prot · GI0958 · 1995-02-09 00:00:00 — De vill skydda sina föräld-rar. De kanske också bär på en skamkänsla och intevill tala om hur det är, därför att de tror att det endastär de som har det så här.Barn till missbrukare tar ofta ett ansvar som ärlångt större än det som är normalt för deras ålder.Som exempel nämndes i Alkoholkommissionensbetänkande en flicka som, trots att fadern flyttat ifrånfamiljen, sökte upp honom för att varahonom till hjälp när han drack mer än han själv klara-de av. Hon var hos fadern till söndag.Hon var den som tog hand om honom i hans elände.Den otrygga miljön, som ibland kan präglas avbråk och misshandel, kan leda till svåra störningar ibarnets utveckling. Det kan röra sig om psykosoma-tiska problem, skolproblem och svårigheter medkompisar; sådana problem är vanliga i denna grupp.Det finns många olika undersökningar gjorda. Ändåkan man säga att folk i allmänhet har vetat alldeles förlitet om denna grupp.Nylander kom i sin undersökning på 1950-taletfram till resultat liknande dem som framkommit i mernyligen gjorda undersökningar. Redan under små-barnsåldern visar dessa barn tecken på en sämre all-män utveckling än andra barn. Dödligheten är högreosv. - man kan räkna upp många olika saker. Man harsärskilt märkt att pojkar har svåra problem. Men kan-ske är det så att vi har svårare att identifiera proble-men hos flickor.Det jag skulle vilja nämna är att det är oer-hört viktigt att vi utifrån Alkoholberedningens analysnu kommer till skott för att hjälpa dessa barn. Detfinns ett antal grupper, men det är bara ett tiotal, somär direkt inriktade på dessa barn. Även om detta na-turligtvis är kommunernas ansvar - ett stort sådant -måste vi signalera utifrån Alkoholkommissionensförslag och se till att detta arbete kommer i gång.Detta är verkligen barn som far illa och som vi allahar ansvar för.Anf. 90 ()Fru talman! För mig innebär välfärd att alla fårmöjlighet att utbilda sig, att man kan lita på att bliomhändertagen på ett värdigt sätt om man inte kan tahand om sig själv, att ha tillgång till den bästa sjuk-vård vilken ställning man än har när man blir sjuk ochatt alla ges möjlighet att efter sina förutsättningarförsörja sig själva. är nog det land där vikommit längst när det gäller att ge den tryggheten tillalla invånare.När socialdemokraterna skapade det system somvi har var stora delar av befolkningen engagera-de. De kände stolthet över att deras politiker genom-förde de reformer som man ville ha. Men systemetbygger på medborgarnas delaktighet. Det krävs t.ex.läkarintyg endast fr.o.m. den sjunde dagen, när man ärsjukskriven. Och kontroller är sällsynta.Det betyder inte att man får sjukskriva sig när väd-ret är vackert. Så länge det bara är en och annan somgör det märks ingenting. De utnyttjar visserligen ossandra, men systemet fungerar om man blir sjuk.Men om den allmänna meningen blir att det ärokej att fuska till sig försäkringsersättningar och bi-drag hotar det hela välfärdssystemet. kanjag inte som politiker gå runt och uppmana medbor-garna att slå vakt om välfärdssystemet, när det står attläsa i tidningar hur olika politiker utnyttjar de ersätt-ningssystem som vi har.Om det är möjligt att få kostnadsersättning skallman fråga sig om man har den kostnaden, inte hurman kan få ersättningen. Därför är det bra att talman-nen nu har tillsatt en grupp som skall se över allaersättningsnivåer.Visst inser medborgarna att har dålig eko-nomi. I valrörelsen lovade vi socialdemokrater ingen-ting annat än kärva tider. De som röstade på oss soci-aldemokrater gjorde det därför att de litar på att vifördelar bördorna rättvist.Jag tror inte att det sticker folk i ögonen att minist-rar och riksdagsledamöter är relativt välavlönade. Förden tiden är förbi då man förväntade sig att alla sjuk-sköterskor, präster och politiker skall leva för sinuppgift som om det vore ett kall. Men jag tror inte attfolk hade räknat med att drabbas av nedskärningar föratt vi skall ha råd att betala offentliga sektorns chefer180 i