prot · GI0977 · 1995-03-22 00:00:00 — Pengarna skulle gåtill kommunerna för att de skall kunna upprätthållautbildningskvaliteten i gymnasieskolan. Med det an-förda vill jag yrka bifall till reservation 1 i utskottetsbetänkande.Jag vill också säga att jag har reserverat mig föratt elever på den Rh-anpassade gymnasieutbildningenskall kunna erbjudas ett individuellt program på sam-ma sätt som gäller för gymnasieskolan som helhet.Därmed skulle rörelsehindrade elevers valmöjligheteröka, och elever från särskolan skulle få rätt till Rh-anpassad gymnasieutbildning. Jag avstår från att yrkabifall i det fallet för att inte ta upp kammarens tid.Men jag har självfallet den uppfattning som jag harredovisat i utskottet.Anf. 81 ()Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 1 avseende mom. 1 i UbU9. Utskottsma-joriteten har ställt sig bakom regeringens förslag attminska den minsta garanterade undervisningstiden förgymnasieskolans nationella program, vilket vi redanhar hört här. Det kan vi kristdemokrater inte ställa ossbakom.När besparingar skall genomföras - i det läge vinu befinner oss i är det nödvändigt - handlar det alltidom prioriteringar. Inom utbildningsområdet har vigjort helt andra bedömningar än regeringen och ut-skottsmajoriteten av vad som bör prioriteras.Vi avvisar t.ex. det s.k. NT-arvodet på nästan enmiljard kronor, som skulle ha gett mycket förmånligavillkor för en mycket liten grupp studenter. Vi avvisardet särskilda vuxenstudiestödet för och stipendiet för komvuxbasår. I stället väljervi att slå vakt om barntillägget i SVUX/SVUXA,och det som vi behandlar här - dengaranterade undervisningstiden i gymnasieskolan.Vi anser att det är att sända ut helt fel signaler vidhelt fel tidpunkt om man genomför förändringar avundervisningstiden i ett skede när gymnasiereformenjust håller på att fullföljas. Det pågår ett intensivtarbete ute i kommunerna med att utforma nationellaprogram och bygga ut kapaciteten och valmöjlighe-terna för att alla elever skall kunna göra meningsfullaval.I det sammanhanget är de lokala tilläggen, somutpekas som ett sparmål, viktiga för att profilera denegna gymnasieskolan. Tiden för ämnesanknutenpraktik, vilket är ett annat besparingsområde, behöversnarare utvecklas än skäras ner, och det gäller ocksåden arbetsform som specialarbetena står för.Den självständiga arbetsformen har vi alldeles förlitet av i gymnasieskolan med tanke på att den är ettbra sätt att förbereda sig både för högre studier ochför arbetslivet som det är konstruerat . Eftersomeleverna är ovana vid det arbetssättet, är lärarhand-ledningen en förutsättning för att det skall fungeraöver huvud taget. Inte minst svaga elever är beroendeav handledning för att kunna fullfölja sina specialar-beten.Att undervisningstiden minskar medför troligenockså att antalet övertaliga lärare blir fler. Det är inteen särskilt positiv utveckling med tanke på situationenpå arbetsmarknaden.Herr talman! Det finns alltså många skäl som talarför att avfärda minskningen av den minsta garanteradeundervisniningstiden för gymnasiet och bifalla reser-vation 1, som bl.a. bygger på en motion från oss krist-demokrater.Anf. 82 ()Herr talman! Jag börjar med att yrka bifall till ut-skottets hemställan i betänkande UbU9 i dess helhetoch avslag på reservationerna.Vad gäller ändringar av timplanen för gymnasie-skolan anför regeringen att det statsfinansiella lägetkräver att statliga besparingar görs också när det gäl-ler gymnasieskolan. Enligt regeringens mening måstestatliga besparingar på skolområdet på grund av detkommunala utjämningsbidragets konstruktion innebä-ra förändringar i den statliga regleringen av skolan.För gymnasieskolans del föreslår regeringen att denminsta garanterade undervisningstiden för samtliganationella program skall minska . 