prot · GI09110 · 1995-05-29 00:00:00 — Men den handlade om mål och ärendeninför en domstol, så den berörde inte de här proble-men. Man kan undra hur barnen skall kunna kommatill tals när de inte har en chans att välja, när mormoroch morfar inte är något alternativ alls?Avser regeringen att komma med någon proposi-tion om nätverksplaceringens betydelse och att barnenskall få säga sin mening om de vill bo hos släkten? Idomstolen sysslar man inte med de här utredningarna.Anf. 114 Socialminister ()Herr talman! Allting är naturligtvis relativt, menjag kan säga till att mina barnbarnnog tycker att jag ser ut som en riktig mormor. Mendet kan möjligen skilja från person till person.Får jag komma tillbaka till förslaget om Nya Zee-lands-modellen, om vi får kalla den så. Vi kommermed ett förslag i den riktningen, men det blir inte justden modellen. Bakgrunden är att vår socialtjänstlag ärlitet annorlunda utformad. Det kommer dock förslag iden riktningen att man skall arbeta med den typen avmetoder.Det är också helt riktigt att många av våra invand-rargrupper kanske på ett annat sätt än svenskföddafamiljer har reagerat oerhört starkt i de fall där manhar sett - framför allt när barn blivit placerade isvensktalande hem - att släkten och barnen helt enkeltvuxit isär. Det är naturligtvis inte alls acceptabelt.Jag tycker att jag i mitt svar givit uttryck för hurviktigt jag tycker att det är att släkten kan hålla sam-man. Men skall inte lagstiftningvägen gå in och gemor- och farföräldrar den s.k. förstahandsrätten auto-matiskt. Det är barnets bästa man skall ha för ögonen.Men far- och morföräldrar och övriga i släkten skallses som en viktig länk och en viktig del av barnetsutveckling och ses som en helhet med barnet.Sigrid Bolkéus tog upp studie. I denvisas att av 107 barn som vistats i familjehem mer så har av icke släktingplacerade barnlämnat eller stötts ut från familjehmmet och 19 %hotats med sådant. Men när det gäller släktingplace-ringar var motsvarande siffra bara 2 resp. 4 %.Det finns också en del andra forskare som hävdaratt barn som placerats hos släkten har råkat ut förfärre sammanbrott sett ifrån avsikten med placeringenav barnet. Det styrker naturligtvis den inriktning somfinns, både i interpellation och i mittsvar.Men återigen: för mig är det viktigt att det är bar-nets bästa som lyfts fram. Man måste också säga atten hel del av de enskilda fallen kan dölja både nyan-ser och komplikationer som inte alltid är så lätta attvare sig höra eller se när man får höra talas om dem iförsta vändan.Anf. 115 ()Herr talman! Vi delar många åsikter, hör jag.Jag ställde en fråga till socialministern som gälldesocialutredarnas roller som både utredare, åklagareoch, som en del uppfattar dem, enväldiga domare.Det vore intressant att höra om man kommer att seöver den utbildning socialutredarna har och om denstår i förhållande till det uppdrag de skall utföra. Detär ju olyckligt om en person får ha för många av dessaroller.Anf. 116 ()Herr talman! Jag tackar också för beskedet att re-geringen kommer med ett förslag om nätverksmodel-len.Jag är helt övertygad om att släktingplaceringar ärmera lyckade. Det vore intressant att veta hur det hargått för de barn som uppfostrats hos mor- och farför-äldrar.Thomas tar upp att socialarbetare upplevssom domare. Det gör de ju. Man upplever att de letarefter fel och hinder. Jag tror det är viktigt att veta attden snällaste och vänligaste och mest hänsynsfullautredare kan upplevas precis som ett hot fast det inteär meningen.Jag minns från min barndom att mormor var väl-digt nervös när de skulle komma på de årliga kontrol-lerna. Jag kände av det. Inte för att de pratade överhuvudet på mig - de pratade med mig, vilket också ären skillnad mot hur det är i många fall . Men manvar väldigt rädd att de skulle hitta något fel, någonorsak till att skilja oss åt.Det var inte på grund av sträng uppfostran som jaginte ens vågade palla ett äpple, utan det var för att jagville sköta mig exemplariskt så att ingen