prot · GI0964 · 1995-02-22 00:00:00 — Det hände strax efter det att enkort demonstration genomförts nära iDili för att välkomna de samtal mellan ochIndonesiens utrikesministrar som inletts i Genèveunder FN:s överinseende. Enligt en källa gick faderntill en av ungdomarna till militärbataljonens högkvar-ter för att fråga efter sin son. Han sköts då av bataljo-nens vice befälhavare.Den 12 januari avrättades sex civila, däriblandbyns ledare, kallblodigt i byn . Myndigheternahävdade till en början att det var "gerillasoldater",men det visade sig vara grundlösa påståenden.Vi måste från , de socialdemokratiska mi-nistrarna måste skyndsamt agera. Vi i Miljöpartietanser att regeringen måste agera skyndsamt så att FNetablerar denna permanenta närvaro. En begäran omFN-närvaro måste omgående riktas till generalsekrete-raren.Vi uppskattar det uttalande och Belgiengjort om ett stopp för vapenexporten till återstår handelsbojkott, om brotten mot den civilabefolkningen fortsätter som . bojkotta-des, varför inte ?Vi vet att t.ex. exporterar pellets frånLKAB. Vi vet att och understöderett projekt som går ut på att bygga ett kärnkraftverkpå denna i dubbel mening vulkaniska ö.Detta uppenbara hot måste stoppas, och vi i Mil-jöpartiet uppmanar därför de socialdemokratiskaministrarna utrikesminister ochutrikeshandelsminister att agera ifrågan.Anf. 101 ()Herr talman! 1948 antogs i FN den universelladeklarationen om mänskliga rättigheter. Bakgrundenvar erfarenheterna från , med na-zismens övergrepp och koncentrationslägrens fasor.Många hade blivit övertygade om att individen, denenskilda människan, på ett långt mer effektivt sätt äntidigare borde skyddas från makthavares förtryck.Tidigare hade detta setts som en nationell angelägen-het. insåg man att internationellt samarbete måstetill.Arbetet för att stärka skyddet för de mänskligarättigheterna blev ett viktigt element i den nya världs-ordning som man försökte skapa efter krigsslutet ochsom bl.a. syftade till att förebygga nya internationellaväpnade konflikter.FN anförtroddes den viktiga uppgiften. Medlems-staterna har åtagit sig att följa den universella dekla-rationen. Den är inte rättsligt bindande, men staternahar ett moraliskt ansvar att följa den.Mänskliga rättigheter är ett folkrättsligt begreppsom handlar om staters åtaganden mot sina medborga-re. Efter antagandet av deklarationen fortsattearbetet med att utforma konventionstexter. Arbetetvar svårt och tog . Inte var manklar att anta två konventioner. Den ena handlar ommedborgerliga och politiska rättigheter, som är detsom vi i dagligt tal i ofta brukar kalla mänsk-liga rättigheter, men det finns också en konvention omekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Senarehar dessa två konventioner kompletterats med kon-ventionen om avskaffande av allt slags diskrimineringav kvinnor, , tortyrkonventionen, ,och , . Det finns alltsåinom FN:s ram ett helt komplex av konventioner ommänskliga rättigheter.Jag vill påminna om en artikel konven-tion, nämligen artikel 23, som innehåller fyra punkter.I den första av dessa heter det:"har rätt till arbete, till fritt val av syssel-sättning, till rättvisa och tillfredsställande arbetsför-hållanden och till skydd mot arbetslöshet. "Det är inte som vi tar upp den artikelnom de mänskliga rättigheterna när vi diskuterar ar-betslösheten.Punkt 4 i samma artikel har följande lydelse:"har rätt att bilda och ansluta sig till fackfö-reningar till skydd för sina intressen. "Jag har tyckt att det varit intressant att bli påmindom dessa skrivningar och har velat dela med mig avdem.För att återgå till de mera grundläggande politiskaoch medborgerliga rättigheterna är det för mig englädje att konstatera att är ett föregångslandpå det här området. Det är viktigt att vi i alla de inter-nationella organisationer där vi är med, som FN,och EU, driver på arbetet för mänskliga rättig-heter. Vi bör kräva att alla stater ratificerar de kon-ventioner som finns på området, och vi kommer attfortsätta