20timmar avser minskad tid för lokalt tillägg för ämne-sanknuten praktik, och avser minskad tidför lärarhandledning för specialarbete.Den nya timplanen skall enligt regeringens förslaginföras fr.o.m. och gälla de elever sombörjar . Besparingarna skall vara 62miljoner kronor för /96, 82 och 125 miljoner /98.Ulf sade att besparingarna har gått ljudlöstförbi. Det kanske beror på att man inom gymnasiesko-lan förstår att man också måste vara med när det gäl-ler besparingar och att den föreslagna besparingen äröverkomlig.Utskottet anser att det är befogat att statliga be-sparingskrav på skolans område åtföljs av sådanaförändringar i den statliga regleringen som möjliggörbesparingar. De regelförändringar som regeringendärför föreslagit kan utskottet ställa sig bakom. Sam-tidigt vill utskottet framhålla att timplanerna för gym-nasieskolan i skollagen reglerar den minsta garantera-de undervisningstiden. Skolhuvudmannen avgör självom mer undervisningstid skall läggas ut. Jag erkännergärna att jag inte tror att speciellt många kommunerlägger ut ytterligare tid, men möjligheten finns.Herr talman! Ungdomar som är svårt rörelsehind-rade har enligt 5 kap. 28 § skollagen rätt att efterfullgjord skolplikt få utbildning på ett nationellt pro-gram på gymnasieskolan med en s.k. Rh-anpassadutbildning. Med detta menas en för dessa ungdomarspeciellt anpassad utbildning kombinerad med sär-skilda omvårdnadsinsatser i form av boende i elev-hem, omvårdnad i boendet och habilitering som an-ordnas i de kommuner som regeringen bestämmer.Skolorna är riksrekryterande. Antalet elever /96 till totalt 125 stycken.Den Rh-anpassade utbildningen omfattar somnämnts enbart de nationella programmen. I nu före-liggande proposition erinrar regeringen om att inten-tionerna vid införandet av den Rh-anpassade utbild-ningen var att sörja för tillgång till gymnasieutbild-ning även för den mycket lilla grupp svårt rörelse-hindrade elever som har behov av så stora och sam-ordnade resurser och personal med speciell kompe-tens vad gäller utbildning och habilitering att det inteär praktiskt möjligt att anordna detta på den egnagymnasieorten. Regeringen anser därför, med denmöjlighet till specialanpassning av utbildning på na-tionella program som finns för denna grupp elever,inte att det föreligger några pedagogiska skäl att infö-ra individuella program. Regeringen anser inte helleratt det finns andra skäl att utöka Rh-utbildningen tillatt omfatta individuella program.Enligt regeringens uppfattning vore det olyckligtatt i den lilla gruppen svårt rörelsehindrade elevermed rätt till Rh-anpassad utbildning inkludera även deutvecklingsstörda eleverna, eftersom dessa eleverkräver ytterligare förstärkning i form av andra läraremed annan kompetens, etc.Mot denna bakgrund föreslår regeringen att be-stämmelserna i 5 kap. 28 § skollagen om rätt till Rh-anpassad utbildning ändras så att rätten tillkommersvårt rörelsehindrade ungdomar efter avslutadgrundutbildning eller motsvarande.Av förarbetena till bestämmelsen, prop.1990/91:85 s. 180, framgår att särskoleutbildning intekan anses motsvara grundskoleutbildning.Utskottet konstaterar att den Rh-anpassade gym-nasieutbildningen är avsedd för den mycket begränsa-de grupp svårt rörelsehindrade ungdomar som pågrund av detta funktionshinder inte kan följa denreguljära studiegången i gymnasieskolan och som harspeciella behov av social omvårdnad och habilitering.Utbildningen på de nationella programmen inomdenna skolform är i realiteten också specialanpassadefter varje elevs förutsättningar.Utskottet erinrar om bestämmelserna i 10 kap.gymnasieförordningen som inom den Rh-anpassadeutbildningen ger möjligheter till en jämkning avtimplanen och undervisningen enligt en specialinrik-tad kursplan.Tack, herr talman!Anf. 83 () replikHerr talman! Jag skulle vilja ställa två frågor tillAgneta Lundberg.Agneta inleder med att säga att man görbesparingar på grund av det statsfinansiella läget. Detkan jag ha förståelse för. Men hur fungerar det rentlogiskt när samma regering lägger 3 miljar-der på det s.k. NT-arvode som nämn-de och 15 miljoner på stipendier till komvuxstuderan-de? Det är pengar som vi inte har anslagit tidigare.Jag skulle vilja få utrett hur