prot · GI0957 · 1995-02-08 00:00:00 — Det riktar sig till de företagare ochde företag som vi vet kommer att använda dessapengar och som faktiskt behöver dem.Våra insatser på arbetsmarknadsområdet innebäratt vi satsar mer pengar. Vi har en högre ambition. Vitycker att det är rimligt att ha ambitionen att få nerarbetslösheten minst till under den här mandat-perioden. Därför satsar vi mer pengar på det. Men vivill rikta dem på ett effektivt sätt. Det är därför vi harsagt nej till regeringens förslag om det som vi brukarkalla för ras.I ett läge när vi skall spara och gneta tycker vi attdet är oansvarigt att så här vidlyftigt kasta ut sju mil-jarder, eller om det nu är fem miljarder. Men då skalli alla fall två miljarder till betalas av kommu-nerna. Kommunerna skall alltså pytsa in sex miljardernär det gäller förslaget om allergisanering. Man kanfråga sig var man skall ta de pengarna ute i kommu-nerna. Vi tycker att det är oansvarigt av regeringen attvara så vidlyftig med dessa pengar när vi samtidigtskall gneta inom familjepolitikens område och få ihoptre miljarder i besparingar.Låt oss ställa dessa saker mot varandra. Tre mil-jarder skall vi gneta ihop på flerbarnstilläggen, barn-bidragen, bostadsbidragen, bidragsförskotten ochkanske föräldraförsäkringen. Vi har sagt ja till det.Men då är det märkligt att uppleva att det kommer ettförslag om att sju miljarder skall gå rakt ut. Man vetfaktiskt att detta är mycket ineffektivt. Det ger möjli-gen träffsäkerhet när det gäller . Vi tyckerinte att det är ett bra förslag. Därför har vi sagt nej tilldet.Vi har andra förslag som handlar om arbetsmark-naden. En viktig fråga när vi talar om att öka syssel-sättningen tycker vi är att begränsa övertidsuttaget. Vihar ett oerhört stort övertidsuttag i . Vi vet attdet motsvarar ungefär 40 000-60 000 jobb om viskulle räkna rakt av. Vi vill begränsa det och halverataket. Vi vill göra övertidsuttagen dyrare.Vi vill satsa mer på utbildning. Vi vill satsa på ar-betshandikappade. Vi vill ge investeringsstöd till demindre företagen. Vi vill ha gröna investeringar ienergi, trafik och miljö. Vi vill ge kommunerna stöd.Vi är tyvärr ensamma i kammaren om att vilja ge stödtill kommunerna så att de inte behöver säga upp merfolk. Det handlar ju ofta om kvinnor som arbetar ibarnomsorgen, i äldreomsorgen och i sjukvården. Vibehöver ha en pott i statsbudgeten för detta för attslippa ökad arbetslöshet och för att bevara kvaliteten.Vi har kallat det för kommunakut. Vi är tyvärr en-samma om det.Vi har också andra förslag som kanske inte täckerså stora belopp, men som är nödvändiga i dessa be-sparingstider. Då tänker jag på det som många männi-skor ute i samhället faktiskt diskuterar, nämligen dettamed bankerna. Vad är det som gör att regeringenabsolut inte vill medverka till att bankerna skall betalatillbaka några pengar? Det är obegripligt för mig.Jag tycker att det vore rimligt att vi satte oss neroch funderade över hur vi på det mest konstruktivasättet kan se till att bankerna successivt kan betala avde lån och utfästelser om pengar som de har fått. Vihar ett förslag som innebär att man tar ut i avgiftpå bankgarantin. Det skulle inbringa 1-2, möjligen 3,miljarder kronor . Det skulle vara en mycketkonstruktiv avbetalningsplan. Vi tycker att det ärrimligt. Jag begriper inte att regeringen inte tyckerdet.Vi har andra förslag som rör de fantasilöner somfinns ute i samhället, i det privata näringslivet menockså inom statlig förvaltning. Det handlar om fan-tasilöner, fluffiga fallskärmsavtal och ett privilegie-system som sticker i ögonen - med all rätt, anser vi.Att vi kommer till rätta med detta innebär inte att vilöser skulderna, men det är moraliskt viktigt att vi harett samhällsklimat där alla känner att vi alla är medoch betalar.Staten skulle kunna föregå med gott exempel somarbetsgivare genom att t.ex. sätta ett lönetak. Det är vad frutalmannen och statsministern har. Det finns väl ingensom kan vara värd mer än de antar jag. Vi kunde hadet som riktpunkt.Vi