månaden.Om vi skall kunna behålla vår gemensamma väl-färd, måste vi återigen göra klart att den bygger på attalla människor i landet tar ett gemensamt ansvar. Ettsätt att göra det på är helt enkelt att vi politiker före-går med gott exempel.Anf. 91 ()Fru talman! Jag såg i i förra veckanatt biträdande socialministern fickfrågan om hon liksom alla andra var stolt över pen-sionsöverenskommelsen. Det är inte svaret som ärintressant, för det var ju givet, utan frågan. Hur vetintervjuaren att alla är stolta över pensionsöverens-kommelsen? Ingen vet ju vad denna uppgörelsekommer att innehålla, eftersom det slutgiltiga beslutetinte är fattat och många problem är olösta.Den 8 juni 1994 godkände de riktlinjerför en reformering av det allmänna ålderspensionssys-temet som lades fram i regeringens proposition1993/94:250. Propositionen baserades på den över-enskommelse som träffades inom , den s.k. pensionsuppgörelsen, mellan före-trädare för de fyra dåvarande regeringspartierna ochSocialdemokraterna. Men propositionen avvek påmånga viktiga områden från arbetsgruppens förslag.Detta berodde på att det, trots att remisstiden var såkort, hade kommit in många viktiga synpunkter påarbetsgruppens betänkande.Regeringsförslaget innebar att ikraftträdandetflyttades fram , till . Ett stortantal viktiga frågor ansågs behöva ytterligare bered-ning. Detta stämde också väl överens med remissin-stansernas synpunkter. har följande hänt.Den 1 januari 1995 infördes en allmän egenavgift,som uppgår till av den pensionsgrundande in-komsten.Dessutom skall pensionsavgiften för inkomstdelaröver förmånstaket i pensionssystemet fr.o.m. år 1995föras till statsbudgeten i stället för till AP-fonden.Därtill skall en del av pensionsavgif-terna sättas av till en särskild förvaltning för det pre-miereservsystem som skall inrättas i det nya pensions-systemet, för individuella premiereservkonton. Rege-ringen har uppdragit åt en särskild utredare att lämnaförslag till hur detta system tekniskt bör utformas.Regeringen föreslår nu i årets budget att ikraftträ-dandet av det nya pensionssystemets intjänandereglerbör flyttas fram , till den 1 januari1997, dvs. än vad pensionsuppgörelseninnebar.Socialdepartementet kommer attremittera en departementspromemoria med förslagom lagförslag om bl.a. intjänande av inkomstrelateradpension i det nya pensionssystemet. Regeringen me-nar att det är av stor vikt att dessa förslag till detaljut-formning blir föremål för en ordentlig remissbehand-ling. Tillsammans med remissynpunkterna skall de-partementspromemorian läggas till grund för en pro-position till . I den fortsatta beredningenkommer vidare förslag till den finansiella infasningenav pensionsreformen och förslag om den lagtekniskautformningen av garantipensionen och det s.k. premi-ereservsystemet att läggas fram.Det är bra att regeringen flyttar fram tidpunktenför när det nya pensionssystemet skall träda i kraft -för att ge tid till ett ordentligt remissförfarande. Detär ett erkännande till alla dem som ansåg att tiden föratt sätta sig in i ett så komplicerat problem som byteav pensionssystem, och allt vad detta innebär för denenskildes framtida trygghet, var alldeles för kort.Jag hoppas innerligt att det material som kommeratt gå ut på remiss blir lätt att få tag på och utformatså att det stimulerar till diskussion - ingen ny reklam-broschyr alltså.Att förtroendet för det kommande pensionssyste-met är svagt kan man se på att nytecknat pensionsspa-rande i privata former varit rekordhögt under 1994.När beslutet om riktlinjerna för ett nytt pensions-system diskuterades tog jag upp många av deoklarheter som den dåvarande regeringen sköt framförsig. Jag vill nämna några:den eventuella växlingen mellan arbetsgivaravgif-ter och egenavgifter;nedsmältningen av AP-fonden;finansieringen av förtidspensioneringen och efter-levandeskyddet;utformning och konsekvenser av pension för s.k.barnår, som arbetar mot arbete och utveckling ochmot jämställdhet;behovet av jämställdhetsanalys;garantipensionens