prot · GI0995 · 1995-04-26 00:00:00 — Därför skallbarnkontot vara lika för alla barn under förskoleål-dern, alltså 0-6 år.Barnkontot skall ersätta föräldraförsäkring ochbarnbidrag för denna åldersgrupp. Jag vill passa påtillfället att göra läsaren uppmärksam på att det tyvärrhar smugit sig in en felskrivning på s. 48 i betänkandenr 15. Där står det att barnkontot skall ersätta detnuvarande systemet med föräldraförsäkring, barnbi-drag och barnomsorg. Det skall inte stå barnomsorgdär.Barnkontot skall alltså ersätta föräldraförsäkringoch barnbidrag för . Det skallvara beskattat med avdragsrätt för barnomsorgskost-nader. Föräldrarna måste ta ut ett lägsta belopp varjemånad . Överstigande beloppfår de disponera fritt. Det innebär att de som vill kanunder ett av åren ta ut motsvarande nuvarande föräld-rapenning.I barnkontosystemet uppnås rättvisa då varje barnblir lika mycket värt och då den ensamstående lågav-lönade mamman får lika mycket som föräldern medhöga inkomster. Dessutom utjämnas det samhälleligastödet mellan dem som har en offentlig barnomsorgoch dem som inte har en sådan.Barnkontot ökar också familjernas valfrihet ochmöjligheter att planera utifrån egna önskemål ochförutsättningar. Valfrihet innebär både att ha tillgångtill den typ av barnomsorg som bäst passar barnet ochatt ha möjligheter att tillbringa med barnet.Därför måste barnkontot kombineras med för-längning av rätten till full tjänstledighet för vård avbarn till dess barnet fyllt och rätt till förkortadarbetstid till dess barnet fyllt . Med friheten attsjälva avgöra hur familjestödet skall användas gesockså familjerna en stark ställning som finansiärer avbarnomsorgen.Barnomsorgsgarantin, som egentligen var koppladtill vårdnadsbidraget, måste omprövas. Det är full-ständigt orimligt att i dagens ekonomiska läge tvingakommunerna att tillhandahålla barnom-sorg, medan kommunernas skyldighet att ge bidrag tillenskilda förskolor och fritidshem skall avskaffas. Istället måste tillkomsten av alternativa driftsformeruppmuntras. Privata lösningar, som föräldra- ochpersonaldrivna daghem och omsorg med olika peda-gogiska inriktningar, måste finnas på samma villkorsom den offentliga omsorgen. Först då har föräldrarnafull valfrihet som samhällets kostnader kanminska.Herr talman! Jag måste få återgå till det jag sadeförut om det orättvisa i föräldraförsäkringen. För migär det faktiskt ofattbart att socialdemokraterna somalltid talat om jämlikhet och rättvisa envist håller fastvid detta orättvisa system, där man ger mest till demsom redan har mest, där höginkomsttagaren får tiogånger mer än låginkomsttagaren.Jag skulle vilja passa på att ställa en direkt frågatill statsrådet : Är inte alla barn likamycket värda? Är de inte lika mycket värda, eftersomman väljer att sänka barnbidraget, som ändå är likaför alla barn. Och statsrådet : Är detinte dags nu med en systemförändring på familjepoli-tikens område?Ett system med ett samlat familjestöd i form av ettbarnkonto blir enkelt, robust, lättöverskådligt ochframför allt värderar det alla barn lika och ger föräld-rarna rätten att själva bestämma vad som är bäst förfamiljen. Statens system får inte styra familjernas liv,utan familjerna skall styra hur man använder syste-met. Först då, ja, först då får pressade småbarnsför-äldrar ett värdefullt stöd i sin ansvarsfulla uppfostrar-gärning som är så viktig för hela samhällets framtidautveckling.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1,5, 7 och 11 till betänkande nr 15.Anf. 87 ()Herr talman! avvisar besparingarna iform av sänkt barnbidrag och avvecklingen av fler-barnstilläggen. Barnfamiljerna påverkas redan av debesparingar och skattehöjningar som har generellräckvidd, t.ex. höjda egenavgifter och höjda kommu-nalskatter. Men ovanpå de åtgärderna läggs nedskär-ningar i stödformer som bara kommer barnfamiljernatill del. handlade det om sänkta flerbarn-stillägg, minskat bidragsförskott och slopat vård-nadsbidrag. tillkommer sänkta barnbidrag, av-veckling av flerbarnstilläggen, sänkt