prot · GJ0925 · 1995-11-17 00:00:00 — Det är flera av oss som har träffat företräda-re för kyrkan, Amnesty, organisationer mot rasismoch många andra, enskilda som organisationer, somhar ett starkt intresse och engagemang att lyfta framoch stödja de här människorna som har kommit i klämmellan svensk lagstiftning och svensk tillämpning avlagstiftningen. Jag tycker, och jag hoppas, att LeifBlomberg också vid tillfälle skulle kunna ha merkontakt med de organisationerna, för jag tror att vi harmycket att lära och ta vara på av deras synpunkter.Anf. 6 Statsrådet ()Herr talman! tar upp att familjersplittras och nämner en del enskilda fall. Häromdagennär jag svarade på frågor sade talmannen till, myckettydligt, att vi inte får diskutera enskilda ärenden här.Det här är en politisk diskussion där man får hålla enmer allmän debatt och dialog.Mot den bakgrunden tänker, får och kan jag inte,enligt vår konstitution och regeringsformen, diskuteraenskilda fall. Därför tycker jag att det är ett renlig-hetskrav i en debatt att den ena parten inte gör det närden andra parten inte kan göra det.Dessutom blir beskrivningen av fallen oftast avden karaktären att den inte är helt i överensstämmelsemed hur fallet egentligen ser ut. Helheten kommeraldrig fram, utan det är någons sanning som kommerfram. Det innebär inte detsamma som att det är enbeskrivning av ett enskilt ärende så som det i verklig-heten är.Därför går det aldrig att dra någon slutsats av denhär typen av dialog och diskusson. Den blir förknepig, ensidig och konstig, och man får inte fram hurdet egentligen förhåller sig.Men när det gäller splittring av familjer är en avhuvudprinciperna i svensk utlänningslagstiftning justatt familjen skall hållas ihop. Det är bara i undantags-fall som det kan hända någonting annat.Vi hade några fall - det var väl i våras- med några familjer där huvudregeln skulle följas,men där det var uppenbart orimligt att så skedde.Hustrun ville exempelvis ha skilsmässa, och vi tycktedå att det inte var rimligt i det läget att hålla ihopfamiljerna. Det tror jag inte någon annan tycker hel-ler.Men huvudregeln är: Familjen skall hållas ihop.Det är en av grundstenarna i vår lagstiftning.Roy påstår att det är en hårdare praxissom har börjat tillämpas.Det finns inga som helst beslut i något avseendedär regeringen har skärpt praxisen när det gäller han-teringen av barn. Vi är minst lika angelägna somOttosson om att vi har en human hantering av ären-den, särskilt när det gäller våra barn. Vi är ocksåmåna om att följa regelverket i vår lagstiftning, somju av den här också har ansetts vara av denkvaliteten att den uppfyller det som vi åtagit oss ge-nom barnkonventionen.Det innebär inte att vi inte skulle kunna korrigeravår egen lag eller svara på frågor om vi skall föra inkonventionen som lag eller om vi skall tillämpa delagar vi har och se till att anpassa dem så att de över-ensstämmer med konventionen.Vi har en regel i som i huvudsak innebäratt vi inte upphöjer konventioner till lag därför att deoftast är allmänt hållna. De är inte skrivna så att mankan tillämpa dem utan mycket omfattande regelverkvid sidan om. Därför har valt att inte upp-höja konventionen till lag. Det finns något undantag,exempelvis om mänskliga rät-tigheter, som är skriven på ett sådant sätt att man kananse att den är att likställa med normal lagtext. Därhar vi gjort så, liksom i ytterligare något fall.Men i övrigt har vi tillsammans med de andranordiska länderna, och även en del andraeuropeiska länder valt den metod som vi för närva-rande har här i Sverige.Sigge Godin säger med en viss indignation i rös-ten att jag hänvisar till utredningar. Jag utgår från attdet inte är alldeles obekant för honom som riksdags-ledamot att det traditionella, parlamentariska, demo-kratiska sättet att genomföra förändringar är att förstutreda omständigheter och annat, ta fram en analysoch därefter föreslå förändringar i svensk lagstiftning.Vi skall göra dem genomtänkta och vara noggranna.Vi vet att vi gärna vill vara det, men