prot · GJ0924 · 1995-11-16 00:00:00 — Jag delar miljöministerns uppfattningatt miljöprövningen har bidragit till att vi har enmycket högtstående industri vad gäller reningsteknikoch mycket annat. Det, liksom de hårdare kraven påmarknaden, har lett till att vi har betydligt bättre re-ning och produkter i än vad vi hade närmiljöskyddslagen infördes. Men om det vore så enkeltsom miljöministern vill göra gällande att få förändra-de tillstånd, vore det ju inga problem för industrierna.Ministern talar i sitt interpellationssvar om möj-ligheterna att få påbyggnadstillstånd, men det är yt-terligt få som får dessa. sägerockså att tillstånden normalt är för gamla för att manskall kunna utnyttja modellen med påbyggnadstill-stånd. Är det utökningar av volymen det gäller, måstede rymmas inom ramen för att skall tillämpa den förenklade processen.Tittar vi på statistiken för kan vikonstatera följande: Av 23 beslut i är 15 nya tillstånd, 4 igångsättningstillstånd,och bara 2 ändringstillstånd. Sedan är det beslut om 2uppskjutna frågor.Det visar att formen med påbyggnadstillstånd medde s.k. förenklade processerna är ytterligt sällan före-kommande. Det är en modell som alltför sällan an-vänds för att det skall ge en enkel hantering för in-dustrin. Med de förändringar som vi ser för industrinmed snabbare konjunktursvängningar, snabbare tek-nikutveckling och snabbare produktbyten är det lättatt konstatera att vi måste hitta ett regelverk somlättare anpassar sig till de framtidsbranscher som vibehöver satsa på i . Det är sådana branschersom läkemedels- och finkemikalieindustrin, och debehöver möjligheter till mycket snabba produktbyten,och därmed en snabb och säker hantering i Konces-sionsnämnden.Anf. 38 Miljöminister ()Fru talman! talar om en snabb ut-veckling, men eftersom det sker en snabb utvecklingockså på miljöteknikområdet är det viktigt att företa-gen också utnyttjar det. Det är också viktigt att manser miljötekniken och strängare teknikkrav som enmöjlighet och inte som ett problem och att man seralla de exempel vi har genom de senaste 20 årensmiljöhistoria på hur strängare teknikkrav på företagenfaktiskt har varit en stor tillgång för dem.Jag har besökt ett antal företag som bl.a. hade dis-kussioner med min företrädare, som sitter somtalman, när det gällde klor i pappersblekning m.m.och som erkänner att de hade fel när de dengången klagade på höjda miljökrav. Vi skall fortsättaatt se till att vi skärper villkoren. Vi skallfortsätta pressa fram tekniken så att den fortsätterförbättras, och vi skall fortsätta se till att svensk miljö-teknik också kan vara en spjutspets gentemot andraländer. Då måste vi skärpa tillstånden. Jagupprepar: Om det är enkla förändringar går det ocksåenkelt att få tillstånd. Då räknar man med tre måna-ders tillståndsprövning. Sådan framförhållning tyckerjag att företagen bör ha. Om förändringarna är störreskall man också passa på att titta på utsläppen ochmöjligheterna att ytterligare förstärka miljöprövning-en. Jag tror att det, fru talman, gagnar svenska före-tag.Anf. 39 ()Fru talman! Jag tycker också att vi skall se tillmöjligheterna snarare än till problemen. Därför tyckerjag att det borde vara av värde om statsrådet litet merasåg över möjligheterna att inom ramen för en fortsattmiljöprövning ändå hitta vägar att göra hanteringensnabbare och koncentrera prövningen på de paramet-rar som är viktiga och väsentliga för miljön.Handläggningstiden för omprövningar i är i genomsnitt 26,5 månad för den härtypen av ärenden. Detta medför att det för mångaindustrier inte ens blir intressant att öka produktionenoch välja ny teknik. Prövotiden är så lång att man intekan nyttja en konjunkturuppgång och nya produktersom man kanske skulle vilja komma ut med på mark-naden. Tiden för de nya produkterna kanske bara ärett eller , och då är beslutet överspelat den får det.Därför tycker jag att det är litet beklagligt att stats-rådet inte ser de här möjligheterna att förändra regel-verket. Vi skulle då kunna gå ifrån