prot · GI09121 · 1995-06-15 00:00:00 — Det är lika fel med en engångsskatt 1996 som nigenomför i form av de nya momsinbetalningsreglerna.För det fjärde: Det får inte vara för krångligt -t.ex. arbetsrätten måste reformeras snabbt.För det femte: Det är fel att motarbeta fri företagsam-het på de områden som länge varit monopoliserade avstat och kommun. Även här skall man ha ett mikro-perspektiv, se det underifrån. Varför skall patientersom vill välja en privat läkare vägras den möjlighe-ten? Varför skall en duktig daghemsföreståndare medegna pedagogiska idéer vägras rätten att förverkligadessa och driva ett eget daghem i form av ett privatföretag?Jag såg en lista på hur socialdemokraternai 20 kommuner motarbetat enskilda skolor. Er attitydtill den offentliga sektorns förnyelse förvärrar ocksåde problem som den offentliga sektorn nu brottasmed.Låt mig innan jag slutar säga ett par ord om EU.Jag tror att också Europeiska unionen kan betyda enhel del i kampen mot arbetslösheten. Det är viktigt attsnabbt inlemma länderna i bl.a. av det skälsom jag talade om i början av mitt anförande. Det ärockså viktigt att få bindande majoritetsbeslut när detgäller miljöskatter, bl.a. för att den vägen få fram deresurser som krävs för en skatteväxling så att vi kan fålägre beskattning inom tjänstesektorn. Det är där demånga nya jobben kan skapas.I det perspektivet oroar det oss att socialdemokra-terna är så vilsna i Europafrågan. Jag såg en sam-manställning på hur den socialdemokratiska gruppen iEuropaparlamentet röstat. I flera frågor var gruppendelad precis mitt itu. Här i har vi ett kvitt-ningssystem mellan partierna när vi är borta någongång. Det slog mig att man skulle kunna spara en delpengar om socialdemokraterna införde ett kvittnings-system inom det egna partiet. Då kunde nej-socialdemokrater kvitta ut ja-socialdemokrater, såbehövde man inte åka ner över huvud taget.Allvarligt talat tycker jag det är viktigt att social-demokratin bestämmer sig för vad man vill med EU-medlemskapet och börjar driva det.Till sist vill jag säga några ord om Bosnien. Över-gången ter sig naturlig, eftersom oförmågaatt ena sig om en linje när det gäller konflikten påBalkan har bidragit till att den konflikten har för-längts. För mig understryker detta hur viktigt det är atthitta arbetsformer på det utrikespolitiska området såatt kan agera mer samfällt.Maria har till framfört sina ochFolkpartiets välgångsönskningar inför hans oerhörtviktiga men svåra medlingsuppdrag. Vi har inte alltiddelat uppfattning om hur böragera i Bosnienfrågan, och det är klart att vi liksommånga andra känner en fasa att resultatet av med-lingsprocessen skall bli att etnisk rensning och väpnadaggression på något sätt belönas. Men är detnödvändigt att parterna har en samtalsmöjlighet ochatt omvärlden genom medlarna verkar för en lösningsom bygger på att en bestående fred också måste varaen rättvis fred.För mig illustrerar det som händer i Bosnien,när vi firar 50-årsminnet av andra världskri-gets slut, att måste hitta samverkanslösningarsom tvinnar oss så nära att krig inte bara framstår somen orimlighet utan också som en praktisk omöjlighet.(Applåder)Anf. 16 Statsminister ()Fru talman! är orolig för splitt-ringen inom socialdemokratin. Vi är i alla fall fortfa-rande en grupp som existerar - borgerligheten finns juinte längre i det avseendet. Den är så uppsplittrad attden över huvud taget inte existerar som alternativ. Jagtror nog har andra bekymmer änsocialdemokratin på närmare håll.Vi skjuter inte beslut framför oss. Vi har fattat beslutom för att sanera stats-finanser. Det tyder inte på beslutsförlamning. Det ärden starkaste budgetsanering som något OECD-landöver huvud taget har genomfört.Vidare, , hyser vi ingen skepsismot småföretag. Vi vet att det är där den nya syssel-sättningen måste skapas. Det är där vi måste expande-ra. Problemet är bara vilken politik vi behöver föraför att åstadkomma detta. som LarsLeijonborgs partivänner satt i regeringen och hadeansvar för