det kan bli feländå. Därför tycker jag att vi inte behöver diskuteraom man först skall utreda saken, eller om man skalländra först och sedan utreda. Det borde väl vara allde-les uppenbart även för , antar jag.Vi avser att lägga en proposition på riksdagensbord med en rad ändringsförslag. Mycketav den kritik som har framkommit i debattinläggenhär fanns redan under förra regeringsperioden, och dågjorde man ingenting.Det sade om barnkonventionens18-årsgräns har man vetat under de tre borgerligaregeringsåren också, och då gjorde man inte ett smackför att förändra detta.Men vi gör det , och vi gör allt i ett samman-hang. Vi kommer också att föreslå förändringar ienlighet med de av kommittén föreslagna förändring-arna av vår lagstiftning för att den ännu bättre skallvara i överensstämmelse med . Defunderingarna har jag redogjort för här en gång, ochjag tänker inte upprepa dem. De känner ni ju väl till.Jag delar till fullo mening att detär oerhört viktigt att leva upp till barnkonventionenoch dess innebörd. Jag säger också att vi i ärbra på att göra det, särskilt i jämförelse med hur manhar det i andra länder.Vi vet också att det är en del länder som har upp-höjt till lag. Då tror man att detmöjligen skulle bli bättre, men det visar sig i prakti-ken att det inte har blivit det. De är inte ett dugg bätt-re, utan snarare ännu sämre, på detta. Det handlaralltså inte om vilken metod vi väljer utan om hurtydligt vi beskriver hela vår situation och att vi fårregelverk som är lätta och enkla att följa för våramyndigheter.Eva tog upp en del saker, och det varväldigt mycket som bara var en massa åsikter. Menjag vill gärna säga att inte har sagt attbarnkonventionen bör upphöjas till lag. Däremottyckte han att man i ett ärende kanske borde ha tagitstörre hänsyn till konventionen.Anf. 7 ()Herr talman! Jag är övertygad om att även rege-ringen vill försvara barnens rätt och följa barnkon-ventionen. Men verkligheten är ju, som flera av ossvisat här, tyvärr inte så positiv. Det enskilda ärendetär viktigt även i debatter i riksdag, just föratt de visar hur lagarna faktiskt tillämpas.Jag är fullständigt övertygad om att svenska myn-digheter, polis, osv. följer svenskalagar till punkt och pricka. Det är bristen i lagarna ochbristen i förordningarna från regeringen som är detgrundläggande felet. Därför är det vilseledande att taexempel från andra länder, där man inte har sammadjupt rotade traditioner att mycket noga följa allalagar. Svensk tradition är att sådana konventioner intedirekt blir lag utan att man transformerar, dvs. att manskriver in dem i befintliga lagar på olika sätt ochförsöker göra anpassningar. Detta har jag haft anled-ning att kritisera tidigare på andra områden. Vi harsett att har skrivit på konventioner, jag tänkerframför allt på miljöområdet, som sedan inte har om-satts i svensk lag på grund av att konventionen inte taspå så stort allvar. Jag känner igen det här mönstret närjag tittar på just barnkonventionen.Invandrarministern säger att det är fundamentaltenligt svensk lag att inte splittra familjer. Men hur ärdet då möjligt att göra som man gjorde -att skicka i väg en mamma och låta barnen bli kvar-lämnade ensamma här, barn som dessutom är sjukaoch behöver vård och omsorg? Det är helt obegripligt.Det är inte förenligt med vad säger.Jag tillåter mig att tvivla. Självklart måste regeringenagera om den ser att lagar, förordningar och praxisinte verkställs på det sätt som och regering-en har fattat beslut om. Därför måste jag upprepa minfråga. Vad tänker regeringen göra åt dessa enskildafall, där man uppenbarligen bryter mot barnkonven-tionen? Även i måste man väl hanågon typ av analys och inte bara i de olika parti-kanslierna här i riksdagen.Herr talman! Jag noterar också att invandrarminis-tern erkänner att inte följs utan attdet är utlänningslagen som gäller framför barnkon-ventionen. Han erkänner också en rad allvarliga bris-ter i de refererade utredningarna. Men det vore intres-sant att få veta vad regeringen tänker göra åt