prot · GI0977 · 1995-03-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:77Onsdagen den 22 marsKl. 9.00 15.12Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 16 mars.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1994/95:169 till lagutskottet1994/95:196 till konstitutionsutskottetMeddelande om samlad voteringAndre vice talmannen meddelade att de på dagensföredragningslista upptagna ärendena skulle avgöras iett sammanhang.3 § förvaltningskontorsverksamhetsberättelseFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1994/95:KU26Riksdagens förvaltningskontors verksamhetsberättelse(redog. 1994/95:RFK1).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas efter 14 §. )4 § Presstöd m.m.FöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1994/95:KU38Presstöd m.m. (prop. 1994/95:100 delvis).Anf. 1 ()Fru talman! Det är inte så ofta som det förunnasen att leva mitt i en stillsam men ändå högst påtagligrevolution. Så är dock fallet när det gäller mediesam-hällets förändring.Länge var det ett mål för borgerligheten i Sverigeatt stärka friheten för medierna och att se till att mo-nopolet för radio och för tv avvecklades. Det harockså lyckats. Det har inte skett utan ansträngningar.Socialdemokraternas entusiasm var väl i stort settganska begränsad.Jag minns hur social-demokratiska debattörer framträdde och menade nog borde förbjuda paraboler så att man verkli-gen skulle kunna upprätthålla TV-monopolet. Men detär självfallet inte statens sak att styra mediekonsum-tionen i ett fritt och öppet samhälle. Där behövs neu-trala konkurrensvillkor.Detta har åstadkommits i rimlig utsträckning närdet gäller radio- och TV-området, även om det ärbetecknande att en av de första åtgärderna från dennye kulturministerns sida var att försöka med en åter-ställare, när hon försökte stoppa utauktionerande avnya radiofrekvenser.Låt mig så gå över till presstödet. Det har singrund i det s.k. partistödet. Presstödet inriktades fram-för allt på stöd åt andratidningarna under 1970-talet.De svaga skulle skyddas mot, som det hette, en över-mäktig konkurrens.Nu ser vi nya orosmoln. Det har förutspåtts att vikanske kommer att få uppleva en ny tidningsdöd.Nergången i annonsintäkterna har varit märkbar. Mendet skall noteras med en gång att presstödet förvissointe har förbättrat tidningarnas ekonomi, i varje fallinte på lång sikt.Alla tidningar som har haft fullt produktionsbidraghar också haft ett negativt rörelseresultat. Presstödethar inte förmått att ändra detta. Presstödetleder till osund kostnadsstruktur. Tidningarna får ettstöd och blir beroende av ett stöd för sina löpandeutgifter. Effektivitet och kostnadsmedvetande har integynnats.Det direkta stödet, driftstödet, är selektivt. Detgynnar vissa tidningar. Praktiskt taget har inte någonav de tidningar som uppburit stöd blivit självbärande.Bidragssystemet har gynnat fådagarsutgivning. Dethar alldeles speciellt gynnat de små endagstidningar-na. Det var inte mindre än 37 sådana som uppbar stödår 1991. Alla dessa endagstidningar gick med en or-dentlig förlust.De abonnerade morgontidningarna gynnas framförkvällstidningarna, som ju lever på att sälja lösnum-mer. Man kan alltså sammanfattningsvis konstateraatt det är dagstidningar med ekonomiska svårigheteroch låg kostnadstäckning som har gynnats liksomtidningar med fådagarsutgivning och med mycketliten upplaga.I verkligheten har presstödet inte på något sätt in-neburit någon sorts fördjupning av demokratin. Dethar i själva verket varit ett ensidigt stöd till en visspartipress. Det har inneburit ett stöd för expansion avredan förlustdrabbade socialdemokratiska tidningar.Man kan säga att Scocialdemokraterna och Center-partiet har skräddarsytt presstödet på 1970-talet.Den socialdemokratiska pressen, med kanske upp-emot av den totala tidningsupplagan i landet,har haft av presstödet. Centerpressen,av den totala upplagan, har fått ca enfemtedel av tidningsstödet. har irunda tal 3,5 miljarder gått ut till den socialdemokra-tiska pressen, ca 