prot · GJ0940 · 1995-12-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:40Måndagen den 18 decemberKl. 10.00 15.4616.00 - 17.02Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 11 och den 12 de-cember.2 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1995/96:38Till RiksdagenBeträffande interpellation 1995/96:38 av PerUnckel (m) Forskningssiftelserna, får jag meddela attjag inte kan besvara denna inom föreskrivna fyraveckor.Skälet härtill är uppehåll i riksdagsarbetet. Jagkommer att besvara interpellationen den 13 februari1996.Stockholm den 11 december 1995Carl Tham3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1995/96:KU18Finansutskottets betänkande 1995/96:FiU1Skatteutskottets betänkande 1995/96:SkU20Näringsutskottets betänkande 1995/96:NU134 § Ett nytt utjämningssystem för kommuneroch landsting, m.m.FöredrogsFinansutskottets betänkande 1995/96:FiU5Ett nytt utjämningssystem för kommuner och lands-ting, m.m. (prop. 1995/96:64)Anf. 1 ()Fru talman! I den moderata partimotionen i dettaärende har vi ett modest yrkande om att riksdagenskall klarlägga att ett nytt statsbidragssystem förkommunsektorn måste vara förenligt med grundla-gens bestämmelser. Bakgrunden till detta ganskasjälvklara önskemål är turerna kring regeringsförsla-get . När utskottsmajoriteten nu vill avslå vårtyrkande är det naturligtvis följdriktigt, eftersom ettbifall till grundlagsenlighet ju inte skulle kunna varaförenligt med att bifalla regeringens lätt revideradeförslag till nytt utjämningssystem.Fru talman! När Lagrådet utdömde det dåframlagda förslaget om inomkommunal utjämningsom "helt främmande" och stridande mot regerings-formens bestämmelser, borde naturligtvis riksdagenha rättat sig därefter och insett att ett nytt förslagmåste utformas på så sätt att ingen tvekan om dessförenlighet med grundlagen skulle föreligga. Om manändå ville framhärda med den inomkommunala ut-jämningen borde man ha tagit skeden i vacker handoch föreslagit en grundlagsändring. I stället valderiksdagsmajoriteten att beställa ett förslag som skullege exakt det utfall som det utdömda förslaget gavgenom ett system med avgifter och bidrag från kom-munerna, dvs. endast en variant av det inomkommu-nala utjämningssystemet som så klart utdömts somgrundlagsstridigt av Lagrådet. efterlyste ettkringgående av grundlagen!När Lagrådet denna höst, nu med en helt ny sam-mansättning, yttrade sig över regeringens revideradeförslag skedde det mot denna bakgrund - av naturligaskäl - tämligen resignerat. Lagrådet konstaterar att"de båda lagförslag som förelagts Lagrådet harutformats för att tillgodose önskemål".Man framhåller att förändringen endast är av teknisknatur men som sådan inte kan frånkännas betydelsenär det gäller att bedöma förslagens förenlighet medregeringsformen. Lagrådet framhåller att de tidigareavstegen från grundlagen som ivåras hänvisade till som konstitutionell praxis, bl.a.den s.k. , "tillkommit utan före-gående lagrådsgranskning". Med hänsyn till dennapraxis vill Lagrådet "inte motsätta sig att de förelig-gande förslagen läggs till grund för lagstiftning".Detta sker då också med hänvisning till att regeringentillsatt en kommitté som närmare skall analysera in-nebörden av den kommunala självstyrelsen och dessförhållanden till grundlagsbestämmelserna.Fru talman! Det är uppseendeväckande att riksda-gen ämnar fatta ett beslut som bokstavligen står i stridmed grundlagens bestämmelser. Det enda som kananföras till försvar är som Lagrådet uttrycker det detidigare beslut som betraktas som ett slags"utfyllnad " av grundlagens bestämmelser. Det bordevara helt uppenbart att om kommunerna nu skall börjata upp kommunalskatt som inte skall gå till enbart denegna kommunens skötsel - i enlighet med regerings-formens bestämmelser - utan också till bidrag tillandra kommuner, då måste grundlagen ändras. Och dåhar vi regler för hur detta skall gå till. Vi moderaterhar som bekant avvisat regeringsförslaget. Men om vii skall ha det föreslagna systemet då måste