prot · GJ097 · 1995-10-12 00:00:00 — Att vi sedan vill höjagrundavdraget för inkomsttagare med lägre inkomstvid den kommunala taxeringen är en helt annat sak.Det behöver vi inte diskutera här. Det är ytterligare enrättviseaspekt som vi tycker är viktig.Man kan inte plocka pengar från barnbidragen ocha-kassorna för att finansiera en matmomssänkningsom gynnar alla. Fördelningspolitiskt är det bättre att idet läget höja barnbidragen och hålla kvar a-kassenivån på en vettig nivå. Det är vad det handlarom. Det är inte om matmomssänkningen är bra ellerdålig, utan det är sättet att finansiera den. Man tar frånett fördelningspolitiskt relativt sett relativt bra systemoch ger till ett fördelningspolitiskt betydligt sämresystem.Anf. 51 () replikFru talman! Att säga att matmomssänkningenskulle finansieras genom försämringar i ersättningen iarbetslöshetsförsäkringen osv. är ett vid det här lagetgammalt klassiskt, höll jag på att säga, vänsterpartis-tiskt populistiskt grepp. Att spela ut matmomssänk-ningen mot dessa saker passar popu-listiska framtoning väldigt bra.Ni kunde precis lika gärna säga att höjningarna avkapitalinkomstskatterna, återinförandet av förmögen-hetsskatt och det vi vinner på att införa värnskatten ärtill för att finansiera socialförsäkringssystemen. vill inte göra det. Det kvittar vad vi gör för någon-ting. Ni kommer alltid att lägga er ett strå över när detgäller att ta ut skatter på höginkomsttagare, kapital-ägare och liknande. Det är en mycket typiskt vänster-partistisk argumentation.Sedan smiter Per undan frågan ommomsen på tidningar. Vi är tvungna att ta ut moms påtidningar enligt de regler som gäller i EU. Det kaninte Per förneka eller smita ifrån. Men detär bekvämt att göra det. Han vill inte svara på minfråga hur hög momssats ni vill ta ut på tidningarna.Per gör det enkelt för sig. Men det är viinte helt ovana vid.Anf. 52 ()replikFru talman! Jag fick inget besked om hur långt detsocialdemokratiska öppna mandatet från valrörelsen1994 sträcker sig på skatteområdet och inget beskedom hur det blir med ytterligare höjda egenavgifter förden enskilde.Jag vill också fråga om fastighetsskatten, som ärett mycket stort problem framför allt i attraktiva om-råden i skärgård, längs kuster och på skidorter. Detfinns olika modeller för att lösa detta. Är Socialde-mokraterna villiga att medverka till att hitta en lös-ning för dessa attraktiva områden som är specielltberörda av höjningen av fastighetsskatten?Det är kanske inte så känt att det geografiska lägetpåverkar taxeringsvärdet, beräkningsgrunderna ochkoefficienten, inte bara på markvärdet utan också påsjälva byggnaden. Jag skulle vilja fråga det rimligt att det är så?Anf. 53 () replikFru talman! måste ha lyssnatganska dåligt på mitt anförande. Jag sade faktiskt attjag inte tror att det finns något större utrymme för atthöja skattetrycket i framöver. Det finns ivarje fall inte något större utrymme. Möjligen kanman tänka sig den skatteväxling som bl.a. MichaelStjernström har talat om tidigare.Sedan kommer vi in på det kära samtalsämnet fas-tighetsskatten i allmänhet och fastighetsskatten påskärgårdsfastigheter i synnerhet. Jag talade ompopulism när det gällde . Men frågan ärom inte kds och Moderata samlingspartiet tar priset ipopulism när de börjar tala om skatten på fastigheter iattraktiva områden.Vad gjorde ni som ni satt i rege-ringsställning åt detta problem? Det är känt sedan tioår tillbaka att det är ett stort problem. Ni gjorde inteett skvatt åt det. Men är det opportunt att kommadragandes med detta när vi har suttit vid regerings-makten . Ni gjorde icke ett dugg åt det. Det äroerhört svårt att komma till rätta med problemetskattevägen.När vi diskuterar fastighetsskatten och de svårakonsekvenserna för väldigt många människor tyckerjag att vi skall vända litet grand på medaljen och se påden positiva sidan. Den har glömts bort i debatten imycket stor utsträckning. Vad är det som händer, ochsom är så betydelsefullt för fastighetsägarna? Jo,räntan sjunker. Om