prot · GJ098 · 1995-10-13 00:00:00 — Jag undrar varför man intelåter matmomspengarna på 8 miljarder gå till vården.Jag undrar varför man inte kan tänka sig en extrakarensdag för oss som är friska. Varförkan man inte tänka sig litet högre avgifter för oss sombehöver litet sjukvård? Dessa pengar skulle kunna gåtill vården. Jag vill ha ett svar på det.Anf. 37 HANS () replikHerr talman! Det är mycket intressant att ChatrinePålsson tar upp vad som hände med ekonomin underden borgerliga regeringen. Jag har roat mig med att räk-na ut underskotten under olika regeringar från 1970och fram till . Det visar sig att borgerliga regeringari genomsnitt har underbalanserat budgetarna med 100miljarder medan socialdemokratiska regeringarhar underbalanserat med 20 miljarder. Då kan manlätt se vilka som har det största ansvaret för den eko-nomiska situation vi befinner oss i.Anf. 38 () re-plikHerr talman! När den borgerliga regeringen togöver regeringsansvaret fanns det också ett annat rege-ringsparti som hade agerat . Vi fick alltsåärva en oerhört stor skuld. Det var en oerhört svårsituation i när vi fick ta över.Anf. 39 HANS () replikHerr talman! Jag kan hålla med att det naturligtvis inte var problemfritt att ta övermakten i . Men jag vill också påminnaom att vi socialdemokrater ständigtkom med förslag som skulle ha inneburit en snabbarevändning av krisen. Dessa förslag togs aldrig till vara.I stället valde fyrpartiregeringen att gå sin egen väg,den enda vägens politik. Vi vet ju alla vart den ledde.Anf. 40 () re-plikHerr talman! Det har ju diskuterats vem som bärskulden. Jag tänkte inte gå in på det.Jag vill bara konstatera att lagen om stöd och ser-vice infördes under den borgerliga regeringen, inteminst efter mycket stora insatser av den dåvarandesocialministern kan ställa upp på det mesta som tar upp när det gäller de funktionshindrade. Det är också något som vi har haft en storuppslutning kring här i . Därför är det vik-tigt att det också förverkligas ute i kommuner ochlandsting.Hans Karlsson säger att han väntar att regeringensnart skall återkomma när det gäller den andra delenav . Jag ställde en fråga tillsocialminister om detta . Menhon var då inte beredd att säga att någonting skullekomma tillbaks, åtminstone inte till . Manskulle titta på detta på olika sätt.Kan jag uppfatta inlägg här somett stöd för mitt krav på att vi skall ta upp dessa frågorigen så att det verkligen händer något även med denandra delen av ?Anf. 41 HANS () replikHerr talman! Jag ställer gärna upp på att strykakraftiga streck under insatser för handi-kappolitiken. Men det tål väl att påminnasom att det var en socialdemokratisk regering somdrog i gång den utredning som har gett dessa resultat.Det pågår ett arbete kring det som finns i slutbe-tänkandet och som ännu inte har förverkligats. Detfinns ju också ekonomiska begränsningar som vi intekommer runt.Därför finns det skäl att ta det här i den takt somär möjlig. Sedan får vi se när det går att förverkliganästa steg.Anf. 42 () re-plikHerr talman! Vi tar inte åt oss äran av alla insatserpå det här området. Men jag vill ändå påpeka att detenda löfte i valrörelsen som gav varatt genomföra förslag.Jag blir litet fundersam när sägeratt det finns inskränkningar. Jag uppfattade honomsom så att han ansåg att regeringen bordeåterkomma för att genomföra den andra delen avHandikapputredningen. Missförstod jag, eller börjarHans Karlsson nu dra åt sig öronen?Anf. 43 HANS () replikHerr talman! Jag formulerade det inte på det sättetatt regeringen borde återkomma. Jag sade attvi får noga följa utvecklingen och ta till oss det somsägs i slutbetänkande, ocksåom det ännu inte är förverkligat. Vi gör vissa ekono-miska reflexioner, som mycketväl känner till. Det gäller att pröva varje steg vi tar såatt vi inte behöver gå på reträtt.Anf. 44 () replikHerr talman! Jag tycker att det var ett vackert talav , och jag kan instämma i det tillhundra procent.Det är dock ett par frågor som inställer sig.För det första: Hur skall