prot · GI09119 · 1995-06-13 00:00:00 — Därför vill vi attregeringen skall pröva grundlagsfrågan innan manlägger fram förslaget på bord igen.I frågan om utjämningssystemet menar vi att detintressanta i sammanhanget är att kommunerna fak-tiskt kan få ut något litet av det hela och framför alltatt de flesta kommuner skall ligga utanför ett Pompe-ripossasystem som gör att de t.o.m. förlorar på det.Förändringen till innebär att de flesta kommunerfår ut litet extra. förslag är ett i grundenhelt annat.Anf. 5 () replikFru talman! Vårt förslag på den punkten innebäratt vi accepterar en högre utjämningsgrad, vilket är avbetydelse för de kommuner som har en mycket lågskattekraft. förslag ställer dem i en sämresituation. Men i och med att vi fryser referensnivåernafår vi ett hundraprocentigt incitament.Jag vill tacka för att hon så klart an-gav vad hon gillade i Henstrands utredning, nämligenStrukturkostnadsutredningen och strukturkostnadsin-dex. Jag kan glädja henne med att också jag gillar det,och vi har i vår partimotion framfört att vi står bakomen uppbygnad av standardkostnader i strukturkost-nadsindex.Jag tycker dock att det är väsentligt att klargöra attgrundlagens bestämmelser om den kommunala be-skattningsrätten skall vidmakthållas. Om man inte ärberedd till det, vilket det andra utskottet tycks vara, ärdet en grundlagsändring man föreslår.Jag hoppas att man kommer fram till en lösningsom innebär att kommunerna får behålla vad de tarupp i skatt och att det sedan är statens uppgift att gekommuner med otillräcklig skattekraft ett komplette-rande bidrag.Anf. 6 () replikFru talman! Det är riktigt att vi tycker att manmåste anpassa de nya förslagen så att de blir grund-lagsenliga. Men vad den kommunala beskattningsrät-ten egentligen innebär är inte så entydigt.Moderaterna tycker att man mycket väl kan in-skränka den kommunala beskattningsrätten genomstatliga påbud om vilka skattesatser som skall sättas.Detta tycker jag är en inskränkning i den kommunalabeskattningsrätten, men den kan tydligen passera urmoderaternas synvinkel.Det är helt uppenbart att det finns stort utrymmeför tolkningar av vad som egentligen är grundlagsen-ligt. Därför tycker vi att det är så viktigt att Lagrådetfår pröva det nya förslaget.Anf. 7 ()Fru talman! försvarar arbetarrörel-sens grundidé om en gemensam solidarisk sektor sombygger på principen: Av var och en efter förmåga, åtvar och en efter behov. Den skall finansieras genomprogressiv beskattning av medborgare och företag.Den skall svara för en rättvis fördelning av inkomsteroch livschanser mellan olika grupper av yrkesverk-samma och mellan de yrkesverksamma och dem somstår utanför arbetsmarknaden: barnen, de unga, degamla, de sjuka och de arbetslösa.Vi vill att den gemensamma sektorn skall ges godamöjligheter att vidareutveckla sin omsorgskultur istället för att kopiera den privata sektorns snäva ochomänskliga lönsamhetstänkande. Det handlar om attmöta människors behov, inte om att skapa vinster.Sådana alternativ utvecklas på många arbetsplat-ser, och ofta är det kvinnorna som utvecklar ett om-sorgstänkande som bygger på solidaritet mellan män-niskor.Fru talman! Detta är en del av vår vision. Men hurlångt är vi från den visionen? EU-medlemskapetligger som en våt filt över kommunsektorn. EU-medlemskapet hjälper inte att föra en vettigekonomisk politik - tvärtom.Nedskärningar och förslag på kommunalt utgift-stak kommer i slutändan att innebära att tiotusentalsoffentliganställda blir arbetslösa. Om vi hade haft de20 miljarder som vi betalar i avgift till EU hade deträckt för att behålla dessa människor i arbete.Fru talman! I en artikel i den 29maj slår fast att regeringen inte drar nedpå statsbidragen till kommunerna och att man därmedinte heller bryter några vallöften. Det är samma per-son som lärde svenska folket skill-naden mellan målsättning och löfte.Genom en liknande språklig piruett skriver hon: "Isamband med överenskommelsen med anmäl-des att kommunerna inte skulle få kompensation förde nu höjda