prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — Detkommer att handla om vår utvidgning.En annan utvidgning, som vi ser som nästa storasteg för EG, är också mycket väsentlig ur handelspo-litiska utgångspunkter. Skall det vara möjligt att in-tegrera Öst- och länder snabbt på deneuropeiska marknaden krävs också handelspolitiskaåtgärder. Det är många villkor som måste uppfyllas avde nya förhandlingsstaterna, de som förväntas blimedlemmar senare.Vid toppmötet i angavs villkoren. Dethandlar om demokratiska institutioner, en fungerandemarknadsekonomi och möjligheter att åta sig med-lemskapets förpliktelser när det gäller en politisk,ekonomisk och monetär union. Det handlar också omEU:s egen förmåga att ta emot nya medlemmar. Detär en viktig aspekt av den regeringskonferens somkommer att påbörjas , 1996.För att påbörja det här arbetet har EG vid toppmö-tet i antagit en strategi för att förbereda decentral- och östeuropeiska länderna för inträdet i EU.Förhoppningsvis kommer den strategin snart också attomfatta de baltiska staterna och . Frånsvensk sida har vi drivit på för att de baltiska staternasnarast möjligt skall kunna sluta associationsavtal, s.k.Europaavtal, för att få samma status som de sex län-derna i inför de förhandlingarsom vi hoppas skall påbörjas om medlemskap i öststrategi är en färdplan och en hjälp vid ettnärmande till EU. Den har både kortfristiga och me-delfristiga element. Från svensk sida har vi all anled-ning att understödja denna process och ordentligtfrämja att målen förverkligas. Det handlar om ett ökathandelsutbyte. Det är ett mycket väsentligt bidrag tillÖsteuropas utveckling. Det handlar också om attöppningen skall kunna ske så att vi kan skapa etteuropeiskt frihandelsområde, som inkluderar central-och östeuropeiska stater, det nuvarande EU samtEES-staterna.Samtidigt måste de länder som förbereder sig förförhandlingar med oss själva genomföra förändringari sitt samhälle så att de orkar med konkurrensen påden stora och svåra gemensamma marknaden. Kom-missionen förbereder nu en vitbok som kommer attläggas fram vid toppmötet i med förslagtill hur de central- och östeuropeiska länderna skallanpassa sin lagstiftning och sina ekonomiska systemtill EU. Det gäller lagar, förordningar, standarder,certifieringsmetoder, regler gällande konkurrens,statsstöd m.m.Jag tror att vi i skall tänka på att vi i mit-ten av 80-talet påbörjade en liknande förändring avvår ekonomi i EES-processen. Det tog tid för oss. Detär självklart att det kommer att ta tid - kanske än mertid - för de öst- och centraleuropeiska staterna. Deutgår inte från moderna marknadsekonomier, vilketSverige, och har gjort och gör. Dehar en väsentligt svårare situation när de skall genom-föra sina förändringar för att kunna delta i den storagemensamma marknaden.De östeuropeiska länderna har i många fall redanpåbörjat motsvarande självständiga förändring. Det ärviktigt och glädjande att de gör det. Man har ocksåfrågat oss om vi kan hjälpa till med att dela med ossav våra erfarenheter från EES-tiden. Det gör vi själv-fallet mycket gärna.EU som organisation kommer också att erbjudatekniska hjälpprogram för att underlätta den här pro-cessen för de östeuropeiska och centraleuropeiskaländerna. Men som sagt, vi själva som medlemsländerkan bidra, inte minst vi som har EES-processen bak-om oss.Enligt svensk uppfattning måste EU anstränga sigför att tidigarelägga sina sänkningar av tullskyddet,öka importen när det gäller textil-, stål- och verk-stadsprodukter, vilket är viktigt. Det gäller många avde produkter som det är realistiskt för Östeuropasländer att exportera till oss. Det gäller inte minst jord-bruksprodukter, där EU måste ta ett ordentligt tag föratt förändra den gemensamma jordbrukspolitiken omdet skall vara möjligt att motta de nya länderna sommedlemmar.Om den nuvarande jordbrukspolitiken i EU skullekvarstå oförändrad skulle det handla om inemot enfördubbling av jordbrukets kostnader som andel avBNP. Det är naturligtvis en orimlighet. Om