prot · GI0950 · 1995-01-12 00:00:00 — Den regering som jag är med i är ensamförståndsregering som försöker lyssnaoch som söker bredast möjliga samförstånd. Men detfår inte undanskymma att Per och StenTolgfors å ena sidan och jag å andra sidan har olikagrundsyn på det här problemet. Det är alldeles klart.Den tidigare regeringen, och inte minst den mode-rata delen av den, ansåg - och det må den ju anse - attstatligt ägande i princip inte skall förekomma och attdet är av ondo. Det har ju framkommit här ock-så. Den här regeringen har en annan syn på detta. Låtoss ha klart för oss att en del av de saker vi diskuterarhärrör från den skillnaden i utgångspunkter. Men jagförsöker ge uttryck för att en dialog om dessa frågorändå är välkommen. Det kan faktiskt finnas saker ochting som vi kan vara överens om.Jag tror inte att jag bryr mig om de citat som StenTolgfors tog upp. Det var två helt olika ingångar i deslutsatserna. De är inte riktigt jämförbara. Jag vill nogpåstå att det som stod i svaret är förenligt med detsom stod i budgetpropositionen. Det är inte två olikaslutsatser av samma resonemang. Det är två olikaresonemang. Därför kan slutsatserna variera något.Men vi kan ju sätta oss ner någon dag med papper ochpenna och se om vi kan reda ut ordföljden osv.Jag tror faktiskt inte heller att jag har talat ompolitisk bedömning av tillväxttakten. Men den somhar ansvaret för ett bolag måste naturligtvis göra enbedömning av tillväxtförhållandena för det bolaget.Det ingår snarare i ägaransvaret än i en allmän poli-tisk bedömning.När det gäller pengar för att bredda aktieägandetsade jag i mitt svar att i utgångsläget harväldigt många aktieägare, jämfört med många andraländer. Ju mer man breddar det, desto högre blirmarginalkostnaden för att åstadkomma den bredd-ningen. Flera aktieägare än de vi har är självfal-let välkomna. Det är alldeles uppenbart. Men vi kandiskutera om vi skall göra speciella, kostsamma insat-ser för att ytterligare bredda detta.Det är klart att man hade möjligheter att få månganya aktieägare, både kvinnor och män i olika åldraroch med olika sysselsättning som gavs exempel påtidigare, under de förutsättningar som gällde, nämli-gen att man realiserade tillgångarna. En del av deprivatiseringar som genomfördes tidigare blev en godaffär för köparen - låt vara att den kanske inte var likagod för säljaren. Jag har en som deltog iförsöken att få del av de aktier som såldes. Det var jubra, men jag tror inte att hon fick några. Priset var jumycket förmånligt för dem som köpte.Sten Tolgfors talar om 23 miljarder. Man kan judiskutera hur mycket det var som såldes för 23 mil-jarder. Det kan leda över till ytterligare resonemangom riskkapitalförsörjning.Jag är inte riktigt säker på att Per såhär i efterhand är helt lycklig över de insatser som denförra regeringen gjorde på den punkten. Låt mig taAtle och som exempel. Jag är inte riktigt säkerpå att Per skulle göra det på samma sätt som han gjorde under den tiden. Som riskkapital-satsning var det inte helt lyckat. Det är mycket möjligtatt de förhållandevis stora belopp av det allmännasmedel som lades i de bolagen skulle ha kunnat nyttig-göras på ett bättre och mer strategiskt sätt i riskkapi-talförsörjningen, särskilt som den struktur som dennuvarande regeringen tar över i det avseendet innebäratt möjligheterna att ha inflytande över vad ochBure har för sig är ganska begränsade. Staten har jubara direkt kontroll över av detta inne-hav. De som staten har finns ju istiftelser. Det gör det något besvärligt. Det leder övertill det som Per sade.Jag är inte riktigt säker på att Per un-der sin tid som näringsminister levde upp till ambitio-nerna att göra ägarformerna tydliga och klara. inte tycka att det är fullständigt glasklart att kon-struktionen med borde vara bolag. Det finns jumyndighetsuppgifter även där, och även där tillförsdet regelbundet pengar över statsbudgeten. I minaögon som jurist är aktiebolaget en form där människoreller institutioner som tror på en viss idé satsar