prot · GI0995 · 1995-04-26 00:00:00 — Där tror jag att ideella organisationeroch folkrörelser och vi som är engagerade där skullekunna göra en mycket större insats än vad vi gör. Detär en nödvändighet för att inte bygga in konfliktersom så lätt uppstår när främlingsskapet existerar isamhället.Herr talman! Jag måste också hinna få säga att jagär litet förvånad över att regeringen inte satsar mer påfrivården utan i stället tar anslag från polisen ochrättsvårdande myndigheter. Det är inte så att jag där-med har sagt att jag tror en massa pengar till polisenskulle klara av detta. Men det är oerhört viktigt attfrivården får resurser och att det inte får gå för långtid från det att brottet begås till dess att påföljdenkommer. Det måste visas att det finns gränser. Slapp-heten och kravlösheten i sig är inte kärleksfullhet.Någon tog här upp frågan om våldsvideogram-men. Där är jag också förvånad över att vi inte kangöra mer. Det finns faktiskt ett EU-direktiv med för-bud mot grovt och utdraget våld i TV och kabel-TV.Vi måste väl i fråga oss vad vi gör för att levaupp till det direktivet. Vi talar ju väldigt ofta om and-ra EU-direktiv, men detta har fått leva sitt liv i skug-gan.Vad gör den ensamstående föräldern, vad görföräldraparet, när de ser att deras barn, kanske pågrund av kamrattryck, vad vet jag, har hamnat i ensituation där de på eftermiddagar får i sig våldsinslagoch våldsdravel, som vi naturligtvis påverkas av? Jagförstår inte hur de figurer som gör gällande att vi intepåverkas av detta är funtade. Titta på dem som till-verkar blöjor och tvättmedel. De vet vad reklam ochsynintryck betyder.Det är klart att våldsinslag också påverkar. Ävenom det inte leder till att man begår brott tror jag attdet drar ner våra trösklar och gör oss litet mer immu-na när det gäller att reagera mot brott och ta vårt an-svar för att hjälpa dem som börjar stappla in på brot-tets bana att komma därifrån.Anf. 12 ()Herr talman! Även jag fick en släng av sleven ijustitieministerns kommentarer till vad vi tidigarehade sagt. Jag skall inte ägna mig åt att bemöta detta.Jag vill bara konstatera att om inte vi i denna kamma-re kan anslå en litet mer generös ton kanske vi inteskall kräva särskilt mycket av dem som befinner sigutanför kammaren.Eftersom jag har till mitt förfogande skalljag i stället ta upp en fråga som flera har snuddat vidmen som jag menar är otroligt viktigt att vara obser-vant på, och det är narkotikafrågan. Vi har internatio-nellt sett haft en god utveckling i . Men detfinns just nu många farliga tecken i skyn. Det gör attalla vi som menar att narkotika inte kan finnas i ettsamhälle utan att vi skapar offer måste reagera.Det handlar i första steget om människor som fårsin egendom stulen. Därefter kommer de människorsom på grund av narkomanens personlighetsföränd-ring får sina känslor eller sin kropp skadad. Slutligengäller det, inte att förglömma, de barn som narkoma-nen sedan sätter till världen och som vi av erfarenhetvet löper mycket stor risk att födas med skador.Under senare tid har det dykt upp en debatt. Fri-hetsfronten hade en stor sammankomst därman pläderade för en liberaliserad narkotikapolitik.En av våra största dagstidningar har för tillfället enartikelserie som efter vad jag har sett baraframhåller liberaliseringsprojekt, utan några varnandefingrar.En av våra TV-kanaler visade i ett nyhetsprogrami helgen en dam från , en mamma till ensexåring. Vi såg hur idylliskt det var när denna mam-ma fick sin dos, innebärande två sprutor heroin omdagen. Ingen talade om vad vi innerst inne vet, mensom är lätt att glömma bort, att en drogad mammaicke kan fungera som den mamma ett barn har rätt attha.Det är allas vår skyldighet att nu delta i debatten.Vi skall inte inbilla oss att det svenska folket inom sighar motståndet och orken att stå emot narkotikan. Kanvi inte få en fortsatt vettig utveckling i kom-mer vi aldrig att kunna komma åt våldet.Anf. 13 ()Herr talman! Det kan inte