räntan skulle sjunka ,vilket är fullt möjligt, innebär det för en person somhar ett lån på en årlig hyressänkning på14 . Det borde också komma fram i debatten imassmedierna, men det gör det inte.En annan sak, , som ni kanskeborde tänka på är följande. Vi har genom att vi harhöjt skatterna på kapitalinkomster också sett till attvärdena på avdragen har förbättrats . Ni villsänka skatterna på kaptialinkomster. Då kommer niockså att sänka värdena på avdragen för husägarna,och det kommer de sannerligen inte att gilla. Skall dedå dessutom få mindre räntesubventioner blir det intesärskilt populärt. Det kan jag tala om.Anf. 54 ()replikFru talman! Vi har hört det förut. Det finns ingetutrymme för ytterligare skattehöjningar, eller nästaninte, om jag förstod rätt. Men det räckerinte. Man måste ge klara besked, och framför alltkunna stå för de besked som man lämnar.Jag tycker att det är bra att erkänneratt det är ett problem med fastighetsskatten i attraktivaområden. Det gjordes en del utredningar under denborgerliga tiden. Jag beklagar att man inte kom framtill en lösning då.Men problemet är ännu mer angeläget att lösa nunär fastighetstaxeringen har slagit igenom med krafti-ga höjningar. Även fastighetsskatten har ju höjts. Dåär det ännu mer angeläget att hitta en lösning. Jaghoppas verkligen att ordväxling inte skall bli så hårdatt man inte kan samsas och samlas runt problemet.Jag förstår inte hur detta skall kunna vara popu-lism när t.o.m. erkänner att det är ettproblem som vi borde lösa.Anf. 55 () replikFru talman! På min mycket allvarliga fråga omvarför den borgerliga regeringen inte lösteproblemet med skärgårdsfastigheter har MichaelStjernström inget annat svar än att han beklagar det.Men om han beklagar att man inte orkade med attgöra det borde han kanske stämma ner tonen gente-mot den socialdemokratiska regeringen. Vi har någraår till på oss innan vi kommer upp i tre år.En fråga som inte svarade på,men som han måste svara på och som måste ställas tillhonom igen är: Vad händer med dem som har lån påsina fastigheter när ni skall genomföra era vallöftenom att sänka kapitalinkomstskatten? Då kommerderas ränteutgifter att bli ännu högre. Och vad händernär ni tar bort räntesubventionerna eller minskar dem?Det kommer att bli betydligt besvärligare för fastig-hetsägarna än detta med fastighetsskatten.Anf. 56 ()Fru talman! BjörnSamuelson jag är de enda män som deltar i debattenom jämställdhet. Ändå är vi två ovanligt många efter-som dessa debatter i vanligtvis enbart bru-kar föras av kvinnor.Det är inget fel på antalet kvinnliga deltagare, mendet krävs fler män i debatten. Vi måste ställa oss frå-gan hur vi får fler män att delta. Om vi vill föra fråganframåt måste männen vara mer delaktiga och aktiva idiskussionen om jämställdhet. Då förs frågan framåtoch vidare. Vi får också större genomslag i samhället.Jag är övertygad om att vi måste utveckla samhäl-let så att vi bättre tar till vara den kunskap, den kom-petens och de egenskaper som både män och kvinnorbesitter. Vi måste på alla nivåer ta till vara den olikasyn som män och kvinnor har på frågor och problem-ställningar. Det gäller på arbetsplatser, i sammanträ-desrum och i familjen.Jag tror inte att man kan reglera eller lagstifta frammer jämställdhet. Det handlar främst om hur vi är sommänniskor, hur vi beter oss och vårt sätt att vara ochhur vi är som förebilder för våra barn. Det handlarockså om kultur och traditioner som vi kan utvecklapå lång och kort sikt.Den svenska arbetsmarknaden är starkt könsupp-delad. Andelen kvinnor i offentlig sektor är 60 %.Inom vård, omsorg och utbildning är andelen så högsom . Trots den stora andelen kvinnor inomoffentlig sektor är antalet kvinnor i ledande befattningmycket lågt.Många kvinnor hävdar att det endast är genom offentlig sektor som kvinnor garanteras syssel-sättning. Motståndet mot den nödvändiga reforme-ringen och effektiviseringen av den offentliga sektornsom den borgerliga regeringen inledde och som soci-aldemokraterna