1 miljard till centerpressen, ochövriga borgerliga tidningar har knappt fått 1 miljard.Man kan alltså konstatera att presstödet leder snedvriden konkurrens. Det har inte räddat någonsom helst mångfald. Trots alla utredningar och allaändrade regler har egentligen inte någon-ting åstadkommits. Men presstödet är dyrt. Det är pengarsom bättre skulle behövas på annat håll i de kristidersom vi upplever.Vi moderater har därför föreslagit att presstödetskall avvecklas under nästa långa budgetår och att vifr.o.m. 1997 inte längre skall ha den här posten i bud-geten. är inne på liknande tankegångarmen vill avveckla under något . Jag ber,fru talman, att få yrka bifall till reservation nr 4 tillKU:s betänkande.Så också några ord om Socialdemokraterna ochMargot massmedieråd. Detta är en märk-lig skapelse. Återigen talas det om frihet och mång-fald som skall skyddas. Men hur det skall gå till är detingen som vet. Är detta en permanent utredning? Detär väl någonting som vi inte förut har upplevt här ilandet, en hybrid mellan myndighet och kommitté.Nåväl, jag skall inte ta upp tid i debatten med atttala närmare om detta just . Konstitutionsutskottethar funnit det märkligt. kom-mer att närmare granska detta s.k. massmedieråd. Detblir anledning att komma tillbaka till den här frågansenare.Jag vill avslutningsvis konstatera att Socialdemo-kraterna när det gäller mediepolitiken inte på någotsätt är i takt med tiden och ännu mindre med framti-den. Det går inte längre att stoppa den fria utveckling-en på mediernas område. Friheten i medierna är nå-gonting som hör framtiden till.Det finns ingen anledning att i tekniken och i destora tekniska förändringarna se en fiende. Tvärtomhar de tekniska förbättringarna gett oss en allt störremöjlighet att kunna ha ett fritt och öppet samhälle därmeningsutbytet är så fritt som det över huvud tagetkan vara.Det är en väldig skillnad på situationen nu och närpresstödet infördes. Då var medierna i högsta gradbegränsade i antalet. har varje medborgare ett stortantal TV-kanaler och radiostationer att välja på, ochdessutom kommer tidningarna till. Men tidningarnahar inte längre den dominerande situation inom medi-ebranschen som de en gång hade.Presstödet har definitivt spelat ut sin roll. Detfinns all anledning att avveckla det möjligt.Anf. 2 ()Fru talman! Det är ingen hemlighet att det i vissaavseenden finns olika grundsyn i pressfrågor mellanpartierna. För att börja med den första frågan som deti dag manifesteras i, nämligen presstödet, är det inteheller någon hemlighet att det redan när det infördesen gång i världen har funnits starka principiella be-tänkligheter bl.a. från liberalt håll mot konstruktionen.De som vi har levt med presstödi olika då och då förändrade former har också erbjuditen del litet märkliga exempel på hur denna stödformhar snedvridit konkurrensförhållanden och iblandt.o.m. påverkat tidningarnas utformning på ett sättsom rimligen inte kan ha varit avsikten. Men så är detväldigt ofta med stödformer och bidrag av olika slag.De skapar ett beteende som inte var avsett och intekunde förutses men som inte desto mindre uppstår.Det gick ändå att motivera - eller jag skulle tro attdet gick, eftersom det var långt för min tid - presstö-dets införande med att det företogs i ett skede avsnabb utslagning av tidningsföretag. 50-talet ochbörjan av präglades mycket påtagligt av detta.Det har kanske medverkat till att bevara en störremångfald än vad vi annars hade fått.Det kan tänkas att en och annan tidning fick enmöjlighet att komma över på det torra och kundefungera mer effektivt i konkurrens med andra tidning-ar på orten genom den här stödkonstruktionen. Det ärtänkbart.Men det är utomordentligt svårt att mednågon säkerhet mäta detta och uttala sig på ett kate-goriskt sätt och säga att det uppenbart att presstödethar haft den här effekten. Det är nog så attdessa effekter, långsiktigt och utlagt över hela pres-sen, har varit mycket obetydliga, kanske rent av ne-gativa i många fall. En och