ett regelverk somär avpassat för de gamla basindustrierna i därproduktionen, produktionsvolymen och produktions-sättet var tämligen förutsebara. Vi skulle i ställetkunna se mer på vad de nya branscherna kommer attkräva.Risken på det här området såväl som på andra om-råden är att socialdemokratin låser fast i reg-ler och strukturer som är avpassade för gårdagensSverige och som passar dåligt för framtiden.Anf. 40 Miljöminister ()Fru talman! Under den förra regeringsperiodenökade handläggningstiderna . har vi, trots det kärva ekonomiskaläge vi har ärvt, kunnat avsätta pengar till den nu återigen skall kunna fånormala handläggningstider. Det kommer att gynnasvenska företag.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1995/96:1 om tredjevärldens skuldproblemAnf. 41 Finansminister ()Fru talman! har frågat mig hur re-geringen ser på det arbete som bedrivs inomVärldsbanken och IMF vad gäller skuld-problem samt vad regeringen gör för att hålla riksda-gen informerad i frågor som rör de båda institutioner-na.Låt mig först framhålla att regeringen välkomnarde fortsatta ansträngningarna att finna lösningar på defattigaste ländernas skuldproblem. har längevarit pådrivande i de här frågorna, såväl i Världsban-ken och IMF som i andra fora. Att man nu koncentre-rar sig på att finna former för hanteringen av de multi-laterala skulderna kan ses som en utveckling av denskuldstrategi som gradvis byggts upp under ett antalår. är det väsentligt att hålla i minnet att detär endast ett begränsat antal som har en svår-hanterlig multilateral skuldbörda. Problemen börangripas med hjälp av stöd som är avpassat efter varjelands specifika situation. Landets totala skuldbördabehöver vägas in i dessa bedömningar.Eva försöker ge intryck av att Världs-banken först nu vaknat till liv och insett sitt ansvar närdet gäller skuldkrisen. Sanningen är ju den att banken,tillsammans med IMF, spelat en ledan-de roll på detta område. Det gäller också ansträng-ningarna att göra skuldtjänsten till de multilateralainstitutionerna mindre betungande, där banken gått ispetsen när det gäller olika arrangemang för skuld-lättnad.Banken och fonden bedriver ett omfattande ut-redningsarbete om skulder. Inom ramenför detta arbete analyseras skuldernatill de multilaterala organen. Det dokument som"läckte" till pressen varinternt arbetsmaterial och representerar därför inteofficiell världsbankspolicy. Dokumentet är inte hellergodkänt av bankens ledning. chef harklargjort detta , senast i sambandmed bankens och fondens årsmöte . Detfinns med andra ord inte något konkret skuldinitiativfrån banken att ta ställning till.Multilaterala skuldfrågor diskuterades vid det se-naste mötet i , som är bankensoch fondens gemensamma policyorgan och där an-svariga ministrar ingår. Man enades om att för flerta-let länder är existerande instrument tillräckliga för attåstadkomma en hanterlig skuldtjänst. Men för enmindre grupp länder behövs särskilda lösningar.Regeringen välkomnar bankens och fondens ut-redningsarbete om skulder och kommer att aktivtdelta i diskussionerna kring detta tema i de båda insti-tutionernas styrelser . Iapril 1996 skall ta ställning tillde förslag till lösningar som väntas komma ut avarbetet.Det bör också noteras att det aktuella arbetspappe-ret från banken inte förordar skuldavskrivning iegentlig mening. Vad det handlar om är i stället attunder finansiera skuldtjänsten för ett litet antalfattiga och skuldtyngda länder. För detta måste manhitta lämpliga finansieringskällor.Samtidigt är tillgängliga resurser, för skuldlättna-der eller för annan biståndsfinansiering, begränsade.Används mer resurser till skuldlättnad blir det mindrekvar till utvecklingsprojekt både i dessa länder och iövriga låg- och medelinkomstländer. ärdessutom utvecklingsfinansieringen en förutsättningför att skuldlättnader skall kunna komma i fråga.De multilaterala institutionerna har inte heller någ-ra överskottstillgångar som kan disponeras fritt.Världsbanken och IMF fungerar som finansiella