ersättningsnivå iföräldraförsäkringen och en viss minskning av bo-stadsbidragen. Totalt handlar det 1998 om åtminstone7 miljarder kronor. Därtill kommer att familjer medbarn i barnomsorg - som får kommunalt stöd - fårbetala höjda avgifter.Herr talman! har varitpådrivande för ett väl utbyggt ekonomiskt stöd tillbarnfamiljerna. Vår utgångspunkt har varit, och är, attstaten skall underlätta för föräldrarna att ta sitt ansvarför barnen. Barnbidraget skall ses som en del avskattesystemet. Statsmakterna har med all rätt velatbygga in hänsyn till försörjningsbördan i skattesyste-met. Den som har ett eller flera barn har givetvismindre möjligheter att betala skatt än den som harsamma inkomst men saknar barn.En sänkning av barnbidraget, som regeringen fö-reslår, måste alltså ses som en skattehöjning riktadmot barnfamiljerna. Den fråga som därvid uppkom-mer är om barnfamiljerna som grupp har särskilt storaförutsättningar att bära ytterligare den del av sane-ringsbördan som är aktuell eller om det är rimliga-re att sprida denna börda på hela befolkningen. Vianser inte att barnfamiljerna kan bära denna ytterliga-re börda och vi är inte ensamma om detta.I Välfärdsfakta nr 1, utgiven av TCO, konstaterasatt besparingarna slår hårdast mot barnfamiljerna.Man har räknat fram de ekonomiska förutsättningarnaför att skaffa barn . Man kon-staterar att morgondagens föräldrar får lägga ut upptill ur egen ficka för att kompensera förförsämringarna i det ekonomiska stödet till barnfamil-jerna. I de här beräkningarna har inte hänsyn tagits tillsänkningen av matmomsen, men den torde inte räckatill för att kompensera det som barnfamiljerna drabbasav genom regeringens förslag. Minst i kronor räknat -- förlorar den lägre tjänstemanna-familjen resp. gruppen samtliga löntagare med tvåbarn. En ensamstående mamma med två barn drabbasav mycket stora försämringar, nära om året.Den ensamstående mamman har också den lägstainkomsten av de undersökta hushållen.Barnbidragets fördelningspolitiska betydelse harockså tagits upp i i om-vandling - amerikanskt perspektiv på den svenskamodellen. I en gemensam studie menar professorernaAnders och att dentransferering som har starkast utjämnande effekt ärbarnbidragen, vilket ger ett mycket större bidrag tilllåginkomstgrupperna än för dem som har höga in-komster.Björklund och skriver med anledning avdebatten om sänkta barnbidrag: "Vår bedömning ärdock att barnbidragen - och särskilt flerbarnstilläggen- har en mycket hög precision som ett fördelnings-politiskt medel trots sin generella konstruktion. Sär-skilt för familjer med många barn har dessa bidrag betydelse, eftersom de kraftigt utjämnar stan-dardskillnader mellan barn. Faktum är att precisionenhos barnbidragen är så hög att det är en tilltalandestrategi att höja dem för att motverka de negativafördelningskonsekvenserna av andra besparingar ocheventuella ökade skillnader i marknadsinkomsterna. "Ett liknande uttalande gjorde ekonomen i Aktuellt, då hon talade om hur hårtbarnfamiljerna drabbas av förslagen. Hon sade unge-fär så här: stramade man åt för alla, man höjdet.ex. skatterna för alla och fördelade sedan om tillbarnfamiljer och pensionärer. gör man tvärtom.Och visst gör regeringen tvärtom mot vad man harsagt tidigare. I den ekonomisk-politiska propositioneni höstas kommenterades tanken att avveckla fler-barnstilläggen med början som ett uttryck fören ogenomtänkt och bakvänd fördelningspolitik. Jagciterar ur propositionen:"I de diskussioner som tidigare förts inom det So-cialdemokratiska arbetarepartiet med anledning av denedskärningar som är nödvändiga inom barnbidrags-systemet har ett successivt slopande av flerbarn-stilläggen förts fram som en lämplig åtgärd. Under-sökningar visar emellertid att de riktigt stora familjer-na redan med gällande flerbarnstilläggssystem, i hög-re grad än familjer med färre barn är beroende avsocialbidrag. Att helt slopa flerbarnstilläggen skulledärför innebära ett ökat socialbidragsberoende för destora familjerna. "Har socialdemokraterna nu