pengaroch kapital. Sedan skall det klara sig självt och kanskeväxa, men det skall inte vara något som regelbundett.ex. via statsbudgeten skall tillföras pengar.Jag vill inte, med all respekt Per , gå ini en diskussion om enskilda innehav typ Apoteksbola-get, och som nämndes här. Låt ossfortsätta den mer filosofiska diskussionen om skäl förstatligt ägande.Beträffande erinrade jag om folkom-röstningsresultatet. Det var kanske pittoreskt i PerWesterbergs ögon, men det är väl ändå något somman får ha i åtanke när man funderar över Vattenfall.Det är dessutom en fråga som rör en helt vital sak försvenskt näringsliv, nämligen tillförsel av energi.När det gäller finns det trots allt starka in-frastrukturskäl. Om vi jämför med t.ex. Posten finnsdet många som är beredda att ta över postdistributio-nen i eller , men jag undrar hurmånga som är beredda att ta över den i Norrlandsinland på samma villkor. Man måste se till att dessastrukturfrågor fungerar.När det gäller Apoteksbolaget finns det också,som jag antydde i mitt tidigare inlägg, principiellaskäl som går att anföra för fortsatt statligt ägande.Men vi har som sagt en pragmatisk hållning till detta.Vi är beredda att diskutera saken. Men vi kommer attta varje enskilt fall för sig. Vi kommer inte på förhandatt upprätta listor eller göra deklarationer.Anf. 38 PER ():Fru talman! Först vill jag erinra om att den nyastiftelselagen som har trätt i kraft omöjliggör att stif-telser drivs med årliga anslag från statsbudgeten. Denmöjlighet som då återstår att jobba med är aktiebo-lagsformen om man inte vill jobba med någon formav myndighetsorganisation. Det har i praktiken intevarit aktuellt i det här sammanhanget i och med att detdelvis är en kommersiell verksamhet.När det gäller och kan jag mycket has-tigt konstatera att där gäller det en kompromiss. Detfattades beslut om hur den skulle se ut i denna kam-mare, utanför . Det är ett kommer-siellt bolag där det skulle vara 16 000 ägare enligtriksdagsbeslutet. Detta har verkställts efter bästa in-tentioner. Jag tror att det kommer att fortsätta att geriskvilligt kapital, men det sker på kommersiell basis,precis som det står i protokoll.Låt oss sedan återgå till privatiseringarna och be-hovet av pragmatism. Där vill jag först notera att detvar som röstade på linje 2 i folkom-röstningen. Det var en minoritet av det svenska folket.Det var dessutom baksidan av valsedeln som nä-ringsministern erinrade om. Det finns alltså inga så-dana låsningar av något slag.Jag noterar vidare att man vill se som en in-frastruktur som absolut skall vara statligt. Nästan allasocialdemokrater i övriga är uppenbarligenmer pragmatiska än den svenska näringsministern. Vibehöver inte gå längre än till hans danska socialde-mokratiska kolleger som sålde alltihop till utlandet.Det vill inte jag. Jag vill ha ett svenskt starkt Telia.Men jag vill också att de skall ha tillgång till kapitalför att utnyttja den unika kompetensen och resursernahos en stark aktör på en svensk marknad. Detta gersvenska arbetstillfällen.Det är därför vi vill ha börsintroduktionen, för attta till vara kompetens och resurser, för att ge nyaoffensiva företag och nya arbetstillfällen i Sverige.Det är därför vi anser det viktigt att bredda den svens-ka riskkapitalmarknaden.Jag vill erinra näringsministern om att de kursök-ningar vi har haft i våra privatiseringar ligger i snitt, för institutioner för privatpersoner - det har varierat litetgrand mellan fallen. Men vi har mindre än hälften såstora kursökningar som man har haft i snitt ute i Eu-ropa, dvs. vi har varit snåla men ändå fått mycket storanslutning och fått de mest spridda aktierna i förhål-lande till befolkningen som någon uppnått i Europa.Det är bra, för det breddar riskkapitalmarknaden,tillsammans med konkurrenskraftiga skatter. Svenskasparare skall inte diskrimineras skattemässigt jämförtmed tyskar, fransmän, britter eller amerikaner. Då fårvi svenskt ägande, svenska pengar och svenska före-tag och svenska arbetstillfällen. Det är faktiskt