att kritisera dem som framhärdar med attförtrycka sina egna medborgare.Turkiet, och är några av de ländersom på ett mycket oroväckande och upprörande sätttrakasserar, fängslar och avrättar oskyldiga medborga-re. måste även fortsättningsvis vara en spjut-spets i försvaret för mänskliga rättigheter.På dödsstraffets område är vi föregångare, ochkampen för dödsstraffets avskaffande måste drivasvidare med all kraft. Den tredje artikeln i 1948 årskonvention om mänskliga rättigheter lyder:"har rätt till liv, frihet och personlig säker-het. "Herr talman! Just kan jag inte avhålla migfrån att nämna en liten pakistansk pojke, SalamatMasih. Han är nu och icke läskunnig. När hanvar klottrade han någonting på en vägg.Det suddades ut, och beviset på vad han skrev finnsinte kvar, men han är dömd till döden för hädelse.Det är både barbariskt och avskyvärt att ett sådanthär övergrepp kan ske mot ett barn. Amnesty harkrävt pojkens omedelbara frigivande och skydd, ochjag vill från denna talarstol helhjärtat instämma i det.Salamat Masih är bara en av många människor i vårvärld som inte åtnjuter ens det mest grundlägganderättsskydd.Det är av stor vikt för världssamfundet att de sta-ter och de personer som utan rädsla för repressalierkan ge dessa människor en röst verkligen gör det.Jag vill som avslutning säga att det är med storglädje som vi tillsammans över alla partigränser här iden svenska och på många sätt i det svens-ka samhället, över organisationsgränser, trosgränserosv., arbetar tillsammans för värnandet av de mänsk-liga rättigheterna.Anf. 102 ()Herr talman! I utrikesministerns deklaration sominledde denna utrikespolitiska debatt konstaterarregeringen följande: "har vi lyft framrespekten för mänskliga rättigheter som en förutsätt-ning för demokrati. "För har respekten för mänskliga rättig-heter alltid varit och fortsätter att vara en förutsättningför demokrati. Här skiljer sig värderingarna tydligtmellan socialdemokrater och folkpartister.Insikten om helheten, att fred ger god miljö, socialrättvisa, mänskliga rättigheter, demokrati, utvecklingoch framtidstro, gör att kampen för mänskliga rättig-heter inte är någon sidofråga för oss folkpartister utanen viktig och central utrikespolitisk fråga. Då blirockså arbetet med att fördöma brott mot mänskligarättigheter inget annat än aktivt fredsarbete.Herr talman! Brotten mot de mänskliga rättighe-terna i är väl dokumenterade och måste fördö-mas. Över en miljon tibetaner beräknas ha mist livetsedan den kinesiska ockupationen av det självständigaTibet.Amnesty International, och i sina rapporter att övergreppen fortsätter. För-trycket mot den tibetanska befolkningen har tagit demest grymma uttrycksformer. Tvångsarbete,tvångsaborter, obligatoriska steriliseringar och t.o.m.mord på nyfödda spädbarn har förekommit.Den kinesiska strategin har också riktat sig motkultur, religion, språk och traditioner. Under en peri-od förstördes kloster och kulturskatter beslagtogs isådan omfattning att man inte överdriver om manbeskriver det som ett försök till kulturmord. Utanhänsyn till invånarna har stora skogsområden sköv-lats, och kraftverksbyggen har genomförts utan hän-syn till vare sig lokalbefolkning eller ekologiska kon-sekvenser.Det omfattande förtrycket mot den tibetanska be-folkningen, framför allt mot de oppositionella krafter-na, har till stor del skett i tysthet. På initiativ av riks-dagens har en delegation från Utrikes-departementet genomfört en resa till och Tibet.Den svenska delegationens rapport, som framlades ioktober 1994, bekräftar bilden att situationen i Tibetfortfarande är mycket allvarlig.Det är därför mycket angeläget att fortsät-ter att följa utvecklingen i genom besök ochkontakter. I kontakter med den kinesiska regimen börTibetfrågan regelmässigt föras upp på dagordningen. Iandra internationella sammanhang bör betraktassom en självständig stat, och representanter bör in-bjudas till internationella arrangemang.Herr talman! Det är anmärkningsvärt att Sverigeinte på