bestämt sig för att detär bättre att flerbarnsfamiljerna skall varasocialbidragsberoende och lämna över kostnadernatill kommunerna än att behålla flerbarnstilläggen? Fördet är ju så att i utskottets betänkande finns inget somger stöd för antagandet att behovet av flerbarnstilläggskulle bli väsentligt annorlunda om de berörda barnenföds efter än det varit under de årsom gått sedan flerbarnstillägget infördes.Det måste ju också te sig egendomligt för mångaföräldrar att flerbarnsfamiljer kommeratt få helt olika bidragsbelopp beroende på när barnenär födda. Den aktuella besparingen kommer att få fulltgenomslag först efter ca 15 år.Herr talman! Regeringen har framhållit att det avstatsfinansiella skäl är nödvändigt att sänka det all-männa barnbidraget. Utskottets majoritet instämmer idetta. har i sin reservation nr 12 avvisatdetta. Vi är i högsta grad medvetna om det statsfinan-siella läget, och vi har i vår ekonomisk-politiska mo-tion lagt fram besparingsförslag som är större änregeringens förslag, men som är bättre ur fördelnings-politisk synpunkt.Folkpartiet har slagit vakt om och byggt ut det ge-nerella ekonomiska stödet till barnfamiljerna som ipraktiken syftar till att bygga in hänsyn till barnfamil-jernas försörjningsbörda i skattesystemet. Socialde-mokraterna, som har delat den här åsikten, ärnu tydligen på väg att helt ompröva sin tidigare upp-fattning.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion nr 12.Anf. 88 ()Herr talman! I går stod finansminister här i talarstolen och sade: Vi måste bli herrar ivårt eget hus. Där försade han sig allt: herre i egethus. Det är alltså det regeringens politik handlar om -att bli herre i sitt eget hus. Regeringens familjepolitikgår alltså ytterst ut på att herrarna - dvs. , ,, , , , och - skallbestämma i sitt eget hus. Det är inte konstigt att detblir satsningar på vägar, försvar, bönder och ROT-program i stället för barnomsorg, äldreomsorg, sjuk-vård och offentliga sektorn. Det är inte konstigt att detmed bara herrar blir nedskärningar i den generellavälfärden.På område efter område attackeras nu kvinnorsrätt att kombinera förvärvsarbete med vård av barn.Det är för dyrt för det svenska samhället att kvinnorförvärvsarbetar - det kostar föräldraförsäkring, barn-omsorg, äldreomsorg och pensioner. När det blir tuffti ekonomin och när det blir ont om arbetstillfällenskall kvinnorna tillbaka till spisen för att i sitt egetoch andras hem gratis utföra de arbetsuppgifter somnu utförs i och betalas av välfärdsstaten.Utgångspunkten borde i stället vara att kvinnoroch män skall kunna förvärvsarbeta och ha familj pålika villkor. Föräldraförsäkringen, den utbyggdabarnomsorgen och transfereringssystemen, som alla ären del av familjepolitiken, spelar en viktig roll för attkvinnor i dels förvärvsarbetar i lika stor ut-sträckning som män, dels också föder näst flest barn iEuropa.I dag ser vi en tydlig europeisering av familjepoli-tiken. Den gammelnya ideologin - familjefundamen-talismen - är en smäll mot kvinnor och vår självstän-dighet genom att de som omfattar den betraktar famil-jen, inte individen, som samhällets grundval. Familje-fundamentalismen genomsyrar i allt väsentligt denborgerliga familjepolitiken. Familjefundamentalister-na vill lasta över ansvaret för omsorgen på familjen,och det går naturligtvis hand i hand med raserandet avden gemensamma sektorn.Det systemskifte i svensk familjepolitik som avideologiska skäl startades av den borgerliga regering-en gav dåliga statliga finanser som resultat. Det sys-temskiftet fullföljs nu av socialdemokraterna, men nuär det av ekonomiska skäl - för att sanera de dåligafinanserna. Paradoxalt nog är politiken densamma.Det enda som skiljer är motiven! En familjepolitikvärd namnet måste bygga på att kampen för en bättrelivsmiljö och livskvalitet går hand i hand med kampenför ekonomisk rättvisa.En viktig grund i familjepolitik äratt det skapas ekonomisk jämlikhet mellan kvinnoroch män. Det är svårt att tala om en bra familjepolitikutan att tala om kvinnans