skulle flyttapå mig.Jag tror att många har upplevt samma sak som jag:Man sköter sig för att ingen skall få vatten på kvarnom att man har blivit felplacerad.Jag hoppas att socialministern nu på möten medsocialarbetare och i debattartiklar talar om precis vadhon tycker, som i interpellationssvaret. Jag är rädd attdet annars kommer att ta alldeles för lång tid.Anf. 117 Socialminister ()Herr talman! Jag har inte så mycket att lägga till.Jag vill bara till säga att socialsekrete-rarrollen kanske är en av de allra svåraste roller vi harnär det gäller arbete med människor i . Social-sekreteraren både skall ta reda på, stödja och hjälpa,och - vilket jag tycker utmärkt beskrev - ändå, trots bästa ambitio-ner och kanske också bästa resultat, i alla fall upplevssom en person som i vissa situationer är den som ståremot och som då upplevs som myndighetspersonen.Det är ju också en form av myndighetsutövningsom ligger i själva hanteringen.En av de saker som naturligtvis är oerhört viktiga,som tagit upp, som ligger un-der resonemanget om nya metoder och som ocksåfinns med i mitt huvudsvar är utvecklingen av social-sekreterarrollen. Det gäller kompetensutveckling, attge stöd, att hjälpa och stötta så att hela situationenoch hela arbetssättet går åt rätt håll. Till det krävs enöppen och bra diskussion.Kring socialsekreteraren finns också politiker, detfinns en nämnd, det finns andra. Det ligger i social-sekreterarens uppdrag att samarbeta. Det är nyckelor-det när det gäller socialsekreterarens arbetsuppgifter:att samarbeta, med klienten, med människorna runtomkring med den vidare delen av familjen.Jag vill avsluta med att kommentera det som Sig-rid Bolkéus sade sist om att det inte var mormorsstränga uppfostran, utan rädslan för att bli placeradnågon annanstans som avhöll från att palla äpplen.Det har verifierats av ungdomar alldeles i dens.k. De har gjort precis samma reflexioner.Just risken att placeras om har gjort att de skött sig.Sett ifrån det perspektivet är det inget speciellt brahot.Socialsekreteraren, socialmyndigheten, social-tjänsten skall enligt min uppfattning inte vara ett hot.De skall vara en möjlighet och ett stöd, framför alltför barnet, men också för barnets omgivning.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 1994/95:137 omgodstrafiken på VästerdalsbananAnf. 118 Kommunikationsminister ()Herr talman! har en central roll i densvenska godstransportförsörjningen. Regeringenssträvan är att ytterligare kunna utveckla järnvägen.Det är väsentligt för miljön och för näringslivet i dessegenskap av kund till SJ. En positiv utveckling förut-sätter att SJ kan erbjuda kunderna en konkurrenskraf-tig produkt.I det trafikpolitiska beslutet 1988fastställdes att järnvägen skulle ges förutsättningar attspela en viktig roll som ett konkurrenskraftigt, mil-jövänligt och energisnålt transportmedel. En av dessaförutsättningar är att SJ skall bedriva tågtrafik påaffärsmässiga villkor. Det innebär bl.a. att SJ förvän-tas genomföra ett omfattande effektiviserings- ochrationaliseringsarbete. Det pågående rationaliserings-arbetet inom SJ Godstransportdivision är ett led iarbetet att leva upp till ägarens krav på att affärsver-ket SJ skall stärka sin lönsamhet. Det är av avgörandebetydelse att SJ har en stark ekonomi för att därmedkunna erbjuda sina kunder en konkurrenskraftig ser-vice.SJ:s bidrag till miljövänligare transporter är attproducera konkurrenskraftiga och attraktiva transpor-ter. Beträffande transporterna på Västerdalsbanan kanjag nämna att möter en stark konkurrens frånbiltransportföretagen.För att ytterligare öka järnvägens marknadsandelarär jag beredd att arbeta för en utveckling av bl.a.vagnslasttrafiken. Jag vill inte nu föregripa resultatetav det arbete som pågår inom meden omprövning av avregleringen av järnvägstrafiken.Men jag utesluter inte möjligheten att regeringen ihöst kommer att föreslå en avregleringinom godstrafiksektorn. På en avreglerad marknad förgodstrafik bör det vara möjligt att etablera