har också sagt att det måste bli stopp på enmassa arvoden som figurerar när människor som haren mycket anständig lön åker ut och pratar om sakersom de ändå jobbar med. Det finns mycket att röjaupp i här. Skälet till att göra det är att ingen skallkunna misstänka att det finns ett privilegiesystem somväxer sig stort som många människor bådemåste dra åt svångremmar och gräva i sina fickor efterpengar. Detta är en viktig samhällsmoralisk fråga. Vihar också omsatt den i motioner.Slutligen vill jag ta upp en annan fråga. Det bekymrarmig att den inte är bättre uttryckt någonstans i budge-ten. Den handlar om jämställdhet. har gått ut, men hon får läsa protokollet. Vi är ganskaöverens i det här landet om att vi behöver öka jäm-ställdheten och att det finns brister där. Jag vet attjämställdhetsministern själv har sagt att det skallgöras analyser även ur könssynpunkt när man läggerfram förslag. Men de här analyserna lyser med sinfrånvaro just när det gäller den ekonomiska politiken.Vi löser inte jämställdheten bara genom ökad kvinno-represenation eller genom att fler generaldirektörereller landshövdingar blir kvinnor, utan vi måste ocksåfå inflytande över den ekonomiska politiken. Detinnebär att varje ekonomisk fråga måste analyserasockså ur jämställdhetssynpunkt.Budgetförslagen innebär att nedskärningarna inomoffentlig sektor, t.ex. inom socialförsäkringssystemen,naturligtvis drabbar oss kvinnor mer, eftersom vianvänder dessa mer och är mer beroende av att väl-färden fungerar. Vi har i stor utsträckning ett försörja-ransvar som många män inte har. Alltså slår nedskär-ningarna olika. Detta måste man vara medveten omnär man lägger fram förslag. Ekonomin är inte köns-neutral. Det här har vi tagit upp i en motion.Jag vill också lyfta fram en annan fråga som vi haraktualiserat, nämligen kvinnors hälsa. ärdet inom detta område mannen som är norm. Detinnebär att värden som blodtryck och annat som mätspå kvinnor framstår som aparta och onormala i förhål-lande till mannen, som är normen.Jag vill citera ur en text från medicinutbildningensom belyser synen på kvinnan inom medicinen. Jagskall läsa högt ur en mycket aktuell lärobok i gyneko-logi och obstretik, som faktiskt fortfarande användsinom medicinen. Det heter där:De gynekologiska besvären förekommer "hoskvinnor med en expansiv personlighetskaraktär. - - -Typexemplet är den överambitiösa, disharmoniskakvinnan. Hon är ofta en kampnatur: seg, energisk,framgångsrik karriärkvinna. Karaktäristiskt är en intealltid särskilt väl dold tagg mot män i allmänhet ochmot maken i synnerhet och en önskan att vilja konkur-rera och överglänsa. Det kvinnliga är dem ofta mot-bjudande. "Det här får alltså våra medicinstuderande fortfa-rande lära sig. Det finns en institution, Kvinnohälsanvid , som har uppmärksammatdetta och många andra liknande exempel. Den insti-tutionen vill vi stödja. Vi tycker att det här behövskrafttag.(Applåder)Anf. 18 ()Fru talman! träffade jag en kvinna somarbetar inom vården, på en kirurgavdelning vid ett avvåra sjukhus. Avdelningen är en s.k. resultatenhet,vilket innebär att det ekonomiska resultatet måstemotsvara arbetsgivarens krav, medan kvalitet ochandra mänskliga aspekter inte är lika viktiga.Hon berättade att hon varitarbetslös. Hon var mycket glad för att hon nu hadefått jobb igen som undersköterska, men hon var sam-tidigt mycket pressad av den arbetssituation sområdde på sjukhuset. Hon sade att det finns dagar dåhon tar upp de sista patienterna strax före lunch. Detfinns också dagar när hon själv inte hinner gå och ätalunch, eftersom det är en hel del att göra innan hontvingas lägga de första patienterna igen. Det finnsockså dagar när hon gör övertid som honinte vågar sätta upp, eftersom hon var rädd för attresultatenhetens budget då skulle spricka och att i såfall kanske hon själv skulle mista jobbet.Visserligen, sade hon, har hon av lönen närhon är arbetslös, men för henne var ändå jobbet, attvara betydelsefull och att ha ett arbete att gå till, någotså viktigt att hon