frigörelse. Utanekonomiskt oberoende blir kvinnan maktlös i samhäl-let. Ett ökat inflytande för kvinnor innebär också attbarnens intressen tillvaratas på ett bättre sätt.Fru talman! I budgetpropositionen säger regering-en: "Familjepolitiken är en del av den generella väl-färdspolitiken. Den bygger på principer om jämställd-het mellan kvinnor och män och individuella rättighe-ter. Målet är att ge barnen en god start i livet samtbåda föräldrarna möjlighet att delta i arbetslivet ochrätt till nära och tidiga relationer med sina barn. "Detta säger en regering som i rask takt sänktbarnbidrag, flerbarnstillägg och bostadsbidrag, tagitbort barntillägget i vuxenstudiestödet, frusit bidrags-förskottet, sänkt pensionerna för förtidspensionäreroch sänkt bostadstillägget för pensionärerna, en rege-ring som tillsammans med i kompletterings-propositionen återkommer med ytterligare förslag omsänkning av bostadsbidragen och en sänkning av a-kassan, sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen till75 %!De besparingar som föreslås i familjestödet och isocialförsäkringssystemen riktar sig direkt mot kvin-norna. Försämrade flerbarnstillägg, fryst bidragsför-skott, försämringar i alla de basbeloppsanknutna för-månerna och förtidspensioneringen har alla en klarkvinnoprofil och kommer att begränsa kvinnors rättatt kombinera förvärvsarbete med skötsel av små barnlikaväl som kvinnors möjlighet att bryta upp ur dåligaförhållanden.Kvinnor är mer än män beroende av våra social-försäkringar. T.ex. använder sig kvinnor mer än mänav sjukförsäkringen, föräldraförsäkringen, tillfälligföräldrapenning, förtidspensionering, m.m. Nedskär-ningar i socialförsäkringssystemen kommer därför attdrabba kvinnor hårdare än män. Av de pensionärersom kommer att drabbas mest av nedskärningarna ipensionerna är den största gruppen kvinnor.Fru talman! Vi EU-motståndare sade att om vi blirmedlemmar i blir vi - genom det som Ma-astrichtfördraget stadgar - tvungna att föra en nylibe-ral ekonomisk politik som riskerar att förvärra deekonomiska problem vi har. Denna nyliberala politikleder till stagnation i ekonomin, en permanentad mas-sarbetslöshet - som vi sett över hela världen - och ettutpräglat tvåtredjedelssamhälle.I gårdagens finansdebatt talades det om konver-genskraven för att vi skall "platsa" i EMU. Medlems-länderna skall pressa sina budgetunderskott till 3 %av BNP, statsskulden till av BNP, pressa sininflation och ränta. stora problem är att medregeringens prognoser om en tillväxt på mellan 2 och3 % kommer statsskuld även attligga på mot tillåtna . Finansminis-tern vill klara konvergenskraven till 1998. Hur skalldetta gå till? Vilka nedskärningar måste han inte ta tillom statsskulden skall pressas från till ?Arbetet med konvergenskraven är redan i gång. Vihar inga undantag i . utarbetarriktlinjer för ländernas ekonomier, och länderna skallsvara med konvergensprogram. Det är detta somstatsministern inbjudit partiledarna att diskutera den 5maj.Fler och fler forskare inom EU menar att om enekonomisk och monetär union skall fungera i ettgränslöst EU måste även de sociala systemen ochsocialförsäkringarna harmoniseras på ett eller annatsätt. Detta kommer med andra ord att påverka vårtvälfärdssystem och i allra högsta grad kvinnorna. Detsade vi redan då, och säger även forskarna det.Men då sade ja-sidan att vi bestämmer detta själva.Det var den politiken som skulle in iEU för att ändra på. Det är detta som är bakgrundentill nedskärningarna. Finansministern hävdar att vi görnedskärningarna för att möta nästa lågkonjunktur.Vänsterpartiet hävdar att man gör detta för att anpassaSveriges ekonomiska politik till EMU.Fru talman! har vårt välfärdssystem intebyggt på att kvinnor utför omsorgsarbetet obetalt ihemmet och därmed också får en mycket lös anknyt-ning till arbetsmarknaden. Det är därför mycket vik-tigt att den förda familjepolitiken lägger fast att kön ären politisk dimension, inte en sakfråga som kan priori-teras eller icke prioriteras. I förlängningen innebär detatt