vi sätta kraft bakom or-den? Såvitt jag förstår kan det bli en konfliktsituationi förhållande till om lagstiftning-en skall kunna fullföljas.För det andra gäller det kommunerna. sade att om kommunerna inte klarar av att levaupp till lagstiftningen får vi hjälpa dem. Skall jagtolka det som så att i så fall är bereddatt skjuta till pengar?Anf. 45 HANS () replikHerr talman! Det är naturligtvis oerhört viktigt attvi klarar äldreomsorgen, att vi klarar att ge funk-tionshindrade det stöd och den service som de rim-ligtvis har rätt till. Det är också självklart att båderegering och riksdag noga följer vad som händer ute ilandets landsting och kommuner, med tanke på desparbeting som man tvingats att genomföra.Anf. 46 ()Herr talman! har två promemo-rior om det nya pensionssystemet varit ute på remiss.Remisstiden för den ena gått ut, och för den andra gården ut . Denna har inte varit utdeladtill ledamöter.I båda promemoriorna framläggs nya förslag omsänkning av pensionerna både i det nya systemet och iATP-systemet. Det ena förslaget innebär att egenav-gifter inte skall räknas in i den pensionsgrundandeinkomsten. Det andra gäller en förändring av fördel-ningstalet, som skall styra pensionernas storlek. Dessabåda förslag innebär en minskning av en genom-snittspension med uppskattningsvis 5 000-6 000 krom året utöver den 10-procentiga minskning som detnya systemet innebär jämfört med ATP.I nya broschyr "Den nya pen-sionen" informerar man om att egenavgifterna dras avvid beräkning av pensionsgrundande inkomst och atttjänstepension skall reducera garantipensionen, trotsatt remisstiden för detta förslag inte har gått ut.Det är typiskt för behandlingen av pensionsfråganatt anser sig kunna ta för givet attförslagen går igenom utan att man därför behöveravvakta vare sig remissbehandlingen eller beslut iriksdagen innan man går ut och informerar allmänhe-ten.Många tror på grund av den s.k. pensionsuppgö-relsen att de nya pensionerna är klara. Så är det inte.Det har inte fattats beslut i de viktigaste frågorna, dvs.om arbetsgivaravgift eller egenavgift, om indexering-en, om AP-fondernas öde, om premiereservens han-tering, om förtidspensionerna, om efterlevandeskyd-det, om pension vid studier eller om garantipensionenskall samordnas med avtalspensionen eller ej.Färdiga förslag finns nu på hur delning av pensionmellan makar skall gå till. Systemet är så svåröver-skådligt att man i promemorian varnar för delningdärför att det kan betyda att man får en mindre ge-mensam pension.Färdiga förslag finns också till utformningen avpension för vård av barn . Olika grupperkommer att kompenseras på olika sätt. Hemmafruarutan egen inkomst får tillgodoräkna sig en pensions-rätt motsvarande en genomsnittlig pensionsgrundandeinkomst , säg . Den välavlönade kvin-na som kan vara hemma utan lön får tillgodoräkna sigen pensionsrätt efter den lön som hon hade året innanförsta barnet föddes. Säg att hon kan tillgodoräkna sigen pensionsrätt på . Men de flestakvinnorna, de som återgår till arbetet efter tiden medföräldraförsäkring, får tillgodoräkna sig en pensions-rätt för vård av barn som är på ca 35 000kr, dvs. För alla grupper gäller dettatills det yngsta barnet är fyra år.Detta system ger minst till dem som försörjer sigsjälva. Det har ett omvänt rättviseperspektiv och gyn-nar de mest välsituerade. Denna pension premierarkvinnor som kan stanna hemma och leva på någonannans lön. Det är ett stort avsteg från regeringensjämställdhetspolitik, och det är faktiskt ett retroaktivtvårdnadsbidrag.För mig blir det mer och mer tydligt att det nyapensionssystemet är omodernt. Det hade passat bättrepå än och det kommer att passa ännusämre . Inget försök har gjorts att bedömavilket samhälle det nya systemet skall fungera i, var-ken när det gäller arbetsmarknad, utbildning ellerarbetstid - per dag eller . ATP-systemet är dessutom ett under av tydlighet jämförtmed det nya systemet, som är så snårigt och byråkra-tiskt att den enskilde blir helt utlämnad åt experter.