man me-nar allvar med ett medlemskap för ländermåste man förändra EU:s jordbrukspolitik.Fru talman! Såväl EU som , och länder måste reformera sin eko-nomiska verklighet. Det handlar om att reformerahemma i , i , i , i och iTyskland. Det handlar om stål- och tekoindustrin ochom jordbruket för EU:s del. Det handlar om en mo-dernisering och om möjligheter för länderatt konkurrera.Vi måste reformera i den verkliga ekonomin, ochdet reformarbetet måste vi starta . Det är minst likaviktigt att vi arbetar med detta för att Östeuropasländer i realiteten skall bli medlemmar som med de ioch för sig viktiga institutionella reformer som hand-lar om beslutsfattande, nya organisationsformer ochannat. De reformerna diskuteras mycket, kanske be-tydligt mer, i den allmänna debatten i olika medlems-länder. Debatten om den verkliga ekonomin är svåra-re. Därför kanske den finns med så litet på debattsi-dorna i olika länders tidningar, men den är minst likaviktig för oss som vill att länder skall blimedlemmar i den europeiska unionen.Anf. 36 ()Fru talman! Det var värdefullt att islutet av sitt anförande så tydligt påpekade det viktigai att vi också i väst, i EU:s medlemsländer, påbörjardet nödvändiga reformarbetet. Det är ett mycket vik-tigt och riktigt påpekande. Dessutom kan detta refor-marbete påbörjas . Det hänger inte samman med deinstitutionella förändringar som regeringskonferensenhar att ta upp. Detta är saker som faktiskt redan i dagligger i EU:s egen beslutsmakt. Det handlar mer ompolitiska och andra saker som måste förändras än attjust stadgan behöver förändras.Det finns en sak som jag tycker är viktig när manser i perspektivet med en utvidgning i fråga om Cen-tral- och . Jag räknar in i begrep-pet . Jag tror att det är avsvenskt intresse att alltid ha den definitionen. NärEFTA-staterna alltmer växte samman med EU skeddedet på det ekonomiska området. Vi kom att trycka ossintill, och integrera oss med, EU - ellerdess föregångare - medan vi höll viss distans på detpolitiska området.I det här fallet har vi ett problem av delvis motsattkaraktär. Det kommer att ta för åtskilliga avdessa länder att fullt ut kunna medverka i den eko-nomiska integrationen, frihandeln och den inre mark-naden. Men på det politiska området är man oerhörtintresserad av att komma in snabbt. Därför bör mannog fundera en del över strategin.En möjlig sådan kan vara att tillåta medlemskappå ett relativt tidigt stadium men att det skall varalånga övergångstider på det ekonomiska området. Påså sätt skulle just dessa länder ges möjlighet att redanpå ett tidigt stadium finnas med i samarbetet vadgäller det politiska området, den gemensamma utri-kes- och säkerhetspolitiken, framväxten av den ge-mensamma brottsbekämpningen, som ju är en centralfråga, miljöpolitiken och många andra områden. Se-dan får de lösa en del av sina problem under långaövergångstider.Jag tror att det efter förhandlingarna kan varamöjligt med ett snart medlemskap för dessa länderäven om det, precis som utförligtbeskrev, finns svårigheter som kanske kan ta upp tillett decennium att komma till rätta med.Anf. 37 Statsrådet ()Fru talman! De problem som upp är verkliga och måste lösas. Inom EU har manredan nu startat det som man kallar en politisk dialog.Sedan i höstas bjuder man in utrikesministrarna frånde länder som har Europaavtal, dvs. Öst- och länder, till politiska överläggningar. Vi hop-pas att detta också skall gällaBaltikums länder. Man berör bl.a. just de frågor somGöran Lennmarker tog upp. Frågan om internationellbrottslighet var t.ex. en viktig fråga när ett sådant härmöte mellan utrikesministrarna hölls förraåret.Den politiska dialogen har man alltså redan satt igång. Den måste intensifieras. Den förekommer ju avoch till. Vid toppmötena i hade man ett särskiltmöte tillsammans med statsministrarna från Öst- ochCentraleuropa som både handlade om ekonomi ochom säkerhetspolitik. Detta gäller också på fackminis-ternivå. Jag håller med om att denpolitiska dialogen är utomordentligt