klassamhälledär en betydligt lägre andel av kvinnorna har jobb.Den politik som fördes när var skat-teminister har prövats i verkligheten. Den bidrog tillatt då hamnade på massarbetslöshetens nivå.Jag skulle vilja höra säga någontingåtminstone litet självkritiskt om detta.Anne säger att vi vänsterpartister skyllerallt på den internationella spekulationen. Men om honhar lyssnat på vad vi har sagt i den ekonomiska debat-ten, så vet hon att vi faktiskt också skyller en liten delpå henne själv. Vi tillhör inte dem som förenklar; jaghar aldrig påstått att det var den borgerliga regeringensom åstadkom allt elände, och att allt var frid ochfröjd . Jag har stått i den här talarstolenoch erkänt att om hade varit mer kon-struktivt , så hade kanske såväl arbetslöshe-ten som budgetunderskotten varit något lägre i dag.En av de få saker som jag välkomnar i konver-gensprogrammet är faktiskt det lilla försöket att för engångs skull inte vara så partipolitiserande som social-demokrater brukar vara i sådana här sammanhang. Debrukar säga att allt är borgarnas fel. Den historiskaanalys som presteras i konvergensprogrammet är litetbättre.Men en viktig förklaring till att vi har mas-sarbetslöshet är ändå den borgerliga politik som redandå kallades för tillväxtpolitik. Ofinansierade skatte-sänkningar i kombination med den olycksaliga knyt-ningen av kronan till ECU:n och den ofinansieradeskattereform som ni folkpartister genomdrev ihopmed socialdemokraterna bidrog till massarbetslöshe-ten.Anne är också en pedagog, tycker jag. Jagskulle vilja höra henne förklara det här med sänktaskatter, sänkta arbetsgivaravgifter eller sänkt moms itjänstesektorn. Det är ju faktiskt, för en gångs skullhöll jag på att säga, en punkt där vi vänsterpartister ärganska överens med folkpartisterna. Det är nödvän-digt att sänka skatterna eller att på andra sätt stärkaekonomin i tjänstesektorn. Vi är också överens om attdet är i tjänstesektorn som den stora massan av nyajobb måste komma.På en punkt är dock den folkpartistiska politikenför mig fullständigt obegriplig. hadeden här frågan uppe i gårdagens skattedebatt. Jag villupprepa den, för den fick inte något riktigt svar i går.Anne tog ju här upp exemplet med städ-ning och att regeringen inte kunde det här med städ-ning; man skulle städa ett rum i taget. I och för sigbrukar jag när jag städar alltid ta ett rum i taget, mendet kanske finns någon bättre metod där man tar allti-hop på en gång. får väl lära mig hurman gör. Men strunt detsamma!Kan då förklara för mig: Om man nusänker arbetsgivaravgifterna på privata städfirmor,varför skall då inte kommunala städare få sammasänkning som exempelvis gäller för arbetsgivaravgif-terna? Är det inte konkurrensneutralitet som skallgälla? Varför detta ideologiska angrepp på den of-fentliga sektorn? Skall inte den offentliga sektorn hachansen att konkurrera på någorlunda lika, rimligavillkor? Varför är det enbart privata tjänster som skallåtnjuta den här favören?Nu kanske tycker att detta hör tillgårdagens kommunala debatt. Men eftersom vi nuändå har modern till Nathalieplanen närvarande,skulle jag gärna vilja höra ge någrakommentarer kring detta med den kommunala eko-nomin.Är det inte så att kvinnojobben i den offentligasektorn och i kommunerna är någonting som ocksåfolkpartister inser är grundläggande för den relativtsett fortfarande höga kvinnliga förvärvsfrekvensen iSverige? Hur kan då och ståbakom en politik som i realiteten innebär att vi späderpå massarbetslösheten med ytterligare kanske 50 000-80 000 kommunalt anställda, varav den stora majori-teten är kvinnor? För mig är denna politiska hållningobegriplig, inte bara för att den nu uttrycks också avSocialdemokraterna i och med att man inte får kom-pensation för egenavgifterna utan också av Folkpar-tiet.Nu står på tur efter mig, och jag villinte ha någon stor strid mellan ochVänsterpartiet. Jag hoppas att vi i den kommande EU-valrörelsen skall arbeta tillsammans och gemen-samt försöka få in så många EU-kritiker som möjligt iEU-parlamentet.Men jag måste ändå få ställa frågan till : Vad är det som är nytt i skrivningarna om miljöni konvergensprogrammet, som fått attvända på klacken och inta en radikalt annorlundahållning som gör att man ställer upp? Efter att halyssnat på under de senaste veckornamåste jag säga att jag upplevde en oerhört stor förvå-ning över att helt plötsligt anslöt sig tillkonvergensprogrammet. Det handlar ju ändå om attkonvergera in i EMU.Allra sist till finansministern: har jag