ett mer kraftfullt sätt ifrågasatt suveräni-tet över . Den amerikanska kongressen deklare-rade som ett ockuperatland. antog 1993 en resolution omatt det i alla samarbetskontrakt med , först ochfrämst de offentliga, skall införas en klausul om re-spekt för mänskliga rättigheter. riksdag börgöra ett liknande uttalande.Det är angeläget att aktivt främjar andrainternationella initiativ i syfte att stödja folk.Nära i tiden har nu möjligheter att visa sinsolidaritet med befolkningen i . Redan i maj1995 kommer World Parliamentarian onTibet att äga rum i . Det är angeläget att dennakonferens ges uppmärksamhet i och i andraländer. arrangeras FN:s kvinnokon-ferens i . I samband med denna konferenskommer kvinnors situation och kvinnors rättigheter attvara ett tema. bör aktivt verka för att Tibetrepresenteras på denna konferens.Herr talman! Det är förhoppning attregeringen verkar kraftfullt för att ge tibetanerna stödi deras kamp för frihet och rättvisa. När man nu harmöjligheter härtill skulle manockså kunna ge ett sådant aktivt och kraftfullt stöd.Det är också viktigt att visa att insikter om att demänskliga rättigheterna har en betydelse för fred blirtill handling från regeringens sida.Anf. 103 ()Herr talman! visade ett inslag omkonflikten mellan judar och palestinier. Vanligt folk,inte statsmän, intervjuades, visserligen representanterför mer extrema sidor men ändå vanliga medborgare.Reportaget beskrev i ett nötskal den oförsonlighetsom frodas på båda sidor och som gör fredsprocessenså svår.Att fredsprocessen, som fick ordentlig fart genomdet s.k. , nu befinner sig i en mycket all-varlig fas, en dans på slak lina, kan var och en förståsom följer den dagliga rapporteringen från området.Olika motståndsgrupper på båda sidor gör allt för attsabotera processen, att få fredståget att spåra ur.Den aktuella utvecklingen måste bli en varnings-klocka och en utmaning för oss att göra alltför att inte lämna någon möda ospard att sprida fre-dens olivkvistar. Det är sannolikt det avgörs, omfredsansträngningarna bär eller misslyckas.Den borgerliga regeringen vaknade till liv förstnär fredsprocessen tog fart . Därefter öka-de insatserna. Det var bra. Den nya socialdemokratis-ka regeringen har markant trappat upp Sverigesinsatser för att bidra i fredsarbetet.S-regeringen har bildat en särskild Mellanöstern-grupp på UD, där politiska frågor samordnas medbiståndsinsatser. Den vikt som regeringen fäster vidSveriges engagemang stryks också under av att förreutrikesministern , som har långvarigerfarenhet av och gedigna kunskaper om , fått uppdrag att företräda den svenskaregeringen i samband med förhandlingar inom ramenför fredsprocessen.Sverige måste nu utnyttja alla sina internationellakontakter för att underbygga en fortsatt fredsprocessoch medverka till att påskynda processen. Till denfinns inget realistiskt alternativ. Jag menar att läget ärså allvarligt att en alltför utdragen fredsprocess riske-rar att haverera på grund av att de extrema gruppernainte skyr några medel för att stoppa fredsförhandling-arna. Det betyder behov av ett starkt pådrivande dip-lomatiskt arbete inom ramen för FN och EU m.fl.kanaler som står till buds, självfallet som ett komple-ment till och i samverkan med andra länder, t.ex.Norge.Härvid spelar givetvis de fem multinationellagrupperna om flyktingfrågor, miljöfrågor, vattenfrå-gan, rustningskontroll och gemensam säkerhet samtgruppen omkring ekonomiskt samarbete en viktig roll.Fortfarande saknar fredsprocessen en MR-grupp,vilket måste beklagas med tanke på dessa frågorsuppenbara betydelse i hela regionen. Jag förutsätteratt regeringen inte ger upp sina ansträngningar för attaktivt medverka i dessa frågor. MR-frågor är någotsom engagerar oss alla, inte bara , som detkunde upplevas av föregående talare.I det aktuella och mycket spända läget blir ocksåinsatser av ren biståndskaraktär än viktigare. Det ärdärför beklagligt att de stora miljardbelopp som ställtsi utsikt av världssamfundet i mycket ringa grad