dessabrister och inte bara få höra invandrarministern refe-rera till utredningar.Anf. 8 ()Herr talman! När den socialdemokratiska rege-ringen och dess statsminister talade i stora ord omvärdet av värmde det oerhörtmycket i ett socialliberalt hjärta. Jag tror att jag varminst lika upprymd som över att defundamentala bristerna som gäller barns behov ochbarnkonventionens efterlevnad äntligen skulle rättastill. Jag anser att mycket kan göras utan att man väntarpå de utredningar som invandrarministern talar om.Invandrarministern sade att den borgerliga rege-ringen inte gjorde något, men att den socialdemokra-tiska regeringen nu gör det. Det skulle vara intressantatt få veta vad regeringen tänker göra. Min bestämdauppfattning är nämligen att det blir en hårdare attitydmot flyktingar i när förslagen läggs fram. Detfinns vissa positiva förändringar som jag också serfram emot, men vi väntar med spänning på vad rege-ringens förslag kommer att innehålla.Min fråga kvarstår: Vad är regeringens åsikt närdet gäller gravt handikappade barn? Skall man kunnata humanitära hänsyn och sänka ribban för dem? Ärdet inte möjligt att göra det innan regeringens förslagläggs fram? Varför kommer inte ganska vuxna barntill tals i utredningarna ? I fråga om dettabehöver man väl inte vänta på riksdagsbeslut? Det gåratt ge dessa barn den möjligheten.I detta enskilda ärende vill jag säga att jag i helgenvädjade till polisen om att ge den peruanska familjenrespit i tre , för att den tillsammans skullekunna lämna , om det inte finns ytterligareskäl att beakta. Polisen beaktade inte detta. Polisenhar ju sina regler att följa. Vad jag vill säga med dettaär att det som regeringen och invandrarministernsäger i dessa frågor betyder oerhört mycket när detgäller hanteringen av detta. Därför är jag glad över attinvandrarministern ändå säger att man skall hållasamman familjer. Det är oerhört viktigt att man åsikten i . Varken den åsikten eller åsiktenom handikappade barn är vi ju oense om i det härlandet. Vi har en mycket stor opinion bakom oss. Vibehöver därför inte bekymra oss om att vi har denåsikten. Det hindrar inte att invandrarministern åter-igen säger att familjer skall hållas samman och intesplittras genom att utvisas i olika omgångar. Det ac-cepterar vi inte i , eftersom det är den kanskemest fundamentala frågan.Anf. 9 vice talman ()Herr talman! Om invandrarministern hade lyssnatnoga hade han upptäckt att jag inte attackerade någonspecifik regering. Redan när jag satt i regeringentyckte jag att fattade underligabeslut mellan varven. I den regeringen hade vi ocksåärenden som var ganska besvärliga. Bristerna fannsnaturligtvis då också. För mig är det ointressant vemsom fattade besluten tidigare. Det som är intressantär att vi försöker åstadkomma en förändring, så att vilever upp till . Om det inte hadefunnits en sådan organisation som Rädda barnen, somhar arbetat fram hur man skall se på barnkonventio-nen, hade det inte förts särskilt många resonemang atttillgå när det gäller hur man borde se på barnkonven-tionen. Det är regeringarna som skall stimulera tilldetta. Det gjordes säkert för litet av den förra rege-ringen också. Däremot såg vi i den förra regeringentill att det tillsattes en barnombudsman som fick iuppgift att företräda barnen. ärett instrument som vi kan använda.Om man skall kunna hantera saker och ting tillbarnets bästa krävs det kunskap och insikt. När vi ijustitieutskottet diskuterar att domstolarna faktiskt börutbildas för att kunna lyssna på barn, så säger man attDomstolsverket bedriver utbildning, och så nöjer mansig med det. Vi är alldeles för teknokratiska när viskall fatta våra beslut i det sammanhanget. I ställetbör vi själva lyssna och se till att vi får beslut somvisar att vi anser att de som skall tillämpa lagen skallgöra si eller så. Jag anser att vi politiker ibland visaralldeles för liten viljeinriktning därvidlag i förhållan-de till myndigheter och beslutande organ.Det står faktiskt i en av artiklarna: Vid alla åtgär-der