nog poängteras hur vik-tigt det är att få med alla samhällsmedborgare i arbe-tet att bekämpa och förebygga våldet. Då ser jag detjobb som kan göras på lägsta nivå som viktigt. Detgäller arbetet med att verkligen få i gång ett trygghet-sarbete i varje kommun. Vi har talat om att skapalokala trygghetsplaner.Då får man probleminventera just de frågeställ-ningar som behöver analyseras i respektive kommunoch vad som finns att göra. Här finns olika bak-grundsproblem. I vissa kommuner är just segregatio-nen ett övergripande problem som är mycket större äni andra kommuner, men det finns överallt. Även jagvill betona vikten av att åstadkomma ökad delaktighetoch minskad segregation.En ökad segregation leder också till minskad för-ståelse. Det innebär en ökad rasism och främlingsfi-entlighet. Det finns en tickande bomb på det här om-rådet. Därför är det så viktigt att varje samhällsmed-borgare kan engageras i det här arbetet.Människor som är i arbete, sysselsättning ellerutbildning har ju en minskad benägenhet att vistas pågator och torg och nätter och bara fördrivatiden. Därför är naturligtvis kampen mot arbetslöshe-ten en mycket viktig kamp att föra för att också mins-ka våldet.Jag sade i mitt tidigare inlägg att vi i villbetona tidiga insatser och omvårdnad om barnen. Viär verkligen oroade över borttagandet av vårdnadsbi-draget. kämpar vi i stället vidare med ett införandeav ett barnkonto. Varför gör vi det? Jo, därför att barnbehöver sina föräldrar. De behöver dem under en stordel av sina första levnadsår. Därför tycker vi att det ärviktigt att öka rättvisan och framför allt valfrihetenoch möjligheten för familjer att välja den barnomsorgsom passar dem bäst.Jag tycker att detta var ett bra initiativ till en de-batt. Detta måste ständigt fortsätta. Vi i ord-nar ett seminarium här i där viskall försöka analysera olika bakgrunder till våldet.Alla är naturligtvis välkomna dit.Anf. 14 ()Herr talman! Vi har berört väldigt många olikaämnen. Utan att på något sätt förringa det som andratagit upp tänkte jag prata om litet andra saker igen.Det handlar om att få med alla i samhället, attsläppa in de utestängda och att byta ut det utanförskapsom många människor känner mot en integrering i ettgemensamt samhälle.Jag skall berätta litet om . Han finns med iboken gård. Han skriver attskolan inte förstod sig på , och han förstod siginte på skolan. Misstroendet växte till hat. Halv elvaden smög sig och två kamraterlängst Vårbyskolans ena flygel. De bar med sig ett parstora stenar och en . Ni kan ju tänkaer själva vad som hände sedan.Jag tror på normer och värderingar och respekt förvarje elev och att skolan skall vara till för att ge varjebarn en chans är oerhört viktigt. Den nya läroplanenhar ju vänt på steken litet grand.I fortsättningen av boken beskrivs hur det sedankanske skulle fungera för . Han hade störrechans att lyckas än många av kamraterna. Föräldrarnalevde tillsammans, han förstod samhällets gränser ochhan var troende muslim.Omars kamrat frågar: "Vad var värst, rättegångeneller föräldrarna?" tittade på honom med plå-gad min. "Skojar du? Det där med snuten var ingen-ting. "Det har ju aldrig stått i några läroplaner att mankan välja att lösa konflikter med våld. Men hantering-en, det reella budskapet från samhället, har ofta blivitett annat för många barn. Vi måste ha gemensammanormer hos familjen, skolan, , polisenosv. Det gäller inte minst bruk av droger och våldmed rasistiska, främlingsfientliga eller andra fientligaförtecken. Man säger ju att det ofta har varit i säckinnan det kommer i påse. Det gäller både vinflaskoroch fördomar.Herr talman! Det är också viktigt att släppa in deutestängda, att låta männen slippa gamla invandaroller, velourattribut eller hemansförväntningar ochbara vara män. Vi skall stärka familjen genom attsläppa in pappa, genom att visa att vi förväntar oss ettgemensamt ansvar för barnen även om relationernainte alltid håller mellan de vuxna.Man pratar ju om att