finansministerposten gick 50 000 småföre-tag i konkurs. Ni trodde nämligen att enbart sänktaskatter och någon sorts avreglering på arbetsrättensområde skulle lösa det här.I går kväll redovisades i A-Ekonomi en under-sökning om företagarnas inställning till skattesystemetoch lagarna i . Den visade att det är få somtycker att detta är något egentligt problem. Problemetvar att ni körde svensk ekonomi och efterfrågan ibotten.Nu har 108 000 fler människor fått arbe-te. Därmed kommer vi att kunna skapa en efterfrågan.Därmed kommer småföretag att kunna leva igen.Därmed kommer optimism och framtidstro att uppstå.Det är så man måste driva politiken, om man inte harfastnat i förlegade nyliberala tankegångar.Anf. 17 () replikFru talman! Jag tänkte den här gången inte fastna iden här skuldfrågan, inte gå i skuldfällan, så jag läm-nar det.Jag tycker det räcker att se på fakta. Budgetsane-ringen måste ju vara otillräcklig, eftersom de somskall låna oss pengar tycks tvivla på att vi har kontrollöver statsutgifterna. I går hände något som man i ochför sig inte skall överdriva men som ändå är litetillavarslande: Staten fick inte låna det man behövdelåna. Riksgäldens emission misslyckades. Det är ettexempel på att det på marknaden finns en misstro motden budgetsanering som drivs. Den borde vara ännunågot tuffare.Det är riktigt att det är något fler i arbete nu än förett år sedan, även om de flesta av dessa i och för sigtillkom före valet. Men det som vi politiker oftareborde påminna oss är att det i stort sett är lika mångaarbetslösa nu som . Skillnaden är ju,såsom jag var inne på, att vi nu har en högkonjunktur.Slutligen vill jag säga att vad än företagarna hadesagt i den enkät som redovisades i TV kvarstår detfaktum att nyföretagandet nu sjunker, enligt statistiksom kom . Eftersom även nu IngvarCarlsson säger att det är nyföretagandet som är rädd-ningen är ju det en katastrof.Anf. 18 Statsminister ()Fru talman! Jag förstår att överhuvud taget inte vill diskutera vad som hände underden borgerliga regeringsperioden. Vi skall visserligeni huvudsak ägna oss åt framtiden, men om nu LarsLeijonborg klagar över den socialdemokratiska politi-ken måste vi väl ändå något jämföra med vad ni gjor-de under er egen tid. Annars inställer sig frågan: Omni vet precis exakt vad som skulle behöva göras,varför tillämpade ni inte det när ni hade er chans? Detgick ju åt rakt motsatt håll.Något fler är i arbete , säger 000 är ganska mycket.Det finns en misstro mot ekonomi som ärmycket stark - det är alldeles riktigt. Man har utom-lands sett alltför många prognoser som gick åt fel håll.Vi har vidtagit åtgärder som gör att prognos efterprognos visar bättre och bättre siffror. Därför vågarjag påstå att vi nu börjar få fast mark under fötterna.Men det är ett långt arbete kvar innan vi har tillräck-ligt återställt styrkan i svensk ekonomi och fått nedarbetslösheten till acceptabla nivåer. har vi denlägsta arbetslöshetssiffran , men det är intetillräckligt. Vi måste fortsätta pressa ned den, tiondelför tiondel.Anf. 19 () replikFru talman! har varit väldigtbra på ambitioner och löften. Vi har sagt att vi aldrigskall devalvera mer. Vi har sagt att vi skall hålla låginflation. Men på varje punkt har vi svikit dem somhar litat på oss.Frågan är hur det är . sade förnågra månader sedan att räntan måste ned. Det voreorimligt om den vid vårriksdagens slut låg över 10 %.Det gör den . Regeringen och har sagtatt vi inte får ha en högre inflation än . Når den är det den absolut högsta smärtgränsen. är viöver - med de avtal som sluts är det åtminsto-ne i det närmaste garanterat att vi kommer att hamnadär. Men regeringen tycks inte dra några slutsatser avdetta. Det är därför misstroendet mot svensk ekonomikvarstår, och det är därför vi inte får fram de nya jobbsom skulle behövas.Anf. 20 () replikFru talman! Jag tyckte det var intressant att höravad sade om vad han ville att Social-demokraterna skulle säga. Då skall jag säga vad jagskulle vilja att ni i sade. Jag skulle vilja attni