nibekväma er med att ändra grundlagen. Jag vill gärnabetrakta det som uteslutet att den sittande grundlags-kommittén som går igenom denna problematikskall kunna komma till någon annan slutsats. Menbättre vore självfallet att även majoriteten i dennariksdag, och inte bara vi moderater, på längre siktville bestämma sig för en lösning som är förenlig medvad som står i grundlagen !Fru talman! Jag vill nu redovisa några grundläg-gande principer som inte borde vara tvistiga och somdärför borde kunna ligga till grund för riksdagsbeslut:1 . Kommun skall enligt grundlagen ha en egen be-skattningsrätt. Basen för denna beskattningsrätt, dvs.reglerna för vad en kommun får beskatta, fastställs avriksdagen i lag. Så har vi det i dag.22. Det en kommun genom sin folkvalda försam-ling i enlighet med grundlagen upptar i kommunalskatt skall gå till den kommunens skötsel. Så har videt enligt grundlagen.3. En kommun som har en för sina uppgifter otill-räcklig egen skattekraft skall erhålla bidrag av staten.Så har vi det . föreslår man att dessa bidragskall komma till stånd genom tillskott från andrakommuner. Vi hävdar att det skall vara staten somgenom sin skattebas finansierar utjämningssystemet ilikhet med att staten finansierar andra statliga bidrag.För staten/som själv bestämmer sin egenskattebas borde denna princip vara självklar.Fru talman! Jag vill i sammanhanget citera plane-ringschefen på , ,som sagt följande:"Det är vetskapen om att pengarna går till de egnavägarna, de egna skolorna, den egna äldreomsorgenetc. som ger kommunalskatten legitimitet hos med-borgarna. "Fru talman! Det yttrandet tyder på en viss insikt idepartementet, som dess värre därefter inte avsattnågot spår i regeringens proposition. Eller är det kan-ske så att man förstår att man är på fel väg med detförslag som drivs igenom och att det är att se somen temporär övergångslösning? Förhoppningsvis kanvi framåt i tiden mellan partierna resonera oss framtill en långsiktigt hållbar och principriktig lösning somsjälvfallet också skall vara förenlig med den svenskagrundlagen. Det måste komma då man kanlämna en principvidrig ingenjörskonst bakom sig ävennär det gäller relationerna stat-kommun och i ställetgå tillbaka till det enkla som präglat svenskkommunal självstyrelse bakåt.Vi har i den moderata motionen pekat på hur enlångsiktig, lösning skulle kunna se ut. Vi hardå pekat på att med en så stor sektor somden vi har blir skillnaderna i egen skattekraft ochopåverkbara kostnader så betydande kommunernaemellan att det krävs ett väl fungerande statligt systemför att ge kommunerna likvärdiga förutsättningar attsköta sina uppgifter. Förutsättningarna att finna ettlångsiktigt bra sådant system ökar emellertid avsevärtom de kommunala uppgifterna/utgifterna och detkommunala finansieringsansvaret begränsas. Dettabör ske som en del av en mer grundläggande föränd-ring av relationerna mellan det offentliga och detenskilda. När ekonomin sätter strikta gränser märksdet offentligas faktiska begränsningar särskilt tydligt.Det är många som just nu erfar detta och kan dra sinaslutsatser om hur det goda samhället borde se ut.Ett gott samhälle är ett samhälle där det offentliga,det civila samhället, den lilla världen och marknadentillsammans skänker den enskilde och familjernatrygghet och mångfald i olika livssituationer. En vik-tig uppgift för staten och kommunerna är då att i stäl-let för att ta över ansvar medverka till att andra kan tasitt ansvar bättre. En mindre offentlig sektor innebärdå inte mindre av utbildning, vård och omsorg menväl att den kan utföras på flera sätt än och medutvecklad kvalitet.En omprövning av utgångspunkterna för ett håll-fast system måste bestå i att föra över vissa uppgifterfrån den offentliga till den privata sektorn - medmotsvarande utrymme för medborgarna att självafinansiera dessa. Men det gäller också att pröva, förvilka kommunala åtaganden finansieringen bör liggakvar på just kommunerna. Det kan - inte minst medtanke på de erfarenheter