hitin-tills infriats. Kraven på det palestinska mottagandet äribland alldeles för höga. Det ställs samma krav, somvore en självständig palestinsk nation med utbyggdadministration redan bildad.Sverige har genom sin organisation valt att byggaupp en snabb och effektiv kommunikation med depalestinska myndigheterna, för att möjliggöra konkre-ta insatser möjligt. Genom samarbetsformenbör det vara möjligt att se olika projekt omsatta redanunder våren. Till detta bidrar också det avtal somregeringen ingått med den pales-tinska administrationen för självstyre.I det avtalet innefattas insatser för att skapa nyajobb till befolkningen på . avsätts i ett första steg, med en avtalad inrikt-ning om att fortsätta. Och just sysselsättningstillfälle-na är oerhört viktiga, inte minst inom den traditionellaodlingen, t.ex. av frukter. Att få i gång varuproduk-tionen är nödvändigt. Industriprojekt blir då mycketangelägna. Den stora arbetslösheten, siffror på 50 %nämns, är självfallet en given grogrund för missnöjemed fredsprocessens tröghet.Det är ett misstag om be-traktas som en konflikt som löses enbart med diplo-mati. Bakom konflikten ligger också religiösa mot-sättningar och inte minst ren social misär. Den senaremåste åtgärdas för att ge fredsprocessentrovärdighet.Sverige har under den nya regeringen ökat sitt bi-stånd med till 285 miljoner. Det ärmycket välkommet. Hälften går till UNRWA, FN:sorgan för insatser bland de palestinska flyktingarna.Utöver de nämnda sysselsättningsinsatserna satsasbl.a. stora belopp till infrastrukturinsatser, institu-tionsbyggnad, hälso- och sjukvård, insatser förmänskliga rättigheter och enskilda organisationersolika projekt.Just nu är sysselsättningsinsatserna strategiska föratt snabbt visa resultat och börja angripa Gazas mas-sarbetslöshet. får nu möjlighet, bl.a. genomSten insatser, att fungera som plog. Det ärangeläget att dessa möjligheter till fullo tas till vara.Ser palestinierna att det verkligen händer något ivardagslivet, så påverkar självfallet det uppslutningenbakom fredsprocessen.I det här sammanhanget vill jag också understrykahur viktiga de olika enskilda organisationernas insat-ser är. De är en kanal för att bygga demokratiskastrukturer. Det är angeläget att stödet till dessa orga-nisationers projekt hålls på en hög nivå. Jag hoppasockså få se kooperativ verksamhet utvecklad, i sig enform av demokratibygge, vars värde inte nog kanunderstrykas.Tiden medger inte att jag närmare tar upp en serieandra viktiga frågor, exempelvis bosättningspolitikenoch valet.Herr talman! Jag utgår slutligen ifrån att det i densvenska finns en stark och bred upp-slutning bakom det svenska engagemanget för kon-fliktlösning i och för regeringens ut-formning av olika insatser för att stödja fredsproces-sen i dess helhet.Anf. 104 () replikHerr talman! Det är bra, om kändesig litet provocerad av mitt inlägg, därför att kampenför mänskliga rättigheter är inte ett partis rättighetutan det är allas rättigheter och skyldigheter. Marke-ringen i mitt inlägg beror på att i den deklaration somgjordes i inledningen av den här utrikespolitiska de-batten sade utrikesministern att regeringen undersenare år har drivit fram respekten för mänskligarättigheter. Från sida har de mänskligarättigheterna alltid stått högst på dagordningen ochalltid varit en självklar fråga i den utrikespolitiskadebatten.Efter det inlägg som gjorde nuförväntar jag mig att man aktivt skall fördöma över-grepp på de mänskliga rättigheterna världen över.Och när det gäller tibetanernas situation och deraskamp för frihet och rättvisa finns det möjligheter förregeringen att aktivt medverka genom att klart dekla-rera ställning och stöd i kampen vid de tvåinternationella möten som jag nämnde i mitt huvudan-förande.Anf. 105 () replikHerr talman! Att jag kommenterade berodde på att det ofta hörs från Folkpartihållatt på något sätt har ensamrätt att debatte-ra och lyfta fram frågor om mänskliga rättigheter.Det är självklart, oavsett regering