fullföljer var stort bl.a. med argumen-ten att detta hotade kvinnors sysselsättning. Jag tyckeratt detta resonemang är djupt kränkande mot kvinnor-na.Utgångspunkten tycks vara att det endast är inomden offentliga sektorn som kvinnor klarar av att arbe-ta. Det är naturligtvis inte så. Däremot är det sannoliktatt kvinnor respektive män söker sig till olika sektoreri arbetslivet, vare sig vi vill det eller inte.Inom den offentliga sektorn, där merparten avkvinnorna arbetar, finns det lågavlönade yrken. Menfinns det ett samband mellan löneutvecklingen inomden offentliga sektorn och det faktum att man arbetar imonopolbranscher, dvs. inom områden där det i reali-teten inte finns några alternativa arbetsgivare? Jag troratt det gör det.De valfrihetsreformer som den borgerliga rege-ringen genomförde inom skola, omsorg och vårdfrämjade kvinnors valmöjlighet att välja arbetsgivareeller starta eget. Vi fick många kvinnliga entreprenö-rer som startade dagis eller fristående skolor. Därför är de återställare som socialdemokra-terna har gjort direkt hämmande på kvinnors möjlig-heter och utveckling.Arbetsmarknaden måste breddas framför allt förkvinnorna. Det är en långsiktig fråga. Då kommer jagosökt in på skolans område. Elevernas studieval,liksom arbetsmarknaden, präglas i hög grad av skill-nader mellan könen. Det faktum att studievalen ärmycket traditionella har skapat och skapar probleminom nästan alla områden.Särskilt bekymmersamma är rekryteringsproble-men till naturvetenskapligt och tekniskt inriktadestudievägar. Lärarnas kunnighet i ämnet och deraspedagogiska kompetens har stor betydelse för attstimulera flickors intresse för naturvetenskap ochteknik. Om fler flickor söker sig till dessa studievägarbreddas också deras arbetsmarknad.Både flickor och pojkar behöver fler manliga fö-rebilder i skolan. Vi är på väg att få en lärarkår sombestår av kvinnor, särskilt i . En sådanutveckling får negativa konsekvenser både för skolanoch dess elever. Barn och ungdomar behöver bådekvinnliga och manliga förebilder och perspektiv.Därför måste läraryrket och lärarutbildningen bli merattraktiv också för manliga studenter. En viktig del idetta arbete är att genom olika åtgärder höja läraryr-kets status.Jag är moderat ledamot i . Rå-det har 37 ledamöter. Av dessa är 33 kvinnor. Medandra ord råder en stor obalans. Det är inte bra attdiskutera och debattera jämställdhet endast ur ettkvinnligt perspektiv. Det krävs också ett manligtperspektiv.Samma ojämställda förhållande är det i arbetslivetpå alla nivåer och på alla områden när det gällerhandläggandet av jämställdhetsfrågor. Den somhandlägger jämställdhetsfrågor är enkvinna. Så är det på SAF, LO, TCO m.fl. är inte heller något föredöme.Vad gör för att rekrytera fler män till sinenhet?Vi har en formell jämställdhet i , men vikommer aldrig att få en reell jämställdhet om intedetta förhållande ändras.För oss i är det självklart att flickorskall ha samma arvsrätt som pojkar, att flickor skallha samma möjlighet och rättighet till utbildning sompojkar, att flickor skall ha samma rätt till livet sompojkar etc. Men dessa självklarheter förvägras flickori många av jordens länder.Jag hade förmånen att ingå i den svenska delega-tionen på den avslutade kvinnokonferensen iPeking. är ett av många länder där det avskyvär-da förtrycket mot flickor pågår med statens godaminne, förutom deras ständiga förbrytelser mot demänskliga rättigheterna.FN-konferensen flyttade fram positionerna förkvinnor och flickor på många områden. Det är bra.Men vi har också ett stort ansvar att ständigt granskadessa länder och deras handlande gentemot kvinnoroch flickor. Det är viktigt för kvinnorna att de vet omatt vi stöttar dem och att vi noggrant följer efterlevna-den av överenskommelserna som träffades i Peking.Anf. 57 ()Fru talman! Jag är också relativt hem-kommen från . Det känns väldigtinspirerande att tala om rättvisa och jämlikhet mellanmän och kvinnor i världen och i Sverige.På konferensen fastslogs det mycket tydligt