annan tidning kan pågrund av presstödet rent av tänkas ha undvikit ellerfrestats att låta bli att genomföra åtgärder som annarskanske hade skett och som kunde ha gett tidningen enegen stabilare grund att stå på. Det finns skäl att varamycket tveksam till de långsiktiga effekterna sett överhela pressen.Avgörande är naturligtvis att mediebildenstegvis har blivit annorlunda.Nu har vi en dramatiskt ökad mångfald inom mass-medierna. Vi har nya radio- och TV-kanaler. Dethänder ju t.o.m. att tidningar nyetableras på ett sättsom bidrar till en mångfald som man inte tänkte signär presstödet infördes. Men det är kanske en merreell mångfald än den som stödet har bidragit till attupprätthålla. Jag tycker att det är rimligt att strävaefter att komma bort från detta mycket diskutablastödsystem.Jag tycker att man skall vara noga när man gördetta. Det bör göras stegvis, och det bör göras enligtklara regler så att de tidningar som fortfarande harstöd får en möjlighet att anpassa sig och vidta deåtgärder som kan leda till att flera av dem kan klarasig utan den här stödformen. Därför har Folkpartietföreslagit att stödet minskas kommandebudgetår och att målet skall vara att det halveras till1998. Det är en långsammare avveckling än den somModerata samlingspartiet har föreslagit, men det ärinte desto mindre långsiktig en avveckling.Den andra frågan som vi har att ta ställning till gäller det s.k. massmedierådet. Det är naturligtvisinte något fel - och det har vi också markerat i Folk-partiets motion om pressfrågor - att utreda, analyseraoch samla information om den utveckling som kanbeskrivas som en ökad ägarkoncentration. Man skallinte på något sätt förneka att ägarkoncentration kanvara ett stort potentiellt problem. Men det avgörandeär naturligtvis inte ägandet i sig, utan snarare denredaktionella integriteten och oberoendet. Detta ärinte identiska saker utan två olika förhållanden.Ägarkoncentration motverkas naturligtvis i förstahand genom väl kända mekanismer av typen etable-rings- och tryckfrihet, dvs. att den som vill har rätt attstarta en tidning eller starta något annat massmedium,och det skydd som ligger i tryckfrihetsförordningenför envar att utge tryckt skrift själv eller i samverkanmed andra. Jag tycker att det är utomordentligt tvek-samt att lagfästa ägarbegränsningar. Det har ju disku-terats av och till.I några länder har man prövat en sådan lagstift-ning. Skall man ge sig in på att pröva sådant här påfullt allvar måste man relatera den begränsning manvill införa till något. Det naturligaste är väl att försökarelatera den till upplagan på de tidningar som olikaägargrupper äger. Detta är inte så enkelt att göra somdet möjligen kan synas.Om några redaktionellt oberoende tidningar, somägs av en gemensam bestämd stor ägare, går mycketbra därför att de sköts bra, har en bra journalistik ochduktiga medarbetare och alltså ökar sin upplaga gans-ka rejält medan andra som har andra ägare sköts säm-re och tappar i upplaga kommer naturligtvis upplage-relationen att påverkas. Om man då försöker reglerahur mycket en viss ägargrupp får kontrollera mednågon form av bestämmelser kan man hamna i ensituation då man antingen måste släppa den regleringsom man infört eller tvinga fram något slags försälj-ning av tidningar till andra ägare, och man har ingenaning om ifall de kommer att medge den redaktionellasjälvständighet och kompetens som har lett till den härframgången. Det är inte så enkelt att gå fram medregleringar på det här området.Nu sägs det att det här rådet inte skall syssla medatt aktivt försöka reglera eller föreslå några sådanasaker . Men det finns ändå formuleringarom att man skall undersöka behovet av frivilligaöverenskommelser i samma syfte. Detta har ingettstor och, som jag ser det, mycket begriplig oro inommedierna för vad syftet egentligen kan vara. Vi kanockså konstatera att det här rådet tänks få en ställningsom påminner om en myndighet utan att vara det. Detfår en mängd olika uppgifter, ibland tydliga iblandmer