detta går ihop.Den andra frågan gäller den minskade undervis-ningstiden. Vi är överens om att kommunerna sanno-likt inte kommer att ligga över den nivå som timpla-nen stipulerar. Sänder man rätt signal till elever ochskolor genom att minska undervisningstiden i gym-nasieskolan när vår omvärld gör tvärtom? I stället föratt minska undervisningstiden ökar man den.Anf. 84 () replikHerr talman! talar om den satsning somgörs på komvux och NT-utbildningen. Som jag ser dethandlar det om två skilda saker. Den ena handlar omungdomsskolan. Den andra handlar om arbetsmark-nadspolitiska åtgärder för att vi skall få ytterligareutbildad personal inom talade om signalen att minska under-visningstiden. Det är klart att det vore bra om vi kun-de göra mera, men i en avvägning mellan att göraandra besparingar har vi valt att minska på den härtiden.Anf. 85 () replikHerr talman! Det är inte riktigt så enkelt att mankan säga att det handlar om två vitt skilda saker. Detsom vi diskuterar gäller anslag till en del avgymnasieskolan. Men vårt utskott och även Utbild-ningsdepartementet behandlar trots allt det totalaanslaget på utbildningsområdet.Jag har förståelse för att man säger att besparingarmåste göras av statsfinansiella skäl. Men det är gans-ka förvånande att man skapar en gräddfil förvissa människor på högskolan - genom ett NT-arvodesom omfattar - och för vissakomvuxstuderande, inte alla. Jag tror att det är oerhörtsvårt att förklara detta för andra människor.Anf. 86 () replikHerr talman! Jag tror inte att det är svårt för män-niskor att förstå detta. Det ena handlar ju om en sats-ning på ungdomsskolan. Det andra handlar om ar-betsmarknadspolitiska åtgärder. Det är indirekt enbesparing. Man minskar statens utgifter för arbetslös-het. Man utbildar ytterligare personer inom angelägnaområden och minskar arbetslösheten.Tack!Anf. 87 () replikHerr talman! Kraven på utbildning kommer attöka för våra ungdomar. Kraven ökar i andra länder.Våra ungdomar kommer att konkurrera om jobb somkräver mer utbildning, inte mindre utbildning. Vi vetatt utbildningsnivån kommer att behöva höjas i Sveri-ge. Då är min fråga till : Är det rättutbildningspolitiskt besked till att minska dengaranterade undervisningstiden i gymnasieskolan?När det gäller de Rh-anpassade gymnasieutbild-ningarna redogör för regeringensuppfattning. Hon gör det mycket väl. Jag hade hop-pats att socialdemokraterna i skulle inse attregeringen på den här punkten gör ett misstag. Efter-som jag nu tror att detta är ett misstag hoppas jag attdet skall gå att rätta till och att det skall vara möjligtatt återkomma med krav i enlighet med vad jag skri-ver i reservationen.Anf. 88 () replikHerr talman! När det gäller gymnasietiden är detviktigt att komma ihåg att antal timmar inte avgörkvaliteten. Vi har ett ordentligt arbete framför oss -framför allt ute på gymnasieskolorna - med att för-ändra arbetssätt och arbetsformer, så att det blir enhögre kvalitet på undervisningen. Det tror jag är denstörsta utmaningen. Vi kan lägga på många fler tim-mar och kanske ändå inte nå den ökade kvalitet somvi allihop önskar.Andreas sade att jag redogjorde för re-geringens uppfattning. Jag sade också att utskottetdelar den uppfattningen.Anf. 89 () replikHerr talman! Det senaste är precis det som jagbeklagar. Jag hoppas att det skall gå attfå en annan riksdagsmajoritet och ett annat beslut.Men jag skall gå tillbaka till frågan om det är rättbesked till Utbildningssverige att nu minska den ga-ranterade undervisningstiden i gymnasieskolan. vill inte svara på frå-gan om det är rätt utbildningspolitisk signal.Jag kan förstå att inte vill göradet. Det är naturligtvis inte den rätta utbildningspoli-tiska signalen. Detta är en nödåtgärd för att man skallklara av besparingar till följd av utgifter som densocialdemokratiska regeringen föreslår på andra om-råden och som utbildningspolitiskt sett borde varamindre viktiga. Totalt sett kommer detta att minskachanserna för våra ungdomar att konkurrera om jobbsom kräver en högre