attmänskliga rättigheter är det samma som kvinnorsrättigheter. Kvinnors rättigheter är mänskliga rättighe-ter och är de samma världen över. Det behövs enmycket rättvisare fördelning av världens resursermellan länder, men också mellan män och kvinnor,för att det skall bli en fungerande demokrati i världen.Efter den här känner jag att vi,trots att vi talar om ekonomiska problem i , är ett mycket rikt land i förhållande till mångaandra länder. Det är viktigt att vi i den här diskussio-nen om problemen i och vår egen ekonomiändå kommer ihåg att vi har ett ansvar för att hjälpaandra mycket fattiga länder runt om i världen. Det ärviktigt att denna biståndsverksamhet särskilt riktas tillkvinnorna.Vi måste i det här sammanhanget inse, att om viinte hjälper andra länder går vi mot vår världs under-gång. Det finns två övergripande hot mot vår jordsöverlevnad. Det ena står vi i-länder för, och det äröverkonsumtionen, som gör att vi förstör miljö ochannat och att vi inte delar med oss. Det andra är fat-tigdomen i , som leder till överbefolkning.Överbefolkningen är ett av de största hoten mot vårjords överlevnad.En satsning på kvinnor i biståndet och i världen ärdärför ett sätt för oss att se till att vår jord kan överle-va. Det känns viktigt att säga det, i dagens debatt omvår egen ekonomiska problematik.I utnämndes till det mest jämställdalandet i världen. har också utnämnts på andrahåll i världen och uppmärksammas ständigt för detta.Det känns fantastiskt att höra det, och risterman till och tänker på att vi ändå har så långt kvar.Det finns så mycket kvar att göra, och ändå har vi nåttlängst.Då är frågan: Hur når vi ännu längre, så att vi fårdet jämställda samhälle vi vill ha? Jo, vi måste få tillstånd en diskussion tillsammans med männen också.Jag håller med . Jämställdhetsarbetet är intenågonting som bara kvinnor skall driva, utan detmåste drivas tillsammans med männen. Det måstegenomsyra allt arbete, allt politiskt arbete och arbetepå alla områden i samhället. Vi måste naturligtvisarbeta på kort sikt, och vi måste framför allt arbeta pålång sikt. På lång sikt gäller det att förändra attityder-na i vårt samhälle.På utbildningssidan kan vi göra väldiga insatser.Det gäller att få själva utbildningen att gå ut på attflickor och pojkar skall välja fler yrken. Men detgäller också att miljön inom utbildningen förändras.Ulf var också inne på det. Det är självklart attbarnen får en sned bild när de kommer till skolan ochmöter i stort sett bara kvinnlig personal. Det är kvin-nor i köket som lagar skolmaten, kvinnor som städaroch kvinnor som utbildar på de lägre nivåerna. Bar-nen får en sned bild från början. Vi måste verkligenanstränga oss för att förändra de här attityderna, så attdet blir lika fördelning av män och kvinnor just på deområden där barnen träffar vuxna.Att bredda utbildningsbasen är ett sätt, och attkomma ihåg att det sker ett livslångt lärande och helatiden behövs kompetenshöjande insatser är ett annatsätt.Just i fråga om det naturvetenskapliga-tekniska bi-draget som har införts har vi centerkvinnor blivitinformerade om att det finns pengar som inte harutnyttjats. Vi skulle därför vilja att man såg överreglerna för detta NT-bidrag, då det är viktigt att flerflickor utbildar sig vidare på de områdena. Det ärmöjligt att reglerna är för stelbenta. Jag vill att mantittar på det inför tillväxtpropositionen.Det grundläggande för ett jämställt samhälle äralltså att man skall kunna försörja sig själv och levapå sin lön. blir allt fler kvinnor arbetslösa. På desenaste fem åren har 100 000 kvinnor mist sina jobb,inom traditionella kvinnoyrken, nämligen sekreterare,jobb på kontor, inom vård och omsorg. Det jag nuefterlyser är krispaket även för kvinnorna och engenomgripande politisk debatt även för att skapa jobbför kvinnor.Jag skulle till slut vilja ställa en fråga till MonaSahlin, inför tillväxtpropositionen, eftersom jag troratt de nya jobben kommer inom företagandet: Räckerkvinnolönen till? Finns det en reserv, en