ko-operativ, där de samlade resurserna utgörs av summanav medlemsländernas bidrag och avkastningen pådessa. Om använder en del av sitt årligaöverskott till skuldlättnad, betyder det att överföring-arna till bankens koncessionella låneordning, ,måste reduceras. I grunden handlar det alltså om hurbegränsade finansiella resurser bäst kan användas.Varför bör man då inte skriva av ,IMF:s och andra multilaterala organs fordringar?Skälet är att detta skulle få negativa följder för såvälskuldtyngda som andra låntagare i form av dyrarekrediter och efter hand minskad utlåning. På siktskulle det också påverka medlemsländernas intresseatt medverka i kapitalpåfyllnader. Det är därför viktigtatt deras ställning som prioriterade fordringsägare inteurholkas.Regeringen är beredd att tillsammans med andraaktörer medverka till att lämpliga finansieringslös-ningar kommer till stånd. I detta sammanhang börman också fortsätta att överväga i vad mån institutio-nerna själva kan bidra till särskilda insatser i de län-der som har eller kan komma att få en alltför betung-ande multilateral skuldbörda.Eva hävdar avslutningsvis, med hän-visning till att upplysningar om det interna bankdo-kumentet kom via massmedier, att informationen tillriksdagen i dessa frågor är bristfällig. På denna punktföreligger en missuppfattning. Inte heller regerings-kansliet har tillgång till internt arbetsmaterial frånVärldsbanken. Det får vi först när det har godkänts avbankens ledning och distribuerats till medlemsländer-na. Också vi fick alltså läsa om det aktuella dokumen-tet i dagspressen.Anf. 42 ()Fru talman! Min interpellation handlar om skuldsi-tuationen för världens fattigaste länder, hur Sverigehar ställt sig till konkreta förslag som har tagits framinom samt hur regeringen har informe-rat och diskuterat med i dessa frågor.Fru talman! Tillåt mig först bara att göra en litenutvikning. Jag är precis hemkommen från ett annatmycket fattigt land - - där jag har varitsom valobservatör. Jag har bilder av hur människor ifattigdom försöker resa sig och gå vidare med enprocess för demokrati och social utveckling. Guate-mala hör inte till de allra fattigaste länderna i denbemärkelse som vi här talar om, men landet har nyli-gen tagit lån och vill gå vidare på en utveckling.Man kan alltså även i ett sådant land väldigt kon-kret se hur viktigt det är att man hittar former för lånsom ett land klarar av och att de leder till social ut-veckling och rättvisa.Min interpellation gällde framför allt de allra fat-tigaste länderna. Jag vill tacka finansministern försvaret.Jag är glad att är överens med migom att det är uppgift att vara pådrivande isåväl och som i andra forum föratt hitta lösningar både på de multilaterala och på debilaterala skulderna. Men jag vill hävda, , att det framför allt har varit på det bilate-rala området som har agerat, men inte särskiltpå det multilaterala området.Problemen för världens fattigaste länder, framförallt som , och Gui-nea-Bissau, men också och , ärenorma. säger att de här länderna är få,men det är 36 länder som har skulder på mer än 200miljarder dollar och som överskrider av dessaländers exportinkomster. Utlåningen till de allra fatti-gaste länderna har ökat från till över70 % . Det måste anses vara enormaproblem.Jag vill fråga om han verkligen villstå fast vid att de här problemen gäller få länder.Även har i ett relativt sent dokumentpekat på att det åtminstone rör sig om 24 länder.Fru talman! lyfter fram att Världs-banken arbetar med att få fram lösningarpå skuldproblematiken. Vid ett besök i hade jag och den svenska parlamen-tariska FN-delegationen tillfälle att diskutera de härfrågorna med delar av bankens ledning. Jag kan skri-va under på att den skandinavisk-baltiska representa-tion som vi har i banken arbetar på ett förträffligt sättmed de här frågorna. Jag har stort förtroende för vårrepresentation där.Man kan inte frånta och de här insti-tutionerna historien och ansvaret, där de i ett tidigareskede själva har orsakat att