prot · GJ097 · 1995-10-12 00:00:00 — Jag vill till slut ta upp en mer aktuellekonomisk fråga som jag hoppas kunna få ett svar på,nämligen EMU, det ekonomiska och monetära samar-betet. Finansministern har förklarat ett antal gånger atthan för sin del har tagit ställning. Han är för dettasamarbete. Jag vill veta vad finansutskottets ordfö-rande anser. Svarar ja, nej eller vet intepå frågan om svenskt deltagande i ? Folkpartietär för ett deltagande, och det hoppas jag alla vet.Innan går med i detta är det viktigt att vihar ordentlig ordning på vår ekonomi. Vi skall inteförsöka med några överfiffiga tolkningar av konver-gensregler eller annat. Vi måste vara helt säkra på attsvensk ekonomi är i sådan balans att fördelarna fak-tiskt infinner sig. Detta kräver det jag räknade upptidigare, men kanske framför allt en betydligt störreflexibilitet i hela ekonomin i fråga om konkurren-stryck och i fråga om ett bra funktionssätt för arbets-marknaden.Svarar ja, nej eller vet inte på fråganom svenskt deltagande i ?Anf. 4 ()Fru talman! Jag hörde att talmannen i går hadekritiserat ledamöter för att det var dålignärvaro här i kammaren. Jag skall börja med att er-känna med en gång att jag tillhör de skyldiga. Jag varnämligen i i går på ett antal mycket intressantamöten. Jag fick träffa ledningen för de offentligafackföreningarna. Jag var pånågot som hette Det gamla gardet. Det var gamlasocialdemokrater med stor erfarenhet från fackföre-ningsrörelse och politik. var det ett offent-ligt möte.Jag skall gärna erkänna att det jag hörde där varnågot mer spännande än det jag har fått höra frånmina borgerliga kolleger. Vi får verkligen på allvardiskutera vad orsakerna är till att vi har så dålig när-varo och försöka ändra på det. Det handlar kanske ominnehållet i det vi säger.Jag har lyssnat på och Per-OlaEriksson när de pratade om västersvängar och detganska ointressanta undantaget sominte ställer upp på budgetsaneringsmålet. Jag harockså tagit del av alla de ledarkommentarer somnämndes om den populistiska rödgröna röran och allade historier som vevas många varv. Jag pendlar litetgrand mellan ilska och uppsluppenhet. Det är så up-penbart absurt.Här står alltså representanter för den regering somlyckades åstadkomma på gränsen till statsbankrutt ochuttalar sitt hån över partier som inte kan ta ansvar,som inte inser att det behövs beska piller och alltdetta. Vad hade hänt om inte i höstashade ställt upp och åstadkommit den budgetsaneringsom vi nu ser effekterna av? Det är klart att detta intebara är effekter av politiska beslut, det handlar ocksåom konjunkturen. Tack och lov fick kronan falla inovember 1992, annars hade det blivit katastrof. Detär betydelsefullt för den nuvarande konjunkturupp-gången. Men hur hade rikets finanser sett ut om inteVänsterpartiet hade ställt upp på att göra de överens-kommelser som står för den helt massivt dominerandedelen av budgetsaneringen? Det är sanningen. Det ärbara att gå tillbaka och läsa i protokollen.Jag läste också nu vad Centerpartietsade om den proposition som vi samarbetademed regeringen om. Man dömde ut den totalt. Denvar fullständigt värdelös. I stället behövs det en sys-temförändring, sade i den här motionen.Per-Ola fick sin systemförändring. Detsom åstadkoms i uppgörelsen mellan ochsocialdemokratin var ingen budgetsane-ring. Det var 3,6 miljarder totalt som ni klarade av attsanera budgeten med. Det tas i stort sett tillbaka avden jordbruksöverenskommelse som ni också gjorde.Där satsade ni i stället mer pengar. Ni har inte åstad-kommit någon som helst budgetsanering, Per-OlaEriksson. Däremot erkänner jag att ni lyckades fåigenom er systemförändring. Den systemförändring-en, sänkningen av a-kassan osv., går just ut på att fåner lönenivån. Det är tvärt emot vad sade. Det handlar inte om kompetensutvecklingoch att hålla uppe lönenivån. Det handlar om att an-passa svenska minimilöner till de förhållanden somgäller i länder som t.ex. USA.Anne säger att Västerpartiet inte ställerupp på budgetsaneringsmålet. Det är fel, AnneWibble. Vi ställer upp, och vi har ställt upp, på bud-getsaneringsmålet. Det är nödvändigt att sanera riketsfinanser, men det är en helt annan sak än det s.k. kon-vergensprogrammet.Konvergensprogrammet är ett ideologiskt doku-ment som är anpassat just till EMU. Det vilar på dettänkande som utvecklats av nobelpristagaren ,som jag tror nämnde. Det är ett tänkan-de som är primitivt och som inte ser