utbildningsnivå.Anf. 90 () replikHerr talman! Jag är inte alls rädd när det gällerden signal som vi ger om en minskad undervisnings-tid. Detta är inte någonting väldigt dåligt. Det är klartatt det inte är någon önskvärd åtgärd, men vi ger ock-så många andra signaler när det gäller utbildningspo-litiken, t.ex. i fråga om livslångt lärande. Det är intebara i gymnasieskolan som man utbildar sig. Jag troratt det är minst lika viktigt att man poängterar detlivslånga lärandet. Tiden är ju, som jag sade, inte detallena saliggörande. Det handlar också om att få kvali-tet på undervisningen.Anf. 91 () replikHerr talman! När det handlar om det sparbetingsom staten har och som vi på ett eller annat sätt måsteuppfylla upprepar företrädare för regeringen helatiden, som ett mantra, att alla måste vara med ochspara. Därför har man genomfört den här besparings-åtgärden. I och med det skall diskussionen tystna.Jag tycker att man gör det för enkelt för sig. Dethandlar faktiskt om att våga göra prioriteringar ocksånär man skall spara. På utbildningsområdet gör jagbedömningen att prioriteringarna är helt felaktiga.Man gör stora satsningar som kostar miljarder kronorsom bara går till en liten grupp elever medan manväljer att minska den garanterade undervisningstidenpå gymnasiet för tusentals elever. De kommer därmedatt minska sin konkurrenskraft gentemot ungdomarfrån andra länder.Jag utgår från att detta beslut måste ha föregåtts aven prioriteringsdiskussion i den socialdemokratiskariksdagsgruppen. Det vore intressant att få reda påorsakerna till att man gjorde den prioritering som mangjorde.Anf. 92 ()Herr talman! Vi kräver inte och vill inte heller attdet skall vara någon tystnad sedan vi har lagt framförslagen. Man skall självklart diskutera och funderaom det är rätt och riktigt. Det har vi naturligtvis gjortinnan vi har lagt fram förslagen. Vi har då sagt att allamåste vara med och spara på något sätt. Vi har gjortden bedömningen att gymnasieskolan får göra enbesparing, och vi har skyddat och satsatpå komvux. Det är inte ett hugskott, utan det är nå-gonting som vi har diskuterat väldigt mycket och käntvarit riktigt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )13 § Vattenrätt m.m.FöredrogsBostadsutskottets betänkande 1994/95:BoU15Vattenrätt m.m. (prop. 1994/95:135)Anf. 93 ()Herr talman! I bostadsutskottets betänkande nr 15behandlas ersättningsbestämmelser i vattenlagen. Vimoderater har yrkat avslag på propositionen, vilket vihar utvecklat i en reservation.När man nu gör som i detta förslag, dvs. ändrarredan gällande lagstiftning, måste man iaktta en vissförsiktighet. Man måste beakta den enskildes rättssä-kerhet. En kraftverksägare som har en lagakraftvun-nen dom och fått tillstånd till ett vattenföretag måstekunna lita på att de förutsättningar som givits genomlag och dom blir bestående. Det här är viktigt, bådeför ekonomisk och teknisk planering. Även andra änföretagaren själv har intresse av att så sker. Det gälleri synnerhet olika kreditgivare till företagaren.Regeringens proposition genombryter den härprincipen, och vi menar att det är fel. Det är självklartatt en företagare i förväg skall kunna bedöma derättsliga konsekvenserna av sitt handlande.Mot denna bakgrund, herr talman, yrkar jag bifalltill reservationen.Anf. 94 ()Herr talman! Ett tillstånd till ett vattenföretag somhar lämnats med stöd av vattenlagen kan omprövas.Även tillstånd enligt äldre lagstiftning kan omprövas,men ersättningsreglerna när det gäller skadeförebyg-gande eller skadekompenserande åtgärder är olika föräldre och nyare tillstånd. Det är detta som regeringenvill rätta till med den här propositionen.För skadeförebyggande åtgärder, som t.ex. ero-sionsskydd, spegeldammar eller fisktrappor, och förskadekompenserande åtgärder, som t.ex. fiskodlingeller utsättning av fisk, utgår ingen ersättning enligtvattenlagen. Däremot utgår ersättning enligt den äldrelagstiftningen. Förslaget innebär att även de som harfått tillstånd enligt äldre lagstiftning skall