beredskapför att se till att kvinnolönen håller under budgetperi-oden, och finns det tillräckligt med medel?Anf. 58 ()Fru talman! Dagens tema för debatten är tillväxtoch arbete. Det är bra, därför att jag är övertygad omatt ett mer jämställt samhälle är tillväxtbefrämjandeoch leder till utveckling. Jag är övertygad om attintelligens, idéer och entreprenörsanda är könsneutraltfördelade och att kvinnor är en enorm ut-vecklingspotential för landet, när vi skall skapa ut-veckling, jobb och välstånd. Delad makt och delatansvar i hemmet och politiken är en av förutsättning-arna för delad makt och delat ansvar på arbetsmark-naden.Därför är det tråkigt att höra företrädare för Soci-aldemokraterna ständigt försvara sig med att man intehann med att beakta jämställdhetsaspekter, att manförst måste få ordning på statsfinanserna och sedankan jobba med kvinnors villkor och jämställdhet. Dettar inte att göra rätt än att göra fel. Jäm-ställda förslag är inte dyrare än ojämställda. Dethandlar om att utifrån de förutsättningar som finns gekvinnor och män samma möjligheter att ha jämställd-hetsperspektivet med sig hela tiden.Jag skall bara ta några små, men tydliga exempel.I våras beslöt majoriteten här att ta bort barntilläggenoch sänka nivån på svux och svuxa. Det innebär attframför allt kvinnor som vill förkovra sig, söka nyachanser, ta ansvar för sitt eget liv och komma vidare, istället för att passivt stämpla, får minskade möjlighe-ter. Regeringen beslöt med detsamma efter tillträdetatt avskaffa kvittningsrätten för nyföretagande, ochman har också minskat det synnerligen begränsadeanslaget för lån till kvinnors företagande. Det innebäratt kvinnor som vill kasta loss, ta ansvar, satsa pånågot nytt och utveckla en verksamhet får minskademöjligheter.I alla upptänkliga sammanhang motarbetar man påolika sätt de kvinnor som vill satsa inom områden därkvinnor traditionellt har jobbat, dvs. vård, omsorg ochutbildning. Detta är jämställdhetshämmande, och detär utvecklingshämmande.Vi skall i stället ta fram all den utvecklingskraftsom kvinnor har, genom bättre möjligheter att utbildasig, att gå vidare, att själv kunna ta ansvar och växasom människa. Om vi stöder, skapar möjligheter attstarta företag, att använda sin entreprenörsanda, attanvända sina idéer och att pröva sina vingar skapar viutveckling. Det skapar nya jobb. Det skapar effektivi-tet och resurssnålhet. Det skapar valuta för skatte-pengarna. Det skapar skatteintäkter, som sedan kananvändas för mer service, vård och omsorg, och det ärbra för både kvinnor och män och för våra gemen-samma barn.Fru talman! Vi hamnar ofta i en fälla, som heteratt jämställdhet är skapad där kvinnor och män harlika representation. Lika representation är rätt ochrättvist, men det är inte tillräckligt för att skapa varesig en jämställd regering eller ett jämställt samhälle,lika litet som en jämnt könsfördelad familj automa-tiskt är jämställd eller en manlig chef och en kvinnligsekreterare skapar ett jämställt kontor.Jämställdhet innebär just att kvinnor och män harsamma chanser och möjligheter, delad makt och delatansvar. Dit är vägen fortfarande lång. För att kvinnor-na i riksdag och regering verkligen skall ha halvamakten krävs mer än halva antalet platser! Det krävsatt många fler kvinnor erövrar ledande positioner ochär aktiva på de områden där män traditionellt hardominerat. Och det krävs att männen släpps in, tar sigin, på de områden som domineras av kvinnor, somt.ex. Det gäller både inom politiken och påhemmaplan. Vi skall kasta av oss alla gamla rolleroch bara vara människor.Vi kan annars aldrig komma bort från denna upp-delning, med kvinnor som förväntas ta hela ansvaretför barn och hushåll, oavsett om vi är hemma eller ipolitiken och skall försvara barnbidrag och jobba medkonsumentpolitik, och med män som förväntas intres-sera sig för skattekvoter, Dennispaket och försvars-politik. När blir det t.ex. lika självklart för manligapolitiker att se till barnens uppväxtvillkor som det ärför många