hela människan.Jag brukar jämföra detta tänkande med en teori somfanns när jag var ung förälder. Den sade att man inteskall ta upp barnen när de skriker i vaggan eftersomde blir bortskämda då. Man skall låta dem ligga kvaroch skrika. Tills slut lär de sig att det inte lönar sig attskrika. Detta är en teori och ett tänkande på ungefärsamma nivå. Man har inte någon som helst förståelseför vad t.ex. arbetslöshet, även på kort sikt, gör medmänniskor och vad det innebär för dem.Konvergensprogrammet innehåller också som ettav konvergenskriterierna detta med bruttoskulden.Bruttoskulden skall ner till av bruttonational-produkten. Det gäller inte nettoskulden, som vore detrimliga, där man även tar hänsyn till offentliga till-gångar. Vi har en bruttoskuld som enligt EMU-definitionen ligger på . Nettoskulden liggerdäremot strax över 30 %.Det är ett rent ideologiskt innehåll. Det handlarinte om att få ned skulderna, utan om att få ned skul-derna och tillgångarna. Det handlar om att banta heladen offentliga sektorn. Man klarar inte det om maninte sparar eller sanerar budgeten, men man måsteockså sälja ut offentliga tillgångar i massiv skala.Där har jag en fråga till , då Miljö-partiet har ställt upp på konvergensprogrammet: Be-tyder det att ni också ställer upp på de här båda ideo-logiska komponenterna, dvs. för det första Lukastän-kandet, med inflationsbekämpandets överhöghet, ochför det andra detta att det är den offentliga sektornsstorlek som skall tas ned i massiv skala? Det är alltsådet reella innehållet.Till sist vill jag vända mig till . Jagbeklagar tonfallet i partiledardebatten mellan IngvarCarlsson och . Det jag mötte i Mota-la var en helt annan atmosfär, när jag satt och talademed partikamrater där. Jag tror inte attdet är vårt fel, vare sig eller mittfel, att vi har hamnat i den här situationen.Inför tillväxtpropositionen - mina partikamraterkommer att gå in mera på den - kan jagtrots allt se många möjligheter för oss att kommaöverens, t.ex. om företagsbeskattningen.När det gäller arbetstiderna, där det nu måstebörja hända någonting, har vi glädjande nog fått höraIngvar uttala att också han inser att det härkan vara en väg för att göra någonting åt arbetstider-na. Det tar vi fasta på, och vi hoppas att vi får se nå-gonting som handlar om det i tillväxtpropositionen.Vi har ju konkret i uppgörelser - dvs. intePer-Ola luftiga teorier utan i verkligheten -förhandlat fram vissa höjningar av gröna skatter.Man kan säga att vi påbörjade en skatteväxling i hös-tens förhandlingar. Jag är övertygad om att vi klararatt fortsätta att samtala om hur det skall gå till i prak-tiken.Det handlar också om det som vackert om, dvs. Vi kommer i praktiken att klara av att göraupp med er om detta, om ni skulle vilja det.Slutligen har jag från med mig en fråga,som just de offentliga fackens företrädare ville ha svarpå, med anledning av att det ju pågår en mycket all-varlig konflikt i kommunerna. De bedömde det så attdet som skulle behövas är en signal härifrån. Denkatastrofala situationen för många kommuner beror stor del på den uppgörelse som ni har med Centernom att kommunerna inte skall få kompensation förskattebortfall på grund av egenavgifterna.Är ni beredda, , att ta upp den härfrågan i samband med tillväxtpropositionen eller påannat sätt och se till att konflikten i den kommunalasektorn kan lösas upp?Anf. 5 ()Fru talman! Ledamöter, åhörare på läktaren, nisom lyssnar på radio och ni som ser på Öppna kanaleni TV! Det är dags för en ekonomisk-politisk debattigen, och vi får då höra de traditionella formlerna, detraditionella fördomarna och de traditionella tesernaupprepas, precis som det har varit . Jag tycker att det är ganska tråkigt och trist.Rubriken för den här debatten är Arbete - tillväxt.Bara det är ett grundläggande fel. Det finns ingenmodern ekonomisk analys som pekar på att ökadetillväxtkurvor leder till att sysselsättningskurvornaföljer med. Så var det under industrialismens höjd-punkt, men så är det inte längre . Därför är självagrundtemat för den här debatten egentligen fullstän-digt absurt.Jag tror att vi måste lämna den gamla världsbil-den, de gamla ideologierna och de gamla ekonomiskaformlerna och tänka på ett nytt sätt. Jag skall villigterkänna att det naturligtvis är lättare för oss, som ärett nytt, modernt parti, som formar vår politik utifråndagens problem. Det är lättare för oss än för gamlapartier, som har 100-åriga ideologier att bygga på.Det som behövs nu för att få i gång arbete och föratt få i gång en hållbar ekonomisk utveckling är skat-teväxling. talade om det, men Väns-terpartiet gjorde ju precis tvärtom i uppgörelsen medregeringen. Man höjde arbetsgivaravgifterna mer änenergiskatterna, vilket leder just till ett system bortfrån skatteväxling, bort från ett grönt samhälle.Den andra viktiga saken som vi måste ta till oss äratt 40-timmarsveckan inte är någon naturlag. ,och är de enda länderna i Europasom har kvar 40-timmarsveckan, och det var väl sjut-ton om vi skall halka efter t.o.m. när det gäller synenpå arbetstid. Arbetstiden måste sänkas. Vi måste delapå jobben. 