egenavgifterna. Detta har i debatten tagitssom intäkt för att socialdemokraterna sviker sinavallöften. Men det är inte fråga om att regeringen drarin några statsbidrag från kommunerna. "Statsbidragen är i sig inget självändamål. Det somär viktigt är vilka konsekvenser de rikspolitiska beslu-ten får för kommunsektorns ekonomi.Att inte kompensera kommunsektorn för egenav-giftshöjningen motsvarar 1 miljard 1995, 4 miljarder1996, och när detta är fullt genomfört handlar det omen försvagning på 10 miljarder . Det innebär attden kommunala volymen minskas med motsvarandesumma.Minskade statsbidrag eller minskade skattein-komster - konsekvenserna för kommunsektorns eko-nomi blir totalt desamma.Karin , chef för delar denna analys. I en artikel med ru-briken "Samma effekt oavsett namn" i Dagens Nyhe-ter , skriver hon: "att egenavgifterna harkommit till för att stärka socialförsäkringssystemetsfinanser. Eftersom de är avdragsgilla mot inkomst-skatten får dock kommunerna och landstingen i prak-tiken betala av dessa avgifter." Hon menaratt detta är en indragning, även om det något annat.Socialdemokraterna har hävdat att de hellre sparari transfereringssystemen än i kommunsektorn. Menvad händer i praktiken?Transfereringssystem och kommunsektorn påver-kar varandra. Sänkta bidrags- och ersättningsniviåerinnebär en övervältring från staten till kommunernaav kostnader i form av bl.a. ökade socialbidrag.Socialdemokraternas löften i valmanifestet om attvärna vård, omsorg och utbildning har kapsejsat.Däremot har inte gjort det.Vi i menar att vi skall återupprättaden offentliga sektorn, medborgarnas gemensammasektor. Det räcker inte med att återta det som har gåttförlorat. Det är i den gemensamma sektorn som job-ben kan skapas snabbt och direkt, utan stora och dyrainvesteringar. Behoven finns, och de växer. finns och är möjlig att utveckla. Det genererar isin tur nya jobb. På så sätt sker en vidareutveckling avgemensamma resurser.En väl fungerande gemensam sektor som fördelarvälfärden rättvist är ett bra exempel på god hushåll-ning med våra resurser och utgör själva grunden förverklig jämlikhet och jämställdhet.Det är återigen dags att skifta system i svensk po-litik. Vårt systemskifte fokuserar på rätten til arbeteoch utbildning samt på miljön. Här kan kommunsek-torn med sin unika position fungera som en spjutspetsin i framtiden.Fru talman! Kompletteringspropositionen ochöverenskommelsen mellan socialdemkratin och Cen-terpartiet hänger intimt samman med processen attfullfölja planerna på att klara konvergenskraven ochatt sedan kunna gå med i den ekonomiska, monetäraunionen.Det fanns ekonomer som snabbt kommenteradekompletteringspropositionen med "det kommer me-ra". De har fått rätt. I går gav regeringen besked omytterligare besparingar på 16 miljarder.Att tvinga fram nedskärningar i kommuner ochlandsting på det sätt som regeringsförslagen hittillshar gjort innebär en direkt kvinnofientlig politik. Enfungerande kommunsektor är ju en förutsättning förkvinnors rätt till arbete och försörjning och utgördessutom i stor utsträckning kvinnornas arbetsmark-nad.Det är häpnadsväckande att en sådan politik pres-teras av en regering som säger sig stå för en avance-rad jämställdhetspolitik, och det är besynnerligt att ensådan politik kan accepteras av en riksdag som sägsvara världens mest jämställda.Man kan i detta sammanhang fråga sig hur samhäl-let skall klara av att ta hand om sjuka och gamla meden alltmer krympande offentlig sektor. Förmodligenblir det på samma sätt som i många EU-länder. Kvin-norna får utföra obetalt arbete i hemmet, och makenfår kanske göra skatteavdrag. Precis som i de andraEU-länderna drabbar fattigdomen framför allt kvin-norna. De hänvisas till deltidsarbete. Det är framförallt tidsbegränsade anställningar, ibland utan kontrakt,som ökar kraftigt, säsongarbeten och hemarbeten,mycket lågt betalda, med osäkra arbetsvillkor ochutan sociala rättigheter som sjukersättning, pension,föräldraförsäkring, vuxenutbildning och skydd motuppsägning.I har