kvinnliga politiker? Jag tror att ett förstasteg är att kvinnorna börjar ställa de kraven och för-väntningarna på männen, och släpper in dem.När skall vi kvinnor börja använda oss av den hel-hetssyn som vi annars brukar berömma oss för även ipolitiska sammanhang? Det är först då som kvinnornakan ta ett verkligt ansvar för barnens framtid. Visstligger en bra hantering av skattekvoter, tillväxt, trans-portsystem, kretslopp, miljöskuld och statsskuld, likaväl som skola, barnomsorg och föräldraförsäkring, iallra högsta grad i barnens intresse.Fru talman! För oss i är och har detlänge varit självklart att jämställdhet är en fråga likamycket för kvinnorna som för männen och att ansva-ret för barnen måste delas, i politiken och i familjen.Vägen dit är minsann inte enkel. Under det senasteriksdagsåret har vi också sett att regeringen ofta gören annan prioritering än vad vi har gjort när det gällerfördelning av besparingar och skattesänkningar. Vårbudget skulle ge en annan fördelning av bördorna,och framför allt skapa bättre villkor för utvecklingoch nya jobb. Det är det allra viktigaste, även förbarnen.Fru talman! Det är dags att vi slutar att sätta lik-hetstecken mellan antalet kvinnor i regering och riks-dag och jämställdhet. Och det är dags att vi slutarförvänta oss att kvinnor i politiken skall ta sammaensamma ansvar för barnen som vi har fåttgöra på hemmaplan. Jämställdhet är delad makt ochdelat ansvar, både i barnkammaren och i riksdagenskammare.Anf. 59 ()Fru talman! Jämställdhet är en fråga som rör män-nen lika mycket som kvinnorna. Det handlar om rätt-visa och maktrelationer och hur dessa begrepp tar siguttryck för oss som människor av olika kön i en var-dag. I ett feministiskt perspektiv är det en självklargrundtanke att vi är olika när vi är nakna men att vimed kläder på oss har samma rättigheter och skyldig-heter.Vänsterpartiets definition av jämställdhet är attkvinnor och män skall kunna arbeta, vara ekonomisktoberoende och ha barn och familj under precis sammaförutsättningar. Vi skall ha likvärdig tillgång till maktöver vår vardag.I dag finns tydliga tendenser till att man definierarjämställdhet som enbart jämn könsfördelning. Närdetta har uppnåtts skall kvinnors underordning inteexistera. När jämn könsfördelning har uppnåtts finnsdet t.ex. inga frågor där män är diskriminerade. Vårtvälfärdssystem har byggts upp på individuella rättig-heter och skyldigheter. Rätten till ett anständigt livskall vara en medborgerlig rättighet, inte en könsfrå-ga.Det finns många områden där kvinnorna spelar enunderordnad roll. Det gäller inom många maktstruktu-rer och på utbildnings- och forskningsområden. Detfinns också områden där männen helt klart också haren jämställdhetsdebatt att slå vakt om. Om det ärmännen själva eller kvinnorna som bör föra den frå-gan kan man fråga sig. Jag tror att det vore bäst om viförde den tillsammans.Det finns fall där män i har haft svårt attfå vårdnaden om sina barn. På den punkten råder engammal och stereotyp syn på vem av föräldrarna somär den självklara vårdnadshavaren. Det borde intevara så - inte i ett land som Sverige.Frågan kanske är liten i ett stort sammanhang, menden belyser det faktum att jämställdheten har mångabottnar och är utbredd till varenda liten sakfråga somvi omger oss med i vårt dagliga liv. Barnen kommernaturligtvis i första hand, men vi måste resonera somom vi också befinner oss i den tid som vi nu lever i.Likaväl är det ett märkligt faktum att kvinnor faktisktinte har lika lön för lika arbete - i år 1995.LO-kvinnorna har skrivit en intressant rapport,"Klass och kön". Den tar ur många vinklar upp LO-kvinnornas vardagssituation . I förordet står: "näralla nedskärningsbeslut är genomförda undrar vi vadstora grupper kvinnor skall leva av. Vart har allavackra ord om jämställdhet tagit vägen?" De konsta-terar vidare i inledningen: "Framtiden? Den mans-dominerade exportindustrin kommer enligt prognosenatt växa. För hemmamarknaden där de flesta kvinnorarbetar verkar det dystrare."