allt det som regeringen gör på familjepolitikensområde måste prövas ur ett jämställdhetsperspektiv.Jag vill därför klart markera att intetänker medverka till en återgång till en gammaldags,reaktionär familjepolitik.I socialförsäkringsutskottets betänkande nr 12 sä-ger majoriteten, dvs. socialdemokrater och moderater,när de sänker studiebidragen och tar bort barntilläg-gen i vuxenstudiestödet att man inte kan ta hänsyn tillfamiljernas storlek, eftersom sådana förhållandenbeaktas inom familjepolitikens ram. är ämnet förden här debatten familjepolitik, och då skulle jag viljaveta på vilket sätt socialdemokraterna i socialutskottethar beaktat familjernas storlek. Är det genom att sän-ka barnbidragen, studiebidraget och bostadsbidragen?Är det genom att sänka ersättningen i föräldraförsäk-ringen och sjukförsäkringen? Är det genom att sänkaersättningen i arbetslöshetsförsäkringen och minskaresurserna till kommunerna, vilket ökar den kvinnligaarbetslösheten? Allt detta raserar själva förutsättning-en för kvinnors möjlighet att förvärvsarbeta och hafamilj på samma villkor som män. Alla de besparingaroch nedskärningar som genomförs på familjepoli-tiken slår hårdast mot kvinnor - det som slår motlågavlönade slår allra hårdast mot kvinnor, som i deflesta fall jobbar i låglöneyrken.Ett av målen med familjepolitiken, säger regering-en, är att lämna särskilt stöd till familjer i utsatta si-tuationer, t.ex. vid stor försörjningsbörda, vid lågainkomster och höga bostadskostnader eller när enförälder är ensam vårdnadshavare. Och vilken typ avfamiljer tror regeringen drabbas av alla dessa ned-skärningar i familjepolitiken? Tror regeringen att detär familjer med liten försörjningsbörda, med högainkomster och låga bostadskostnader? Är det därförman skär så drastiskt i familjestödet? Är det därförman kommer tillbaka i kompletteringspropositionenmed ytterligare sänkningar i bostadsbidragen till barn-familjer?I det gamla bondesamhället var familjen en pro-duktionsenhet med målet att skaffa fram mat ochandra livets förnödenheter. Vid industrialismensframväxt blev en del kvinnor lönarbetare, andra sköttehemmet, och familjen försörjdes på lönarbetet. Närkvinnors arbetskraft efterfrågades i allt större ut-sträckning på arbetsmarknaden övertogs kvinnorsobetalda arbete i hemmet av den offentliga eller ge-mensamma sektorn.Med anledning av alla nedskärningar på familje-politikens område som regeringen nu genomför till-sammans med skulle man kunna tro attvi skall föras tillbaka till bondesamhället. Skillnadennu är att de lågavlönade, arbetslösa kvinnorna ochmännen inte har någon möjlighet att försörja sig ge-nom att odla sin egen potatis eller sina egna morötter.I stället för ett arrende eller en jordlott får de sänktabarnbidrag, sänkta bostadsbidrag, frysta bidragsför-skott, m.m. För att kompensera detta sänker regering-en och matmomsen, vilket får betalas mednivåsänkningar i a-kassan, sjukförsäkringen och för-äldraförsäkringen. En ensamstående komvuxstude-rande med ett barn tjänar, enligt regeringen själv, 129kr på den sänkta matmomsen men förlorar över 1 000kr netto på nedskärningarna i barnbidrag och bo-stadsbidrag, borttagandet av barntillägget i svux ochsvuxa och sänkningen av a-kassan. Är det detta somkallas för satsning på lågavlönade, ensamståendefamiljer?Bo Holmberg efterlyste i sitt anförande ett över-gripande synsätt, och det tycker jag är bra. Han berät-tade att av befolkningen inte kan leva på sindisponibla inkomst. Vad är det för övergripande medatt höja det procenttalet?Fru talman! När jag nu talar om Bo Holmbergmåste jag faktiskt också få komma med en sakupp-lysning. sade i en replik till ChatrinePålsson att vi alla är skapade av . Men om jaghar läst på rätt gäller det inte alla - vi kvinnor sägsnämligen vara skapade av ett av revben!Fru talman! För att undvika alla missförstånd se-nare i debatten vill jag påpeka att harföreslagit alternativa finansieringar. Vi vill i ställetspara på försvaret, på vägbyggen och på Justitiedepar-tementets område. Den