enviktig del i den här debatten.Anf. 39 Näringsminister ():Fru talman! Bara helt kort till Per . Jaghar stor förståelse för att det i hastigheten kan varasvårt att citera rätt från en muntlig debatt, men citatetbeträffande stämmer inte.Vad jag sade i den delen var att jag erinrade om attdet finns skäl av en viss typ som talar för att det all-männa har ansvar och därmed att det kan finnas godaskäl för statligt ägande av Telia.Jag har i tidigare inlägg sagt att man vid behov avinvesteringar av kapital i den här typen av bolag får ivarje enskilt fall överväga hur man skall bära sig åt.Här utesluts ingenting, Per . Men jag kanförstå att Per har litet svårt att vänja att någon annan inte har samma dogmatiska håll-ning som han själv. Man dömer ju lätt andra efter sigsjälv.9 § Svar på interpellation 1994/95:38 om svenskvarvsnärings konkurrensvillkorAnf. 40 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig om re-geringen avser att verkställa riksdagsbeslutet om stödtill varvsnäringen innan årsskiftet. Därmed avses detgångna ; interpellationen är ställd i decem-ber.Våren 1994 biföll näringsutskottetshemställan om skapande av internationell konkur-rensneutralitet och kreditgarantier för den svenskavarvsnäringen.För att uppnå internationell konkurrensneutralitetinom varvsnäringen har aktivt medverkat iförhandlingar inom . Dessa förhandlingar resul-terade i ett avtal mellan Europe-iska gemenskapen, , , ,Republiken , och . Avtalet inne-bär i princip att allt statligt stöd till varvsnäringenavskaffas fr.o.m. . Den21 undertecknade samtliga parter dens.k. Final Act som markerar förhandlingarnas avslu-tande och öppnar själva avtalet för undertecknande.Att underteckna Final Act innebär vidare ett for-mellt åtagande att inte öka nivån för befintligt stödoch att inte heller inrätta några nya subventioner iavvaktan på att avtalet träder i kraft . Dessutomundertecknade tillsammans med flertaletparter själva avtalet . Avtalet innebäratt konkurrensneutralitet nu kommer att uppnås på detinternationella planet. Det betyder att riksdagsbesluteti denna del är verkställt.Riksdagsbeslutet behandlade även frågan omkreditgarantier för fartygsfinansiering. I 1995 årsbudgetproposition, som överlämnades till riksdagenden , föreslår regeringen att ett kreditgaran-tisystem för fartygsfinansiering införs. Förslaget in-nebär i korthet att garantier får lämnas utan självrisktill säkerhet för beställarens finansiering. Systemetutformas utan inslag av subvention, dvs. i linje medde internationella avtal och åtaganden som jag tidiga-re nämnt. Systemet omfattar försäljning av fartyg somär baserade helt eller delvis på ny teknik och med etthögt förädlingsvärde. Vidare bör försäljningen huvud-sakligen vara inriktad på nya marknader.Detta innebär att riksdagsbeslutet även i denna delär verkställt.Anf. 41 ():Fru talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret. Det är positivt för svensk varvsindustri. Jagmenar då dels den uppgörelse som verkar vara ihamn om att upphöra med statliga subventionerfr.o.m. , dels regeringens förslagom ett kreditgarantisystem för fartygsfinansiering.Några frågor dock.För det första: Hur mycket kan vi lita på att upp-görelsen med övriga länder verkligen kommer atthålla?För det andra: I sitt svar säger näringsministern attflertalet parter undertecknade avtalet den21 december. Vilken eller vilka parter skrev inte un-der?För det tredje: Bedömer näringsministern attkreditsystemet är tillräckligt för svensk varvsnäringför att klara konkurrensen under ? Hur storär risken att order går förlorade i den kraftiga uppgångsom förväntas i fartygsbeställningar ?Anf. 42 ():Fru talman! När beslutet om kreditgarantisystemettogs i , fick jag från en del hållförfrågningar - med tanke på min bakgrund som 19-årig anställd vid Varv i - om jagville ställa upp och rösta för förslaget. Jag gjorde intedet, därför att jag vill att , som är så oerhörtexportberoende, skall vara ett samhälle utan subven-tioner.