vi ännu inte kommit så långt, menandelen tillfälligt anställda ökar på många håll tillföljd av att kommunerna drar ner på den fast anställdapersonalen för att pressa ner sina kostnader.Mellan var fjärde och var sjätte kommunalt an-ställd har tidsbegränsade arbeten. Påtvingat deltidsar-bete på grund av privatisering och omstruktureringbörjar också bli ett problem. Nedskärningar i denoffentliga sektorn och den urholkning som sker isocialförsäkringssystemet visar redan att det finnsklara tendenser till att särskilt de lågavlönade kvin-norna med små barn drivs bort från arbetsmarknaden.En annan konsekvens är att en svart tjänstesektorutvecklas, precis som det har skett i . Denideella sektorn ökar också i omfattning. Från att havarit en kompletterande verksamhet får den allt störrebetydelse och håller gradvis på att i vissa delar ersättaden kommunala.Fru talman! Jag vill återgå till att referera KarinRudebeck. Hon beskriver följande utveckling. Underde har kommunerna minskat sinakostnader för verksamheten . 51 000 årsarbe-ten har försvunnit från kommunerna. harkommunerna byggt ut servicen inom alla sina tungaområden. har 79 OOO fler barn fått platsi barnomsorgen. Människorna , som oftahar stora behov av vård och omsorg, har blivit 31 000fler. Antalet elever i har vuxit med44 000. Mot den bakgrunden är uttalanden från rege-ringens sida cyniska när man påstår att det finns ut-rymme för fortsatta rationaliseringar utan att persona-len skall pressas till större insatser.Detta har man sagt tidigare. Förra gången var deten borgerlig regering. vidimerar detta ien debabattartikel från . Hon säger att i densocialdemokratiska kompletteringspropositionen stårdet samma sak som i den borgerliga regeringens Na-talieplan.Det svenska folket bytte regering i valet. men manfick inte en ny politiik för kommunsektorn. Det partisom vann förra höstens riksdagsval på sitt motståndtill högerns systemskifte genomför nu självt dettasystemskifte.Regeringen har inget egentligt val. Med Ma-astricht har EU fördragsfäst en ekonomisk politik somoavsett konjunkturläge sätter prisstabilitet och bud-getbalans främst. För att uppfylla EMU:s s.k. konver-genskrav tvingas regeringen nu till drastiska nedskär-ningar av statsutgifterna. Det är en politik som riske-rar att permanenta massarbetslösheten och problemenmed budgetunderskott och statsskuld.Fru talman! Jag yrkar bifall till en del reservatio-ner från . Mom. 3 i reservation 7 tarupp ekonomiska regleringar mellan staten och kom-muner och landsting år 1995.Vi visar också på hur vi vill förstärka kommunsek-torn. Totalt handlar det om . Tillstörsta delen rör det en riktad sänkning av arbetsgi-varavgiften med 3 %.Vi avvisar regeringens idé med utgiftstak. Denrimmar illa med tankarna bakom den kommunalasjälvstyrelsen och beskattningsrätten. Där får vi ocksåstöd av som anser att innanregeringen går till verket måste analyseras om utgift-staket är förenligt med grundlagen. Ett utgiftstakinnebär stora problem när det konfronteras med rät-tighetslagstiftningen. Om man har rätt till bidrag ellervård gäller det att bli behövande i början av perioden.Då har man störst möjlighet att få behovet finansierat.Men om pengarna har tagit slut blir detta faktumöverordnat rättigheten.När det gäller utebliven kompensation för höjningav egenavgifterna utgår vi i från finan-sieringsprincipen som måste omfatta såväl verksam-hetsförändringar som skatteunderlagsförändringarsom statsmakten beslutar om och som påverkar kom-munernas och landstingens ekonomi. Det finns t.o.m.en moderat motion som delar denna uppfattning ochföljriktigt föreslår att beslut som fattas av riksdag ochregering med effekter som berör den kommunalasektorn också skall åtföljas av ett finansieringsbeslut.Jag yrkar också bifall till mom. 7 i reservation 13som handlar om utjämning av strukturellt betingadekostnadsskillnader mellan kommuner respektivelandsting. Vi är i princip positiva till ett system somsyftar till att nå jämförbar standard i kommuner ochlandsting vid samma