sade: Låt oss fortsätta ett samarbete för att försvaravälfärden.Vänsterpartiet och har ju varit duktigapå att samarbeta kring de här frågorna. Det har gälltden generella välfärden, och även andra viktiga frågorsom flykting- och biståndspolitik. Men just välfärds-frågorna är ju de som står på dagordningen . Vadjag inte begriper är varför ger sig i väg ut ien ekonomisk politik som innebär nedskärningar inombarnomsorgen, skolan, sjukvården, äldreomsorgen,kulturen - bastryggheten i våra vardagsliv. Det ärdessutom en ekonomisk politik som innebär att unge-fär 100 000 kvinnojobb försvinner de kommandeåren. Det får jag inte att gå ihop med ert fagra tal omvälfärd och jämställdhet - jämställdheten brukar ju visamarbeta omkring.Anf. 21 () replikFru talman! Jag kan säga precis det GudrunSchyman önskar. Trots att vi har en del känslomässigasvårigheter att samarbeta med på grundav dess historiska bakgrund skall vi ändå samverkamed alla krafter för att försvara välfärden, för attförsvara en generös flyktingpolitik, för att försvara enprogressiv jämställdhetspolitik. kanlita fullständigt på !Jag förmodar att med sitt inläggsyftade på en del besparingar som sker i kommu-ner och landsting. De är ett resultat av att pengarna ärslut. Det är så att säga en politisk nödvändighet att tatag i det faktum att vi har kommit till vägs ände närdet gäller skattehöjningar. Det finns ingen annan vägän att effektivisera den offentliga sektorn, och det kanockså innebära uppsägningar i kommuner och lands-ting. Men det är ju oerhört viktigt att vi får ordning påsvensk ekonomi - jag talade om det i mitt anförande -och de här besparingarna syftar till just det. Det ärviktigt bl.a. av det skälet att det måste bliett slut på dessa nedskärningar - jag håller helt medGudrun om att vården, omsorgen och ut-bildningen är fundament i välfärdspolitiken som vimåste vara oerhört rädda om.Anf. 22 () replikFru talman! Det är klart att man kan säga, somLars gör, att det här är ett resultat av attpengarna är slut. Men det handlar ju om hur vi förde-lar de pengar som finns. Det handlar ju om vad viväljer att satsa de kronor och ören på som vi har istatskassan. Det handlar ju om hur mycket vi vill förain och hur mycket vi vill dela ut, var vi vill ta pengar-na och hur vi vill fördela dem. Detta är en fråga omfördelning.Jag förstår inte hur kan välja att förde-la på ett sådant sätt att ni väljer att dra bort pengarfrån just kommunerna, som har hand om omsorgen,välfärden och grundtryggheten och där en övervägan-de del av kvinnojobben finns. Det är ju det ni gör i erekonomiska politik. Ni gör indragningar på 9 miljar-der kronor . Det innebär att 100000 jobb försvinner. Det är ett obegripligt val!Anf. 23 () replikFru talman! Vi ser med väldig oro på den utveck-ling som pågår i flera kommuner och landsting därvårdgarantierna upphör, köerna förlängs och segrega-tionsproblemen tilltar. Ändå är det tyvärr så att vi intehar några pengar att fördela. Det vi fördelar är juunderskott! Om statsbidraget till kommunerna skulleöka skulle möjligen kommunernas underskott minska,men statens underskott skulle ju då öka i stället.Om menar att vi skall ta pengar-na från företagen eller "de rika" måste jag säga attinte heller det är någon lösning. Det försämrar baraytterligare ekonomiska utveckling. Tyvärrfinns det alltså ingen enkel lösning på detta problem.På den här punkten instämmer jag i den kritik som harriktats mot för populism. De pengarsom nu lovar kommunerna existerartyvärr inte.Anf. 24 () replikFru talman! Alla ni som lyssnar på radio och serpå TV! Pengarna är slut, sade . Sam-tidigt sitter samma politiker som säger att pengarna ärslut och trycker på den knapp här i riksdagsom innebär att man skall satsa 55,8 miljarder kronorpå inköp av nya vapen de närmaste tio tolv åren. 55,8miljarder - det är vad man drar undan från kommu-nerna, från skolan, från barnomsorgen, från sjukvår-den under tolv års tid.Då frågar man sig: Vilket är det största hotet? Eller är det sociala hotet det största?Pengarna är inte slut, men de slösas på fel saker.De slösas på militära vapen, på nyinvesteringar ivapen och på en medlemsavgift till EU på 20 miljar-der - det har vi råd med! Pengarna är inte slut, men deanvänds på fel sätt, var också inne på jämställdhetenoch arbetslösheten. Det var en del goda saker hansade där. och , och för övrigtäven , är ju överens när det gäller jäm-ställdheten. Men jag förstår inte varför dåinte inser att det inte är någon naturlag att vi skall ha40 timmars arbetsvecka. 