betydelse för dem med genom-snittslöner och lägre löner i samband med avtrappningav avtalspension;utformning av pensionsrätt vid studier, så att detlivslånga lärandet inte motverkas;indexeringen och konsekvenserna även för demsom redan är pensionärer ;spärregeln som begränsar möjligheterna för demmed låga inkomster att utnyttja den flexibla pen-sionsåldern;de fördyrade kostnaderna för den ökade byråkratini det nya systemet.Det är alltså många frågor som man har lämnatöppna och som vi väntar att få svar på.Fru talman! Jag är mycket oroad över den besluts-gång som tillämpas för den viktiga pensionsfrågan.Den borgerliga regeringen tillsatte en genomförande-grupp för att "vårda uppgörelsen". Om man efter alltutredningsarbete som gjorts efter junibeslutet inte kankomma överens skall Pensionsarbetsgruppens ur-sprungliga förslag gälla.Av de riksdagsledamöter som skall fatta det avgö-rande beslutet var inte mer än hälften med när prin-cipbeslutet fattades - resten är nya.Uppgörelsen var en kompromiss, gjord vid ett gi-vet maktförhållande. är majoritetsförhållandet ettannat. Ett nytt parti, , har kommit in, ochNy demokrati är inte längre med.Fru talman! Jag förväntar mig att vi får ett full-ständigt beslutsunderlag, som färdigställts efter ge-nomgående diskussioner, och att alla som skall taansvar för pensionerna skall kunna påver-ka beslutet. Det är ju ändå innehållet i det framtidapensionssystemet och konsekvenserna av detta sombeslutet kommer att gälla - inte formerna för ärende-behandlingen.Anf. 92 Statsrådet ()Fru talman! Det har fattats beslut i ompensionsuppgörelsen vad gäller principerna. KarinWegestål beskrev vältaligt den process som återstårinnan det nya systemet är fullständigt genomfört.Jag begärde ordet bara för att säga att det är allde-les självklart att skall få ett fullständigtunderlag från denna process. Det är just därför som vibl.a. har skjutit upp tidpunkten för införande av lag-regleringen beträffande intjänandereglerna. Det bliren ganska mastig lagbok, som måste både remitterasoch diskuteras ordentligt. måste också fåtillräcklig tid för att behandla den, liksom alla deövriga frågorna.Det är däremot naturligt att vi vet ganska väl hurdet kommer att se ut i praktiken. Visst återstår mångatekniska frågor, men de absolut avgörande frågornahar redan behandlats. Jag tror därför inte att någonsom vill sätta sig in i frågorna behöver tvivla på vadsom i grund och botten kommer att gälla för framti-den. Vi kommer naturligtvis att vara mycket nogamed att se till att får allt det underlag somkrävs för att kunna fatta detaljbesluten.Anf. 93 () replikFru talman! Jag vill varmt tacka statsrådet fördetta förtydligande. Jag är mycket nöjd med det. Jagvar mycket glad redan över skrivningen i budgetpro-positionen, men det är alldeles utmärkt att vi nu harfått detta besked. Jag ser fram mot en fortsatt debatt,så att vi får ett verkligt bra pensionssystem.BostadspolitikenAnf. 94 ()Fru talman! I den tidigare debatten talade man endel om bostadssegregation. Det kan vara anledning attinleda den här diskussionen med att säga att hade denpolitik som innebär att man sätter konsumenten ochvalfriheten i främsta rummet fått existera i Sverigeunder de decennier som miljonprogramsområdenabyggdes, hade de inte byggts. Vi skulle ha haftmänskligare bostadsområden, som hade varit betydligtbättre i många avseenden. Det här är resultatet av densocialistiska planhushållningspolitik som känneteck-nade när det gäller bostadsbyggandet.Eftersom talartiden inte är så lång är det inte såmånga ämnesområden man kan ta upp. Jag skall dockta upp några.För ett år sedan sade att det då infördaAnnell-systemet var fördelaktigare än det tidigaresystemet. Det berodde på att räntorna i hadesjunkit. Då fungerade systemet alldeles utmärkt. Detblev billigare för konsumenten, och resultatet förstatskassan blev bättre.I dag kan vi konstatera att bostadslåneräntorna ärungefär högre. Man säger attAnnell-systemet inte fungerar och att vi måste tillsättaen