riktiga män inte äter paté. Nugäller det att visa att riktiga karlar tar ansvar för sinabarn, riktiga karlar tränar ärligt och dopar sig inte,riktiga karlar snackar om saken och använder inteknytnävarna. Vi måste visa och lyfta fram de godaförebilderna. Vi måste släppa in både de utestängdaungdomarna och de utestängda papporna och skapagoda livsmiljöer även i våra förorter.Jag är glad att detta nu betraktas som ett gemen-samt problem. Jag har själv förmånen att få vara medi . Jag hoppas mycket på detarbetet tillsammans med allt annat arbete som skallgöras på dessa områden.Anf. 15 ()Herr talman! Som många av de tidigare debattö-rerna har tagit upp handlar detta också om missbruk.Det handlar om en ökad alkoholkonsumtion och enökning av narkotikamissbruket i Sverige.I dag verkar det som om vi har svårt att tackladessa problem och ökningen av dem. Detta trots att vitidigare i har haft bra traditioner av förebyg-gande och vårdande insatser för missbrukare. Är denedskärningar vi gör verkningsfulla om vi barafår tillbaka kostnaderna i form av missbrukare, socialaproblem, utslagna människor, ökat våld och otrygg-het?Det finns tre viktiga saker när det gäller att hanteramissbruket. Den ena är förebyggande verksamhetgenom t.ex. , bra socialt skyddsnätoch en stark offentlig sektor som hindrar människorfrån att falla utanför systemet.Den andra handlar om vård. att vi tar handom dem som av olika anledningar missbrukar ochbehöver vård, avvänjning osv.Den tredje är att använda sig av hårdare straff förmissbruk.När det har blivit så att man tydligast använder sigav det tredje och sista steget, även om det inte alltidhar varit meningen, i bekämpningen av narkotika ochalkohol tror jag att man är farligt ute. försvinnerstora delar av den förebyggande verksamheten ute ikommunerna på grund av att kommunerna inte harråd.Tillgången på vård för dem som redan har hamnati missbruk har minskat. är det inte självklart får vård för sitt missbruk, även om man själv villdet eftersom kommunerna inte kan ta kostnaderna fördetta.Vi vet alla att insatserna måste göras både på detförebyggande området och för dem som redan harhamnat i missbruket. Om vi gör insatserna effektivt påbåda hållen kommer vi att göra en samhällsekonomiskvinst och en mänsklig.Anf. 16 ()Herr talman! Att våld i samhället är oacceptabeltoch måste fördömas hoppas jag att vi alla är överensom. Jag hoppas att vi också kommer att arbeta utifråndet. Rasistiska inslag i våldet är något som vi måste taitu med bl.a. för att skapa ett mångkulturellt samhälledär alla människor får plats. Jag hoppas att vi även ärhelt överens om det och kommer att kämpa för dettillsammans. Det är vad vårt samhälle behöver.Det finns andra saker som vi kanske inte är helt över-ens om . Det är hur man skall vidta åtgärder-na. pratade om hederlighet som engrundbult. Jag skulle vilja använda ordet delaktighetsom en viktig del i samhället. finns det faktisktungdomar som innan de har fyllt rekommende-ras att gå till socialen för att få sin försörjning därföratt de inte behövs i samhället. Att förvänta sig att dedå skall känna delaktighet i vårt samhälle är att begäramycket. Man måste behövas, man måste få vara med.Jag tror att det är det absolut viktigaste för oss alla attarbeta för. Jag vill återigen komma tillbaka till att detär bättre att dela på jobben och att använda människori viktiga arbetsuppgifter än att betala dem för att ingetgöra.Herr talman! Justitieministern var inne på att sam-hällets stöd till familjerna måste fungera och även påatt vi måste vidta åtgärder när familjerna inte funge-rar. Jag har under mitt yrkesverksamma liv innan jagblev politiker arbetat med ungdomar med socialaproblem. har jag sett enskrämmande förändring. Eftersom kommunerna spa-rar vidtar man inte längre de åtgärder som borde vid-tas. Man sparar på ungdomar och barn.Vi som har arbetat med dessa frågor vet vilka kon-sekvenser detta får. Det blir betydligt dyrare den dagnär man måste