matartra-fikbolag eller s.k. shortlines som kan utföra lokalgodstågstrafik i samarbete med SJ.Det pågående rationaliseringsarbetet inom SJGodstransportdivision innebär en utglesning avvagnslasttrafiken främst i landets glesbygder. Ettförslag till vidgade trafikeringsrätter skulle innebäraatt förutsättningar skapades för nya aktörer att upp-rätthålla godstrafik på sträckor, där SJ på grund avföretagsekonomiska skäl nu avvecklar trafiken.En ökad konkurrens på godstrafikmarknaden börförbättra möjligheterna att säkerställa vagnslasttrafi-ken i de mer glesbefolkade delarna av landet. Det ärav väsentligt intresse att en ytterligare överföring avgods från järnväg till väg kan begränsas. En sådanöverföring av gods får negativa konsekvenser förmiljön och för näringslivet. Ett alltför utglesat gods-trafiknät skulle leda till att de regionala obalansernamellan olika landsdelar förstärktes.Anf. 119 ()Herr talman! Jag vill tacka kommunikationsminis-tern för svaret. Jag vill ändå konstatera att svaret ärlitet allmänt. Det har jag förståelse för, eftersom detkan vara svårt att gå in på de detaljer som min inter-pellation innehåller.Jag vill ändå ta upp den fråga som jag ställde islutet av interpellationen. Jag återger de tre sista ra-derna: Avser kommunikationsministern, mot bak-grund av vad som redovisas i en interpellation, attvidta några åtgärder för att säkra godstrafiken påVästerdalsbanan?Läser man svaret kan man konstatera att det finnsen viss vilja men att vi skall vänta och se vad mankommer fram till litet . Men ändå antyds denmedicin som skulle kunna göra någonting åt detta.Det handlar då om avreglering av godstrafiken påVästerdalsbanan. Jag vill därför ställa en fråga tillkommunikationsministern om detta är statens sätt attta regionalpolitiskt ansvar i den här frågan. Om manskall få till stånd en möjlig utveckling av inlandssåg-verk och för att klara av behovet att få transport-problemen lösta, skall då SJ eller staten frånta sigdetta ansvar? Jag skulle vilja ha ett klargörande omavregleringen skall innebära att staten här är bereddatt på annat sätt gå in och ge någon form av regional-politiskt stöd.På persontrafiksidan sköts detta genom att statengår in och köper en viss typ av trafik. Men jag, precissom många andra, tror att det finns möjlighet att låtagodstrafiken vara lönsam. Då är frågan om avkast-ningskravet kan vara något för högt på dessa typer avbanor och att man skulle kunna nöja sig med ett lägreavkastningskrav. Jag har inte sett den filosofin i sva-ret, utan man går mer påtagligt in för att vänta och sevad översynen skall ge för resultat. Men, som sagtvar, är man ganska bestämd när det gäller att avregle-ring skall vara det helt avgörande medlet.Det fanns också några andra frågor i min interpel-lation som har att göra med att industrin vill vara medoch påverka för att det skall byggas stickspår etc.gratis för att möjliggöra effektivare transporter. Härtycker jag nog att SJ agerar litet klumpigt när mansäger att man inte kan åstadkomma detta och att maninte har kapacitet att ta emot mer godstrafik på Väs-terdalsbanan. Detta är vad man säger till dessa företa-gare. Man väljer att ge så konkurrenssnäva priser tvingar ut trafiken på Västerdalsvägen.Jag vill då fråga kommunikationsministern: blir effekten och vi vet att är såuruselt dålig på vissa avsnitt som här berörs, är mandå beredd att satsa pengar för att vägen skall klara etthögre tonnagetryck och den ökade trafiken? Såvitt jagförstår finns det nu inga planer på någon sådan sats-ning.Detta strider ganska mycket mot vad harskrivit i en rapport. Jag vet också att kommunika-tionsministern har fått ett brev från arbetare-kommun, som citerar 2009- förslag till visioner. Där säger man att man skallägna sig åt en miljövänlig transportapparat i framti-den. Jag vill återge några rader som är litet negativaför kommunerna längs Västerdalsbanan: För närva-rande vill SJ mot kommunerna önskan lägga ned godstrafiken på övredelen av Västerdalsbanan. Vår uppfattning är den-samma