få betal-ningsansvaret för sådana åtgärder.Hänsyn till miljön har fått en allt större betydelseför de regelverk som styr samhällslivet. Det är viktigtför oss alla att miljöförbättringar sker. Så långt det ärmöjligt bör också varje verksamhet bära de kostnadersom kan hänföras till verksamheten. Det gäller ocksåmiljökostnader.För att en omprövning över huvud taget skall ske,måste det finnas ett uttalat allmänt intresse. Ompröv-ningen får inte heller innebära att förutsättningarna förföretaget ändras. Villkoren får heller inte medförakostnader som står i missförhållande till de fördelarsom kan finnas ur allmän synpunkt. Så står det i la-gen.Att förändra villkoren för ett kraftföretag är alltsåomgärdat med stränga bestämmelser. Jag tycker attdet är alldeles självklart att den som förorsakar skadapå miljön eller kostnader för att förebygga skadorockså skall ha ansvaret för de kostnaderna, i det härfallet vattenföretagen. Det här är också helt i linjemed . Kraftföretagen, som ärmycket vinstgivande, särskilt de äldre, har säkertekonomiska möjligheter att ta över kostnadsansvaret.I det här betänkandet behandlas också ett antalmotioner om dammsäkerhet och översvämningar. Förnärvarande arbetar meddessa frågor, och den förväntas snart komma med ettställningstagande. I avvaktan på det har ett enigt ut-skott avstyrkt de motionerna.Några motioner om vattenlagen och miljön har fåttsamma behandling, dvs. avstyrkan med hänvisning tillMiljöbalksutredningen, som behandlar frågan omvattenlagen skall inarbetas i miljöbalken.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan i bo-stadsutskottets betänkande nr 15 och avslag på denmoderata reservationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )14 § betänkande 1994/95:AU12Arbetslivspolitik (prop. 1994/95:100 delvis)Anf. 95 ()Herr talman! Vi har, som vi alla vet, en mycketbekymmersam arbetslöshetssituation, med en försvenska förhållanden unikt hög arbetslöshet.Arbetslösheten är dock inte jämnt fördelad. Vissagrupper är väsentligt hårdare drabbade än andra. Hithör utan tvekan de människor som har någon form avhandikapp. Bland dessa är arbetslösheten väsentligthögre än bland genomsnittet.Många gånger kan ganska enkla anpassningsåt-gärder på arbetsplatsen medverka till att människormed t.ex. olika funktionsnedsättningar kan sköta ettarbete. Inte minst den nya tekniken och den snabbateknikutvecklingen skapar nya förutsättningar förhandikappade att komma in på den ordinarie arbets-marknaden.Information och anpassningar av arbetsmiljön förpersoner med funktionshinder är en uppgift som åvilaren rad myndigheter. AMS har bl.a. omfattande infor-mationsmaterial om olika stöd, bl.a. bidrag till arbets-tekniska hjälpmedel och anpassning av arbetsmiljön.I det betänkande som vi nu diskuterar, AU12, ärdet framför allt på två punkter som jag är mycketkritisk till utskottsmajoritetens förslag. Det gäller delsneddragningarna för , dels sänkningen avtaket för lönebidragen.Samhall driver en mycket bra verksamhet, somger meningsfulla arbeten åt många människor somannars skulle stå utanför den ordinarie arbetsmarkna-den. Effektivisering av verksamheten sker kontinuer-ligt, och trots den rådande arbetsmarknadssituationenökar antalet arbetstagare som går från anställning iSamhall till arbete på den ordinarie arbetsmarknaden.Man har alltså lyckats med utslussningsarbetet. Dettaär ett mycket gott betyg på verksamhet.Att nu minska anslagen till är inte sam-hällsekonomiskt motiverat. Tvärtom är en sådan åt-gärd klart kontraproduktiv. Självklart skall vi ha etttryck på att fortsätta att rationalisera verk-samheten och öka produktiviteten. Det måste allaverksamheter kontinuerligt utsättas för. Men det eko-nomiska utrymme som uppstår genom ökad produk-tivitet och bättre effektivitet bör inte, enligt Centernsförmenande, dras in till statskassan utan i stället an-vändas för att bereda fler människor jobb inom . Det är en samhällsekonomiskt klok politik. FrånCenterns sida vill vi dessutom tillföra ytterligare 