sagtganska mycket negativa saker, men jag vill avslutamed att försäkra finansministern och alla andra somsitter här att inte har givit upp ambitio-nen att spela en konstruktiv roll i den ekonomiskapolitiken. När ni har tänkt igenom det hela framåthösten kanske ni ändå kan komma fram till att väns-tersamarbetet inte var så dumt, att det var då vi tog destora tagen och hämtade hem den större delen avsaneringen av de offentliga finanserna. Vi är inteomöjliga. Vi är inte bittra och känner oss inte svikna.Kom gärna tillbaka till oss , , såkan vi nog resonera.Anf. 4 BO () replikFru talman! Ett maratonlopp är naturligtvis enplåga och det finns risk för att man faller ur, om maninte är tillräckligt förberedd och tränad. Liknelsensinnebörd var just att det gäller att förbereda sig införett maratonlopp.Det är ganska uppseendeväckande att försöker göra gällande att jag och det parti somjag representerar skulle sträva efter ett samhälle medhög arbetslöshet med risk för våldstendenser. De flesta kan i verkligheten se effekterna avdet samhälle som det parti som åt-minstone tidigare tillhörde förespråkade, när det harfallit sönder och samman.Det som är ett problem i är den stelhet ochde höga skatter samt mycket annat som jag tog upp imitt anförande, något som den socialdemokratiskapolitiken, oftast med direkt eller indirekt stöd frånVänsterpartiet, har orsakat.Jag skall en gång för alla i den här debatten, medutgångspunkt från kompletteringspropositionen, klaraut vad som egentligen hände i svensk ekonomi. På s.20-21 kan man läsa att minskadeSveriges BNP med . Man talar om vilka trefaktorer som är orsak till detta.Den första är överhettningen i den svenska eko-nomin . Den andra är densnabba kreditexpansionen under andra hälften av1980-talet. Den tredje är att världsekonomin utveck-lades svagt i början av 1990-talet.Detta är vad och hans departementanger. Jag kan instämma i detta. Så, ,tänk tillbaka när ni var stödparti åt densocialdemokrati som förde in i krisen!Sedan är det förvånansvärt att namnbyte inte gernågon större effekt. skriver ochGudrun en artikel, där man talar varmt förstatligt ägande. De stora företag som har varit lycko-samma är sådana som har varit statligt ägda. Behållbanker och fastighetsbolag. Jobba aktivt med dem.Har ni inte lärt er något av det förflutna och avmisstagen?Anf. 5 () replikFru talman! , namnbyten i sig löseringa grundläggande problem. Det var väl likadant närni bytte ut namnet mot Moderata sam-lingspartiet. Det har ju inte inneburit att ni på någotsätt har gjort er av med er gamla historia, då ni medliv och lust bekämpade den allmänna rösträttens ge-nomförande i detta land. Det är fortfarande det gamlahögerpartiet. Men det kanske inte är detta som vi skalldiskutera i första hand.Till att börja med är detta med de statliga företa-gen en missuppfattning. I och mittinlägg i konstaterar vi bara attom man går tillbaka till den ekonomiska historien, såvisar det sig faktiskt att det statliga ägandet har varitväldigt grundläggande för att man i kombination medprivata exportföretag har kunnat utveckla en radvärldsunika svenska produkter. Den offentliga sektornhar spelat en mycket avgörande roll för t.ex. läkeme-delsindustri, telefoni osv. Det är detta vi konstaterar.Därför är det med mycket stor förvåning vi nu konsta-terar att regeringen ställer sig bakom det gamla bor-gerliga utförsäljningsprogrammet.Anf. 6 BO () replikFru talman! Det är väl helt korrekt att namnbyteinte löser problem i sig, om politiken bibehålls. JohanLönnroth intygar ju därmed att driversamma politik som det gamla kommu-nisterna gjorde, med de konsekvenserdet har.När det gäller rösträttsfrågan, om vi skall gå till-baka till , så minns jag hur man lästeom - jag minns det inte personligen - hur ArvidLindman genomförde de första rösträttsreformerna. Idet avseendet finns det ingen skillnad oss emellan.Men när det gäller detta med statliga företag ochförstatligande är det klart att det är väldigt viktigt attdet finns ett allmänt ansvar för utbildning och forsk-ning. Det är klart att en hög kompetensnivå och en braforskning, som i viss utsträckning naturligtvis måstevara gemensamt finansierad, också underlättar försvenska företag att utvecklas, expandera och bli star-ka.Men vad Socialdemokraterna, såvitt jag kan be-döma med stöd från , driver igenom härär reformer, som man kallar det, vilka egentligen ärantireformer som försämrar förutsättningarna förkompetensutbyggnad och för att verkligen höja kvali-teten vid de universitet