Ändå var anpassning till framtiden och enkelhet tvåuttalade mål för det nya systemet.Det nya pensionssystemet kommer att tvinga framen höjning av pensionsåldern, men kommer framti-dens arbetsmarknad att kunna svälja tio nya ål-dersklasser ? Höjningen av pen-sionsåldern är "mörkad" i systemet, liksom att detfaktiskt blir ett grundtrygghetssystem som måstekompletteras med privata försäkringar för att det skallräcka till att leva på efter pensioneringen. Detta är ettskifte av system i svensk välfärdspolitik som borde haframgått tydligt före principbeslutet.Jag blev glad när jag läste en artikel i den6 oktober, skriven av professor i Lund.Han är kritisk mot att man i arbetet med det nya pen-sionsförslaget inte diskuterat de samhällsekonomiskakostnaderna. Han menar att det nuvarande systemetkunde ha räddats om man hade nöjt sig med att bl.a.ta bort förtidspensioneringen.Professor slutar med att konstatera att dettatyvärr tycks vara en politisk omöjlighet. Så uppgivnakan inte vi vara som skall stå till svars för framtidenspensioner. Nog kan skattebetalarna kräva att vi an-vänder deras pengar till viktigare saker än till kost-nadskrävande, onödiga organisationsförändringar?Vi riksdagsledamöter måste visa att man inte kangöra upp räkningen helt utan oss. Hälften av kamma-rens ledamöter var inte med när principbeslutet togsvåren 1994. Ett parti har lämnat och ett nytthar kommit till. Det är inte acceptabelt ur demokratisksynpunkt att beslut i en så här viktig fråga fattas vidolika tillfällen utan att möjlighet ges att bedöma kon-sekvenserna av pensionssystemet i sin helhet.Herr talman! Jag anser därför att regeringen bör geen opartisk utredare i uppdrag att göra en jämförelsemellan de båda systemen med hänsyn till finansiering,anpassning till ett framtida samhälle och kostnad ochatt ledamöter bör få ta del av denna utred-ning inför ett samlat ställningstagande i pensionsfrå-gan.I detta anförande instämde ochStig (båda v).UtbildningspolitikAnf. 47 (m)Herr talman! Jag hade hoppats att utbildningsfrå-gorna den här gången skulle vara en del av debattenom arbete och tillväxt. De övergripande utbildnings-frågorna om kompetensförsörjningen harstor betydelse för möjligheter att långsiktigtfå fler företag och nya arbeten. Låt mig därför här fåframföra tanken att vi i en kommande allmänpolitiskdebatt i stället för att lägga utbildningsfrågorna sist iett särskilt avsnitt gör dem till en del av debatten omhur vi skall få fler jobb och ökad tillväxt i Sverige.Jag tror faktiskt att jag vågar påstå att jag talar förhela utskottet. Det är ju tyvärr så att det nästan bara ärvi som diskuterar utbildningsfrågorna när debattenläggs upp på det här sättet. skulle jag viljaatt man försökte hitta en bättre form. Vi skall an-stränga oss för att se till att det blir givande om mangör en sådan förändring.Flera av de avgörande bekymren när det gäller vå-ra möjligheter att åstadkomma ett kunskapslyft gällerju faktiskt inte utbildningens organisation, pedagogi-ken eller ens skolornas ekonomi. I stället gäller dearbetsmarknadens utveckling, attityder till olika typerav jobb, fördomar, skatter, löneutveckling, invandrar-politik osv. Allt är inte ens sådant som vi med politis-ka beslut kan avgöra.Det är knappast fel organisation i gymnasieskolansom gör att ungdomar flyr naturvetenskapliga ochtekniska ämnen. Att lägga hela skulden på högskolor-na för att inte tillräckligt många läser en längre aka-demisk utbildning går inte heller. Tvärtom är jagövertygad om att det krävs genomtänkta förändringarpå många olika områden och en allmän medvetenhetom nödvändigheten av bättre kunskaper generellt omvi skall åstadkomma en förändring.Det finns anledning att fråga om den medvetenhe-ten finns i regeringspolitiken. Är det en tanke somföljer med i diskussionerna om skatte- och näringsliv-spolitiken? Att frågor om utbildning diskuteras även iarbetsmarknadspolitiska sammanhang är jag klaröver, men också hur svårt det är att samarbeta överdepartements-, utskotts- och