vi fått och medde förändringar som har gjorts i regelsystemen - varamycket ändamålsenligt med en nationell finansieringav vissa kommunala uppgifter. Tag t.ex. skolan- där skulle en nationell skolpeng med säkerhet ut-veckla kvalitet och mångfald. Föräldrarna, hemmen,skulle själva bli myndiga att fullt ut välja skola genomatt direkt disponera sin del av den av staten finansie-rade skolpengen. Dagens dubbel- eller trippelroll förkommunerna på just skolans område förhindrar i dagofta att skolkvaliteten utvecklas.Andra uppgifter på det kommunala planet kräveren nationell avreglering för att kunna skötas på ettlokalt anpassat och effektivt sätt.De uppgifter som efter en översyn kvarstår som ettlokalt kommunalt ansvar - också vad avser finansie-ringen - bör även finansieras med enkommunal inkomstskatt. Lämplig konstruktion av denhänger naturligtvis samman med storleken av de för-ändringar som beslutas. Men även efter de reformersom vi skisserat i vår motion kommer det att finnasbehov av riktade statsbidrag till kommuner med föruppgifterna otillräcklig egen skattekraft. Det systemvi förordar ger sålunda kommunerna likvärdiga möj-ligheter att sköta sina uppgifter med eget hänsynsta-gande också till lokala förutsättningar och behov.Fru talman! Innan detta mer långsiktiga systemsätts i sjön - och jag är övertygad om att det kommeratt ske - förordar vi moderater ome-delbara förändringar av dagens system. Vi för fram ettgrundlagsriktigt förslag i stället för det av Lagrådet ivåras utdömda inomkommunala utjämningssystemsom regeringen gjort till sitt. I vårt moderata förlaganvänds statsbidragen till att utjämna inkomst- ochkostnadsskillnader.På en punkt är vi överens med regeringen. Det nyastrukturkostnadsindexet är bättre än dagens system,och vi bör övergå till det.På en punkt är vi inte överens med regeringen, ochdet gäller effekten av det framlagda inkomstutjäm-ningsförslaget. Vi har en avgörande invändning motden totala avsaknaden av morötter, incitament, förkommunerna i systemet. Förslaget till inkomstutjäm-ning är nämligen så konstruerat att inkomsterna för enkommun kan öka relativt sett, om medborgarna får endålig inkomstutveckling, och minska om medborgar-nas inkomster ökar. I varje fall är incitamenten förkommunernas egen inkomstutveckling i stort sett likamed noll i förslaget.Vi säger självfallet nej till denna uppochned-vända värld. Det ter sig groteskt att en rege-ring som lägger fram en s.k. tillväxtproposition sam-tidigt också lägger fram ett förslag som gör kommu-nerna likgiltiga för hur den egna skattekraften utveck-las och stimulerar till negativ tillväxt ute ikommunerna. Det vore intressant om majoritetsföre-trädarna kunde redovisa vilken typ av resonemangeller omvänd logik som ligger bakom detta.I den moderata motionen har vi löst utjämnings-frågan på ett sätt som vi tycker att regeringen bordeha insett är tillväxtfrämjande. Vi fryser inkomstut-jämningen . Det innebär att alla kommu-ner får hundraprocentig glädje av alla relativa föränd-ringar av sin skattekraft. Vårt förslag kan alltså kom-binera en hög utjämningsgrad i systemet med ett totaltincitament att uppnå ekonomisk tillväxt. Regeringendäremot har i sitt förslag vinnlagt sig om att särskiltstraffa de kommuner som haft en ekonomisk tillväxtde senaste åren.Fru talman! I de moderata reservationerna i fi-nansutskottet avstyrker vi regeringsförslaget och till-styrker våra egna förslag. Men vi har i särskilda re-servationer också pekat på de orimliga verkningarsom såväl utjämningsregler som övergångsbestäm-melser ger för enskilda kommuner. Inte minst fullföl-jer regeringen genom sina förslag en starkt Stock-holmsfientlig politik - som en konsekvens av att manstraffar ekonomisk tillväxt. kommersenare i debatten att närmare belysa detta.Fru talman! Vi moderater i kammaren står själv-fallet bakom samtliga moderata reservationer i fi-nansutskottet. För tids vinnande inskränker jag migtill att yrka bifall till våra reservationer under mom. 1och 2.Anf. 