som , att alla transporter kanske på järnväg. har jag nöjt mig med att moti-vera huvudsakliga miljö- och trafiksäkerhetsskäl, mennu tvingas jag också att påtala regionalpolitiska hän-syn.Såvitt jag vet har inte arbetarekommunen iMalung fått något svar på brevet.Hur är det med de regionalpolitiska hänsynen idenna fråga, när man nu skall se över hanteringen avden framtida godstrafiken? Med tanke också på denproposition som har lagts fram, som skall ge möj-lighet till god balans och utveckling av företag etc. ibåde inlandet och övriga delar av landet, är jag intesäker på att den privata trafiken är bra.Anf. 120 Kommunikationsminister ()Herr talman! tycker att det är ett all-mänt svar. Jag kan naturligtvis inte gå in och skriva pånäsan hur företaget skall driva trafiken på varjeenskild bana, det tror jag att vi är helt överens om.Det är inte regeringen som trafikerar, utan det är SJsom har regeringens och uppdrag att be-driva tågtrafiken. Vi måste komma ihåg att i 1988 årsriksdagsbeslut ligger också att man skall bedrivatågtrafik på affärsmässiga grunder. Vad vi kan görafrån och regeringens sida är att lägga depolitiska ramarna för verksamheten. Vi kommer att ihöst lägga fram en proposition till somhandlar om en reglerad avreglering av järnvägstrafi-ken. Vi sade när vi tillträdde rege-ringen att vi skulle återkomma i frågan. Vi kommeratt presentera ett förslag som skall gå ut på remiss ombara någon vecka.När det gäller godstrafiken tror jag att det finnsgoda förutsättningar för en viss avreglering av dendelen av järnvägsmarknaden. Vi har ettantal matarlinjer i gång. På sex av dem bedriverTJOG trafik. Det har visat sig vara ett oerhört brakomplement till SJ, som koncentrerar sig på de tungavolymerna och de stora stråken. Man har mindreöverkostnader i de mindre företagen. Det innebär attvi totalt sett vinner i effektivitet. short line-trafik.Hur är det med statens sätt att ta regionalpolitisktansvar? Ja, vi har för persontrafi-ken ett system med upphandling av olönsam trafik.Det skulle, som jag ser det, vara ett sätt att göra detäven när det gäller godstrafiken. Det andra sättet,teoretiskt, är att lägga in direkta regionalpolitiskastödpengar. Vad gäller den här typen av transportertror jag inte att någotdera av dessa system är bra förgodstrafiken, utan jag tror mera på att man med lokalkonferens kan göra det här effektivare.Avkastningskravet kommer att diskuteras i dendepartementspromemoria som vi presenterar inomkort. Differentierade banavgifter är en tänkbar lös-ning. Man betalar en högre banavgift när man har ettnyare och ett snabbare spår än på de mindre linjerna.Det kan man kalla för någon typ av regionalpolitisktstöd, vilket det egentligen inte är, för det avgörande ärkvaliteten på banan.Jag tror att det är den här vägen som vi kan utvid-ga godstransporterna. Som jag sade i mitt svar är deten angelägenhet för alla att vi kan kombinera de rik-tigt tunga stråken med kortare matarbanor. Där trorjag att man kan hitta de mest effektiva lösningarnagenom att använda den lokala kunskapen och denlokala kompetensen.Det är självklart att arbetarkommunkommer att få svar från departementet.Anf. 121 ()Herr talman! Jag tackar kommunikationsministernför den komplettering som gjordes och kan då konsta-tera att mina frågor, som jag förtydligade litet, kom-mer att diskuteras . Men jag tycker ändåatt det känns som att det är bråttom för industrierna,inlandssågverken och andra, som väntar på attkunna utveckla sin verksamhet efter Västerdalsbanan.De skulle kunna känna att man tänker på dem i arbetetmed att få en regionalpolitisk lösning som gör detmöjligt för dem att utvecklas.Ines Uusmann talar om differentierade banavgifteroch säger att det är kvaliteten på banan som är avgö-rande för avgiftens storlek. Problemet med Väster-dalsbanan är just att kvaliteten inte är så bra. Man harinte möjlighet att köra de tunga vagnar som man bor-de göra.Då är min fråga: Hur kommer man att regional-politiskt se till att man också skall kunna höja