otydliga. Men det kommer inte att lyda under degranskningsregler som hör till för en myndighet. Detkommer inte att finnas möjlighet att överklaga beslutoch möjlighet till JO-granskning och sådant.Av dessa skäl har , liksom också Mode-rata samlingspartiet, markerat mycket stor tveksamhettill tilltaget att inrätta ett massmedieråd av detta slag.Det blir tillfälle att återkomma till detta i den gransk-ning som sysslar med undervåren. I väntan på det yrkar jag bifall till Folkpartietsreservationer i detta betänkande.Anf. 3 ()Fru talman! IT står för informationsteknik. I snartsagt varje sammanhang talas det om IT. Deallra flesta är medvetna om att utvecklingen på IT-området går rasande snabbt. Det är ingen överdrift attpåstå att genombrotten inom informationstekniken ivissa fall redan är i full gång och på väg att radikaltförändra hela vårt samhälle. Det är bl.a. mot bakgrundav den utvecklingen som vi skall diskutera det framti-da presstödet.Den nya tekniken reser naturligtvis många frågor.Är t.ex. papperstidningens dagar räknade? Kommerdagstidningarna att utges endast i elektronisk form?Vad kommer den nya tekniken att leda till för dags-pressen, och hur skall den här utvecklingen kopplastill ett presstöd?Tekniken för elektroniska tidningar finns ju redan.Några tidningar har redan inlett försök på området.Vilka effekterna blir för dagstidningarna kan baraframtiden utvisa. Avgörande för utvecklingen blirnaturligtvis vad konsumenterna kommer att efterfrå-ga, vad tidningarna väljer att göra av den nya teknikenoch hur andra medier kommer att utvecklas.En betydelsefull fråga är givetvis också i vilkenutsträckning som privatpersoner kommeratt ha tillgång till fax, persondatorer och övrig infor-mationsteknik i sina hem. En allmänt utbredd åsikt ibranschen tycks ändå vara att papperstidningen intekommer att slås ut av andra medier och elektroniskatidningar inom överskådlig tid.I dagens läge anses det inte finnas någon anled-ning att ompröva presstödet på grund av den tekniskautvecklingen och inte heller av andra skäl. Det är enuppfattning som i alla fall majoriteten i den sittandepressutredningen också har.Presstödsutredningen förväntas presentera sinaförslag i början av . Kommittén kommer isitt betänkande att slå fast att dagstidningarna, så långtman nu kan se och bedöma framtiden, kommer attbehålla sin centrala ställning som medier för dendebatt som håller demokratin levande. Jag vill betonaatt en bred svensk allmänhet också vill att det skallförbli på det sättet.Sverige tillhör de länder i världen där man läsermest tidningar. Dagspressen har enmycket starkt ställning hos svenskarna. Olika under-sökningar har gång på gång bekräftat detta faktum.En genomsnittlig dag 1993 läste avsvenskarna upp till igenom minst en dags- ochkvällstidning. var motsvarande siffra84 %. Stabiliteten i tidningsläsandet i gällerockså i ett långt perspektiv. , för att ta enannan undersökning, läste av svenskarna mellan15 och åtminstone en dagstidning en vanligvardag. var motsvarande procent-tal 88 om vi håller oss till åldrarna 15 till 88 år.Av de siffror som jag har nämnt kan man möjligenspåra en tendens till ett mindre läsande i de lägreåldrarna. måste man vara uppmärksam påhur den utvecklingen kommer att gestalta sig. Under-sökningar har också visat att den eko-nomiska krisen satt sina spår. Ekonomiskt svagagrupper har tvingats avstå från sina tidningsköp. Dettyder på att priskänsligheten i dagens läge inom tid-ningsbranschen är mycket påtaglig. Detta faktum ärinte oviktigt när vi diskuterar det ekonomiska stödettill pressen.Mycket talar för att det ökade prenumerationspri-set på tidningar skulle förstärka utvecklingen och attallt flera måste avstå från sin tidningsprenumeration.När den gruppen växer och blir så stor som under-sökningarna nu tyder på, är det utan tvivel också bör-jan till ett demokratiskt problem.Sverige brottas med ekonomiska problem. Javisstär det så. Men så illa är det ändå inte att vi inte skulleha råd med demokrati i . Vi bör