utredning för att se över systemet och få ett funge-rande bostadspolitiskt finansieringssystem. Jag menaratt det här är en felsyn i grunden - åtminstone omman har som utgångspunkt det som regeringen sägersig ha, nämligen att man inte kan acceptera högrebostadskostnader för statskassan än vad vi har i dagutan att man måste sikta på att subventionerna mins-kas. Det är då inte systemet det är fel på.Felet är att realränta, dvs. ränta efter in-flation, är i stort sett alla bostadsinvesteringar omöjli-ga - om man inte är ekonomiskt oberoende av av-kastningen eller allmänt våghalsig. Avkastningen påde investerade pengarna är betydligt större om peng-arna står på banken än om de investeras i bostäder.Det beror inte på finansieringssystemet utan på denhöga realräntan.Kostnaden för att köpa en begagnad bostad ärdessutom väsentligt lägre än för en ny bostad. Detmedför att kreditföretagen självfallet funderar mer änen gång när det gäller utlåning av pengar till bostäder.Det kan man ha synpunkter på. Kreditföretagen hardock ett ansvar att se till att kreditförluster inte upp-står. Vi skall nog vara tacksamma för att den synenåter präglar verksamheten.I stora delar av landet finns outhyrda eller osåldabostäder. Därför är investeringen än mer osäker. Dethar inte heller något med finansieringssystemet attgöra. Det behövs således inget nytt finansieringssys-tem för att enskilda hushåll skall få en möjlighet attklara sina boendekostnader, om man har som ut-gångspunkt att subventionerna icke kan tillåtas öka.Vad som behövs är lägre räntor, och det är ingentingsom vi kan beordra fram i . Lägre räntor kanvi bara få genom att genomföra större besparingar istatsbudgeten än vad socialdemokraterna harförordat. Det är den enda möjligheten att få ned rän-torna.Skattehöjningar - socialdemokraternas främstaledstjärna för att lösa problemen - löser inga problem.De skapar i stället problem, eftersom hushållens be-talningsförmåga minskar och produktions- och boen-dekostnaderna blir högre.Det är detta som ligger bakom att vi moderater sä-ger att fastighetsskatterna inte skall höjas. Vi skall istället genomföra besparingar i statsskulden.En annan fråga som är minst lika angelägen är attfå fram s.k. ägarlägenheter. Det innebär att människorsom bor i flerbostadshus äger sin bostad. Det är väl-digt många människor som vill bo i flerbostadshus.Ägarlägenheter är en självklarhet i större delen avEuropa. Det finns i stort sett i hela , förutom iSverige. har jag inte hört något sakskäl frånnågon socialdemokrat mot att införa ägarlägenheter.Det skulle vara intressant att i dagens debatt få höranågot skäl till varför Socialdemokraterna motsätter siginförande av ägarlägenheter.Ytterligare en sak som jag är angelägen att snart fåklarhet i och få genomfört är ett bosparsystem. Förraåret hade jag regeringens uppdrag att utreda ett för-slag. Jag gjorde det och lade fram förslaget. Det harvarit ute på remiss. Utredningen tillsattes efter enenhällig beställning från . tycker jag attdet är hög tid att vi inte säger att frågan skall utredasigen - och därmed ytterligare försenas - utan att visäger klart och tydligt ifrån att under dettariksmöte skall fatta beslut om att införa ett fungerandebosparsystem. Det förslaget finns nu framlagt. Därförhoppas jag att förnuftet får segra över den politiskadogmatiken och att förslaget genomförs under åretsriksmöte.Anf. 95 ()Fru talman! Boendet spelar som bekant en viktigroll i alla människors tillvaro. Byggandet och boendetsvarar dessutom för en betydande del av vår sam-hällsekonomi. Boendet kan på så sätt sägas ha bety-delse för människors välfärd och trygghet både eko-nomiskt och socialt. Alla människor behöver brabostäder till rimliga kostnader.Vi i ser bostaden som en del av välfärden.Vi säger också att denna välfärd skall fördelas rättvistoch att den skall omfattas av alla. För att uppnå dessamål förutsätts att vi har en sammanhållen bostadspo-litik. Man kan nog påstå att bostadspolitiken inte harvarit sammanhållen under de år