struntade i att hon fick jobba mer änhon skulle, bara hon fick behålla sitt arbete.För var detta naturligtvis lönsamt, mensamhällsekonomiskt måste man fundera över om dethär verkligen är lönsamt. Framför allt måste manfundera över om det är lönsamt att människor sombehövs inom vård, omsorg och skola går arbetslösamed av sin lön, människor som är utbildade föroch kunniga på sitt arbetsområde. Kan det vara sam-hällsekonomiskt lönsamt?De som blir kvar i vården är oftast sjuksköterskor,som slits mellan den medicinska insatsen och tiden föromvårdnad och som också skall göra det jobb somtidigare undersköterskorna gjorde. Hos mig biter sigbilden av den bortrationaliserade undersköterskan fast- hon som egentligen behövs i vården men som pågrund av att inte vården, men däremot samhället,anses ha råd att betala för henne inte behöver göranågot. Jag tycker att det är helt orimligt att vi i Sveri-ge skall ha en sådan situation. Det är orimligt attkommuner och landsting inte skall kunna anställavårdutbildade människor som vi vet attvården är något som vi svenskar sätter mycket högtnär vi anger våra prioriteringar av vad som är viktigt.Vi i tycker att en del av de pengarsom går till att betala för arbetslösheten skallanvändas för att personalen skall få göra det jobb somden vill göra och är bra på och som dessutom behöverbli gjort.Vi kvinnor, de unga och låginkomsttagarna kännerinte längre igen socialdemokratin. Den sociala sned-fördelningen av besparingarna i regeringens budget ärbåde påtaglig och skrämmande. Vi är ense med rege-ringen om att det måste sparas, men besparingarnamåste ske på ett rättvist sätt. Det går att åstadkommadetta. Det förväntas att socialdemokraterna skall göradet, och vi är villiga att ta upp en diskussion medregeringen om mera rättvisa besparingar.Regeringen föreslår sänkningar av barnbidragenoch av ersättningarna i föräldraförsäkring och sjukför-säkring. Samtliga dessa nedskärningar trycker ut låg-inkomsttagarna från marknaden. Kvinnorna, barnen,de sjuka, de arbetslösa och låginkomsttagarna, varavde flesta är kvinnor, till stor del kvinnor med högutbildning och deltidsarbete, förlorar i köpkraft. Desom använder sina inkomster för att konsumera fårmindre att röra sig med. Vi har fått rapporter om attkostnaderna för bostadsbidrag har ökat med 2 miljar-der. Med socialdemokraternas sparmodell kommerkostnaderna att öka ytterligare både för bostadsbidragoch för socialbidrag.Vi i frågar oss varför socialdemokra-terna väljer att fortsätta på den här vägen, den vägsom den borgerliga regeringen slog in på under sinmandatperiod och som väljarna uppenbarligen integillade, varför det parti som av tradition värnat om desvagare nu väljer att ta ut en stor del av besparingarnajust på den gruppen. Det jäser av förklarliga skäl i s-leden. Det jäser också bland vanligt folk utanför dens.k. Människor som lever påmarginalen kommer att få det mycket besvärligt medregeringens budgetförslag.Jag fick ett öppet mandat, sade det som förklaring? Varför, ,har socialdemokratin valt modellen att spara på defattigaste i vårt samhälle? anser att detgår att spara på ett mer rättvist sätt. Besparingarna fårinte innebära att vi flyttar kostnaderna från stat tillkommun - då har vi inte vunnit något samhällseko-nomiskt.Miljöpartiet de gröna sympatiserar med tanken attde lägst avlönade - kvinnor, barn, sjuka och handi-kappade - skall få samma rätt till välfärd som destarka, friska och heltidsarbetande männen. Miljöpar-tiet de gröna anser att människor med låga inkomsterskall undantas från besparingar. De skall skyddas motnedskärningarna så att de kan upprätthålla eller kan-ske t.o.m. öka sin konsumtion. Det skulle påverkaarbetslösheten och minska budgetunderskottet.Fru talman! de gröna vill ha en mo-dell för alla socialförsäkringar, inklusive arbetslöshet-sersättningen, som bygger på ett brutet tak. För in-komsterna får individen 80 %i ersättning. För den inkomstdel som ligger över144 och upp till taket på 7,5 basbelopp blirersättningen . Det betyder