Är det någon som drabbas extremt hårt, om andrabörjar stödja sin egen industri, så är det svensk ex-portnäring och därmed vår framtida överlevnad.Nu blev nog Socialdemokraterna ändå litet över-raskade av resultatet i . Att Vänsterpartietskulle ställa upp, det visste man ju, för där finns detalltid mer pengar än någon annan har, även om desspolitik i praktiken knappast har visat upp några störreglädjeämnen. Men Nydemokraterna halkade medSocialdemokraterna, och därför blev det som det blev.I den förra debatten talade näringsministern om atthan önskade och förutsatte brett samförstånd. Menden här frågan måste väl i så fall vara undantaget sombekräftar regeln.Fru talman! Här står en del i svaret som kan varalitet tveksamt. Samtliga parter undertecknade den s.k.Final Act , står det. Några raderlängre ner talas om "flertalet parter". Vilka parter harinte undertecknat själva avtalet? Är det ,som väl är den största subventionsgivaren? Det skullevara ytterst intressant att få reda på det.Statsrådet talar också om att kreditgarantisystemetinte är någon subvention. Låt oss tala svenska: En kattär en katt. Är inte detta åtminstone i något läge någonform av subvention?Det står i texten att får man, baserat påFinal Act, inte lov att införa några nya subventionereller förändra de gamla. Men har det land som tidiga-re inte har haft subventioner rätt, enligt det under-skrivna avtalet, att - som vi nu gör - införa nya ochtidigare inte använda subventioner?Sedan, fru talman, står det att systemet skall an-vändas helt eller delvis till ny teknik och till nyamarknader. Vad är en ny marknad inom skeppsbran-schen? Är det ett land som inte har köpt fartyg tidiga-re? Är det en affärsman som plötsligt börjar ägna sigåt rederiverksamhet? Det vore klädsamt med en för-klaring.Vi vet alla om att subventioner är ett otyg i all-mänhet och i varvsbranschen i synnerhet. Min sistafråga till statsrådet blir då denna: Hur skall vi ochmed vilken kraft kan vi agera för att dagens skepps-byggarnationer inte skall ägna sig åt samma kolossalasubventionsintensitet som tidigare? Och jag vill abso-lut ha svar på frågan: Vilka parter har inte skrivitunder avtalet i slutändan? Är det , så har detman beslutat om absolut ingen betydelse.Anf. 43 ():Fru talman! Jag har anmält mig till debatten därföratt jag är från en gammal varvsstad - - föratt jag är intresserad av dessa frågor och för att jag ärmotionär och har fått en motion bifallen av ,men också för att frågan inte bara rör gamla varvsstä-der. Frågan rör inte bara varvsindustrin. Den röråterindustrialiseringen av i större mening,med tanke på den stora underleverantörsindustri somfinns. Det är en industripolitisk fråga som är av störrebredd och inte bara gäller varvsindustrin.Jag kan gratulera nuvarande näringsministern föratt ha lyckats bättre än den tidigare med att följa riks-dagens beslut - de beslut som finns på framsidanav riksdagsskrivelserna. Det är bra det. Men man kan,som tidigare talare var inne på, ha funderingar kringde dokument som finns i skri-velse. Jag delar tidigare talares uppfattning. I denmotion jag skrev och fick bifallen står det uttryckligenatt vi skall arbeta för att få bort subventionerna, för deskadar den långsiktiga produktivitetsutvecklingen.Man bör i det här sammanhanget ta upp det somstår skrivet om varvsfrågor i Näringsdepartementetsbilaga 13 till budgetpropositionen. Det sägs att flerta-let länder undertecknat överenskommelsen. Som jagtolkar det, , tror jag att det är ,och som inte undertecknat avtalet.De kontakter jag har i branschen misstänker att dessatre länder icke kommer att avveckla sina subventio-ner. Då uppfylls inte det villkor som är ställt i avtaletoch som är en förutsättning för att man skall uppnåkonkurrensneutraliteten. Då faller avtalet. Är minafarhågor sanna, och det tror jag att de är, haltar stats-rådets svar i denna interpellationsdebatt.Näringsdepartementet hänvisar till ut-redning. Man pratar om underleverantörer - de somjag inledde med att tala om - och menar att de ärinriktade på utlandet osv. Ja, tro skråen