alla, som jagser det, känna ett ansvar för att alla grupper i samhäl-let, inte minst de ekonomiskt svaga, kan delta i sam-hällsdebatten och vara delaktiga i den demokratiskaprocessen. I detta läge är otvivelaktigt det ekonomiskastödet till pressen viktigare än någonsin.Våra dagstidningar är, som jag tidigare nämnt, detcentrala mediet för den debatt som håller demokratinlevande. Den svenska demokratin hade naturligtvisvarit mycket fattigare, om inte ett presstöd förhindraten tidningsdöd och en massaker på mångfalden. Attmedielandskapet förändrats under senare ändrar i sakfaktiskt ingenting, . Att den utveckling-en skall tas till intäkt för ett försämrat presstöd är rentut sagt ett svagt argument.Vi vet också att det som talade om,nämligen utvecklingen av lokalradion på den privatasidan, har blivit en ren flopp. Det var inte länge sedansom vi hade en diskussion om detta i . Lo-kalradions bidrag till mångfalden är inte särskilt stor.Jag tror att det framgick med stor tydlighet under dendiskussionen.Birger Hagård säger att stödet till pressen inte harlett till någon förändring av demokratin. I så fall vetBirger Hagård faktiskt inte vad han talar om. Detfinns många inom hans eget parti som kan mycket omdagspressen och som har givit uttryck för vad presstö-det trots allt har betytt för den demokratiska debattenoch utvecklingen.Låt mig t.ex. nämna bara en av dem som har varitmycket framstående inom den moderata pressen,nämligen , som i en - förrestenmycket uppmärksammad - artikel understrukit attpresstöd skall garantera mångfald i utbudet och att såockså blivit fallet. Han uttryckte sig ungefär på föl-jande sätt: Bara DN till frukostbrickan är för mångaen mardröm.Jag tycker att skall lägga detta påminnet.Jag skall gärna erkänna att utbudet av radio- ochTV-kanaler, om dessa används på rätt sätt, naturligtviskan innebära en breddning och fördjupning av det friaordet och åsiktsbildningen i samhället, men de kanknappast ersätta den mångfald som upprätthålls avdagspressen.Att upprätthålla mångfald i dagspressen har varitvårt sätt att motverka maktkoncentrationen. Det finnsen klart uttalad oro för mediekoncentration i Sverige.Den oron har förstärkts, ochvår linje har varit att många olika röster och valmöj-ligheter i medieutbudet är ett grundläggande demo-kratikrav.Den svenska presspolitiken har utgått från attbredd i opinionsbildningen innebär att det finns kon-kurrerande och kompletterande tidningar på varjemarknad där så är praktiskt möjligt. Jag ser i dagfaktiskt inga avgörande skäl för att ge avkall på dennaprincip, tvärtom.Motståndarna till det direkta presstödet över stats-budgeten hävdar i sina reservationer att stödet sned-vrider konkurrensen. Både talesman ochBirger Hagård, talesman för , var inne pådetta resonemang. Jag vill gärna säga, fru talman, attdet sakligt sett inte finns stöd för sådana påståenden.Stödet till pressen via budgeten medverkar tvärtom tillatt vi får en bättre konkurrens, mera på lika villkor änvad som annars skulle vara fallet.Också den myt, , som ni odlar i re-servation nr 4, att tidningarna växer fast i sitt presstödoch inte produceras på ett rationellt sätt, kan avlivas.De senaste årens erfarenheter talar snarare för motsat-sen. Däremot är det väl sant att alltidmotsatt sig alla åtgärder inom presstödet vilka syftartill att minska behovet av stödet. Men det tycks varaså att både representant och Moderater-nas representant tror att presstödet egentligen barabestår av ett driftsstöd. Så är det ju inte. Det stöd somgår ut via budgeten går också till samdistribution ochtill utvecklingsstöd. Åtminstone har det när det gällerutvecklingsstödet varit så fram till för ungefär ett årsedan.Ser man till hela presstödet som sådant, inte baratill driftsstödet, finner man, , att press-stödet har betytt väldigt mycket för att tidningar somhar varit ekonomiskt svaga har kunnat rationaliserasin verksamhet, så att de nu kan produceras på ett braoch ekonomiskt riktigt sätt.I presstödsfrågan tycks det emellertid