konkret att alla somtjänar tjänar på vårt för-slag, jämfört med regeringens. Det handlar om ca tvåtredjedelar av inkomsttagarna.Vårt förslag ger mer åt dem som har det sämst,och det sparar pengar åt staten. Besparingen är6,6 miljarder kronor.Miljöpartiet de gröna har också sagt nej till sänktbarnbidrag. Vi vill i stället höja barnbidraget med250 kr , och sedan vill vi beskatta det. Ipraktiken betyder det att föräldrar med låg eller ingeninkomst får högre barnbidrag, föräldrar med höginkomst får lägre.Vi tror att det är ett förslag som har stöd blandvanligt folk. Det är lättare att acceptera att de som harlitet får behålla mer än att alla skall förlora likamycket. Vårt förslag innebär också en besparing påca 2 miljarder.Socialdemokraternas omsvängning när det gällervälfärdspolitiken är olycklig så länge det drabbar demsom har det sämst. Å andra sidan kan ju detta öppnaför en diskussion och dialog med andra partier. Mil-jöpartiet de gröna är berett att diskutera förändringar isocialförsäkringssystemet som gör att de allra fattigas-te får mer kvar, medan de som har det bäst får behållamindre. Vi ser därför fram emot arbetet i den nytillsat-ta arbetsgruppen som skall se över just familjepoliti-ken.Fru talman! Vi kvinnor har mycket stort behov aven fungerande offentlig sektor, inte bara för att den istor utsträckning utgör vår arbetsplats. Den är ocksåen förutsättning för att vi skall kunna ha ett arbete.I dag saknas det barnomsorgsplatser i 115 avkommunerna. Dessa kommuner kan då inte leva upptill barnomsorgslagen. Det innebär i sin tur att kvin-nor inte har möjlighet att arbeta. Grunden för vårjämställdhet, kvinnans ekonomiska oberoende, hotas.Detta är också en anledning till att vi måste kom-ma till rätta med den höga arbetslösheten. Miljöpartietde gröna har olika lösningar. En av de viktigaste åt-gärderna är sänkt arbetstid. Om vi sänker arbetstidenmed och delar påjobben, kan vi skapaca 100 000 nya jobb. Därför bör Arbetstidskommit-téns arbete skyndas på.Miljöpartiet vill att arbetstiden skall sänkas, och viär inte ensamma. Såväl Socialdemokraternas sommittenpartiernas kvinnoförbund har sex timmars ar-betsdag på sina program, liksom . Detär ganska självklart, eftersom en sänkt arbetstid gyn-nar kvinnor och därmed jämställdheten. arbetarmånga kvinnor på deltid. Om också mannen jobbademindre, kan han ta större del av hemarbetet.Sänkningen av arbetstiden ger fler jobb och ger enökad livskvalitet. Balansen i samhället ökar, och in-dividen mår bättre. Ökad fritid ger plats för mer ge-menskap, barn och familj. Det ökar också möjlighe-terna för eget arbete, reparationer, odlingar, hantverkoch annat som många drömmer om att få hinna med.Bara det kommer många att uppleva som en väl-färdsvinst.Kortare arbetstid ger färre arbetsskador. Stressoch förslitningsskador minskar. Projekt med sänktarbetstid i bl.a. visar att sjukfrånvaron minskarmed sex timmars arbetsdag för alla.Fru talman! har gjort en uppgörelsemed regeringen. Vi har fått igenom 2 miljarder tillallergisanering av skolor, daghem och bostäder, ettvallöfte som vi infriat.Vi tycker att vi har fått en bra uppgörelse. Vi harfått igenom en del av vår politik. Vi har naturligtvisinte fått igenom all vår politik, eftersom det inte är visom sitter i regeringen och eftersom det är Socialde-mokraterna som är vågmästare i sin regeringsställ-ning. Men vi är självklart villiga att fortsätta dialogenför att uppnå bra politiska beslut.Med det här beslutet har kommit in ibastun, sade - eller var det solariet?