det! Densvenska varvsindustrin är ju i princip, med någraundantag, borta. Vad skulle de annars vara inriktadepå? Det är ju givet. Det är ett slags cirkelresonemang.Jag tror att vi fortfarande har bra underleverantö-rer. Det är inte bara en fråga om kuststäder och gamlavarvsstäder. Vi har Kamewa i , som görställbara propellrar av världsklass. Vi har Hägglundskran uppe i . Det är en stor fråga som rörhela industripolitik och inte bara någragamla varvsorter eller de existerande varven. Det ären fråga av bredd.Jag tror att det viktiga är att vi nu skall ge kredit-stöd. Det kan vara bra. Det kan vara bättre än ett di-rektstöd, eftersom departementet nu har sagt att detskall gälla i stället för, som man tidigareresonerat om, . Ett kreditstöd kanvara oerhört effektivt om räntenivån är den rätta. Härkan vi komma in med en form av subvention; det ärriktigt. Det är detta kreditgarantin indirekt handlarom.Det är så det har varit i och . Manhar givit en smygsubvention via kreditgarantin. Alla ibranschen vet om att det är så norrmännen och dans-karna gör för att stödja sina varv. De har en rad andrafinurliga metoder i och som intekonteras in på det direkta stödet och subventionssidan.De har oerhörda kreditstöd och likviditetsstöd i Dan-mark. Man har tullgottgörelse i . De har varitoerhört fiffiga i våra konkurrentländer, och därför harde starka stabila varvsindustrier som ger sysselsätt-ning.Jag har ont om tid men jag vill fråga näringsminis-tern följande: Nivån, 300 miljoner, är bra och rimligtavpassad för de existerande varven som ofta tar inorder på , eller kanske 50miljoner kronor. Det är bra. Men vi har ju kapacitetoch kan expandera för att bygga större fartyg. I t.ex.Landskrona, på , kan man expandera. Vi harexisterande kapacitet i . Vi kan bygga ton-nage på orderstockar mellan 400 och 500 miljoner -ro-ro-färjor osv. De byggs redan nu delvis på dessavarv i samarbete med andra varvsnationer, som Nor-ge.Jag tror att nivån är något för låg, men det är klartatt 300 miljoner är bättre än ingenting. Nivån behöverjusteras upp för att möjliggöra den expansion som ärmöjlig med tanke på det oerhört stora kunnande somfinns i Sverige.Jag är framför allt kritisk på två punkter. Det gäl-ler nivån - de 300 miljonerna - samt räntan. Den sägsdet ingenting om i handlingen. Den frågan kan riks-dagens utskott arbeta vidare med. Regeringen har lagtfram sin proposition. kan utskott arbetamed frågan om räntenivåerna och ge sina synpunkterpå dem. Det kan vara en hjälp för ministern när hanskall fullfölja förslagen.Anf. 44 Näringsminister ():Fru talman! Hur mycket kan man lita på interna-tionella överenskommelser? Det är naturligtvis enviktig fråga. Men som framgått av denna diskussionoch som framgår av den situation vi befinner oss i ärdet den vägen vi kan komma framåt - ingen annan.Just på grund av att det ser ut som det gör är interna-tionella överenskommelser det enda vi kan ha.Sveriges utgångspunkt är att stater som anslutersig till internationella överenskommelser också upp-fyller de krav som ställs i dessa överenskommelser.Det har varit gissningslek rörande vilka ländersom inte undertecknade överenskommelsen i decem-ber. Inget av de förslag som kom var korrekt. AllaEU:s medlemsstater har t.ex. undertecknat via kom-missionen. finns med bland dem som harundertecknat, och likadant och de andra län-der som nämndes. De två länder som inte underteck-nade var och Korea.Skälen som anfördes därifrån - som vi inte harnågot som helst skäl att ifrågasätta - var att deraskonstitutionella rutiner, med godkännande från äradeförsamlingar av denna karaktär, fordrade att manskulle hem och ordna detta innan man kunde under-teckna.Vi tror att överenskommelsen kommer att gå ikraft, men - och det finns ett viktigt men - det ärutomordentligt angeläget att vi sitter stilla i båten ,om bilden tillåts. Det var någon annan som "gick ihamn" här förut, så då må jag väl tala om "båten".Om nu någon av dem som är med i överenskommel-sen sätter i gång och gör saker som inte är