skattesats. Däremot anser vi inteatt det förslag som redovisats når detta syfte fullt ut.Faktorerna för äldreomsorg, arbetslöshet och bristan-de befolkningsunderlag måste justeras. De små lands-tingens situation behöver förstärkas. Även faktorn förbarnomsorgen behöver få en annan konstruktion.Vi vill att i direktiven när det gäller utvärderingoch uppföljning av det nya systemet, som vi tycker ärdet viktigaste i det här sammanhanget, bör det ingå attutarbeta ett fördelningspolitiskt mer rättvist kommu-nalt skattesystem.Vi tycker också att systemet med inomregionalfördelning är bra. Vi föreslår att man även tittar på omdet är någonting som andra regioner kan ta efter.Jag yrkar vidare bifall till reservation 23 som tarupp införandet av det nya bidrags- och utjämningssys-temet. Vi lyfter ett varnande finger för att detta nyabidragssystem inte får driva på urbaniseringen. Segre-gationsproblemen kan inte lösas med ett inomkom-munalt system. Där fordras mycket större insatser.Statens ekonomiska ansvar måste öka för att ga-rantera alla en likvärdig behandling och tillgänglighet.Framför allt gäller det skolan, men även barnomsorg,socialbidrag och flyktingmottagning. För dessa verk-samheter har staten ett särskilt ansvar. Skolan är ettnationellt ansvar. Barnomsorgen har en särskild rät-tighetslag. Volymen på socialbidrag och flyktning-mottagning beror på vilken politik staten för när detgäller arbetslöshet och flyktingar.När det gäller kostnadsutjämningssystemet vill viha en längre övergångstid. Det viktigaste är dock attvi vill öka den s.k. krisfonden, eller kommunakuten,från till 2 miljarder, för att ha enmöjlighet att undvika att kommuner och landstingsom drabbas speciellt hårt skall behöva säga uppanställda, som i huvudsak är kvinnor och som jobbarinom vård, omsorg och utbildning.Vi har villkorat de kommuner som kan bli aktuel-la. Det är kommuner som har hög utdebitering ochhög arbetslöshet. Kostnaderna för den utökade över-gångstiden finansieras via den s.k. kommunakuten.En utökning av den är också en förutsättning föratt vi skall kunna gå med på att återföra en del av dens.k. EU-avgiften till respektive . Vitänker inte lämna de kommuner i sticket som drabbasspeciellt hårt av utjämningssystemet och av den ute-blivna kompensationen för EU-avgiften. De skallkunna söka hjälp från kommunakuten för att slippasäga upp personal. Det är exempel på två sidor avsamma solidaritet: solidaritet med storstäder medproblem och med landsbygd som ställs inför nyaproblem.Anf. 8 ()Fru talman! kunde vi höra påradio att en del landsting har problem med att klaravårdgarantin, att köerna växer till en del operationersom omfattas av denna garanti.Vi har också kunnat läsa i sista numret av att det är en kraftig ökning till barnpsy-kiatrisk mottagning. Antalet nya sökande till barn-och ungdomspsykiatriska mottagningar har ökat mednära under perioden 1991-1994.Dessa tecken på att man har problem inom denkommunala sektorn måste vi ta på mycket större all-var än . Vi är från sida mycketkritiska till att man inte kompenserar kommunsektornför höjda egenavgifter. Vi har trots det mycket be-svärliga statsfinansiella läget föreslagit att kommu-nerna skall kompenseras med 5 miljarder fördessa. Vi tycker att det bör ske i första hand genomatt arbetsgivaravgifterna sänks.Välfärdens kärnområden, skola, omsorg och vård,ligger i hög grad inom kommunsektorn. De ärkärnområden därför att de är så viktiga för en lång-siktigt hållbar och ekonomiskt stark situation. Det ärockså grunden för ett rättvist samhälle att vi har en välfungerande skola och en väl fungerande omsorg medbra vård för alla.Jag vill påstå att om välfärdens kärnområden tarstryk, undergrävs också samhällets produktionsför-måga långsiktigt. Det gör oss alla fattigare.Därför är det ur ekonomisk synpunkt oerhört viktigtatt kommunsektorn i hög grad undantas från de spar-beting som staten nu tvingas sätta upp.Vi kan spara genom att inte kompensera hög- ochmedelinkomsttagare så mycket i socialförsäkringssys-temen, genom