Åtminstone var det något varmt, kanske en energikäl-la som vi kan använda framöver. I alla fall känner viatt vi får mer energi ju mer vi är med och påverkar,eftersom det är vår roll i politiken.Några har påstått att det är första gången vi påver-kat politiskt. Det är dock inte sant. Den största påver-kan vi som parti har gjort är naturligtvis när partietbildades, när vi bildade och tryckte på imiljöfrågorna. Utan i svensk politik hademiljöfrågorna legat långt bakom. Vi har fått upp mil-jöfrågorna på dagordningen. Det är att på allvar på-verka samhällsutvecklingen.Anf. 19 () replikFru talman! kom alldeles påslutet in på uppgörelsen som man träffat. Det var efterdet att hon talat ganska utförligt om den ansträngdaekonomiska situationen i kommuner och landsting -barnomsorg, sjukvård och allt - på det sätt som Mil-jöpartiet brukar göra. Låt mig bara ställa en endafråga.Ni har anslagit 2 miljarder till kommuner ochlandsting för allergisanering. Det kan vara bra, menpolitik är att välja. Det här kräver att kommuner ochlandsting tar från någonting annat.Då är min konkreta fråga: Från vad?Skulle man räkna som brukar göra,motsvarar dessa 6 miljarder mellan 15 000 och20 000 anställda.Anf. 20 ()replikFru talman! Det är intressant det sägerom att vi skall ta 6 miljarder från kommunerna för attfå till de här allergisaneringarna. Menar att våra barn skall sitta i mögelskadadeskolor och där försöka lära sig det som är deras upp-gift, nämligen att utvecklas, tillgodogöra sig den un-dervisning som samhället betalar och hjälper till med?Jag trodde naturligtvis att detta var någonting somockså moderata politiker tycker är viktigt, nämligenatt våra barn har en bra arbetsmiljö.För inte så länge sedan gjordes det ett reportagefrån . Där måste man ringa efter am-bulansen - jag tror att det var två eller - föratt hämta barn som fick akuta allergiska anfall påskoltid, därför att skolan var så mögelskadad.Jag tror att kommer att tycka attdet är bra att få ett statligt bidrag för att rätta till sinskola, och jag vet att många andra kommuner justplanerar för allergisanering och kommer att se bidra-get som något positivt. De har redan lagt in pengar ibudgeten därför att de tvingas se till att barnen har enbra arbetsmiljö.Det är orimligt att våra barn skall sitta och få öka-de allergiska besvär. Den huvudvärk som ofta är enföljd av detta leder naturligtvis till att de inte kantillgodogöra sig undervisningen på det sätt som deskulle kunna göra om de hade bra arbetsmiljö.Jag tror att ingen av oss i skulle accep-tera att sitta i den här lokalen, om den vore mögelska-dad, om ventilationen vore så dålig att så fort vi sitterhär får vi huvudvärk, mår illa, får astmabesvär osv.Det är en självklarhet att detta skall åtgärdas nu.Anf. 21 () replikFru talman! Det var ett relativt långdraget sätt attinte svara på frågan.Allergisanering bedrivs ju. Det finns program fördet i både stat och kommuner. Det har vi prioriterat,och det finns åtskilligt av det.Det ni säger med uppgörelsen är att ni skall tapengar från annat till att göra mer allergisanering. Detkan jag förstå som en politisk prioritering. Politik äratt prioritera. Men att prioritera någonting är att pri-oritera bort någonting annat.Nu skall ni ta ur kommunalabudgetar och landstingsbudgetar som man där haransett skall användas till någonting annat, t.ex. barn-omsorg, skola, sjukvård - inte vet jag - och användatill allergisanering.Min enkla fråga är: Var anser ochherr , som jag hälsar välkommen till dennakammare - det brukar tillhöra artigheten att vara härfrån början - att man skall ta dessa pengar?Anf. 22 ()replikFru talman! I vår budget hade vi faktiskt anslagit 3miljarder för allergisanering. Vi har budgeterat det.Vi tänker inte tvinga kommunerna att sanera sko-lor som de inte vill sanera. Vi har kommunalt själv-styre. I de kommuner där vi sitter med i fullmäktigehar vi har drivit frågan att de skolor som är dåliga urallergisynpunkt skall åtgärdas. Vi vet av erfarenhet attdet är många kommuner som ligger i startgroparna fördenna typ av jobb.När de får två miljarder för dessa jobb underlättardet för dem att komma i gång. De får det gjort snab-bare. Vi får i gång byggbranschen - en icke oväsent-lig del i vårt samhällsliv.Anf. 23 ()Fru talman! Trots debatten här vågar jag på-stå att det är en ganska bekväm sist för Socialdemo-kraterna. Det ena oppositionspartiet efter det andra -för att inte säga allihop - skriver i sina motioner att deär beredda att spara.När , och väl lämnade sitt