myndighetsgränser iverkligheten.För att gå in på de rena utbildningsfrågorna: Kla-rar Socialdemokraterna av att förnya sin utbildnings-politik så att resultaten blir det viktiga på alla nivåer iskolan och utbildningsväsendet? Annars åstadkommervi ju inte det lyft som är nödvändigt.Hittills är det verkligen inte mycket som tyder pådet. I skolfrågor får man intrycket att det viktiga försocialdemokraterna är att alla är tillsammans och prövar olika arbetssätt - inte vad eleverna fak-tiskt lär sig. Vuxnas utbildningsmöjligheter blir ofta isocialdemokratisk politik ett resultat av hur mångasom går arbetslösa. Någon långsiktig utbildningsstra-tegi av den sort som den borgerliga regeringen hadeoch lade grunden till handlar det väldigt sällan om.Vi moderater tycker att det är bra om de som intehar jobb ges möjligheter att utbilda sig. Men det sun-da måste ändå vara att åstadkomma utbildning avsådan kvalitet och i sådana former att färre människorblir arbetslösa över huvud taget. Det förutsätter attfler än lär sig mera, att fler förmås att bli merföretagsamma och att fler stimuleras att skaffa sig enkvalificerad examen.Med den här bakgrunden, som jag gärna hade dis-kuterat mycket i en kompetensdebatt, är regeringenspropositionsförteckning när det gäller utbildningtorftig, mycket torftig. Ni har inga förslag. Inte ensutredningar som är klara och remissbehandlade harhanterats. En stor och viktig fråga som engagerarmånga ute i landet gäller sexåringarna, och ett förslagvar väntat , men icke.Hur går det med start och grundsko-lans längd? När kommer Socialdemokraterna medförslag? Vart har förslagen om moderniseringen avyrkeslärarutbildningen tagit vägen? Vi kan inte geungdomar tillräckligt bra utbildning om många läraresaknar den kompetens som är nödvändig imånga branscher. Här finns det färdiga förslag somarbetsmarknadens parter är med på.Etter värre blir det naturligtvis om avsikt med utredningen om de fristående gym-nasieskolorna, många av dem företagsdrivna, är sämrebidrag och villkor, vilket jag befarar. Den avoga in-ställning till industrigymnasier som man ibland möterhos socialdemokrater är allvarlig. Dessa skolor harfler sökande än antalet platser till skillnad från en delkommunala gymnasier med motsvarande program.Dessutom ger flera av dem mer undervisning i såvälteoretiska som yrkesinriktade ämnen, vilket jag tyckerär bra, men det tycker tydligen inte Socialdemokra-terna.Jag vill i detta sammanhang också fråga vad somhänder med den arbetsgrupp som skulle undersökahur man skall få en bättre rekrytering till industripro-grammet. Jag har inte hört något om den. Vi väntar påresultat av något slag. Det är allvarligt att vi inte lyck-as rekrytera ungdomar till detta pro-gram.Arbetsgruppen för utvecklingen av en kursut-formad gymnasieskola har tyckt till i flera olika frå-gor. Vilka slutsatser drar skolministern av det? Hurvill ni öka antalet elever som läser ett studieinriktatprogram och därmed ges verkligt goda förutsättningaratt gå vidare till universitet och högskolor? Vad villstatsrådet göra för att se till att fler använder möjlig-heterna att välja över programgränserna? Och är inteett av skälen till att vi får många rapporter om attvissa elevgrupper har svårt att hänga med i det nyagymnasiet en följd av att skolorna inte förstått möjlig-heten att ge eleverna chansen att läsa på kortare ellerlängre tid? Man använder ju inte poäng, utan sitterfast i tidsbegreppet.På vilket sätt avser regeringen att rätta till brister isfi-undervisningen, som revisorer harpåtalat?Vad görs egentligen för att få fart på kommuner-nas satsning på modern informationsteknik i skolornautöver det som den borgerliga regeringen satte i sjön?Anf. 48 ()Herr talman! Jag börjar känna mig litet stressad,och till viss del frustrerad, över den långa tid som gåttsedan föräldrainflytande började diskuteras och attännu inget inflytande på verklig bredd har införts.Jag känner mig stressad när jag ser värstingkillar-na i TV som säger att de behöver