vidta de åtgärder som samhället ändåmåste ställa upp med. Jag vill också betona vikten avatt kommunerna har grundläggande resurser för attbedriva det förebyggande arbetet. Det borde varasamhällets absolut viktigaste prioritering att tidigthjälpa och stödja ett barn som hemifrån kanske intefår det fulla stöd som det behöver. Det finns självklartmöjligheter till det, men det är just dettasom kommunerna sparar på, och det är helt oaccepta-belt.Anf. 17 Justitieminister ()Herr talman! Jag delar helt upp-fattning att vi behöver en inre kompass, eller hur mannu vill uttrycka detta. Jag delar också att det är i den nära relationen mellan detlilla barnet och den vuxne i en normal familj som denhär kompassen skapas. Det ger oss de värderingarsom vi sedan går ut med i samhället, och det präglarvår vuxna tillvaro. Man kan undra, precis som AlfSvensson gjorde, vad det är för kompass de männi-skor har som ägnar sig åt bl.a. momsfiffel, liksomäven - tycker jag - de företagsdirektörersom höjer sina löner eller , samtidigtsom de vet att de flesta människor i vårt samhällemåste dra ned på utgifterna. Men den kompass som dehar har ofta skapats i de bästa av familjer, så det ärinte heller när det gäller familjerna så lätt att veta hurvärderingar skapas och vilka konsekvenser dessa får ivuxnas agerande.Alf undrar också varför vi inte satsarmer på frivården. Det vill jag nog tillbakavisa, för detär precis det som vi gör. Frivården är den del inomkriminalvården som vi anser är den som måste expan-dera. Tanken bakom den politik som vi för på krimi-nalpolitikens område är att vi måste minska använd-ningen av anstalter och öka användandet av de alter-nativa påföljderna. Det betyder att frivården måste fåen ökad betydelse i framtiden.Alf tog i det sammanhanget också uppfrågan om resurser till polisen. Det är naturligtvissmärtsamt för varje samhällelig institution som i dessadagar får besparingskrav på sig, men frågan är om viinte, om vi inte ställer krav också på polisen att ratio-nalisera och effektivisera sitt arbete, i stället får ställadet kravet på någon annan. Att hålla polisen utanfördet kravet betyder att andra får bidra mer till sane-ringen av landets ekonomi.Det är då andra sektorer i samhället, kanske justsådana som bäst behövs i det sammanhang som vitalar om , nämligen bekämpningen av våldet,som drabbas. Även för enskilda familjer blir det dåännu svårare att hantera situationen. När man kan läsai tidningarna att t.o.m. dagis har ökat sin produktivitet- det är en egendomlig term för den typen av verk-samhet - tycker jag inte att det är fel att ställa kravetatt polisen skall öka sin produktivitet. Jag vet att detfinns förutsättningar för att göra det.Alf tar också upp att det inte får ta förlång tid innan man ingriper mot brott. Jag delar heltden uppfattningen. Den nya lagstiftning om ungabrottslingar som trädde i kraft innebär enmycket snabb handläggning. Denna skall vara avkla-rad efter det att brottet begåtts.Det finns däremot ett område där vi inte alls ärsnabba. Jag vill nu återkoppla till det som jag inleddemed, nämligen den ekonomiska brottsligheten. På detområdet går det mycket mellan gärning ochåtgärd, och ibland blir det över huvud taget ingenåtgärd. Det är bakgrunden till regeringens strategi attstarka åtgärder måste vidtas mot den ekonomiskabrottsligheten. I det sammanhanget har polisen fått ettstarkt resurstillskott, vilket är nödvändigt för attkomma vidare i den frågan.Jag delar också uppfattning att vimåste försvara och förbättra vår narkotikapolitik.Både tillgången och efterfrågan på narkotika måsteangripas och likaså både jakten på langarna och hjäl-pen till missbrukarna. Jag tycker att tydligt visade hur viktigt det är att vi inteutgår från att vi på grund av svårigheter skall läggatyngdpunkten bara på den ena halvan av denna pro-blematik. Vi måste vara starka nog att kunna hävdaden bredd som har gällt i vår narkotikapolitik.Därigenom skall vi också kunna försvara den