2 ()Fru talman! Jag tror att vialla känner stor oro inför läget ute i många av våraförorter - det våld som härskar, den höga arbetslöshe-ten, segregationen och vanmakten som många männi-skor känner. Vi jobbar alla på olika sätt för att kunnavara med och bryta vanmakten, få bort utanförskapetoch passiviteten och byta det mot innanförskap ochdelaktighet.Att bryta vanmakten tror jag är den allra viktigastevägen för att få bort våldet i samhället och för attmänniskor själva, tillsammans med andra människor,skall kunna bryta arbetslösheten och forma sin vardag,helt enkelt för att människor på ett aktivt sätt skallkunna vara med och forma sina egna liv.Livet i storstaden är på både gott och ont. Ofta trorrepresentanter för andra landsdelar än storstäderna attlivet här bara är på gott, att det är enkelt och bekvämt.Och det är klart att om man ser från riks-dagshusperspektiv tror man kanske att de flesta män-niskor bor i vackra våningar i innerstaden och kanpromenera till arbetet eller möjligen ta bussen ett parhållplatser. Men livet i storstaden ser inte ut bara pådet viset - det finns en annan sida också.Det finns många fördomar om , och iarbetet och våren med grunderna till dethär förslaget fick vi bl.a. höra att det här kunde välstockholmarna sköta själva. Jag vill därför, fru tal-man, passa på tillfället att påminna om att stockhol-marna sköter det här själva till väldigt stor del, bl.a.genom den inomregionala skatteutjämning somStockholms läns landsting har. Vi i tyckeratt det är mycket viktigt att landstingsjälvt får avgöra om man skall fortsätta med den ellerinte.Vi har också en mycket stor inkomst- och kost-nadsutjämning inom kommunerna. Jag kan ta ettmycket konkret exempel från min egen hemkommun,. Skulle man dra ett streck ungefär i mittenav befolkningen har de som bor i den södra kommun-delen, som är större än en normal svensk kommun, enskattekraft som ligger på genomsnittet för medelstorastäder, ungefär 116, medan den andel av befolkningensom bor i den andra delen - de är också fler än i envanlig kommun - har en skattekraft på omkring 70 %av genomsnittet, dvs. bland de absolut lägsta i Sveri-ge. Men där har man också opåverkbara kostnadersom är ofantligt mycket högre än vad motsvarandelandsortskommuner skulle ha. Det här innebär omnågot en inomkommunal intäkts- och kostnadsutjäm-ning. Jag tror att mer i detalj kom-mer att gå in på att det inte bara handlar om vilkainkomster man har - för de vanliga människor sombor i storstadsområdena och på alla andra ställe iSverige handlar det lika mycket om vilka utgifter manhar och i vilken mån de är påverkbara.Hur är då läget för kommunerna? Det är ändå detsom vi skall prata om här. Ja, kommunerna har juhand om några av de absolut viktigaste välfärdsområ-dena och några av de absolut viktigaste förutsättning-arna för att människor , i ett modernt samhälle,skall kunna vara med och ha ett gott liv. Det handlarom vård, omsorg, barnomsorg och utbildning. Det härmåste kommunerna prioritera.Från liberalernas sida vill vi säga attdet är mycket viktigt att kommunerna ägnar en abso-lut huvuduppmärksamhet åt dessa områden och att detär där de skall lägga sina pengar, inte på kommunalaffärsverksamhet eller annat. Det är nämligen det somger människor förutsättningar för att forma ett bravardagsliv och förutsättningar för välfärd, men det gerockså förutsättningar för näringslivet, för det somsedan gör att vi får in skattepengar.Sverige behöver både företag och dagis - det varFolkpartiets paroll i valet , och det stämmerfortfarande. Det är nämligen så att företagen inte kanväxa och expandera om det inte finns bra infrastrukturi form av skolor för barnen, högre utbildning ochbarnomsorg - så att föräldrarna kan komma till jobbetoch veta att barnen har det bra - och äldreomsorg förvåra gamla. Då måste kommunerna ges vettiga förut-sättningar för att kunna sköta detta arbete. Det gällersåväl i storstaden som på landsbygden, på stora ortersom på små orter.Fru talman! Det här förslaget