förenligamed denna äventyras alltihopa.Jag delar fullständigt den uppfattning som olikapersoner har givit uttryck för, nämligen att det gynnarsvenskt näringsliv om vi blir av med subventionerna.Till vill jag på den punkten säga att viär fullständigt överens om att en katt är en katt. Vadvi däremot inte är överens om är att kreditgarantier avdenna karaktär skulle vara subventioner. I varje fall ärdet inte subventioner i den mening som det talas om iöverenskommelsen, där den typen av subventionerförbjuds. Denna typ av kreditgarantier är fullständigtglasklart i överensstämmelse med OECD-överenskommelsen. Vi är angelägna om att uppfyllaöverenskommelsen bl.a. av de skäl jag nämnde.Jag vill till säga att det är alldelesriktigt att frågan har mycket med underleverantöreratt göra. Jag kan inte se något ont i att svenska under-leverantörer har möjlighet att leverera produkter på eninternationell marknad. Det är tvärtom ganska bra attde kan göra det. Med tanke på de ansträngningar somSverige över huvud taget gör för att bidra till att inter-nationalisera sin handeln är det viktigt att vi gör ossgällande på den internationella marknaden. Att det ärpå det viset tycker jag är alldeles utmärkt.Den överenskommelse som har träffats innebärockså s.k. "stand still", dvs. att ingen av dessa staterfår sätta i gång att göra någonting innan överenskom-melsen träder i kraft, som jag sade i svaret. Jag tror attdet var som frågade. I själva verketvar det på det viset att något slags provisoriskt "standstill", något slags "gentlemen´s agreement" om "standstill", var en förutsättning för att diskussionerna överhuvud taget skulle komma i gång. Det har i självaverket varit på det viset ett bra tag.Vi är glada över överenskommelsen. Vi är med-vetna om att det kan finnas vissa övergångsbekym-mer, och de kan bli nog så besvärliga. Det är bl.a. avdet skälet som kreditgarantisystemet nu föreslås. Menvi hyser gott hopp om att det som finns av svenskvarvsnäring plötsligt kommer att vara i ett bättre lägeän omgivningens om överenskommelsen träder ikraft, vilket vi egentligen utgår ifrån. Här har denomstrukturering som t.ex. norska och finska varv harframför sig redan skett. Det finns också inbyggt iöverenskommelsen ett övervakningssystem och ettsanktionssystem som vi som goda internationalisterutgår ifrån kommer att vara verksamt mot dem somförsöker fuska. Vi utgår som sagt ifrån att ingen somskriver på denna överenskommelsen kommer att fus-ka. Det tror vi inte.Anf. 45 ():Fru talman! Räntefrågan är naturligtvis av avgö-rande vikt. Likaså är det naturligtvis viktigt att under-leverantörer också har en betydande hemmamarknad.Man kunde naturligtvis vara skeptisk i detta sam-manhang och peka på alla problem, exempelvis hurman skall kunna få med alla dem som inte har skrivitunder avtalet. Man kan också undra vad som händerom denna åtgärd inte räcker. Är vi då beredda att gåvidare med ytterligare åtgärder? Jag tror att man ändånu gör bäst i att ta vara på det nya läget. Eventuellaframtida problem får angripas om och när de upp-kommer.Än en gång tack för svaret.Anf. 46 ():Fru talman! Huruvida det här gäller en subventioneller ej kan vi tvista om, men ändå hade väl läget varitnågot sämre för branschen om inte denna åtgärd hadeföreslagits. Det måste i varje fall på något sätt varafråga om en subventionseffekt.Vidare sade statsrådet - och jag är en positivmänniska, som tror på honom - att de stora varvsna-tionerna och av rent byråkratiska skälinte kunde skriva under avtalet när de andra gjordedet. Jag förutsätter att statsrådet är väl informerad ochatt vi kan se fram emot ett undertecknande av dettaavtal från även dessa bäggeländers sida.Jag ställde också ytterligare någon fråga. Jag vetatt det är svårt för statsrådet att svara på de mångafrågor som virvlar i luften, men jag vill ta upp spörs-målet om helt eller delvis ny teknik som en förutsätt-ning för att erhålla den eventuella subventionen. Vadinnebär detta konkret, och vad innebär nya marknaderi detta sammanhang?