motdem som kritiserar den.Anf. 18 ()Herr talman! Jag tycker att det var tillfredsställan-de att få höra alla de inlägg och synpunkter som härhar presenterats. Låt mig bara kort få säga - minuter-na tickar ju i väg så snabbt - att jag ändå tror att detär en felaktig åtgärd att beröva poliserna resurser. Vihar här också sagt att brottsligheten ökar. Den grovabrottsligheten blir mer omfattande. Det krävs i sig enproduktivitetsökning för att klara av det.Dessutom menar jag att en rejäl satsning på attkomma åt den ekonomiska brottsligheten säkert skullegöra det möjligt att få fram resurser till övrig polisiärverksamhet. Jag hoppas verkligen att det inte skallbehöva ta alltför att hitta åtgärder på det om-rådet.Herr talman! Fru talman erinrade osstidigare här om 50-årsminnet av Förintelsen, som i gårhugfästes i . När jag satt ochlyssnade till denna utomordentligt gripande tillställ-ning, där det erinrades om det mest avskyvärda ochvedervärdiga våld som mänskligheten känner, komjag att tänka på ett sammanträffande här i Stockholmför med . Dennevar, som säkerligen de flesta av er kommer ihåg, enlägerfånge som släpptes ut under Gorbatjov-epoken.Denne briljante vetenskapsman och detta datageni sattunder åtskilliga år i ett vedervärdigt läger.Det som jag tyckte var särskilt intressant var närdenne naturvetenskapsman sade: Jag kom snart under-fund med att det inte räckte med rationella argumentnär man ville bekämpa ondskan, utan det behövdesmoraliska och andliga argument. - Inget parti har pånågot sätt monopol på en sådan slutsats, men jag troratt det är väldigt viktigt att den stryks under och lyftsfram.Herr talman! Jag tror inte heller på något sätt attde som riktar sig med hiskliga lönelyft skulle,därför att de måhända kommer från de högre social-grupperna, vara besjälade med högre moral och störremått av solidaritet än andra. Under mina somlärare lärde jag mig att man i familjemiljöer där eko-nomin inte alla gånger precis var vad den borde varakunde överföra normer väl så intensivt, grundläggan-de och klokt som i de bättre bemedlades miljöer. Jagvill också säga, herr talman, att det ligger en fara i attförsvara elände, våldsutveckling och bekymmer medatt vi nu har en ekonomisk kris.Anf. 19 Justitieminister ()Herr talman! Nej, våldet kan inte försvaras varesig med ekonomisk kris eller med någonting annat.Våldet måste bekämpas, och som grund härför liggersamhällets värderingar, vår syn på medmänniskorna,och detta avgör vårt handlande i förhållande till var-andra. Det är också ytterst det som politik handlar om.Brottsligheten ökar, säger . Nej,dessbättre är det så att brottsligheten inte ökar. Mendet är inte det huvudsakliga skälet, för att återigenkomma in på en detaljfråga, till att vi anser att krav påeffektivisering kan ställas även på polisen, utan dengrundläggande anledningen är att polisen genomgåren omfattande omstrukturering, både organisatorisktoch arbetsmässigt. Det innebär att polisens arbete istörre utsträckning kommer att bedrivas brottsföre-byggande. I detta finns mycket av effektivitet atthämta och också möjlighet att sparapengar. I dagens läge, när de pengarna behövs på såmånga håll, måste också polisen vara med häri. Dettahandlar på sätt och vis också om solidaritet. Yttersthandlar den politik som vi bedriver i det här landetom solidaritet. Utgångspunkten för politiken i vårtland bör vara att vi respekterar varje individ och anseratt alla människor har lika värde. Det är på grundvalav det som vi i regering och riksdag har att fatta vårabeslut.Det är svårt att omsätta solidaritet i praktisk politik,men en av de viktigaste åtgärderna är att i de svårabesluten, som bl.a. handlar om ekonomi, alltid tahänsyn till de svagaste i samhället och dem som bästbehöver vårt stöd. Vi kan inte agera på ett sådant sättatt de institutioner som i vårt samhälle svarar föråtgärder riktade just till dem som bäst behöver stödockså är de som i första hand mister vårt stöd när detblir ekonomiska svårigheter. Det är vi måstehävda principen om alla människors lika värde ochsolidariteten i samhället.