tonna-get så att man slipper omlastningar och annat på vä-gen inne i det stora transportnätet? Kommunika-tionsministern tror på en ersättningstrafik i form avprivata intressenter där staten tydligen inte skall hanågot ansvar. Hur skall vagnarna kunna kopplas ihopså att det blir lika lönsamt för industrin i inlandet somför industrin ut efter kusten att hantera sina transpor-ter ?Jag tänker framför allt på den intensiva turisttrafiksom finns på . Om man låter allt godsgå på landsvägen, kommer det att bli både trafikfarligtoch drastiskt för miljön framöver vad gäller utsläppoch trafiksäkerhet. är inte di-mensionerad för att klara både gods- och persontrafiki den omfattning som det blir fråga om. Jag har enviss förhoppning att kommunikationsministern tyckeratt vi skall göra allt för att man skall kunna behållafortsatt trafik på Västerdalsbanan.Anf. 122 Kommunikationsminister ()Herr talman! Jag förstår att man känner att det ärlitet bråttom. Den socialdemokratiska regeringenvalde att gå fram på ett annorlunda sätt än vår tidigareregering gjorde när det gäller frågan om avregleringav järnvägsnätet och inte öppnade helt och hållet förprivat konkurrens, för det skulle bli en oerhört kon-struerad konkurrens om man hade öppnat hela järn-vägsnätet. Det har därför tagit litet tid. Man kan be-klaga detta.Vi har trots tidsfördröjningen valt att gå fram tillriksdagen med ett beslut som vi faktiskt tror leder tillbra resultat både för gods- och för persontrafiken. Vitycker järnvägen är ett miljömässigt men också regio-nalpolitiskt viktigt transportslag.När det gäller vagnlasttrafiken handlar det om attde s.k. short line-bolagens upplägg måste kunna fun-gera med det nationella nätet, att man skall ha så fåomlastningar och rangeringar som möjligt.På de ställen där den här typen av verksamhet re-dan finns är erfarenheterna goda. SJ:s intresse för attfå detta att fungera har också varit väldigt positivt.Jag tror att det - om båda parterna är intresserade avatt klara omlastningar, rangeringar, snabbt och be-kvämt - går att nå det som godskunderna tycker ärviktigt. Det handlar alltså kanske mera om leverans-säkerhet än om väldigt korta transporttider.Man tycker att framkomligheten skall kunna ökaoch att uppkomna förseningar skall kunna tas igen.Men då handlar det om att kunna vara smidig vidövergångarna från det ena stället till det andra.Slutligen några ord om kvaliteten på banan. Pågrund av den finansiella situationen så räckerinte medlen, trots att vi i mer än tiodubblatpengarna till banupprustning, till behovet av upprust-ning av hela banan. Det skulle vara oärligt av LeoPersson och mig, båda tillhör vi ju det regeringsbä-rande partiet, att säga att mera pengar skallsatsas. Det har vi inte mandat att göra. I stället får vianvända den kvalitet vi har och göra det bästa av denmöjligheten.Anf. 123 ()Herr talman! Beträffande det sista vill jag tilläggaatt det är litet synd att det skall behöva vara en vissbrådska för SJ att göra sig av med de här transporter-na. Då har man ju inte möjlighet att få den lösningsom kommunikationsministern är inne på. Det är nudet här sker. Det är ju nu som man håller på medavvecklingen av godstrafiken på Västerdalsbanan. Såupplever vi det hela.Det här med att man kan använda sig av sänktaavgifter för att nyttja banan hjälper visserligen till iden konkurrenssituation som råder beträffande last-bilstrafiken och bananvändarna. Det skall villigt er-kännas att så är fallet. Ändå måste på någotvis visa litet vilja att hjälpa till, så att fler vagnar kanhängas på vid de få tillfällen då man får hämtning avde godsmängder man har.Det är fråga om export i största möjliga omfatt-ning. Det är väl som är export frånsågverken. Därför är det litet beklämmande om denhär transportvägen inte skulle kunna nyttjas.Jag har samma uppfattning som kommunika-tionsministern, nämligen att det ekonomiska läget göratt det blir litet svårt att säga att X antal kronor skallplockas fram . Såvitt jag förstår måste ambitionenändå, enligt