som ärplantskola för idéer som kan bli någonting för framti-den.Det som är förvånansvärt är att gårtillbaka till den gamla socialiseringstanken, att maninte skall göra sig av med statliga företag därför att deär bra. Jag kan inte förstå hur slutsatsen kan bli någotannat än att om man hade haft tillfälle, så skulle manha förstatligat flera företag. Detta måste ju vara denlogiska slutsatsen av vad säger. Menå andra sidan har ju sagt att kommu-nistpartiet är ett parti med samma politiksom tidigare.Anf. 7 () replikFru talman! Jag har inte sagt att Vänsterpartietspolitik är densamma . Vår politik utvecklasständigt. Jag påstod inte heller att Moderata samlings-partiets politik är identisk med politik. stod högern imycket hög grad just för statlig ägande. Det skullevara den stora starka staten, kungen och militären,som skulle vara ledande i samhället. Däremot hadehan som skrev första partiprogrammet åt oss, CarlLindhagen, kommit från parti och övertill det socialdemokratiska . Han var enmycket hängiven anhängare av kooperation och gräs-rotsdemokrati och en mycket stark motståndare tillden stora starka överhetsstaten.Sedan bara ett par ord om forskning och sådant.Detta är också en av de punkter där jag tror att BoLundgren och jag är ganska så överens när det gällervikten av utbildning, av utbildningssamhället. Menvad jag inte kan förstå i den moderata politiken är justdetta med den demokratiska styrningen av utbildning-en och forskningen. Angående t.ex. stiftelserna lyck-ades ni alltså låsa in en hel del av pengarna i stiftelserdär man inte utsätter det hela för konkurrens. Det ärett litet gäng som skall sitta i allsköns ro och dela utpengarna utan inbördes konkurrens. Det är för miglitet svårbegripligt hur detta går ihop med allt detvackra talet som och sam-lingspartiet brukar ägna sig åt, att det skall finnasbredd och ett slags tävlan mellan olika forsknings-och utbildningsprojekt.Anf. 8 () replikFru talman! Jag är i motsats till glad över att tillhöra ett parti som varken harbytt namn eller ideologi. Vi i är mycketstolta över vår ideologi, och den är oss väl tjänligfortfarande. Vi behöver inte använda några knep föratt skilja oss från historien.Johan höll ett intressant anförande. Detinnehöll praktiskt taget ingen kritik mot regeringen.Det är ju faktiskt regeringens politik som genomförs iverkligheten.Johan gjorde också några andra misstag.Jag är inte mamma utan mormor till . Minpoäng var att ekonomisk politik inte är detsamma somstädning. Det är mycket möjligt att ärjättebra på städning, kanske också -vad vet jag. Men ekonomisk politik går inte till på detsättet. Beträffande ekonomin kan man inte ta en sak itaget. Man måste - precis som det står i konver-gensprogrammet - försöka att hålla mer än en grej ihuvudet . Man måste klara ut både budgetsa-neringen och tillväxten av jobben. Annars är det heladömt att misslyckas, och fastnar då i massar-betslösheten.Johan tog upp frågan om lägre skatt påtjänstesektorn och konkurrensneutralitet. Jag kan barahänvisa till motioner och annat där detframgår mycket tydligt att vi självfallet skall varakonkurrensneutrala. Vi skulle gärna se att man sänktemomsen, men det går inte att genomföra för närva-rande. Därför har vi lagt fram ett konkret förslag,eftersom det är bråttom med jobben. Vi kan inte sittaoch vänta på att andra skall hinna tänka om. Vi villsänka arbetsgivaravgifterna i två steg med samman-lagt ca 7,5 procentenheter.Johan tycks tro att de nya jobben skallkomma i offentlig verksamhet. Detta är nog dömt attmisslyckas. Det är ungefär som de socialdemokratiskamänniskorna från bildningsförbunden som tycks varafast där. Jag tycker nog att frågan om den kommunalasektorns stabilitet borde riktas snarare till , som har lovat mera pengar men inte hållit dettalöfte.Anf. 9 () replikFru talman! Först detta med historien. Jag blev li-tet grand förvånad. Jag trodde att var detparti som hade bytt namn oftast. För att gå riktigtlångt tillbaka i tiden så hette det väl Liberala sam-lingspartiet. Sedan var man uppdelad på två partier,de frisinnade och liberalerna. Efter det gick man ihoptill . Och för inte så länge sedan - om jaginte har missuppfattat det hela - bytte man namn tillFolkpartiet liberalerna. Jag förstår att det var det härproblemet med att höll på att knyckaliberalismen. Sedan blev ju socialdemokraterna so-cialliberaler osv. har man svårt att finnasin roll litet grand i svensk politik. Därför håller manpå att hatta så här med namnet. Så det som AnneWibble