att mycket mer skära ned i det militäraförsvaret. Varför skall vi satsa 60 miljarder pådet? Vi behöver inte bygga improduktiva motorvägarkors och tvärs i landet. Vi kan på en lång rad punkterspara pengar i staten, men vi skall inte spara på väl-färdens kärnområden. Sådana besparingar kommer viatt få betala dyrt i framtiden.Vad gäller kommunernas roll i det svenska sam-hället anser vi i att det kommunala själv-bestämmandet är oerhört viktigt och skall stärkas. Vivill se en minskning av detaljregleringen, och vi note-rar att man i propositionen och i betänkandet är innepå detta. Det är utmärkt. Vi ställer oss också bakomden s.k. påsen, dvs. att man ger statsbidrag till kom-munerna vilkas användning kommunerna själva kanbestämma om.Vi anser dessutom att kommunen bör få utökadbeskattningsrätt, och det gäller då konkret fastighets-skatten och miljöskatter på t.ex. drivmedel som påolika sätt är miljöstörande. Vad gäller fastighetsskat-ten förutsätter detta att staten avstår från att ta ut fas-tighetsskatt.Skälet till att vi vill stärka det kommunala själv-bestämmandet är naturligtvis demokratisynpunkten.Det är på den kommunala nivån som demokratin harde bästa förutsättningarna. Den kan genom närhetenmellan medborgare och förtroendevalda där fungeramycket bra. Vi tycker att det är viktigt att människor isin vardag har goda möjligheter att påverka även denoffentliga sektorn. Besluten skall helt enkelt, som viser det, flyttas ut så mycket som möjligt i samhället.Detta innebär också att det måste skapas rättvisareförutsättningar för kommunerna. Vi anser därför atten förutsättning för att man skall få ett bra kommunaltsjälvbestämmande är att man också får ett bra skat-teutjämningssystem. Den inkomst- och kostnadsut-jämning som föreslås i propositionen tycker vi i grun-den är mycket bra. Vi har också i de utredningar somföregått propositionen medverkat till att få ett systemdär inkomsterna och även kostnaderna utjämnas. Mendet skall vara sådana inkomster och kostnader somkommunen själv inte rår över, dvs. skattesatsen skallinte, som en del har föreslagit i debatten, räknas in.I det nuvarande systemet för skatteut-jämning finns en hel del regionalpolitiska inslag. Närman går över till ett mer neutralt system, som vi tyck-er att man skall göra, måste därför regionalpolitikenstärkas. Vi hade en regionalpolitisk debatt i riksdageni går, och jag skall inte upprepa den. Jag noterar baraatt vi har föreslagit att ytterligare 1½ miljard bör gå uti regionalpolitiskt stöd till framför allt näringspolitikoch förbättrad infrastruktur för telekommunikation.Regeringens förslag till skatteutjämningssystemhar ju stött på patrull i Lagrådet. Jag är kanske intelika övertygad som om att det är grundlags-stridigt, och jag noterar att inte heller konstitutionsut-skottets majoritet är det. Men Lagrådet avstyrker, ochvi bör därför, som finansutskottets majoritet föreslår,skicka tillbaka förslaget och få en lagreglering som äri bättre överensstämmelse med gällande grundlagar.Vi tycker att den fördelning som finns i regering-ens förslag är helt acceptabel, men den förutsätter enförstärkning av regionalpolitiken. Vi förutsättersjälvklart också att det nya förslag till lagreglering avkommunal skatte- och kostnadsutjämning som rege-ringen skall lägga fram för först skallprövas i Lagrådet och att systemet skall träda i kraftden 1 januari 1996.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom alla de re-servationer och särskilda yttranden vid betänkandetsom undertecknats av miljöpartister men yrkar bifallendast till reservation 35.Anf. 9 () replikFru talman! Jag skall ta upp den aspekt som RoyOttosson var inne på i slutet av sitt anförande, nämli-gen en ytterligare breddning av den kommunala skat-tebasen.Roy menade att kommunerna borde harätt att ta upp skatt på ytterligare objekt, bl.a. punkt-skatter och miljöskatter, som teoretiskt sett ger kom-munerna ökade inkomster. Min fråga till är: Menar att varje kommun skall fåbehålla dessa skatteintäkter?Av