vissa fattiga länder hartagit på sig en alltför stor skuldbörda och dessutominitierat projekt som har varit i väldigt stor skala ochefter västerländska mallar, med industriprojekt somhar varit totalt missanpassade. Det har ju lett till attVärldsbanken i allra högsta grad har ett eget ansvarför att nu försöka hitta lösningar och att de struktu-ranpassningsprogram som har lagts fram, sominte har varit så lyckade, blir anpassade till dessaländers verkliga situation.Fru talman! Om det dokument som vi diskuteraroch som är ett arbetsdokument säger det inte är något konkret skuldinitiativ. Jag är klaröver att inget beslut skall fattas , utan att det blirförst . Men det är ju så, , att rege-ringar visst tar ställning.I ett uttalande i en DN-intervju den 30 septemberhar uttalat sig specifikt angående det härförslaget och uttalat sitt stöd. Likaså har SIDA skrivittill den skandinavisk-baltiska representationen i sty-relsen.Det intressanta för mig i det här sammanhanget ärju hur själv ställer sig, därför att det ärfinansministerns ord som väger tyngst i det här fal-let - eller hur? - och det är också regeringens samladebedömning som är av intresse, inte vad en enskildminister säger.Fru talman! Det här förslaget gäller en särskildfond för skuldavskrivningar. Det är inte banken självsom skall ha hand om det. Men det är klart att lös-ningarna är begränsade och att särskilt ageran-de oroar. Inför påfyllningen av IDA-medel 11 harkongressen beslutat att minska bidrag mednästan . För att både klara skuldav-skrivningar och ge möjlighet till nya lån för angelägnautvecklingsprojekt krävs det faktiskt både en hårdprioritering och ytterligare medel.Jag är väldigt intresserad av att höra vad GöranPersson själv har gjort i internationella sammanhang,exempelvis i samspråk med finansministereller kongress och andra aktörer, för att åtminstonebibehålla men allra helst öka anslagen till Världsban-ken, till och till andra internationella organ. Här iSverige har ju inte gjort sig känd somen påskyndare av att höja anslagen till biståndsverk-samheten.Till slut, fru talman, gällde det en fråga om infor-mationen till är bristfällig. : "Inte heller har tillgång tillinternt arbetsmaterial från ." Men jagvill påminna om att det finns ett riksdagsbeslut frånbiståndsdebatten där ger regeringeni uppdrag att återkomma och finna former för sam-språk med i dessa frågor.Anf. 43 Finansminister ()Fru talman! Först var det frågan om hur man han-terar skuldlättnader för de länder som är hårdastdrabbade. Här handlar det om att man måste funderapå inte bara ländernas situation, utan också Världs-bankens. Det handlar om situationen inte bara för deallra mest skuldtyngda länderna, utan också för andraländer som lånar av . Det handlar alltsåom hela frågan. Hur man väljer att göra lättnaden förde mest skuldtyngda kan få dramatiska konsekvenserför de andra. Väljer man exempelvis att skriva nedkaptialbeloppen hamnar man ju i en situation då ban-ken troligen får en dyrare belåning på marknaden ochpå så sätt kommer att få en besvärligare situation närman skall låna ut till andra länder.Den väg som har diskuterats i det här papperet ochsom jag tycker är sympatisk är ju att hitta ett sätt atthjälpa till med, enkelt uttryckt, räntebetalningarna föratt på den vägen ge en lättnad. Det är nog den fram-komliga vägen. Problemet är att också detta måstefinansieras, och pengarna måste hämtas någonstansifrån. Det blir ju inte lättare när vi, som vihar den diskussionen, har en diskussion som handlarom att de här internationella organen stryps därför attframför allt har bestämt sig för att inte ge dentyp av anslag man förut har givit och inte infriar sinaförpliktelser.Detta har jag mycket tydligt påpekat i sambandmed i ett tal, som blev mycketuppmärksammat och som refererades ordentligt iVärldsbankens egen interna publikation men ocksåuppmärksammades i internationell press, exempelvis iThe Economist. Den hållning ochden svenske finansministerns attityd till vad den ame-rikanska kongressen