till inkomst- ochkostnadsutjämning är en bit på den vägen. Det ger enbättre förutsättning för många av de kommuner som idet gamla systemet tyvärr har blivit misshandlade,därför att många typer av kostnader som man har påstörre orter inte har getts tillräcklig vikt.Vi tror också att ett fortsatt reformarbete, genomt.ex. entreprenader, totalt förnyelsearbete, enskildainitiativ osv., är bra och nödvändigt. Det ger männi-skor mer makt över viktiga vardagsfrågor för demsjälva, det ger mer valuta för skattepengarna och detger kommunerna större förutsättningar att klara deviktiga områdena trots att de ekonomiska ramarna ärbegränsade.Som varje husmor vet, kan man inte i längden geut mer pengar än vad man har i plånboken. Det är därsom vi, i likhet med de flesta partier, inte kan gå utoch lova nya pengar till kommunerna. Vi måste för-söka klara oss på de resurser som finns.Vi i är mycket oroade över dagsläget.Vi tror att det här är en väg till en bättre situation. Vitror att det är angeläget att kommunerna jobbar vidaremed förnyelsearbetet. Men om detta nu inte fungerar,om välfärden går i kras, måste vi givetvis vidta åtgär-der. är i stort i så fall ute på enmycket farlig väg. Om vi inte får bukt med arbetslös-heten, så att vi får in mer skattepengar och får nedutgifterna, finns det inte heller några nya pengar istatskassan att föra över till kommunerna.Fru talman! Från stöder vi alltså i hu-vudsak grunderna i det här förslaget. Vi har någraförslag till förändringar.För det första handlar det om incitamenten ävenför kommunerna. Det är rimligt att de flesta kommu-ner skall kunna få ut något litet om kommuninvånar-nas inkomster ökar. Därför har vi föreslagit att ut-jämningsnivån skall sättas till . Då undviker mandessutom att de allra flesta kommuner hamnar i direk-ta Pomperipossalägen.För det andra tycker vi att kostnadsutjämningenbör vara i enlighet med utredningens förslag. Det ärmycket väl genomarbetat, och det finns någorlundavetenskapliga belägg för att de här kostnadssamban-den finns, och det är inte grundat på vem som harvarit duktigast på att bedriva lobbyism.För det tredje anser vi att införandet bör varasnabbare och lika för alla kommuner. Att ha en infö-randeperiod är samma sak som att lämnabesked till kommunerna att de aldrig kommer attbehöva anpassa sig. Vi har aldrig haft ett system i , och jag tror att risken är mycket storför att många kommuner i stället för att anpassa sinegen verksamhet kommer att bedriva en intensivlobbyverksamhet för att få villkoren förändrade. Dåkommer vi aldrig att få den här anpassningen.Genom de förändringar som vi föreslår blir detdessutom något mer pengar i systemet som kan läggaspå de kostnadsfaktorer som vi anser är viktiga och välgenomarbetade. Det skulle också ge mer pengar till dekommuner som har det allra svåraste ekonomis-ka läget, på grund av höga sociala kostnader och kost-nader för arbetslöshet.För det fjärde menar vi att ett system med kollek-tiv avräkning är orimligt. Det är från principiell ut-gångspunkt orimligt att betrakta kommunerna som ettkollektiv och inte som enskilda juridiska personer. Deskillnader som kommer att uppstå från början på årettill slutet av året måste få slå igenom för den enskildakommunen. Med det här systemet kan det dessutombli fullständigt orimliga Pomperipossaeffekter, därkommuner som får lägre faktiska skatteintäkter kantjäna på det och kommuner som får högre skatteintäk-ter kan förlora på det. Det är helt orimligt. Det måstevara en individuell avräkning.Till sist vill jag bara påpeka att det också är heltorimligt att kollektivtrafikersättningen inte går till denhuvudman som har hand om kollektivtrafiken. Jag troratt alla, även de som inte bor i , vet att detär som har hand om lokal-trafiken i hela . Därför måste allapengar gå dit.Fru talman! Jag står givetvis bakom alla våra re-servationer, men jag yrkar bifall bara till reservatio-nerna nr 3 och nr 19.Anf. 3 () replikFru talman! nämnde mot slutet avsitt anförande ett antal