40-timmarsveckan är inte någon naturlag.Jag skulle vilja fråga , : Vad menar nimed att vara sådana envisa betongfundamentalisternär det gäller synen på arbetstid?Den tredje punkten, som jag skall återkomma tillsenare, handlar om att värna den offentliga sektorn.Vi får inte fler jobb i om vi sparkar männi-skor från den offentliga sektorn. Vi får inte fler jobb iSverige genom att vi skär ned i kommunerna så att deinte kan upprätthålla barnomsorg, skola, äldrevårdoch sjukvård. Vi får inte fler jobb på det sättet. Vi fårfler arbetslösa.Problemet i den här kammaren är att många sägeratt vi inte har pengar till kommunerna. Men sammavecka som majoriteten fattade beslutet om att kom-munerna i praktiken skulle få skära bortåt 50 miljar-der , fattade samma försam-ling beslut om att bemyndiga regeringen att köpavapen och nya vapensystem för 55,8 miljarder. Det ärlika mycket som kommunerna skall spara på tio år.Vad är då hotet mot ? Vad är hotet motvårt samhälle ? Är det militärt eller är det soci-alt? Jag tror att hotet är socialt. Jag tror att det ärviktigt att vi som moderna politiker tar till oss attekonomi är något mycket mer än teoretiska beräk-ningar och sifferkombinationer. Ekonomi måste ocksåhandla om kött och blod.Häromdagen var det en artikel i följande rubrik: Nattliga attentat mot invandra-re. Sedan kunde man läsa följande: Som på en givensignal samlades drygt 20 skinnskallar på lördagsnat-ten i centrala delar av . Beväpnade medbasebollträn och grenar, skrikande nazistiska slagordmarscherade de tillsammans mot . På hip-hop-festen där inne fanns invandrarungdomar.Är det någon i den här församlingen och någonannan som lyssnar som tror att det blir färre baseboll-trän, färre nazistiska slagord och färre våldsbrott omman skär ned i skolor, skär ned i barnomsorg, skärned i ungdomskulturen och ökar klyftorna i samhäl-let? Är det någon som tror det?Faktum är att det är vi i den här församlingen somär ansvariga för att vi är på väg att hamna i etttvåtredjedelssamhälle, där kylan tränger sig in påhuden på många människor som blir desperata. Dentränger sig in i hjärtat på människor. Det är vi som äransvariga för detta.Det är inte effektivt med ökad ojämlikhet. Jämlik-het är effektivt. Jämlikhet leder till ett samhälle ibalans och harmoni. Om vi inte förstår det lever vimed en gammal världsbild, och vi måste i så fall bytavärldsbild.Vi går alltså med stormsteg in i ett tvåtredjedels-samhälle, ett samhälle där allt fler känner sig utanför,allt fler känner hur den smygande kylan från ett allt-mer osolidariskt samhälle kryper in på huden.Det är skrämmande att se hur Socialdemokraternahittills har accepterat stora delar av den moderatapolitiken och den moderata människosynen.Det är skrämmande att se hur Socialdemokraternaoch med kirurgisk precision är på vägatt döda idén om det solidariska och jämlika samhäl-let.Det trendiga budet från riksdagsmajoriteten tycksvara att jämlikhet är ineffektivt, men så är det alltsåinte. Jämlikhet är effektivt.Jag menar att majoritet har tvingat utmänniskor i strejk genom att dra undan resurser frånkommunerna, genom att dra undan mycket stora re-surser, år , från det som är kittet i det godasamhället: en solidarisk fördelning, rätten till en brabarnomsorg, en bra skola, en bra äldrevård och en brasjukvård.De som strejkar gör det inte bara för sin egenskull utan till försvar för det solidariska samhället.Det handlar om rätten till samma löneutveckling inomden offentliga sektorn som inom andra sektorer. Dethandlar om jämlikhet. Ger inte utrymme förkommunerna och landstingen får vi en situation därsocialt arbete med människor värderas allt mindre ijämförelse med materiellt arbete med saker, och då ärvi inne i en mycket farlig utveckling.Att tillverka geléhallon, att