egentligen, attde mänskliga rättigheterna har lyfts fram extra mycketunder senare år. Det beror ju på den utveckling somhar skett i världen - i , i , för att tabara två exempel.Det som är viktigt i det här sammanhanget är att viallesammans försöker samlas kring ett offensivt ochengagerat arbete för mänskliga rättigheter. Jag villinte fördjupa den partipolitiska polemiken utan skullevilja avsluta med att säga så här:Det är fantastiskt att få vara med i MR-grupp, där alla partier finns med och verkligen käm-par och slåss för mänskliga rättigheter på ett mycketkonkret sätt runt om i vår värld. Jag rekommenderarmedlemskap i den gruppen. Den är mycket produktivoch gör mycket nytta.Anf. 106 () replikHerr talman! Från sida vill jag ändåunderstryka än en gång att kampen för mänskligarättigheter är ingen nypåfunnen fråga. Den har variten röd tråd i hela kampen för demokrati , igenerationer. Det är därför man nu har uppnått demo-krati i många många länder runt om i vår omvärld.Det är grunden och tanken i arbete förmänskliga rättigheter att det är ingen sidofråga utanen viktig del i utrikespolitiken. Det var det jag pekadepå, att jag upplevde den deklaration som gjordes såatt det fanns skiljelinjer.Anf. 107 () replikHerr talman! Jag kan väl bara hänvisa till det vidflera tillfällen under anföranderedovisade internationella engagemang som finns inteminst inom Socialdemokratin. Vi är väl mer ellermindre kända för att ha prioriterat det internationellaengagemanget oerhört högt.Var och en som har varit ute och sett litet grandvad vi engagerat oss i har ju sett att frågor om mänsk-liga rättigheter har varit en självklar del av det inter-nationella engagemanget.Jag vill återigen säga att jag uppfattar att alla par-tier har ett djupt engagemang för de här frågorna. Detvisar också hur MR-gruppen i arbetar, attdet finns representanter för alla partier där och att allajobbar mycket engagerat med de här frågorna.Anf. 108 ()Herr talman! Vid ett diskussionsmöte med rubri-ken Befolkningsfrågan i nytt ljus här i riksdagshusetför ungefär framkom många viktiga syn-punkter på kvinnlig könsstympning. Den utförs påunga flickor och strider både mot FN:s barnkonven-tion och FN:s deklaration om de mänskliga rättighe-terna: "Ingen må utsättas för tortyr eller grym,omänsklig eller förnedrande behandling eller be-straffning "Könsstympning är ett sätt att förslava kvinnor. Ut-veckling, utbildning, information, medvetande ochförbättrade villkor för kvinnor är nyckeln till utrot-ning av könsstympning.Sverige måste internationellt med kraft verka föratt bryta denna sedvänja som förstör många barns ochkvinnors liv och hälsa. Det är också en fråga vi har allanledning att driva inom ramen för EU.Herr talman! Det är viktigt att vi inte glömmerAfrika. I pågick en intensiv demokratise-ringsprocess runt 1993 med president- och parla-mentsval. När den folkvalde presidenten och fleraregeringsmedlemmar mördades i samband med ettmisslyckat kuppförsök, ledde detta till en våg av blo-diga hämndaktioner mellan de olika folkgrupperna.Presidentens död skapade en kris i landet som förvär-rades då även presidentens efterträdare omkom förraåret.Utvecklingen den allra är helt av-görande för om landet skall gå en långsiktigt positivframtid till mötes eller om kaos skall bryta ut. Därförär det oerhört angeläget att omvärlden ger sitt fullabistånd till åtgärder för försoning, demokrati ochrespekt för mänskliga fri- och rättigheter. För närva-rande är EU största bidragsgivare till landet. Sverigebör inom ramen för EU verka för att biståndet tillBurundi upprätthålls.Till skillnad från den analys som regeringen gör ibudgetpropositionen anser att långsiktigaåtgärder i fråga om inte bör uteslutas. Sveri-ge har medverkat och stött demokratise-ringsarbetet i . Detta bör fortsätta och anpas-sas efter dagens behov av bistånd, dels genom SIDA,dels genom enskilda organisationer.I fanns en insikt omatt förhandlingar mellan gerillan och regeringen varnödvändiga för att säkerställa fredlig