viktig.En del grupper i de östeuropeiska länderna före-ställer sig att det på ett enkelt sätt går att få ett med-lemskap och att de sedan kan göra den svåra ekono-miska anpassningen efteråt. Så får det inte bli. Detkan låta attraktivt. Jag är rädd att man i dessa länderkommer att bedra sig, att det inte kommer att bli såhär. Då kan man hamna i en besvärligare situationlängre fram. Men, som sagt, det är glädjande attmånga östeuropeiska länder redan har påbörjat vad deförstår att man måste göra, nämligen en ekonomiskförändring i deras egna samhällen och en EU-anpassning. Då måste vi också svara med att sänkavåra tullar.Anf. 38 ()Fru talman! Jag är nog den förste att hålla medMats just i fråga om allvaret med att manpåbörjar en EU-anpassning. Det är viktigt att det finnsen bestämd viljeinriktning och kanske också en be-stämd tidtabell för detta. talar jag alltså om EU-anpassningen i de central- och östeuropeiska ländersom önskar bli medlemmar i den europeiska unionen.Förhandlingarna om Europaavtal, associationsav-tal, är förhoppningsvis färdiga . Vi kantänka oss en situation då tio länder i Cen-tral- och , från i norr till isöder, är associerade medlemmar. Då kan man ganskasnabbt föra in perspektivet med ett tidigt medlemskapdär man just beaktar nödvändigheten av att den inter-na ekonomiska omstruktureringen påbörjas, som MatsHellström mycket förtjänstfullt höll fram.Vissa länder har som sagt gjort detta. Så dethandlar inte om någon motsatsställning. Jag tror attdet vore klokt av den att övervägadetta i det skede när man har uppnått det första steget,nämligen Europaavtal. Det vore naturligtvis kontra-produktivt att ta upp det . Den uppfattningen delarjag helt.Anf. 39 ()Fru talman! I mitt anförande ställde jag två frågortill utrikes- och handelsministern. Jag upprepar dem,eftersom jag inte har fått något svar i själva anföran-det.Den första frågan var: Står socialdemokraternabakom det förslag som har framförts i EU-parlamentetav en socialdemokratisk parlamentariker om upphäv-andet av vetorätten i det utrikes- och säkerhetspolitis-ka samarbetet inom EU?Den andra frågan var: Varför har den svenskariksdagen inte fått någon redogörelse för densvenska regeringens riktlinjer för EU-politiken? Detsom har framkommit i statsrådets anförande gällerjust utvidgningen i fråga om Central- och Östeuropa.Det är bra, men det finns många andra områden somvi skulle behöva riktlinjer för, så att det inte uppståren villrådighet inför regeringskonferensen 1996.Anf. 40 Statsrådet ()Fru talman! Vad gäller den första frågan finns detinget skäl att frångå den uppfattning som vi har hafttidigare, nämligen att man beträffande den andrapelaren samarbetar mellanstatligt och alltså grundarsig på vetorätten. Jag har ingen annan uppfattning omdetta än den som jag har haft tidigare.När det gäller den andra frågan kan jag säga att vihar en något annan organisation än vad det finskaparlamentet har. Det är själv som bestäm-mer hur man organiserar sitt arbete. Den 14 decemberhade vi t.ex. en diskussion då jag redovisade densvenska regeringens prioriteringar inför EU-arbetet.Jag presenterade dem ganska utförligt då och harockså gjort det vid andra tillfällen.Såvitt jag vet för den finska en debattom detta . Av uppläggning har jag för-stått att man önskar en utrikes- och handelspoli-tisk debatt. Därför har jag i mitt inlägg anmält att jagvill tala om svensk handelspolitik. Jag tycker faktisktatt det är väsentligt att vi diskuterar den frågan mer änvad vi brukar göra.Vi har också talat med talmannen. Det vore braom vi fick till stånd en renodlad EU-diskussion iriksdagen, men i det här fallet är vi ganska mycket iriksdagens händer.När det gäller regeringskonferens bör vifrån regeringens sida och från oppositionens sida haen fortlöpande diskussion och utbyta uppfattningaroch värderingar med varandra. Sedan hoppas jag attden parlamentariska kommitté som skall börja sittarbete kommer att ge ett underlag för en fyllig debatt ihela när vi närmar oss de tidpunkter