som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga ellerprivata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, ad-ministrativa myndigheter eller lagstiftande organ skallbarnets bästa komma i främsta rummet.Det kräver ju en analys och tillämpningsföreskrif-ter, precis som invandrarministern var inne på. Det ärväl bra om vi hjälps åt med detta.Jag håller med barnläkaren ,som skrev en bok som handlade om respekten förbarn. Han skrev: Kanske är barnets bästa att få leva iett samhälle där vettiga beslutsfattare med en vidgadoch fördjupad syn på barns behov och rättigheter görrimliga avvägningar och fattar för hela samhälletlångsiktiga och kloka beslut.Anf. 10 ()Herr talman! anser inte att det finnstillräckliga skäl för att inkorporera barnkonventioneni svensk lagstiftning. Han säger att heller har tagit ställning till ett sådant förslag. Jag tror att detta är en grundfråga.Leif säger att andra länder som har gjort pådet viset ändå inte är bättre och att man kanske kanrikta lika stark, eller starkare, kritik mot deras hand-lingssätt i praktiken. Men det tycker inte jag är ettbärande argument. Vi måste utgå från den svenskaverkligheten, där vi har som tradition att ta fram hän-synen till barnens bästa. Vi har i en rad olika lagargjort detta. tog upp lagen mot aga, ochvi kan ta fram en hel rad andra åtgärder som vi i vårtland har arbetat fram för att värna ombarnen. Det är den verklighet som vi skall starta i. Vihar ändå i oerhört mycket bättre förutsätt-ningar att leva upp till än vad manhar i andra länder.Jag vill därför vädja till statsrådet att ta tillbakafrågan. Jag såg det som ett löfte, en förhoppning, iIngvar uttalande att man från regeringenssida ändå uppmärksammat de uppenbara konflikternamellan och svensk utlänningslagoch sagt att de skall åtgärdas. Man har i något enskiltfall sett att det var brister.Jag vill också understryka problemen för svenskpolis som är tvungen att följa sina order och somdärigenom inte heller kan uppfylla barnkonventionen.Jag vill, herr talman, återkomma till frågan omhumanitära skäl. Jag tycker inte att gavnågot svar. Vilka är de? Vi har ändå tagit fram någraexempel. Vi kan inte bara tala om principer, utan vimåste lyfta fram de människor som drabbats respekti-ve gynnats av olika lagstiftning. Några av de barn somjag refererade till borde i oerhört hög grad ha fåttåtnjuta detta med humanitära skäl.Till slut, herr talman, vill jag ta upp frågan om vadtidigare regeringar gjort - att den borgerliga regering-en inte gjorde någonting. Också jag hävdar att det inteär fråga om en hårdnande linje . Tyvärr var denhård redan under den föregående regeringen, och denhar inte ändrats under den socialdemokratiska rege-ringen.Det är sant att den borgerliga regeringen inte gjor-de någonting. Däremot fanns det enskilda motionerfrån tvärpolitiska barngrupp där vi frånflera olika partier aktivt krävde bl.a. en ändring avutlänningslagen. Det finns alltså enskilda personer iolika partier som driver detta krav. Detär bra att det äntligen kan bli en ändring på denpunkten.Anf. 11 Statsrådet ()Herr talman! tyckte att det inte varrelevant att jämföra hur man hanterar barnkonventio-nen i och i andra länder. Det var en egen-domlig slutsats. innehåll är lika ialla länder som har ratificerat den. Texten är identiskför tyskarna, holländarna och de nordiska länderna.Visst kan man tillåta sig att se hur den tillämpas iolika länder. Jag säger det inte som något försvar. Jagvill bara notera att tillhör de länder som till-lämpar och andra konventionerbättre än de flesta, oftast allra bäst. Så är det faktiskt.Det innebär inte att det är bra därför att det är så, detär inte det jag vill säga. Men jag tycker ändå att det ärviktigt att sätta detta i sitt rätta sammanhang så inte tror att vi i det här landet är barbarer sominte bryr oss om några barnkonventioner. Det låterlitet så. Då går man för långt, och det leder ingen-stans.Roy säger att inte taspå allvar av den svenska och regeringen.Kritiken riktas mot både regering och riksdag. Efter-som