som tvivlar vill jag rekom-mendera att läsa vår ekonomimotion.Genom alla indragningar i kommuner och lands-ting kommer välfärdens kärna att drabbas. De kom-mer att slå hårt mot barnomsorg, äldreomsorg, skolaoch annan social service, som förutom att den är enarbetsmarknad för kvinnor har gjort det möjligt förkvinnor och män att förvärvsarbeta över huvud taget.Det hjälper inte att omskola kvinnor till jobb i export-industrin - föräldrarna måste ändå ha en väl funge-rande barn- och äldreomsorg, en barnomsorg medpedagogiskt innehåll som ger alla barn rätt till enstimulerande uppväxt. I ett samhälle där många levermed bara den ena föräldern eller har dålig eller ingenkontakt med äldre släktingar innebär en försämring avden offentliga barnomsorgen en ytterligare segrege-ring av barn efter föräldrarnas sociala ställning.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom allaVänsterpartiets reservationer men nöjer mig med attyrka bifall till vår reservation nr 13 i betänkande 15.Anf. 89 () replikFru talman! Jag begärde replik därför att jagtyckte att yttrade sig väldigt vanvör-digt om familjen. Jag vill berätta för de allra flesta människor i land lever inågon form av familjebildning.Ulla sade också att problemet är nu vill föra över ansvaret för välfärden på justfamiljerna - som hon, som jag nämnde, yttrade sig såvanvördigt om; hon ansåg att den omsorgen bör beta-las av välfärdsstaten. Men problemet, ,är att det är länge sedan vi hade finanser som gjordedet möjligt att betala det vi konsumerar på det härområdet. I realiteten skjuter vi i stället över kostna-derna på kommande generationer, och det tycker jagär allvarligt.Välfärdssystemen konstruerades naturligtvis i allvälmening och med goda intentioner, men de harspårat ur och de har överutnyttjats i en utsträckningsom ligger långt utöver vad som är rimligt med hän-syn till samhällskostnaderna. Flera debattörer här har varit inne på det. Systemen konstrueradesunder när ansåg sig vara världens rikas-te nation, där budgetbegränsningar inte existerade.Jag tror, , att det är hög tid att vi tänkerom när det gäller det familjepolitiska stödet.Jag sade i mitt inlägg att det här är en djupt ideo-logisk fråga. Självklart kommer detta mest till uttrycknär jag debatterar med . 90 () replikFru talman! Egentligen har ju självsvarat på det hon tog upp i sin replik till mig. Detgjorde hon när hon talade om att det här handlar omideologi. Det är alldeles riktigt.Jag vill på det bestämdaste hävda att jag inte haruttalat mig vanvördigt om familjen. Om det är någonsom har en öppen familjesyn är det faktiskt Vänster-partiet.Jag tycker att borde inse att detfaktiskt ligger en fara i att man lägger över ansvaretalltför mycket på familjen. Det är kvinnorna somkommer att få ta hand om vården, precis som det varen gång i tiden.Anf. 91 () replikFru talman! Jag känner till er speciella syn på an-svarsfördelningen i hemmet och i familjen. Ni vill attpolitiska beslut så att säga skall styra enskilda männi-skors vardag, det mest privata.Jag tyckte att i sitt inlägg sade nå-got om kvinnors frigörelse och jämställdhet mellankönen. Jag kanske skall redogöra för historieskriv-ningen, , och hur det gick till när kvin-nor fick tillgång till arbetsmarknaden. Jag tyckeribland att det är ganska besvärande med de här vackraoch ädla motiven om frigörelser för kvinnor somanvänds i debatten.De reella och tyngsta motiven var faktiskt akutoch långvarig brist på arbetskraft den gången kvinnorförst fick tillgång till arbetsmarknaden. Man konstrue-rade faktiskt system som i praktiken tvingade ut ettmycket stort antal kvinnor på arbetsmarknaden, ävennär deras barn var mycket små, trots att kvinnornasjälva egentligen ville vara hemma och ta hand omsina barn.Jag tror inte att man kan generalisera på det sättetsom gör. Jag tror att det finns väldigtmånga människor som i saknar möjlig-heter att ta ansvar för sig själva, sin familj och sinabarns väl och ve.Anf. 92 () replikFru talman! sade att vi anser attpolitiska beslut skall styra.