då det äraktuellt att lägga fram våra positioner.Till dem som har sagt att det är bråttom vill jagsäga att det inte är det. Regeringarna kommer attlägga fram sina positioner rimligt sent i den här pro-cessen. Det är en helt annan sak att man i Europapar-lamentet, i kommissionen, gör sina utspel.Vi har all anledning att inte göra om det misstagsom gjordes i Maastrichtprocessen. Regeringen börinte hastigt binda upp sig för en linje som sedan,oförankrat, drivs igenom, så att förhandlingsresultatetsenare blir ifrågasatt. Detta blev fallet för mångaländer som berördes av . Vi har allanledning att föra en diskussion kring detta och att taden tid på oss som behövs för att vi i skallkunna föra en öppen och demokratisk debatt.Man kan inte både äta upp kakan och ha den kvar.Man kan inte både säga att det är fel av regeringen attinte nu lägga fram på bordet hur det skall vara ochsedan instämma i att det är bra med en parlamentariskdebatt, att det är bra att vi i kan få tid för enfyllig diskussion i vilken många människor kan delta,innan regeringen tillsammans med låser den svenska positionen. Min bedömningär att vi har god tid på oss för att föra en sådan debatt.Anf. 41 () replikFru talman! Jag tillhör inte dem som säger att denparlamentariska kommittén kommer . Jag tycker att det är ett viktigt initiativfrån regeringens sida, inte minst för att stimulera tillett fortsatt intresse hos svenska folket för att vara medoch påverka och ge sina synpunkter på hur det fortsat-ta arbetet skall se ut.Statsrådet har emotsett en utrikes- och handels-politisk debatt i kammaren, och det är bra, men dethar i EU-debatten förekommit inlägg som har berörtockså andra områden än bara handelspolitiken. Dettagäller inte minst önskemål om nationella hållningar påolika områden som ligger inom EU:s ansvarsområde.Enligt mitt sätt att se hade det varit önskvärt medriktlinjer från regeringen också i det arbetet.Anf. 42 () replikFru talman! Liksom önskar jag attMats i sitt anförande hade diskuterat enstrategi för i EU . Om detta fick viinte höra något, och utrikeshandelsministern har ocksåförklarat att han ansåg att vi skulle diskuterahandelspolitik. Så då får vi kanske nöja oss med det,tyvärr.Jag vill ta upp två saker.Den ena är att handelspolitiken på ett väldigt up-penbart sätt visar hur EU inskränker vår suveränitet.Nu skall sköta förhandlingarnasom avgör hur det blir med våra tullar gentemot andraländer, och vi får då snällt försöka påverka kommis-sionen så att den agerar så att det går någorlunda i denriktning som vi vill. Jag tycker att detta är ett slåendeoch tydligt exempel på hur suveräniteten inskränks,och det är bra att detta blir klargjort, vilket det ocksåblev genom inlägg.Det andra jag vill ta upp är en fråga som rör han-delspolitiken mer i allmänhet. I långa stycken kan jagdela uppfattningar om bl.a. frihandelmellan stater. Men det finns en aspekt som för någotårtionde sedan diskuterades mycket men som intediskuteras alls och som jag efterlyser i de här sam-manhangen, nämligen frågan om de stora transnatio-nella bolagens makt över världshandeln.En tredjedel av världshandeln är internhandel istora monopol och koncerner, och dessa kan påverkaväldigt mycket av bytesrelationer och prisrelationer.Men det finns ett moment som ofta glöms bort, näm-ligen hur man skall bekämpa de här storföretagensmakt över den internationella handeln för att vi iverklig mening skall kunna få en fri handel.Anf. 43 Statsrådet ()Fru talman! efterlyser synpunkterpå regeringens EU-politik. Han har uppenbarligen dåinte lyssnat till utrikesministerns utrikesdeklaration,som ju är huvudpunkten i dagens debatt. Där tas för-visso viktiga principer för regeringens EU-politikfram. Jag får därför hänvisa till att tadel av vad utrikesministern har sagt.Det säger om de multinationella fö-retagen är alldeles riktigt. När de multinationellaföretagen först diskuterades talademan, som också gör, om att en tredje-del av världshandeln är internhandel.Sedan dess har, därutöver så att