kommunikationsministerns åsikt, att manpå sikt måste klara även tonnaget på de här banorna;detta enligt det svar som gavs här i den senaste om-gången. Det skulle kanske trygga en form av långsik-tighet att man har för avsikt och vill genomföra enmiljövänlig transportpolitik som gör attdet på något sätt går att skilja persontransporternasom i huvudsak går på väg upp till fjällen från dentunga godstrafiken. Detta är avgörande för framtiden,för annars skapar vi ytterligare en trafikfarlig miljö idet aktuella området. Därför är det mycket viktigt attockså avdela resurser för att höja tonnageoch för att ge industrierna möjligheter. Det är intebara turistnäringen i det här området som skall ha enchans att utvecklas. Om Västerdalsbanan inte är intaktkan denna balans inte uppnås på ett riktigt bra sätt.Jag har alltså en vädjan till kommunikationsminis-tern, om jag nu skall uppfatta det senaste inlägget pådet sätt som jag här har refererat.Anf. 124 Kommunikationsminister ()Herr talman! Jag skall fatta mig mycket kort.Jag tycker att det är viktigt att föra den här typenav debatter. Järnvägstrafiken skall inte bara handlaom persontransporter. Godstrafiken är nämligen enoerhört central del av det svenska transportflödet. Detgäller inte bara i kustområdena utan i hög grad också ide inre delarna av Sverige.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på interpellation 1994/95:138 om tim-mertransporter i länAnf. 125 Kommunikationsminister ()Herr talman! har en central roll i densvenska godstransportförsörjningen. Regeringenssträvan är att kunna utveckla järnvägen, vilket ärväsentligt både för miljön och för näringslivet i dessegenskap av kund till SJ. En positiv utveckling förut-sätter att SJ kan erbjuda kunderna en konkurrenskraf-tig produkt.SJ Godstransporter har under den senaste femårs-perioden genomfört kraftfulla kostnadsrationalise-ringar i flera etapper, varvid resurserna har effektivi-serats utan att mängden godstransporter har minskat.Trots betydliga rationaliseringar måste också SJ göranödvändiga prisjusteringar. Sådana görs också inomandra transportgrenar. I ett fåtal fall har SJ:s prishöj-ningar varit kraftiga. Detta beror på att de berördatransporterna varit starkt olönsamma ,trots de stora rationaliseringar som har gjorts.Regering och riksdag lägger fast de ekonomiskavillkoren och målen för verksamheten. En viktig ut-gångspunkt är att SJ skall driva sin verksamhet efteraffärsmässiga principer. En kraftig förbättring för attkunna erbjuda uthålliga miljövänliga järnvägstrans-porter är just tillgången till ett effektivt och ekono-miskt starkt järnvägsföretag.SJ:s bidrag till miljövänliga transporter är att pro-ducera konkurrenskraftiga och attraktiva transporter.Beträffande transporterna i kan jagnämna att i stark konkurrens med biltrans-portföretagen lyckats få till stånd ett upplägg medflistransporter till från tre platser i Dalarna.Transporterna skall genomföras i ett nytt koncept sominnebär att man lastar i fliscontainer i heltåg. Totaltrör det sig om flis.För att ytterligare öka järnvägens marknadsandelarär jag beredd att arbeta för en utveckling av bl.a.vagnslasttrafiken. Jag vill inte nu föregripa resultatetav det pågående arbetet inom meden omprövning av avregleringen av järnvägstrafiken.Jag utesluter dock inte möjligheten att regeringen ihöst föreslår en avreglering inom godstra-fiksektorn. På en avreglerad marknad för godstrafikbör det vara möjligt att etablera matartrafikbolag ellers.k. shortlines som kan utföra lokal godstågtrafik isamarbete med SJ.När det gäller frågan om det nationella koldiox-idmålet har lagt fast att utsläppen av koldi-oxid från fossila bränslen bör stabiliseras på1990 års nivå. De åtgärder som vidtagits kommer attleda till en minskning av koldioxidutsläppen år 2000med ca , eller i förhållandetill en situation där inga åtgärder vidtas.Sedan dessa beräkningar gjordes har vissa åtgär-der införts eller föreslagits av regeringen som kommeratt begränsa utsläppen ytterligare.