dessbättreförhålla sig så att och stårhelt isolerade här i när det gäller en extremavveckling av det direkta presstödet. Genom årenslopp är det framför allt Socialdemokraterna och Cen-terpartiet som har stått som garanter för pressensmångfald, med gott stöd från Vänsterpartiet.Också ansluter sig, om jag har förståttsaken rätt, till denna linje. I harkds representant, , i ord och handlingställt sig positiv till ett oförändrat presstöd. Det finnsalltså, fru talman, en bred parlamentarisk uppslutningkring presstödet i riksdag.Avslutningsvis också några ord om det av rege-ringen tillsatta , som har berörts härbåde av och av ochsom för övrigt berörs också i den gemensamma reser-vationen från och Moderaterna.Rådets uppgift är, som framgår av direktiven, attöverväga och föreslå åtgärder för att stärka mångfaldoch konkurrens samt att motverka skadlig ägar- ochmaktkoncentration. Det är enligt min mening närmastofattbart att ett råd med uppgift att följa utvecklingeninom medieområdet, som utvecklas så rasande snabbt,kan upplevas som så skrämmande som tycks varafallet från och sida.När man läser reservation nr 1 av ochModeraterna får man intrycket att man i dessa frågorbara skall sitta med armarna i kors och förlita sig påatt de fria marknadskrafterna löser alla problem. Ensådan inställning måste anses som ytterst naiv. Manundervärderar, sannolikt helt medvetet, alla de teckensom finns på skadlig koncentration inom mediesek-torn.En total etableringsfrihet på medieområdet är inteoproblematisk, . Vad de fria marknads-processerna kan medföra på mediernas område har jublivit mycket dyrköpta erfarenheter i flera länder ute iEuropa.Vi kan inte bortse ifrån att en koncentration påmedieområdet medför uppenbara risker t.ex. för attskilda grupper och intressen inte får komma till tals.När starka ägarintressen tagit över marknaden blir detsvårt för att inte säga omöjligt att starta nya företag.En helt fritt verkande marknad kan mycket väl utgöraett hot mot yttrandefriheten.Birger Hagård säger att rådet är en hybrid. Jag sä-ger att det är en kommitté med en sådans rättigheteroch skyldigheter. Man skall vara medveten om att enhelt vanlig av en regering tillsatt kommitté också iviss utsträckning har en myndighetsutövande uppgift.Det resonemang som förde om attmyndighetsutövning i kommittésammanhang skullevara något alldeles unikt är fel. Det är inte på detsättet. En vanlig kommitté har också viss myndig-hetsutövning, och det tror jag har framgått av alla dediskussioner som har förts på detta område i konstitu-tionsutskottet.Nu säger ni att rådet är konstigt, men att vi inteskall diskutera det eftersom det skall bli föremålför granskning i . Det är sant attdet finns en granskningsanmälan till konstitutionsut-skottet på denna punkt. Det är väldigt märkligt attModeraterna och redan nu tycks har be-stämt sig för att det är ett komplicerat förhållande förrådet. Det är en ganska märklig typ av granskning.Man säger att man skall titta på ärendet utifrån vissautgångspunkter, och säger sedan i diskussionen egentligen redan har bestämt sig för hur rådetskall arbeta. intar en litet mer moderatinställning och är litet öppnare till rådet, om jag harläst motionerna rätt.Men det är ingenting konstigt. Jag tycker att detfaktiskt är en skyldighet från regeringens sida i detdagsaktuella läget att se till att en sådan kommittéeller ett sådant råd - vad vi nu vill kalla det - harmöjligheter att arbeta på detta område.Jag konstaterar därför att det uppdrag som rådethar fått att följa och föreslå åtgärder som motverkarskadlig ägar- och maktkoncentration på medieområdetkan bli av stor betydelse för yttrandefriheten.Fru talman! Jag yrkar därför bifall till hemställan ikonstitutionsutskottets betänkande.Anf. 4 vill påminna om att det har gått ut ett medde-lande om begränsning av repliktiden som vi prövarfr.o.m. : i stället . Vianvänder fortfarande duellmetoden.Anf. 5 () replikFru talman! Öst är öst, och väst är väst, och aldrigmötas de två, brukar det heta.