säga, produktions-systemet genom den tekniska utvecklingen förändratsdramatiskt. Både multinationella företag och andraföretag lägger nu ut delar av sin produktion i mångaländer, och de har sedan möjlighet att sammanfogaproduktionen till ett system, en produkt, i något land.Det kan t.o.m. vara så att man tror att produktionenhar försvunnit från något land men att i själva verketviktiga delar av produkten tillverkas där medan sam-manfogningen sker någon annanstans.Det är alltså fråga om ett globalt produktionssys-tem, vilket skapar ytterligare problem utöver de pro-blem som nämner och som jag hållermed om är betydande problem inte bara för världs-handeln utan också för sysselsättningen, för statersmöjligheter att påverka, osv. Som jag sade i mitt anfö-rande är det just därför väsentligt att frågor om inves-teringsregler och konkurrensregler ingår bland detsom vi kommer att diskutera i den nya världshan-delsorganisationen.Anf. 44 () replikFru talman! Det utrikeshandelsministern säger iden senare delen av sitt inlägg låter ju lovvärt.Jag har naturligtvis tagit del av vad utrikesminis-tern har sagt om EU. Är dessa ytterst allmänna ochknapphändiga positionsmarkeringar regeringensståndpunkt så lämnas mycket öppet,eftersom de synpunkter som framfördes var ganskaobestämda och magra.Anf. 45 Statsrådet ()Fru talman! Jag hävdar bestämt att dessa stånd-punkter varken är magra eller obestämda. Det ärmycket tydligt uttryckta värderingar som framförs iregeringens utrikesdeklaration.Kenneth menar uppenbarligen att regeringeni detalj skall precisera ett antal punkter som skall varaden svenska positionen . Det är uppenbarli-gen det han menar. Då kan han inte efter-sträva en demokratisk debatt i landet. Man måstebestämma sig för om det är viktigt att vi i tartid på oss för att låta partier, opinionsgrupper, såvälde som har varit kritiska mot EU-medlemskap som desom har varit positiva, och intresseorganisationer gesynpunkter till i och tillhans parti och till mig som regeringsrepresentantinnan vi, regeringen och , till-sammans bestämmer oss för vilken som skall bli densvenska positionen i den förhandlingen.Anf. 46 () re-plikFru talman! Jag talade i mitt anförande om hotetfrån EU . Hur skulle det då bli för de länder i sydoch öst som fortfarande står utanför om ytterligareåtta eller tio länder går med i EU? Funderar mankanske på att också ta med hela , ända borttill ? Genom historien har alla alltför storaunioner sönderfallit. Man kan tänka på khan,romarväldet, och senast öststaterna.Med samma vältalighet som vissa - ja, inte jagförstås - tidigare använde för att få med i EUtalar man nu för att skall komma in i EU.EU har fått hybris. Högmod går ju före fall. Det gårknappast att ha ett sådant nära samarbete med mångaländer. Samarbete och handelsavtal och sådant kanman ju ha med hela världen. Men att föra in så storaområden i en union det blir ett hot mot både Japanoch . Det är väl bättre med ett samarbete mellanlikvärdiga stater.Jag vill också ställa en fråga. avEU:s sopor dumpas i , som viutarmar dem på råvaror genom ganska dåliga han-delsavtal med Loméländerna. Finns det några tankarom vad vi skall göra åt det?EU är ju egentligen betydligt mer protektionistisktän vad var. När man tar in råvaror från har man mycket låga tullar, men tullarna påfärdiga industrivaror är på . Det är välinte ett handelsutbyte på lika villkor?Vi har ingen egen röst längre. Vi har t.ex. ingenegen röst vid det stora toppmötet i . Dethar alltså blivit som vi trodde innan.Anf. 47 Statsrådet ()Fru talman! Jag har förvisso synpunkter på pro-tektionismen. Jag tillhör också dem som är kritiskamot delar av EU:s handelspolitik. Men jag tycker inteatt de exempel tog upp var så välvalda ur hennes egen synpunkt. i Sverigeär ju i så fall mer protektionistiskt än både EU ochden på just de områden där vill få tillträde till våra marknader, nämligeni fråga om jordbruksvarorna.Det är vidare just inom EU som man har tagit deförsta internationella iniativen, i varje fall som