300miljoner kronor till , så att än fler människorkan beredas jobb inom den sektorn.Utskottsmajoriteten ställer sig också bakom -vilket jag beklagar - regeringens förslag om att sänkataket för bidrag till anställningar med lönebidrag från90 till . Detta är mycket beklagligt. Detta kom-mer att drabba många av de arbetstagare som harlönebidrag mycket hårt. Inom olika ideella organisa-tioner, inte minst inom handikapprörelsen, finns rela-tivt många anställda med lönebidrag. Det är inom ettbrett spektrum av föreningslivet, inte bara handikapp-rörelsen, utan också idrottsrörelsen, andra ideellaorganisationer och politiska organisationer osv. Dessaorganisationer har oftast inte ekonomiska resurser attta på sig en ökad lönekostnad för sina anställda.Resultatet kommer därför att bli - jag har redanfått flera signaler om det - antingen sänkta löner eller,vilket är troligare, att många kommer att avskedas ochställas utan jobb i ganska stor omfattning. Dessa folk-rörelser har nämligen inte råd att ta på sig en ökadkostnad, även om dessa människor gör en mycket braarbetsinsats och sköter sina jobb utmärkt. Den ideellasektorn är sådan att det inte finns några ekonomiskaresurser att betala högre lönekostnader för. Det kom-mer alltså att resultera i att människor med olika slagav arbetshandikapp avskedas. Jag tycker att det ärbåde grymt och onödigt. Det finns inga samhällseko-nomiska vinster med ett sådant förfaringssätt.Herr talman! Det finns ytterligare saker i dettabetänkande som kan kommenteras, men jag har valtatt koncentrera mig på de två områden som jag tyckerär de mest anmärkningsvärda. Jag hoppas att debattenskall kunna handla om de två frågorna.Jag står naturligtvis bakom samtliga de reservatio-ner till utskottets betänkande som jag har underteck-nat, men för att få en effektiv arbetsordning här ikammaren nöjer jag mig med att yrka bifalla till re-servationerna nr 4, 7 och 10.Anf. 96 ()Herr talman! Det som är kärnan i svensk arbets-marknadspolitik är att i alla lägen hävda arbetslinjen.Det är viktigt att alltid ha den utgångspunkten för attinte gå fel i det besvärliga och komplexa läge som densvenska arbetsmarknadspolitiken befinner sig i.Vi talar om massarbetslöshet, och därför ärdet svårt att hitta en term som på ett bra sätt beskriversituationen för de många arbetshandikappade på ar-betsmarknaden. Megamassarbetslöshet låter krystat,men vi minns alla den redovisning som Handikapput-redningen gjorde , i en ganska god kon-junktur, av att arbetslösheten var i vissa gruppermed de svåraste funktionshindren. Det är siffror somskrämmer, och de blir inte bättre av att vi har attta ställning till ett utskottsförslag som riskerar attytterligare öka arbetslösheten hos en redan mycketutsatt grupp.Därför anser vi i att den del av arbets-marknadspolitiken som vi har att behandla ärsärskilt viktig. Det handlar inte om att favoriserafunktionshindrade gentemot andra grupper på arbets-marknaden, utan om att ge funktionshindrade en rim-lig chans till en meningsfull sysselsättning och ett mervärdigt liv. Vi har lång väg att gå. Men det förutsätteratt vi fortsätter att arbeta med visionen om ett samhäl-le där alla oavsett förutsättningar ges samma chans.Väljer att följa utskottsmajoriteteninnebär det ett litet steg tillbaka.Utskottsmajoriteten säger ungefär så här: Detmåste sparas på alla områden. Vi kan inte tillåta osshögre utgifter i det nuvarande statsfinansiella läget,och vi satsar trots allt ändå rätt mycket pengar på dearbetshandikappade. Enligt vår uppfattning håller intedetta resonemang i alla delar.För det första innebär politik att prioritera. Att sä-ga att vissa insatser är viktigare än andra är faktisktbåde politikens uppgift och skyldighet. Det är därförvi i väljer att lägga 500 miljoner kronormer än utskottsmajoriteten på insatser för funktions-hindrade på arbetsmarknaden. Det är inte 500 miljo-ner som vi sprätter i väg - det är 500 miljoner som ärfullt ut finansierade i vårt budgetalternativ. en tiondel av vad RAS kostade.