det är som har sagt att vi följer inten-tionerna i i vår lagstiftning, tyckerjag att det var allvarligt att påstå detta utan att pånågot sätt leda i bevis att det är sant. Däremot kanman kasta ur sig lösa påståenden om att vi bryter motän det ena, än det andra och som riksdagsman varadomare i olika ärenden. Det brukar vi inte tillåta osssjälva att vara, utan vi vill ha en rättslig prövning. Dethandlar i hög grad också om juridik, förutom ommänsklighet och repsekt för människor, vilket intealltid går att utforma i en lagparagraf.Då är frågan återigen: Vad skall regeringen göra åtbristerna? Jag säger för tredje gången att jag nyssläste upp i svaret vad Flyktingpolitiska kommitténsäger. Regeringen kommer att i allt väsentligt följa deförslag som kommittén har kommit fram till därför attvi tycker att det ligger väldigt mycket i dem. Exakthur det kommer att utformas vågar jag inte ha någonuppfattning om. Jag hoppas att förstårvad jag säger.Sigge Godin säger att vi inte rättat till bristerna. Viär på väg att göra det. Vi vill rätta till dem och kom-mer att göra det också. Jag tycker att det är litetknepigt när en folkpartistisk riksdagsman indigneradundrar varför man inte gjort det, varför man måstevänta på utredningar när det faktiskt var Folkpartietsom i den förra regeringen hade hela ansvaret för dethär området. Ni hade alla möjligheter då att rätta tillallt det nu vill skall rättas till. Men vilovar att vi skall göra det. Vi tycker att barnkonven-tionen är viktig. Då skall vi också korrigera lagstift-ningen i så måtto att den bättre överensstämmer medvad vi själva har åtagit oss.Jag kan inte svara på frågan om gravt handikappa-de barn. Att vara ett gravt handikappat barn är enkatastrof i sig, men det medför inte ett skyddsbehoveller ett humanitärt skäl för att få stanna i . Detmåste vägas in i bilden om situationen runt omkring.Man måste också se på förutsättningarna för dessabarn att få relevant vård i hemlandet. Det är mängderav omständigheter som måste beaktas. Det kan finnasandra saker i landet som gör att det är orimligt attskicka tillbaka vederbörande. Då kan den samladebedömningen vara att det föreligger ett humanitärtskäl för att få ett uppehållstillstånd. Men bara denomständigheten att man är gravt handikappad innebärinte att man får stanna. Det har vi tagit ställning tillvid olika sammanhang. Det har debatterats i riksda-gen, och vi har ändå varit ganska överens om att baraett handikapp i sig inte kan utgöra skäl för att få stan-na. Annars får vi faktiskt en situation där människorkommer att söka sig till vårt land i syfte att få denvård de inte kan få hemma. Då får vi alltså problemmed kapaciteten i vår sjukvård. Den debatten har vihaft i den här församlingen. Jag harförstått att vi har varit ganska överens om att det intekan vara så enkelt att bara därför att man är sjuk ellerhandikappad får man uppehållstillstånd i Sverige.Jag håller med om att Rädda bar-nen behövs. Jag tycker att det är viktigt att Räddabarnen, korset finns just därför attde bl.a. har en bevakande roll i de frågor som de själ-va säger sig vara intressenter för. Det tycker jag ärväldigt viktigt. De bidrag som vi får från Rädda bar-nen, Röda korset, , osv. ärovärderliga i flyktingpolitiken både när det gäller attfå rapporter från olika länder och när det gäller att fåsynpunkter på hur vi själva bedriver vår politik. Pådet sättet kan vi få en så hög kvalitet som möjligt i vårflyktingpolitik och mottagningsverksamhet. Det finnsnaturligtvis en del övrigt att önska, och då är det bramed den här typen av organisationer.Till vill jag bara säga att det avgö-rande inte är om det är konventioner eller lagar utanhur vi lever upp till dem.Anf. 12 ()Herr talman! Det viktiga är naturligtvis vad somfaktiskt blir av av allt det vi säger. Jag refererade tillfall där man slår sönder familjen: mamman skickas iväg medan barnen är kvar i . Detta är uppen-bart onödigt. Någonting är fel. Det är bevis på att vifrån riksdag och regering inte lyckats med att verk-ställa