jagkänner till, för att förhindra dumpning av sopor i . Man har i EU fått i gång en reglering som urvår synpunkt är positiv.Jag tror i motsats till att detbästa sättet att medverka till att det som Östeuropasbefolkningar demokratiskt har uttryckt att de vill,nämligen få sin demokrati stabiliserad och få delta ien modern ekonomi, är vad också just de önskar,nämligen förberedelser för ett medlemskap i . Jagtror att det är en bättre väg än att vi skärmar av ossfrån länder.Då kommer självfallet den, som jag tycker, fulltlegitima fråga som ställer: Kan ettsamarbete mellan så många stater utvecklas utan attspricka? Jag tror att det har möjlighet att göra det justdärför att EU till skillnad från de flesta imperier, somRagnhild Pohanka sade, har haft förmågan att kombi-nera nödvändig gemensam politik med respekt förminoriteter och för uttryck från olika kulturer, olikaregioner och olika länder. Det är i den balansgångenmellan gemensamma centrala beslut och en respektför det lokala som EU:s politik alltid har funnits. Närden tippar över åt det ena hållet är det farligt. Då kandet bli en centralisering som gör att projektet spricker.Också om den tippar över åt det andra hållet kan detbli farligt, en sådan anarki att politiken förlorar motmarknaden. Därför är den här balansgången alltidmycket viktig. Jag tror att EU är en av de mest mognasamarbetsformer som har funnits i historien när detgäller att klara denna balansgång.Anf. 48 () re-plikFru talman! Vad gäller minoriteter vill jag säga attdet t.ex. inte i någon av EU:s alla grundlagar finns ettord om urbefolkningar. Det är ganska allvarligt. Detkan därför bli problem om man tar in flera länder medolika urbefolkningar. Det finns inte många sådanainom EU, möjligen bara samer och basker.Jag tycker inte heller att är mer pro-tektionistiskt än EU. Det skulle vara en stor nyhet förmig.Jag vill också fråga om principen om konsensus -1. Vad är det som har föranlett utta-lande om att ta bort vetot och om att detta skulle vara lämpligt? Finns detstora krafter som arbetar för detta? Man har befaratatt när vi kommer kommer ett veto frånett litet land inte längre att gälla, t.ex. i försvarspoliti-ken eller beträffande en monetär union.Anf. 49 Statsrådet ()Fru talman! Jag vet inte om harlyssnat på den debatt som här har fört med . Den borde ha givit etttydligt svar på denna fråga.När det gäller minoritetsspråk och minoritetskultu-rer tror jag - jag kan ha fel - att det är i få delar avvärlden som minoritetsspråk har en så stark ställningsom i EU, där man faktiskt också uppmuntrar minori-tetskulturer. Det är ofta nationalstater som är hotetmot minoritetskulturer.Se på debatten i om samerna kontra densvenska regeringen historiskt sett, t.ex. om lappfog-darna! Däremot kan det i ett större regionalt samarbe-te vara fullt möjligt att en minoritetskultur får störretillfällen att blomma än i en kanske hård konfronta-tion med en ensam nationalstat. Jag har för min deldebatterat med svenska samer om och är ganskaövertygad om att för det fall att hela Sapmi vore endel av EU, skulle samernas ställning sannolikt varaännu starkare.Anf. 50 () replikFru talman! Det måste föreligga ett misstag här . På talarlistan finns fyra rubriker: allmän utrikes-politik, EU, bistånd och övriga utrikespolitiska frågor.Jag uppskattade mycket utrikeshandelsministernsexposé över världshandelns struktur och den klaraprincipdeklarationen om hur utvidgningen österutskall gå till, men var faktiskt en del av densenaste utvidgningen, och det var principerna för densom jag trodde att vi skulle diskutera i dag.När jag då ställer ett antal frågor till säger denne att länderna bör ange sina positio-ner sent och att vi först skall ha en förankringspro-cess. Sedan hänvisar han i sitt svar till utrikesdeklarationen, där EU-frågan upptar drygten halv A 4-sida.Jag kan urskilja fyra distinkta principer, och MatsHellström säger att det där finns tydligt uttrycktavärderingar. Den första är att allmänhetens insyn iEU:s arbete måste öka.