40 timmars arbetsveckainförde vi när samhället såg ut på ettannat sätt. Samhället har förändrats. Då måste vi an-passa normalarbetstiden till verkligheten. Det kan gejobb, det ökar jämställdheten och det ökar livskvalite-ten. Varför ser så statiskt ?När jag sedan hörde företrädare talaom skatteväxling blev jag riktigt orolig. Folkpartiethar inte förstått någonting - tyvärr! att man skall höja miljöskatterna för att kunnasänka skatten på tjänster. Det blir inte roligt för enindustriarbetare i ! Vitsen med de höjningar avenergiskatter och miljöskatter som då drabbar nä-ringslivet och basindustrin var ju att man i viss månskulle kompensera dem genom att sänka arbetsgivar-avgifterna också för dem. Det är ju på det sättet vi kanåstadkomma en dynamisk utveckling. Vi kan ju intebara lägga kostnader på ett område och subventioneraett annat! Det är inte hållbart.Det vore intressant att få besked från Folkpartietom var ni står när det gäller ett svenskt medlemskap iNATO. Det finns ju de inom EU - senaste budet komfrån - som säger att man självklart måstevara med i NATO om man skall vara med i EU. Detär kanske också linje. Det vore intressantatt få det utvecklat.Valutaunionen gillar skarpt. Samtidigtpratar om individens rätt att bestäm-ma, individens rätt att påverka. Blir medlem iEU:s valutaunion har ju individen inte mycket att sägatill om över huvud taget. Det är t.o.m. så att individen- den som säger sig skydda - måste betalaskatt som kommer att gå till att betala böter till Brys-sel om inte gör vad bestämmer närdet gäller den ekonomiska politiken. Sådana är juspelreglerna i valutaunionen. Är det frihet, ?Anf. 25 () replikFru talman! Pengarna är slut, och min debattid ärsnart slut, så jag hinner inte gå in på alla de här frå-gorna.När det gäller försvaret förstår jag inte varför Bir-ger tar upp den frågan med mig. Vi är full-ständigt överens om att försvarskostnaderna kan skä-ras ned kraftigt. Vi väntar bara på förslag från ThagePeterson om hur en sådan nedskärning kan genomfö-ras.När det gäller arbetstiden är problemet just attpengarna är slut. Då kan man inte jobba mindre, utandå behöver man jobba mer.Något svenskt NATO-medlemskap är, som LarsTobisson tidigare svarade, inte aktuellt , men viutesluter inte att det i kan uppstå ett säker-hetspolitiskt läge där det är mycket naturligt att Sveri-ge blir medlem av NATO.Vi är intresserade av EMU-samarbetet just för attdet är ett sätt att fördjupa det europeiska samarbetetoch få fram flera jobb och - det borde - att motverka marknadskrafternas härjningar; desom nu spekulerar mot den svenska kronan får dåmycket svårare att göra det.Anf. 26 () replikFru talman! Jag är litet förvånad över att LarsLeijonborg säger det han säger. ochandra folkpartister och vänsterpartister - ja, alla utommiljöpartisterna - satt här och röstade för att vi skallinteckna 55,8 miljarder för inköp avmilitärt material, , och allt vad de olikavapensystemen heter. säger samma politikeri den här att vi inte längre har råd med vårdoch omsorg, vi måste skära.Då måste man ändå fråga sig: Vad är hotet mot Sveri-ge ? Vad är hotet mot demokratin ? Jo, detär de ökade klyftorna i Sverige.När det gäller arbetslösheten gick i en fälla, och det är synd. Vi behöver jobbamer och inte mindre, sade han, och därför kan vi intesänka arbetstiden. Men om vi sänker arbetstiden ochdelar på jobben, då jobbar vi ju lika mycket totalt,men vi är fler som delar på jobben. 