punkter som är orimliga i re-geringsförslaget. Hon tog bl.a. upp den kollektivaavräkningen och sade att kommunerna betraktas somett kollektiv och inte som individer.Men varför accepterar ni då över huvud taget deninomkommunala utjämningen, ? Därbetraktas nämligen kommunerna som ett kollektiv.Det som tas upp i skatt, lokal skatt, skallkunna användas till att finansiera uppgifter i helt and-ra kommuner. Med ett sådant synsätt, som för mig ärhelt främmande, blir en kollektiv avräkning på sitt sättnaturligtvis logisk. Jag frågar mig alltså varför niaccepterar detta system, som dessutom är grundlags-vidrigt.Det andra som jag vill ta upp är att ,när hon nämnde utjämningen och incitamenten, sadeatt man inte kan acceptera men utjämning.Fortfarande blir det ju större eller mindre effekter, såatt kommunerna inte får någon glädje av att de ökarden egna skattekraften.Vi moderater har visat att man kan frysa utjäm-ningssystemet och då ha en utjämningsgrad på t.ex.90 % men ge kommuner - även de med låg skatte-kraft, som utvecklar sin egen skattekraft på ett gynn-samt sätt - incitament att behålla den ökningav skattekraft som de förmår t.ex. genom att föra enriktig politik. Även det har ni gått emot.Anf. 4 () replikFru talman! påstod att förslagetär grundlagsvidrigt. Jag kan inte konstatera annat änatt Lagrådet inte delar den uppfattningen. För mig ärdet nämligen det som är avgörande. Jag är personligenverkligen ingen grundlagsexpert och har inte tillräck-liga kunskaper på det området för att kunna göranågon annan bedömning än den som Lagrådet gör.Jag litar på den.Det innebär inte att alla konstruktioner inom sys-temet är bra och vettiga. När det gäller den kollektivaavräkningen, handlar det om att man på ett teknisktsätt manipulerar systemet. Beräkningarna bakomutjämningen och de faktorer som finns i slutändansätts ur spel, genom att man använder antaganden somgjorts i förväg och låter dem bli det slutgiltiga resulta-tet, även om det kanske blir ett annat resultat. För kommun kan det skilja ett antal miljoner, elleråtminstone , mellan slutresulta-tet och det som beräknades i förväg. När det dessutomkan få helt orimliga konsekvenser, så att man kantjäna respektive förlora på att bli felbedömd, kan jaginte se någon som helst anledning att ha detta system.Det kommer att innebära litet mer arbete på , eller var detkommer att behandlas, men det är smällar som manfår ta.Lennart sade också att jag propageradeför i stället för . Det gjorde jag inte. Jagpropagerade för att vi skall ha en inkomstutjämningpå 90-procentsnivån. Det innebär att färre kommunerhamnar i ett Pomperipossaläge, som vi pratar om,även om det inte kommer att lösa alla problem. Dethandlar om att många olika viktiga frågor skall tillgo-doses, och jag tycker att det viktigaste är att de en-skilda medborgarna får någorlunda jämlika levnads-förhållanden.Anf. 5 () replikFru talman! Med utjämning blir ju incita-menten mer eller mindre noll. Hade man en utjäm-ningsgrad som var ganska hög, men lät kommunernabehålla tillväxten, skulle man ju ge dem helt andraincitament. Det är vad vi moderater förordar.Karin säger att hon inte själv kan bilda sigen uppfattning om vad som står i grundlagen. Lagrå-det sade att en sådan här inomkommunal ut-jämning var helt främmande för den svenska grundla-gen. Likväl var bl.a. med och beställde ettförslag som skulle ge ett exakt likadant utfall. Detinnebar ju att den inomkommunala utjämningen komtillbaka som en teknisk variant. Lagrådet har resig-nerat med hänvisning till att en grundlagskommittéskall arbeta med frågan. Men det är väldigt konstigtatt kan acceptera att plötsligt betraktakommunerna som ett kollektiv och gå med på ettsystem som i praktiken innebär döden för denkommunala självstyrelsen.Anf. 6 () replikFru talman! Det är inte så att jag inte kan bildamig en uppfattning om vad som står i grundlagen.Däremot tror jag mig inte ha tillräcklig expertkompe-tens för att göra bättre bedömningar än vad Lagrådetserfarna ledamöter kan göra.