är i färd med att göra är alltsåmycket tydligt tillkännagivna. Där råder det ingentvekan.Sedan är det så att regeringen som kollektiv na-turligtvis måste väga av diskussionen om hur manhanterar de skuldtyngda länderna. Jag har, precis somPierre , en i grunden positiv inställning till attvi måste stötta dessa länder. Metoden att göra det ärännu inte bestämd. Där gäller det som jag sade förut,nämligen att vi skall passa oss för linjen att väljanedsättning av lånebeloppet, eftersom det i så fallhandlar om att hjälpa till med skuldtjänster.Nu kan man naturligtvis, om man har tillgång tillresurser, hävda att det är fel att spara på biståndsan-slagen. Dock har den här kammaren gjort det. Vi hargjort det därför att vi har haft en situation som harpressat in i ett läge där vi har riskerat atttappa kontrollen över våra offentliga finanser. Bistån-det långsiktigt, liksom välfärdssamhället och andraangelägna saker, kan aldrig garanteras av att vi självalånar till detta. Här måste vi ha en ekonomi som är ibalans, en produktion i vårt eget land som förmår bäravåra åtaganden. Jag menar att den som verkligen villha ett långsiktigt internationellt solidaritetsarbeteockså bör se till att vi har sunda offentliga finanser iSverige. Annars blir all solidaritet på kredit från nå-gon annan, som kan bestämma hurutformningen skall vara. Det tänker jag inte medverkatill.Frågan om det är få länder eller inte kan diskute-ras. Om påstår att det är 24 länderkanske andra påstår att det är 12. Låt oss säga att detär tillräckligt många länder för att det skall vara ettbekymmer, som är angeläget att diskutera. Låt oss intehaka upp oss på om det är få eller många; det är inteintressant.Problemet är identifierat. Det är en angelägenhetför . Vi har givit klart uttryck för vad vi tyck-er. Metoden är naturligtvis, i ett läge då pengarnastryps i dessa internationella organ, någonting sommåste avvägas mycket noga. Där är inte Världsbankenfärdig. Dock ser vi att den nya ledningen i Världsban-ken driver på i den riktningen. Vi är inte heller färdigai , men vår uppfattning är gemen-sam: det här bör vi försöka hjälpa till med att lösa.(forts. 11 §)AjourneringKammaren beslöt på förslag av talman-nen att ajournera förhandlingarna under en minut dåden muntliga frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.32.10 § Muntliga frågor till regeringenAnf. 44 TALMANNENJag hälsar företrädarna från regeringens sida väl-komna, statsminister , försvarsminis-ter , socialminister ,finansminister och statsrådet besvarar allmänpolitiska frågor.Frågor till de övriga statsråden förutsätts beröraderas respektive ansvarsområden inom regeringen.Statsrådens ekonomiska ställningAnf. 45 ()Fru talman! Statsministern utser i själv si-na statsråd. Statsministern har alltså en stark makt-ställning i det avseendet och det yttersta ansvaret försina statsråd.Mina frågor är: Gjorde några för-frågningar till sina blivande statsråd om deras eko-nomiska ställning? Om han inte gjorde det måstefrågan bli: Varför?Om han gjorde förfrågningar, fick han då veta attMona hade problem med sin personliga eko-nomi? Om statsministern fick veta att problem, ansåg han då att det förhållandet var avringa betydelse för att påverka hennes arbete somstatsråd och hennes eventuella möjligheter att blistatsminister?Till sist: Anser statsministern att av sin ekonomi är klandervärt eller ej?Anf. 46 Statsminister ()Fru talman! Svaret på den första frågan är ja. Deövriga frågorna var en påbörjan av en KU-utfrågningsom rimligen bör äga rum i . Jaghar noterat att ordförandeockså i en debattartikel har påbörjat en sådan diskus-sion.Jag har förklarat att jag mycket gärna kommer tillkonstitutionsutskottet och svarar på de frågorna. Jagvill bekräfta detta besked här i kammaren i dag.Anf. 47 ()Fru talman! I grundlagens kapitel om kontrollmak-ten finns det olika instrument för att kon-trollera regeringen med: dels genom revi-sorer, dels genom , men ocksågenom spörsmålsinstitutet, dvs. frågor och interpella-tioner