40 timmars ar-betsvecka är ingen naturlag. Vi måste dela på jobben.Vi måste sänka arbetstiden. Det handlar om livskvali-tet, fler jobb och jämställdhet.Anf. 27 ()Fru talman! Jag blir ibland anklagad för att ställaför många frågor och ge för få svar. Jag har blivit detockså , av tror faktiskt det är viktigt att man lär sig attställa frågor, att man har en viss ödmjukhet i politikenoch inte alltid tror att man har de rätta svaren.Jag tror framför allt att det är en konst att ställa deriktiga frågorna. Det leder oftast också till de riktigasvaren.Det finns en del saker som jag frågar mig utifrånden utveckling vi nu är inne i. En sådan fråga gällermitt privatliv i den bemärkelsen att jag är mamma.Jag har två tonåriga barn som jag ensam är ansvarigför i vardagen. Min dotter är fyllda . Vi borutanför stan, men hon börjar åka in till stan för atthälsa på kompisar. Hon skall ut till andra förorter.Hon skall passera och T-centralen, hon skallbyta tåg och åka hit och dit. Jag känner mig orolig närhon är ute och åker. Jag känner mig inte lugn förränhon har kommit hem . Med alla resor kan-ske det inte blir förrän med sistabussen.Detta oroar mig, och jag tror att jag delar den oronmed väldigt många föräldrar.Jag känner mig orolig för hur det skall gå för hen-ne när hon går ut nian . Får hon en gymnasie-plats? Kommer den platsen att leda till jobb?Jag har inte alltid de rätta svaren när hon frågarmig om miljöförstöring, om hur det blir med framti-den. Det är en oro som jag delar med henne.Jag har en mamma som är litet och somfick ont i benet . Hon låg inne på sjukhus etttag, blev väl omhändertagen på . De vissteinte vad det var. är hon hemma, men skall gå påomläggningar. Men man stänger igen på sjukhuset.Läkarna är borta. Hela avdelningar skall stänga. Desom följde hennes fall är inte där längre. Husläkarenhar gått på semester, vårdcentralen stänger.Hon är orolig, och den oron gör att hon säkert gårfem gånger extra till den läkare som står till buds.Detta oroar mig.Jag har varit förälder, jag har varit dotter, jag harvarit den människa jag är i och följtden här utvecklingen. Jag är socialarbetare så jagkänner ganska väl till hur det är. Jag tycker att den härutvecklingen är oroande, som så fjärmar sig ifrån detsom är trygghet i människors vardag.Jag ser den tudelning, som jag talade om tidigare,som ett mycket oroande tecken. Jag ser kopplingenmellan ungdomarnas situation, de för stora klasserna iskolorna, bristen på möjligheter för unga människoratt bli erkända, sedda, känna trygghet. Den koppling-en leder mig över till det våld vi ser i dag.Arbetslösheten är en motor, en kärna i denna pro-blematik. Det går inte att fostra människor som intekänner en tillhörighet, som inte blir sedda, älskade,uppskattade, som inte känner att det finns en framtid,den ljusnande framtid som skall vara vår.Det är vårt ansvar som politiker att se till att viskapar den verklighet, den framtid som gör det möj-ligt för både våra barn och barnbarn och våra gamlaföräldrar att känna en trygghet och en ro i livet. Jagtycker inte vi är särskilt framgångsrika.Jag blir ofta väldigt besviken på den politiska de-batten, just för att den handlar om historien, om dåti-den, ibland litet hastigt om nutiden, men nästan aldrigom framtiden. Jag blir också besviken över att denpolitiska debatten förs på en nivå som utestänger såväldigt många människor. Hur många av dem somsuttit och lyssnat har begripit vad man talar omhär? Hur många känner sig berörda över huvud tagetav det som sägs från denna talarstol? Hur mångakänner till konvergenskraven och alla de tjusiga ord vislänger omkring oss?När det självklara plötsligt har blivit det omöjliga,då har vi hamnat fel i politiken.Självklart borde det vara bättre att människor fårarbeta än att gå på bidrag och sitta passivt arbetslösaframför en TV. Men när det sista har blivit norm, dåär vi fel ute.Självklart borde det vara bättre att fler människorjobbar , än att färre jobbar åtta och därtillövertid, och resten är arbetslös. Men när en sådanenkel lösning framställs som omöjlig, då är