fortsatta resonemang framgåratt han uppenbarligen godtar principen om inom-kommunal utjämning, dvs. att kommunerna skallbetala pengar till varandra och att det alltså inte är såatt dessa pengar skall stanna i den kommun som tarupp dem. Det visar att en sådan breddning i grundenär en konstig konstruktion. Det är då klokare att taupp en statlig skatt - om man nu skall ha en skatt; jagär inte precis anhängare av sådana - och att statenfördelade ut pengar.Roy verkade nu sväva på målet ocksåbeträffande vad som är grundlagsenligt och inte. Minfråga till är närmast: Om det nu är så attLagrådet tydligt har visat att en inomkommunal ut-jämning, där kommunernas skatteinkomster skickasrunt, är grundlagsstridig, föredrar han detsystemet och vill ha en grundlagsändring? Är det inteklokare att i så fall söka finna ett bättre system, t.ex.med ett statligt bidrag till kommuner med otillräckligskattekraft?Anf. 10 () replikFru talman! Vad först gäller frågan om behållandeav skatteintäkterna menar jag inte att skattetrycketskall höjas, utan jag menar att kommunerna i ökadutsträckning bör kunna styra sig själva. Ett sätt är attde får en ökad andel av beskattningsrätten. beträffande fastighetsskatten betyda att statenavstår från att ta ut fastighetsskatt och överlämnar tillkommunerna att ta ut en sådan.Detta får växlas mot de statsbidrag som gårtill kommunerna, så att effekten blir kostnadsneutral.Vår avsikt är inte att höja skattetrycket.Jag har stor respekt för grundlagen och Lagrådet.Därför ställer jag upp på att lagförslaget skickas till-baka. Vi får se hur det nya förslaget som regeringenkommer med blir. Jag tycker att det är för tidigt att taställning till hypotetiska frågor om det.Jag har mycket stor respekt för grundlagen ochtycker att den absolut skall följas. Råder det allvarligatveksamheter om någonting är grundlagsstridigt ellerej är det bättre att ta det säkra för det osäkra. Det ärdärför jag tycker att förslaget skall skickas tillbaka.Anf. 11 () replikFru talman! Jag vill fortfarande ha svar på denfråga jag ställde. Om man nu inför t.ex. kommunalamiljöskatter eller kommunala fastighetsskatter, enlokal skatt, menar att den kommun somtar upp skatten skall få behålla inkomsterna helt ellerföresvävar det honom att även med de pengarna göranågon gigantisk omfördelning? Den frågan kräver sittsvar. Jag menar att det är fullständigt meningslöst attlåta enskilda kommuner få en bredare skattebas omman sedan inte har för avsikt att låta dem behållapengarna. Det var det som verkade varainne på i slutet av sitt inlägg.Anf. 12 () replikFru talman! Jag tror att missupp-fattar det jag säger. Självklart skall kommunernabehålla den skatt de tar upp. Annars är det ingen po-äng med det. Jag har också poängterat att man i skat-teutjämningssystemet inte skall ta hänsyn till de skat-tesatser som kommunen tar ut. Det sade jag i mitthuvudanförande. Jag tycker nog att fått svar på sina frågor.Anf. 13 ()Fru talman! Innan jag går in på den kommunalaekonomin i stort vill jag hävda vikten av att denkommunala demokratin garanteras. Om den lokalademokratin skall kunna förstärkas måste det finnas ettlokalt handlingsutrymme. Plötsliga beslut om skatte-stopp och nya reformer pålagda av somkommunerna själva får finansiera strider mot finansi-eringsprincipen. Beslutet om borttagande av vård-nadsbidraget är ett exempel som leder till att barnom-sorgslagen kostar kommunerna ytterligare 5 miljarderkronor. Detaljreglering av kommunernas arbete gördet lokala politiska arbetet svårhanterligt. Bara det attersättningsnivån vid föräldraförsäkring, arbetslöshetoch sjukdom inte kan behållas på utan sänks till75 % gör att kommunerna kan få betala ut ytterligare2 miljarder i socialbidrag.Den kommunala självstyrelsen är enligt regerings-formen en av grundpelarna i den svenska folkstyrel-sen, en frihetsidé som syftar till att förstärka den loka-la demokratin. Medborgarviljans förverkligande, densjälvständiga åsiktsbildningen och medborgarnasaktiva deltagande behöver stärkt grundlagsskydd.