som vi har närmastbakom oss. Vi säger också att byggandet och valet avbostäder skall utgå ifrån människors behov av bostä-der.Byggande och boende på en öppen marknad måsteförenas med att samhället, dvs. vi, i stor utsträckninganger spelregler och fasta förutsättningar för byggan-det och boendet. Sådana fasta förutsättningar tyckerjag till stora delar har saknats . Spel-reglerna har ändrats alltför ofta.För att nya bostäder skall vara tillgängliga för allahushåll, dvs. även för hushåll med låga sammanlagdainkomster, krävs ett statligt grundansvar för bostads-finansieringen. Men det behöver naturligtvis inte varaett system med generella bostadssubventioner. Detkan vara ett system som utgörs av kombinationer avolika saker t.ex. kreditgarantier, behovsprövade stöd,sparstimulanser, bosparande och naturligtvis skatte-politiska instrument. När det gäller dessa samhälleligastöd skall prioriteringar göras. De hushåll som mestbehöver stöd skall prioriteras. Statens stöd skall enligtvårt förslag dessutom bara utgå när det gäller en nor-malbostad på 120 kvadratmeter.Ny-, om- och tillbyggnadsverksamheten utgör somsagt en av de viktigaste motorerna i samhällsekono-min. Byggande får för den skull inte ske bara förbyggandets skull. kan det vara nödvändigt medåtgärder för att få jämnare byggproduktion. Dessaåtgärder kan vara motiverade när man ser överhett-ningstendenser eller inflationsdrivande moment isamhällsekonomin, vilket byggandet i sig kan varaibland. har vi också sett exem-pel på det.Bostadsmarknaden har varit utsatt för många ochstora förändringar . De fastaförutsättningar som jag tycker är så viktiga har sak-nats. Vad är det då vi från vår sida tycker är viktigtvad gäller fasta förutsättningar?Det måste föras en ekonomisk politik som gör atträntorna hålls på en stabil och låg nivå. Den ekono-miska politik vi har sett så här långt har inte medförtatt räntorna vare sig varit låga eller hållits stabila.Vi tror också att vi måste skapa ett trovärdigt sys-tem för bosparande, som ger en möjlighet för ungamänniskor - den unga generationen - att komma ut påbostadsmarknaden och skaffa sig egna bostäder.Vi tror att räntebidragen måste avskaffas.De måste, för att kunna avvecklas, ersättas med nå-gonting annat. Om räntebidragen ersätts med en rejälsänkning av byggmomsen enligt vårt förslag kommersubventionerna de boende direkt till del. Samtidigtskapar ett sådant system långsiktighet och stabilitet.Ett statligt bidrag ersätts med andra ord av ett di-rekt stöd, förlagt till investeringstillfället. Systemetblir på detta sätt fast och ger de boende och investe-rarna stabila och långsiktiga förutsättningar som intekan ändras . En gång givna förutsätt-ningar kan alltså på detta sätt inte ändras.Statens kostnader kommer också tidsmässigt vidinvesteringstillfället. Vi får på detta sätt ingen efter-släpning, vilket vi har , vad gäller de statligautgifterna kring boendet.Den socialdemokratiska regeringen har aviseraten bostadspolitisk utredning. Vi tycker att det är bra.Vi har krävt det . Vi hoppas att många av deförslag vi har i vår bostadspolitiska motion bereds ochbehandlas i denna utredning och att man tar fasta pådessa förslag. De ger stabilitet och fasthet i boendetoch byggandet . Allt detta bör mangöra för att utveckla det vi tycker är viktigt: grund-tryggheten - rätten att bo.Anf. 96 () replikHerr talman! Jag har två frågor till . Jag förstod det så, att han menade att man behö-ver en sammanhållen bostadspolitik. Jag tror att hansade att det inte har varit så under senare år.Jag vill fråga exakt vad som ärmeningen med detta. Vad är avsikten med en sam-manhållen bostadspolitik? Vad är det vill ha?Han talade om behovet av jämnare bostadspro-duktion. Hur vill han åstadkomma en jämnare bo-stadsproduktion?Anf. 97 () replikHerr talman! Jag tror att det är viktigt att vi åter-igen får ett bostadsdepartement. Det har saknats underett antal år, vilket har medfört att de bostadspolitiskafrågorna har varit splittrade på alltför många departe-ment.Det