oppositionspolitiska konceptoch gick över till att, som i detta budgetsammanhang,använda sig av "den enda vägen" som besparingsvä-gen, kan man i varje fall räkna med att Moderatasamlingspartiet finns där som en mycket pålitlig be-sparingskompanjon.Det måste förstås vara svårt för väljarna att förståeller veta om det är socialdemokratisk politik ellerhögerpolitik att sänka bidragsnivån, bestämma attersättningsnivåer i socialförsäkringssystemen skallned till , försämra för pensionärer och ta än merpengar från kommunerna. Det kan inte vara lätt förväljaren att veta om detta är socialdemokratisk politikeller högerpolitik. "Väljarna ville ha en vänsterpolitik" säger gång efter annan. Det kan man säga, menvad är då vänsterpolitik, ? Är detvänsterpolitik som ni är med om att stötta och stödjaoch göra uppgörelser runt, dvs. att sänka, försämraoch dra ned? Jag tror i varje fall inte att folk i allmän-het har kallat det för vänsterpolitik.Jag säger inte detta, fru talman, för att ironisera.Jag säger det enbart för att visa vilka rekyler ellerbumerangeffekter socialdemokrater ute i landet numåste uppleva. De idéer som Socialdemokraternaförkastade under förra mandatperioden återanvänderman nu med råge i regeringsställning. Man kan fak-tiskt tala om ett slags politikens kretslopp. Borgerligaidéer återanvänds av Socialdemokraterna.Vi vet allihop att varken den förra regeringen ellerden nuvarande regeringen sparar av någon illvilja.Man gör det för att verkligheten kräver det - för attSverige inte skött sin ekonomi under 20-25 år.Jag tror att det skulle vara politiskt hälsosamt ochdebattsanerande om regeringspropositionen och deekonomisk-politiska motioner som lagts fram kun-de få visa människor att Socialdemokraternas opposi-tionspolitik och etiketterande i mångt och mycket baravar ett sprakande spel för galleriet, ett taktiserande föratt inbilla folk att inga besparingar var nödvändiga.Vi påstår inte att det är fel att socialdemokrateroch moderater nu faller i varandras armar i ett slagssparandets symbios. Vi bara noterar att nedskärningarär nedskärningar vare sig de är skrivna i rött ellerblått.Jag tror nog att man ute i samhället, på gator ochtorg, framför TV-apparater, runt frukostbord och påverkstadsgolv kan acceptera åtstramningar och uthär-da dem, bara man ser att åtstramningarna är någor-lunda rättvisa. Det är inte Socialdemokraternas ned-skärningar.Fru talman! befinner sig ien uppåtgående konjunktur. Exportindustrin sjuder avkraft. Men det gigantiska problemet kvarstår. Mångamänniskor upplever sig inte vara efterfrågade. De fårinte känna att de behövs. De utsätts inte för förvänt-ningar. Vi måste alla därmed tillsammans se till så attmånga fler får meningsfulla arbetsuppgifter och fåruppleva delaktighet i samhället. Vi måste få fart påkompetensutveckling, locka flera till att skaffa sigytterligare kunskap osv.Det vore klokt, tror jag, om regeringen kunde tasig ur sin egen blockering på arbetsmarknadspoliti-kens område. Naturligtvis känns det tungt för social-demokrater, som så gärna vill monopolisera syssel-sättningspolitiken åt sitt parti och som lovade atthalvera arbetslösheten och få ned den till 1995,att nu tillstå att man inte alls klarar detta. Men vinn dåen seger över er själva i regeringen! Tillstå att ni intehar någon patentmedicin att ordinera. Likaväl som nigivit upp idéerna om att arbetslöshetsersättningen inteskulle behöva sänkas och likaväl som ni socialdemo-krater nu kan ta initiativ till att sänka ersättningsnivå-er i socialförsäkringarna, likaväl borde ni kunna ta erur föråldrade föreställningar om arbetsmarknadspoli-tiken.Vi kristdemokrater tycker - hör och häpna - attdet vore rimligt med ett slags politikens förbrödringför att se hur vi kan få fram nya riktiga jobb. Men detfordrar att vi tar kol på en rad gamla vanföreställning-ar. Företag måste få göra vinster för att kunna investe-ra och skapa nya jobb. Arbetslagstiftningen måste ståpå nyanställandets sida. Tjänstesektorn måste släppasloss och få skapa arbete.