i denna kammare. Jag utnyttjar nu den senaredelen.Statsministern har svarat ja på den första frå-gan: Han gjorde vissa förfrågningar om deras eko-nomiska ställning. Då blir frågan: Vad framkom viddessa förfrågningar?Sedan vägrar att svara på om detMona har gjort när det gäller hennes oordnadeekonomi var klandervärt eller inte. har avgått, och frågan är då om hon har avgått helt ionödan. Är det bara pressens delvis sensationshungri-ga granskning som har gjort att har av-gått eller inte?Har begått några fel eller inte? Dethär handlar om ledarskapet i och en signal tilldet svenska folket.Anf. 48 Statsminister ()Fru talman! Det pågår en juridisk undersökningoch genomgång när det gäller handha-vande av bl.a. kontokorten. Det vore direkt felaktigtav mig att göra en bedömning som den-na utredning pågår.Sedan vill jag säga att om jag skall svara på BirgitFriggebos andra frågor så kräver jag faktiskt att isamband med detta få den tid som det kan ta att ge enfullständig bild. Det är enligt min bestämda meningicke möjligt att inom ramen för detta frågeinstitut geden bilden.Jag har förklarat att jag är beredd att komma tillkonstitutionsutskottet. Jag trodde att konstitutionsut-skottets ordförande ville att man skulle handlägga dehär frågorna med oväld, omdöme och omsorg och inteägna sig åt en politisering av lägre slag såsom BirgitFriggebo just nu gör.Anf. 49 ()Fru talman! Jag har ställt en enkel fråga: huruvidadet har gjort när det gäller handhavandetav sin personliga ekonomi var klandervärt eller inte.Detta är inte föremål för någon som helst juridiskgranskning, och därför kan inte sig bakom det.Det här handlar om ledarskapet i , om detär klandervärt att inte betala sinaräkningar när man har en hygglig lön, innehar högaförtroendeposter och också aspirerar på att få denallra högsta. vägrar även när han harlång tid, t.ex. vid presskonferenser, att svara på dennamycket enkla fråga.Anf. 50 Statsminister ()Fru talman! kan inte ens dennakorta stund hålla reda på att hon ställde tre frågor.Hon påstår nu att hon har ställt en fråga.Jag har svarat på två av frågorna. På den tredjekräver jag att få lämna en utförlig redovisning och i såfall inför . Jag är mycket förvå-nad över agerande här.Jag vill dessutom påpeka att jag vid det förra till-fället då jag svarade på frågor också fick ta emotkritik gentemot vice statsministern från en annanföreträdare i denna kammare. Det sades att vicestatsministern överskridit en moralisk och etisk gränssom politiska förtroendemän har att upprätthålla föratt ämbetet skall kunna utövas med respekt och auk-toritet. Jag sade då att man kanske skall vara litet mervarsam med orden.Jag kunde inte ana att jag skulle bli så sannspåddatt det dagen efter visade sig att denne frågeställarehade oredovisade kvitton . Det finnsandra ledamöter av denna kammare som inte heller ialla delar har uppfyllt vad som i så fall kan anses varaetiskt och moraliskt.Jag har dock aldrig, som socialdemokratisk parti-ledare eller som statsminister, utnyttjat vare sig dessapersoner eller några andra personer i partipolitiskasyften.Jag tycker att som KU:s ordförandekanske skall fundera litet på det ansvar som följermed den rollen innan hon fortsätter den här debatten.Sanktioner mot NigeriaAnf. 51 vice talman ()Fru talman! Jag vill ställa en fråga med anledningav de verkställda dödsdomarna i , bl.a. motförfattaren och miljökämpen . Jagställer frågan till statsministern i anledning av att hanhar varit ordförande för den grupp inom FN som hararbetat med frågan om ledarskapet i FN, och Nigeriasitter i säkerhetsrådet.Jag vill veta av statsministern: möjligheterhar att få igenom aktioner från FN med Nige-ria i säkerhetsrådet? Vilka möjligheter har FN att tatill för att få bort ur säkerhetsrådet? Där för-väntar vi oss att det är demokratier som är företrädda.Anf. 52 ()Fru talman! Jag är inte förhandsanmäld, men jaghar en fråga att ställa till statsministern. Hur kommerSverige att agera vad gäller en eventuell hemkallningav ambassadör?