på ett bra sätt.Jag tycker att invandrarministern överdrev vad jaghar sagt i debatten. Han säger att jag skulle ha sagt över huvud taget inte tar dessa frågor på allvar.Tvärtom berömde jag regeringens engagemang i arbe-tet med . Jag tror också att ni vill attden skall genomföras. Men de enskilda fallen är vikti-ga därför att det är dessa som är lackmuspapperet somvisar hur det blev i verkligheten. Dem kan man intenonchalera på det sätt som jag ändå tycker att minis-tern gör. Han vill inte ta upp en diskussion om det.Jag tycker också att invandrarministern missförs-tår mig när jag säger att den tradition vi har i Sverigenär det gäller att tillämpa konventioner är litet vilse-ledande jämfört med hur man gör i andra länder. Detgår inte att jämföra direkt. Det handlar också om hurrättsapparaten i övrigt fungerar. Jag för min del ärövertygad om att man i den svenska rättsapparaten ärväldigt noga med att följa de lagar som gäller. Där-emot skall man inte följa konventioner. Därför är detoerhört viktigt att vi inför i svensklag om vi vill verkställa den. Det var poängen.Jag tycker att det också är viktigt att skapa ventilerför att överklaga just den här typen av fall vi nu harsett, och som jag har refererat till, till regeringen. Jaghar förstått att även tycker att det ärviktigt att en sådan möjlighet öppnas. Det förslag somGörel Thurdin tog upp här, att låta Barnombudsman-nen få möjlighet och rättighet att överklaga till rege-ringen, tycker jag att vi skulle kunna ta fasta på. Detär ett bra förslag. Det hade varit intressant att höra hurinvandrarministern ser på det konkreta förslaget, ellerhöra om han har något bra konkret motförslag.Vi har ett hårdnande klimat enligt en rad advoka-ter och andra organisationer, t.ex., när detgäller hanteringen av flyktingbarn. Det är därför jaghar gått in och agerat i den här frågan. Jag kan förståatt de som jobbat länge med de här frågorna kansketycker att det alltid har varit besvärligt, men jag troratt klimatet hårdnar, tyvärr. Därför måste vi vidtaåtgärder.Anf. 13 ()Herr talman! Vi skall inte låta invandrarministerngöra det så enkelt för sig att han skall få skylla på denborgerliga regeringen som satt vid makten tidigare.Den socialdemokratiska regeringen har suttit vidmakten ett drygt år , och inte kan jag säga - jagsäger detta utan att vara speciellt elak - att ni har varitspeciellt på hugget och velat driva igenom frågan omatt införliva med svensk lag mednågon större ambition. Den har i stort sett barakommit upp nu i socialutskottet.Men regeringen skall rätta till bristerna, säger mi-nistern. Det skall ni göra. Vi väntar, och jag väntarspeciellt, med glädje på att se vad det är för någontingsom regeringen tänker rätta till och vad det är somkommer att vara en hårdnande attityd.Frågan är rent generellt hur regeringen ser pågravt handikappade barn och på vilken nivå ribbanskall ligga när man tar hänsyn till dem. Vi behöverinte diskutera om det skall vara det enda skälet, fördet är en självklarhet i riksdag att det inteskall vara enda skälet. Det är bara invandrarministernsom har haft den åsikten att den här familjen bara hardet skälet att de har fyra handikappade barn. Så ärinte fallet, vilket man ser om man studerar ärendet.Man kan faktiskt inte ens som statsråd påstå att detförhåller sig så.Frågan är alltså: Var lägger man ribban när detgäller gravt handikappade barn och deras möjlighetertill en framtid?Det finns en del kommentarer till de utredningarsom nu är avslutade. framför alltkommenterar kommitténs uppdragså att han föreslår att utlänningslagen skall ha reglerom att man i beslut i asylärenden rörande barn skall tahänsyn till både barnens nuvarande och deras framti-da behov, samt just det som har varit fundamentalt,tycker jag, i den här debatten, nämligen att inte skiljabarn från någon av föräldrarna. Det är bra att vi harfått i varje fall det svaret.Jag vill avsluta med att säga att jag anser att barnhar lika värde oavsett vilka de är och skall behandlasdärefter. Det är oerhört viktigt.