förebilder. Ett ökatföräldrainflytande i skolan skulle troligen ha kunnathjälpa en del av dem. Föräldrainflytandet kan göraskolans skyddsnät finmaskigare; det blir fler vuxnamänniskor som hör och ser, både de tysta och osynli-ga och de högljudda och bråkiga. Föräldrainflytandeskulle med stor sannolikhet också innebära att vi fårfler män i skolan, och de behövs som förebilder.Jag känner mig också stressad av långsamhetennär jag nu träffat lokala kom-munpolitiker på skolriksdagen. När vi samtalade omföräldrainflytande bubblade det fram positiva exem-pel. En tjej beskrev hur man infört ett slags råd påskolorna, och när politikerna ordnade enkvällsträff om hur man skulle gå vidare kom det 90föräldrar med synpunkter och idéer.Det dök också upp problem under det här samta-let. En kvinna berättade att hon bildat en för-äldragrupp tillsammans med rektorn men tyckte attlagen nu börjat bli ett hinder för dem. En skolstyrel-seordförande sade, att i början tyckte föräldrarna attdet var okej att köra badbussen eller rusta upp skol-gården, men känner sig föräldrar utnytt-jade när de märker att de inte kan påverka flera ochviktigare saker i skolan. Lokalpolitikern fortsatte:Man vill ju inte lura föräldrarna att de får mer att sägatill om än det i verkligheten blir.Jag höll med om problemen och sade litet påskämt och litet på allvar att Socialdemokraterna kan-ske helst vill bestämma själva. Men så gör ocksåandra partier, och även vi i kan tycka att detär vi som skall bestämma. Men är det att viställer oss på föräldrarnas och elevernas sida och gerdem deras rättmätiga makt över vardagen, där skolaningår.Jag litar och tror givetvis på lokala styr-ka. Det är mycket troligt att vi kommer att agera somi det lokala miljöarbetet. Då ställde vi oss på sammasida som de miljöengagerade medborgarna och har nupå bred front introducerat starten av det lokala Agen-da 21-arbetet i snart sagt varenda kommun i Sverigesavlånga land.Nu handlar det alltså om föräldrarna och eleverna.Men det lokala arbetet i kommunerna måste ocksåges de redskap som behövs för att det inte skall blistopp i systemet. Det behövs lagändringar på riks-dagsnivå.Idéer finns. var en utredningsom tillsattes 1989, och den kom med sin rapport ijanuari 1991. Där skrev man bl.a.: Vi uppmanar där-för kommunerna att på varje skolenhet på grundsko-lan och gymnasieskolan inrätta skolenhetsstyrelsermed beslutanderätt. Vi föreslår vidare att regeringenlägger förslag till om sådana förändringarav kommunallagen som krävs för att underlätta inrät-tandet av skolenhetsstyrelser.Bakom de formuleringarna i kommitténs rapportstod ett gäng unga politiker från olika partier, såsomdåvarande riksdagsledamoten , nume-ra skolminister, och dåvarande förbundssekreterarenpå ABF, , numera socialdemokratisk parti-sekreterare.Sedan dess har det kommit departementsprome-morior, och behandlas frågan i Kommittén omskolans inre arbete, med förtur, enligt betänkandetUbU10.Herr talman! Vi är nu efter . Sve-rige måste ge föräldrarna inflytande i skolan, inte barainformation. Vi kan dra nytta av danskarnas erfaren-heter, men vi skall inte fortsätta att vänta.Centern lade fram ett förslag i riksdagenom att införa lokala skolstyrelser. Det röstades tyvärrned.Skolminister har dock enligt ettTT-meddelande aviserat att rege-ringen skall presentera ett förslag om hur för-äldra- och elevinflytande skall öka. vill jag frågastatsrådet: När kommer propositionen? Det är höst nu.Och vad innehåller den?Jag vill också kort aktualisera hållningnär det gäller frågan om en tioårig grundskola.Målsättningen är en tioårig sammanhållen grund-skola. Den måste självfallet utgå från vad som ärlämpligt för barnen och deras utveckling. Det är där-för mycket angeläget med en fortsatt utveckling avsamverkan mellan förskola och skola. Det är genomatt integrera förskolans sexårsgrupp i grundskolansom vi anser att den tioåriga skolan skall genomföras.Samarbete måste ske mellan förskollärare, lärare ochfritidspedagog, så att förskolans