det någotfel.När vi inte har råd att arbeta, inte har råd att varaarbetslösa, inte har råd att spara, inte har råd atthandla, då har vi inte råd att leva.Pengarna är slut, säger man. Det måste vara någotgrundläggande fel i dessa resonemang.Jag kan inte förstå varför vi inte skulle kunna höjaden politiska debatten och utgå ifrån verkligheten ochmer tala om det önskvärda. Det framtida samhällesom vi vill skapa, hur skall det se ut? Det finns integivna lösningar på allting. Vi måste formulera frågor-na, . Vad är det för samhälle vi villha? Vad är det för värderingar som vi vill ha? Hurskall vi utveckla den framtida arbetsmarknaden, denframtida välfärden?Det är väl klart att de gamla institutionerna, degamla lösningarna, inte är giltiga i den nya tid som vilever i. Vi måste tänka nytt. Nytt när det gäller ar-betslivet, nytt när det gäller utbildningen, välfärden,kulturen. Vi måste bryta ner de gamla institutionernaoch mönstren som låser oss fast i gamla tanke-banor och som försvårar för oss att genomföra sådanaenkla saker som sex timmars arbetsdag.Nu säger man att det inte kan genomföras för vihar inte råd därför att det är olika portmonnäer.Landstinget är arbetsgivare, men det är staten somstår för a-kassan. En så enkel sak omöjliggörs därföratt vi har sektorsgränser som förhindrar självklaralösningar.Varför har vi inte ett självklart samarbete inomden gemensamma sektorn, som utgår ifrån medbor-garperspektivet, från oss människor som lever här ochnu, våra behov av trygghet, utbildning, omsorg, kul-tur? Att vi inte organiserat vårt samhälle på det sättethittills får väl ändå inte innebära att vi inte kan tänkaframåt och tänka nytt.Jag blir upprörd när vi i beskyllsför att vi ställer de här enkla frågorna. För att vi dis-kuterar de här vardagsnära frågorna så beskylls vi föratt vara populister.Vad jag förstår betyder populism att man gör sa-ker och ting lättförståeliga och att man talar om detsom många människor känner sig berörda av och somangår dem och att man kommer med lösningar sommånga människor tycker är bra. Ordet har fått en dåligklang därför att man sammankopplar det med att inteta ansvar för dessa lösningar, att man säger en sak,men gör någonting annat. Så är det faktiskt inte medvår politik. Vi har faktiskt pengar till det vi föreslår.När vi föreslår sex timmars arbetsdag avsätter vien miljard kronor för att detta skall kunna bli verklig-het, så att företag skall kunna ansöka om pengar.När vi säger att vi inte vill sänka ersättningen fråna-kassan så avsätter vi pengar till detta. Vi utgår ifrånen självklar rättvisetanke som jag tror att vi delar medmånga i detta land. Tjänar man 130 000 betalar manen viss skatt; tjänar man över 200 000 så kanman betala litet mer; och tjänar man 300 000 om åretkan man betala ännu litet mer. Jag tror att mångainstämmer i detta, om pengarna går till det som vi allahar behov av.På samma sätt är det inom företagssektorn. Harman ett stort företag som går väldigt bra, man hargjort alla sina avskrivningar och har ändå 50 miljoneri vinst, så tycker vi att det kan vara rimligt att manavsätter en värnskatt för att gynna de små företagengenom att sänka skatten för dem, så att vi får fart påhjulen. Det är en omfördelning som bygger på rättvisaoch solidaritet. Det är ingen befängd idé, och jag troratt många i det här landet delar den.Jag tror också att många delar uppfattningen attdet inte bara handlar om pengar utan också om miljö-frågorna. Vi måste betala av på miljöskulden. Det gårinte att bortse från det, och problemen är globala.Det går att få en samstämmighet kring dessa frå-gor om vi vågar tänka nytt och om vi vågar tänkaframåt - inte gamla lösningar utan nya. Vi står i en nytid med nya problem.Jag menar att detta inte är populism; det är attfaktiskt ta sig an de problem som finns och sommånga människor berörs av.Jag tror att det finns en grund för detta. Vänster-partiet utgör inte något uppsamlingsheat för missnöj-da socialdemokrater, utan vi arbetar med de politiskasakfrågorna.