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 20 april.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1994/95:150 till finansutskottet1994/95:203 til skatteutskottetSkrivelse1994/95:220 till finansutskottetMotioner1994/95:Jo31-Jo36 till jordbruksutskottet1994/95:L45-L49 till lagutskottet1994/95:Ju17 och Ju18 till justitieutskottet1994/95:K21 och K22 till konstitutionsutskottet1994/95:U34 och U35 till utrikesutskottet1994/95:T26 till trafikutskottet1994/95:Ju19 till justitieutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återLagutskottets betänkanden /95:LU25 och betänkande 1994/95:JoU16Näringsutskottets betänkanden /95:NU20 ochNU225 § Socialpolitik - inriktning och anslag, m.m.FöredrogsSocialutskottets betänkande 1994/95:SoU15Socialpolitik - inriktning och anslag (prop.1994/95:100 delvis)betänkande 1994/95:SoU13Om dopningSocialutskottets betänkande 1994/95:SoU14Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m.för (skr. 1994/95:141)betänkande 1994/95:SoU16Allmänna arvsfonden (skr. 1994/95:138)betänkande 1994/95:SoU17Vissa ändringar i läkemedelslagen m.m. (prop.1994/95:143)betänkande 1994/95:SoU19Nordisk konvention om socialt bistånd och socialatjänster (prop. 1994/95:149)betänkande 1994/95:SoU20Amalgam m.m.Socialutskottets betänkande 1994/95:SoU22Tillsyn över viss laboratorieverksamhet m.m.Tredje vice talmannen meddelade att socialutskot-tets betänkanden SoU15, SoU13, SoU14, SoU16,SoU17, SoU19, SoU20 och SoU22 skulle debatterasgemensamt.Anf. 20 ()Herr talman! Mot bakgrund av rapporterna om detoprovocerade våldet bland ungdomar anordnade so-cialutskottet en offentlig utfrågningom orsakerna till det ökade bruket i av anabo-la steroider och andra dopningsmedel. Mycket talarför ett samband mellan dopning och de allvarligavåldsbrott som har drabbat vårt samhälle på senaretid.Vi följer upp detta initiativ i budgetbetänkandetSoU15, som kammaren nu behandlar tillsammansmed ytterligare sju betänkanden, varav dopningsfrå-gan redovisas särskilt i betänkandet SoU13, där enkomplett utskrift från den offentliga utfrågningenfinns bilagd.Utvecklingen i samhället tycks gå mot ett alltmeromfattande våld, en ökad brutalisering i umgänget,särskilt mellan ungdomar. Våra medier förmedlar tilloss en bild av att grov misshandel, mord, väpnade rånoch liknande våldsinslag ökar.Våldsbrotten ökar också bland de unga och ofta ianslutning till nöjeslokaler. Våldet blir också grövre,bl.a. som en följd av att ungdomar nu i större ut-sträckning än tidigare är beväpnade. Skottdramat påStureplan och tidigare tragedierna i och ,det brutala ungdomsmordet i och den senastehändelsen, där ett ungdomsgäng misshandlade enfamilj i , har fått människor att fråga sighur har kunnat hamna i den här situationenoch vad samhället - stat, kommun, organisationer ochföreningsliv samt inte minst enskilda medborgare -skulle kunna göra för att vända utvecklingen.Som framgår av vårt budgetbetänkande, anser ettenhälligt socialutskott, liksom regeringen och alla demotionärer som tagit upp dessa frågor, att utveckling-en är mycket oroande.Dagens ungdomar är morgondagens vuxna medansvar i framtidens samhälle. Livsvillkoren för ung-domarna påverkar i stor utsträckning hur de i sintur klarar rollen att ta hand om sina barn. Vissa för-ortsområden i de största städerna domineras nu heltav människor med invandrarbakgrund med mycketringa kontakt med befolkningen i övrigt. Integrationeni samhället för dessa människor försvåras därmedavsevärt. Fler arbetslösa finns i dessa områden än iövriga landet. Socialbidragsberoendet är högre, ochkostnaderna i dessa kommuner för socialbidrag harökat markant.I dessa bostadsområden bor också andra ekono-miskt svaga grupper och människor med olika socialaproblem. Det finns i dessa områden en ökande socialinstabilitet med inslag av otrygghet, utanförskap ochkriminalitet.