arbetssätt kommergrundskolan till del och kan möta elever-na tidigare.Herr talman! Jag har i en tidigare debatt ut-vecklat tankar i den frågan och ber avtidsskäl att få hänvisa till protokollet från den 6 april.Anf. 49 ()Herr talman! Efter mordet på pojken i lyss-nade jag på en intervju i Studio Ett. Reportern frågadeen flicka som gick på högstadiet om hennes syn påmordet, vad hon ansåg. Nej, det kunde hon inte uttalasig om, då hon ju inte visste vad som hade föregått,bakgrunden eller orsakerna. Det var ingen sensation-sjournalist, utan hon vände och vred på frågan ochgav flickan tid, Men, nej, hon kunde alltså inte uttalasig eftersom hon visste för litet.För en helt vanlig svensk flicka kan det alltså, åt-minstone oreflekterat, finnas motiv som är så starkaatt det ger skäl för att mörda en annan människa. Låtoss alla här reflektera över vad det betyderför framtiden.Skolverkets undersökning av t.ex. hur gymnasie-elever upplever att de har inflytande i skolan ärskrämmande. Var fjärde elev säger att deras åsiktersällan tas på allvar, och de anser att lärarna har dåligasociala relationer. Mindre än hälften litar på sinalärare - flickor mindre än pojkar. Eleverna är trötta påatt sitta passiva och lyssna på saker som inte berördem. Undra på att vi har skolk, mobbning, klotter ochannat destruktivt beteende. I ljuset av detta är detnärmast en förståelig reaktion. Skolk är ungdomarnassätt att bli synliga, att bli tagna på allvar, för att fåvara med.När nu vet detta, vad har man gjort åtdet? Finns t.ex. de mobbningsprogram som skallfinnas på varje skola?Vi vet också, enligt en SKOP-undersökning från1994, att elever och föräldrar vill bli tagna i anspråk.Nästan varannan svensk kan tänka sig att sitta i enopolitisk styrelse för en skola eller ett dagis. Yngre ärmera intresserade än äldre. Detta kan jämföras medatt kan tänka sig politiska uppdrag.Läroplanen ger föräldrar och elever stort inflytan-de, t.ex. rätt att på förhand få veta vad skolan kräver.Vet alla föräldrar om det?Skolverket, som är så duktigt på att trycka skrifter,borde trycka en som går ut till alla föräldrar varje årom deras rätt till inflytande. Vad säger skolministernom den idén?Skolor är - förvisso - olika. Bra skolor finns detmånga, och de utmärks av att de har förväntningar påeleverna. De vuxna i skolan utgår från att alla kan ochvill lära sig. För en del tar det bara, och dåges , allt i enlighet med läroplanen.Inbyggt i bra skolors väggar finns ett grundläg-gande förhållningssätt som genomsyrar alla aktivite-ter, all samverkan mellan elever, lärare, föräldrar ochskolledning. Barn är mycket beroende av det klimatsom vuxna skapar.I den skolmiljön klarar sig nästan alla barn bra. Deutvecklar en sund och stabil självkänsla, en identitet.De vet vad de kan, de vet vad de vill och de vet vadde inte kan och inte vill. De har också en lust att lärasom de bär med sig hela livet. En sådan skola harkompenserat olika förutsättningar, inte minst socialt.Den drar in även till en början ointresserade föräldrari ett samarbete. Och eleverna kan läsa och skriva närde slutar skolan, de använder inte våld när de mötermotstånd och de har ett empatiskt förhållningssätt tillandra levande varelser.Dessa skolor måste bli fler. Och jag vill påstå attalla kan utvecklas i denna riktning. krävs detgenomgående förändringar, ledarskap, pedagogik ochpolitiskt mod.Nu kommer många att säga att det behövs merpengar. Tänk då på Örjansskolan i ,som jag har läst om i en tidningsartikel. För tio årsedan var det en skräckskola med skolk, mobbningoch droger. är det en mönsterskola med eleversom trivs och bryr sig om varandra och skolan. Idén -som var en lärares, - att användaäldre, yngre arbetslösa som kamratstödjande förebil-der kostar inte särskilt mycket pengar men ger entrygg skola där alla är synliga och där skolk ochmobbning är på utdöende och knarket borta. MenGunnar , som drev igenom sina idéer, ficksäkert inte resultatet gratis. Jantelagen var säkert likastark i som i andra delar av .