är alldeles självklart att det är betydligt svåra-re att styra produktionen, eftersom den styrs av kon-junkturen. Men försök som ibland har varit lyckadehar gjorts. Man har t.ex. infört investeringsavgifternär det funnits överhettningstendenser. Man kan själv-fallet också gynna en produktion när det är sämretider, under lågkonjunktur, genom att ytterligare sänkat.ex. byggmomsen - allt enligt vårt förslag.Anf. 98 () replikHerr talman! Lösningen skulle alltså vara ett bo-stadsdepartement. Därmed har an-slutit sig till en uppfattning som socialdemokraternahade när de satt i opposition, nämligen att det som dendåvarande regeringen tyckte var klokt och riktigt intevar bra. Socialdemokraterna ville ju ha ett bostadsde-partement. Jag är inte säker på att de vill ha det nu.Det brukar ju skifta.Jag har väldigt svårt att förstå hela det resone-manget. borde ha drivit den frågannär vi hade en borgerlig regering. Vi hade inte någotbostadsdepartement. Det fungerade alldeles utmärktdå. Vad är det som gör att det plötsligt skulle införasnu, då är i oppositionsställning? Jagtycker att det verkar vara en litet märklig typ av reso-nemang.Visst kan man införa skatter och investeringsavgif-ter. Leder det till en jämnare produktion? Se på dekontorsbyggnader som byggdes runtom i ochi . Det byggdesaldrig så mycket som när denna skatt infördes. Dethandlades med rättigheter att bygga osv.Vi har haft en reglerad bostadsmarknad där politi-ker har styrt och ställt under större delen av efter-krigstiden, frånsett när vi har haft borgerliga regering-ar. Det manar inte till efterföljande, !Det leder bara till en oregelbundenhet. Marknadenfungerar inte.Låt marknadskrafterna fungera ! Vi kommer att se att vi får en jämnare pro-duktion. Den är anpassad efter människornas efterfrå-ga. Det är detta som är det viktiga. Det är inte bo-stadsköerna som är det viktiga. Det viktiga är attmänniskorna får sina bostäder, och det får de bäst ompolitikerna inte lägger sig i produktionen så mycketsom de har gjort.Anf. 99 () replikHerr talman! har förvisso rätt i sak.Vi har inte lyckats att styra produktionen på det sättsom hade varit lämpligt både av bostadssociala skäloch av arbetsmarknadsskäl. Rimligen borde det, medså många goda tänkare i denna församling, gå att hittasystem som på ett bättre sätt tillgodoser behov såvälav bra bostäder som av en vettig arbetsmarknadspoli-tik på byggandets område.Jag har angivit ett par exempel på saker som möj-ligen skulle kunna fungera. Jag pratade om att använ-da momsen respektive avgifter som ett system för attjämna ut produktionen mellan hög- och lågkonjunk-tur, dvs. mellan tider då vi har överefterfrågan påbyggnadsarbetare och tider då vi har underefterfråganpå sådana. Det system vi har haft har uppenbarligeninte fungerat. Det kan man se på arbetslöshetsiffrornapå detta område.Anf. 100 ()Herr talman! Inom bostadspolitiken finns det någ-ra viktiga principer som jag tycker att det är viktigt attarbeta för.1. Alla skall ha tillgång till en bra bostad.2. De boende skall ges möjlighet till ökatinflytande och större valfrihet.3. Pressa kostnaderna för byggandet!4. Tillämpa bruksvärdessystemet vidhyressättning!Den viktigaste åtgärden för att sänka bostadskost-naderna är att driva en politik som möjliggör ett sålågt ränteläge som möjligt. Då blir det billigare attbygga, och det blir billigare att bo. Det blir ocksåbilligare för industrin att investera och därigenom fåfart på hjulen och bidra till att stärka sysselsättningen.Under den förra regeringen kunde vi konstatera attränteläget gick att pressa nedåt. Så sentsom , -94, hade vi också delägsta räntorna i landet.Under förra våren fick vi en tilltagande valdebattoch svårigheter att träffa breda ekonomiska uppgörel-ser. Ränteläget började tyvärr att stiga.Det är helt klart nödvändigt att vi får till stånd enekonomisk politik i landet som åter möjliggör fallanderäntor.Herr talman! Det behövs också ett socialt an-svarstagande inom bostadspolitiken. Det kan beröraflera delar.