framtid ochförsoning mellan de både folkgrupperna.Såren efter det brutala folkmordet i förraåret är obeskrivliga. Läget är mycket spänt. Nya väp-nade konflikter kan inte uteslutas. Skall kun-na gå en fredlig utveckling till mötes krävs någonform av fredsbevarande FN-insats, internationellmedling mellan parterna och inte minst bistånd tillåtervändande flyktingar. Gerillagrupper måste avväp-nas och soldaterna måste få en chans att återanpassasig i samhället.I fråga om är det angeläget att FN tar ettaktivt och övergripande ansvar . De storabehoven av humanitär hjälp och katastrofbiståndmåste tillgodoses. Att övervaka att de mänskliga fri-och rättigheterna respekteras av samtliga parter ärockså en mycket högt prioriterad uppgift.Västsaharafrågan har varit på FN:s agenda . Generalförsamlingen antog 1967 en resolutionom i vilken folkets rätt till självbestäm-mande slogs fast. Men är framtiden förVästsahara oviss. tog 1989beslut om att parterna skulle förhandla om eldupphöroch regler för folkomröstning.År 1991 godkände generalsek-reterarens plan för att lösa konflikten om territorietoch det inrättades en observatörsstyrka, . Denhar dock inte kunnat uppfylla sin roll eftersom den påolika sätt hindrats av marockansk militär. Marockohar också kränkt fredsplanen genom att förflytta ma-rockaner till och kräva att de skall få deltai folkomröstningen. har i sinadokument rapporterat om mängder av brott motmänskliga rättigheter.Folkomröstningen - om skall varasjälvständigt eller integreras med - somskulle ha ägt rum har inte kunnat ge-nomföras på grund av obstruering motplanen.Det är synnerligen viktigt att aktivt verkarför att för fullföljs och attfolkomröstningen inte förfuskas. Det finns anledningför FN att ompröva beslutet att mandat skallupphöra i maj 1995.Herr talman! Så länge konflikten kvarstår och in-nan folkomröstningen genomförts bör avståfrån att ge bistånd till Marocko.Anf. 109 ()Herr talman! har folk över delarav världen befriats från förtryck och diktaturer. Vadvi kanske mest kommer att tänka på är ,. Men allt är inte lika glädjan-de. Jag vill i mitt anförande särskilt belysa två områ-den. Det är och Östtimor.Jag hade förmånen att för räkning be-vaka den uppmärksammade rättegången mot de tur-kiska parlamentsledamöterna från partiet . De varanklagade för att ha brutit mot de gammalmodigaseparatistlagarna. Flera av dem riskerade dödsstraff.Så illa blev nu inte utslaget, utan de flesta dömdes till15 års fängelse - ett straff som visar att har enmycket lång väg att vandra tills landet uppfyller allade internationella konventioner om mänskliga rättig-heter, yttrandefrihet m.m. som man har ratificerat.Herr talman! Som ny ledamot av kändejag en stolthet över att tillhöra ett parlament som påett så aktivt och konkret sätt visade att man bryr sigom vad som händer i världen.Turkiet har en mycket svår situation såväl inrikes-politiskt som utrikespolitiskt. Man har problem meden galopperande inflation och en svårartad ekonomisktillbakagång som de etablerade partierna fåtten rad korruptionsaffärer på halsen. Allt detta harnaturligtvis utnyttjats av fundamentalistiska krafter,vilket inte minst visade sig i kommunalvalen både iIstanbul och Ankara.En stor del av problemen sammanhänger med re-geringens allvarliga kränkningar av de mänskligarättigheterna. Över 2 000 byar har förstörts i sydöstraTurkiet. Mer än 300 000 militärer har som enda upp-gift att krossa PKK. Självklart har ett land rätt attförsvara sig mot en terroristorganisation. Men ett landsom anser sig vara demokratiskt har inte rätten att iskydd av detta förgripa sig mot de mänskliga rättighe-terna, något som bl.a. har visatett otal exempel på.Den turkiska militärens hårda nypor är kontrapro-duktiva, dels för att den enorma militära insatsenraserar statsfinanserna, dels för att kurderna i sydöstraTurkiet pressas att ta ställning för eller emot PKK. Påsamma sätt pressas kurderna av PKK till ett ställ-ningstagande. Hur än byborna vänder sig har de enfiende.