sade var väl inte riktigt rätt.Vi skall försöka att hålla fler saker i huvudet. Påden punkten är vi alldeles överens, . Detär därför som jag tycker att det är lämpligt att intebara hålla den privata tjänstesektorn i huvudet, utanman borde hålla den offentliga tjänstesek-torn i huvudet. Jag skall gärna ta en debatt också medregeringen och socialdemokratin om den politik motkommunerna som alltmer börjar att likna AnneWibbles tidigare Nathalieplan. Men jag ställde alltsåfrågan till . Hur kan för-klara att man skall ge de privata städfirmorna en för-del som inte de kommunala städfirmorna skall få? Förmig är detta obegripligt. Varför skall det inte rådakonkurrensneutralitet?Anf. 10 () replikFru talman! namnbyten har skett somen markering av den ideologiska kontinuiteten, intesom i Västerparitets fall där man har gjort sig av mednamnet för att försöka att dölja den historiska ideolo-gin. Det är en stor och väsentlig skillnad. Vi är stoltaöver vår ideologi. Det har jag inte hört försöka sig på att vara när det gäller hans ideo-logi, och det är väl klokt det.Folkpartiets politik visar en starkare bas för detsom vi tycker är väldigt centralt för människor, näm-ligen jobben och välfärden. Med de exempel som jagnämnde - sänkta arbetsgivaravgifter för tjänstesektornoch självfallet en konkurrensneutralitet - får man medFolkpartiets politik en betydligt starkare ekonomi. Vikan börja kämpa oss ur massarbetslösheten. Det blirdärmed en starkare ekonomisk situation i kommuner-na. Jobben där blir tryggare. Vi får en bättre kvalitetpå omsorg, vård och utbildning. Det blir över huvudtaget en mera tillförlitlig trygghetssituation för mångamänniskor. Människor skulle med politikkänna en större tillförsikt inför och en större tillit tillatt de sociala systemen håller vad de har lovat. Jagtror att detta är oerhört centralt.Många människor är pessimister. De upple-ver att regeringens politik inte håller vad den harlovat. De är väldigt nervösa, och jag förstår dem.Folkpartiets politik skulle ge en väsentligt förbättradsituation. Det är också därför som jag har försökt attintressera olika regeringsföreträdare för att lägga ompolitiken litet grand i tillväxt- och jobbstimuleranderiktning. Tyvärr har inte velat bidratill detta.Anf. 11 () replikFru talman! Också det här med den ideologiskakontinuiteten förvånar mig något. Det råkar vara så attjag ofta befinner mig i närheten av ett antal personersom står parti nära. De upplever detnog så att har genomgått en ganska dra-matisk förändring högerut. En gång fanns det dåFolkpartiet kallade sig för vänstern. Det fanns en starkvänsterliberalism i det här landet som krävde republikoch som angrep den gamla högerns överhetsstat. Denser man nu inte mycket av. Så upplever de få kvarva-rande vänsterliberalerna situationen i dagens svenskapolitik.När det gäller detta med upplevelsen av trygghet iden offentliga sektorn är jag ute en hel del och träffarfolk som jobbar inom vården och bl.a. på skolor. Jagantar att också är det. Jag undrar omAnne egentligen klarar av att åka ut på ettdaghem, en skola eller ett sjukhus och föra det reso-nemang som hon förde alldeles . Det går inte attge den förklaringen till folk som hotas av arbetslöshet.Så är läget i kommunerna . Man förstår inte hurdet kan bli en tryggare situation i det här landet omman sparkar ytterligare 50 000-70 000 anställda ikommuner och landsting. Det är obegripligt. AnneWibble har fortfarande inte svarat på frågan: Varförvill ni inte ge den offentliga sektorn samma villkorsom den privata tjänstesektorn?Anf. 12 ()Fru talman! Ett flertal landsting rapporterar nu attvårdköerna återigen växer, och det är risk att vårdga-rantin inte kan uppfyllas. Från kommunerna har det idagarna kommit alarmerande rapporter om snabbtväxande köer till de barnpsykiatriska klinikerna.Det här är några allvarliga signaler som vi måstelyssna till, oroas över och ta på blodigaste allvar. Deär tecken på att statens sparande nu har börjat drabbavälfärdssamhällets kärna. De är tecken på att stateninte i alla delar sparar på rätt sätt och på rätt ställe.Vi i de gröna kritiserade komplette-ringspropositionen när den kom för att deninnebar betydande neddragningar på kommunsektorn,sammantaget beräknade till . Dettaslår mot välfärdens kärna; t.ex. på vården, omsorgenoch skolan. Vi i pekade på andra möjlig-heter till besparingar: militärt försvar, motorvägar,bidrag och ersättningar till relativt välbeställda perso-ner och företag.Tyvärr måste jag nu upprepa min kritik.