sätta ihop bilar, attbryta malm - det är naturligtvis viktigt. Men det ärminst lika viktigt att ta hand om barn, att ta hand omsjuka och att ge döende litet ömhet när de skall dö.Varför skall detta värderas mindre än att bryta malmeller att sätta ihop bilar? Jag förstår inte det.I denna riksdag, i denna församling, sitter nu mänoch kvinnor som har makt, och jag vill ha svar frånövriga politiska partier: Stöder ni strejken? Ser ninödvändigheten av ett jämlikt samhälle, och är ni i såfall villiga att vidta steg i samband med tillväxtpro-positionen som ger kommunerna ökade resurser ochsom därmed kan underlätta för arbetsmarknadensparter att lösa konflikten?Jag är övertygad om att vi kan nå fram till en lös-ning utan att statsbudgeten försämras. Jag skall ta upphur i nästa inlägg. Vi är öppna för samarbete, men jagvill betona att det måste ske inom ramen för en striktbudget. Jag tycker nog, , att Vänster-partiets löfteskaskader på torg och sådant inte är rik-tigt rimliga.Jag vill också ta tillfället i akt att här från riksda-gens talarstol tacka de fackföreningar och de männi-skor som tar kamp för det solidariska samhället.Det finns alltså tre saker som är väldigt viktiga omvi skall klara jobben och klara att hålla ihop det härsamhället på ett balanserat och något så när harmo-niskt sätt.Det första är skatteväxling. Vi måste beskatta påett annat sätt. Genom att sänka arbetsgivaravgifterna,, inte höja dem, och i stället höjaenergiskatterna, t.ex. på det sätt som föreslår och som jag vet att vänsternockså förespråkar, skulle vi kunna ta dessa steg moten skatteväxling. Det leder till att kommunerna ochlandstingen kan behålla mer människor. Det lederdessutom till att exportindustrin faktiskt får de kost-nader som den skall ha. Vi skall inte subventioneraexportindustrin och den miljöförstöring som denställer till. I en riktig marknadsekonomi betalar manför det man ställer till - det skall gälla företagen ock-så. Får vi en skatteväxling får vi också en tekniskutveckling, och det skapar jobb.Den andra punkten är sänkt arbetstid, och dentredje punkten skall jag återkomma till i nästa inlägg.Det handlar om hur vi skulle kunna spara mer pengarpå socialförsäkringarna, få pengar över till kommu-nerna och göra det på ett solidariskt riktigtsätt.Anf. 6 ()Fru talman! Svensk ekonomi går bättre än vadprognosmakarna har trott. Konjunkturinstitutetshöstrapport är faktiskt hugnesam läsning för fler änfinansministern. Kronan har förstärkts och räntan harfallit. Det går inte heller att enbart hänvisa till händel-ser och förhållanden i vår omvärld.Men jag tycker också att vi under de senasteveckorna har sett hur enormt labil och sårbar densvenska situationen är. Regeringen har dock tagitbudgetsaneringen på allvar, och vi kristdemokratergläds verkligen över framstegen och den spirandeoptimismen.Men, fru talman, framgången har också en baksi-da. Förväntningarna byggs upp. Risken är att kris-medvetandet smälter undan som snö i solsken. Stats-ministerns presentation av regeringsförklaringen varknappast ägnad att upprätthålla krismedvetandet.Fjärran var där utfästelserna från konvergenspro-grammet om ytterligare åtgärder om inte allt blir såpositivt som det just nu verkar. I stället menade att det nu gäller att fördela de växanderesurserna så rättvist som möjligt. Jag vill gärna på-minna om att staten enligt Konjunkturinstitutetshöstrapport kommer att få låna ytterligare minst 300miljarder kronor innan inkomsterna räcker till utgif-terna.Veckans nummer av ger också enbild som vittnar om att vi har en stor pedagogiskuppgift framför oss. Rubriken är "Jättevinst för sta-ten", och vidare står det: "´Egenavgifter och sänktsjukersättning behövs inte´ - - - Redan genomfördabesparingar på sjukförsäkringen har alltså lett till ettkraftigt överskott i statens budget.Fortsatta nedskärningar är därför onödiga, hävdarTCO, som stöder regeringens kritiker. "Visst går det bra, men av allt att döma kommerSocialdemokraterna att få möta väljarna 1998 medvad som måste beskrivas som en svensk massarbets-löshet.Bakgrunden är en för dålig tillväxt i ekonomin.Och det här är tyvärr ingen tillfällighet. harunder en lång följd av år bedrivit en närmast tillväxt-fientlig politik, bl.a. med hänvisning till förmentarättvise- och utjämningsskäl. Socialdemokraterna harinte velat se de drivkrafter och samband i ekonominsom skapar tillväxt.Den socialistiska bilden av den svenske familjefö-retagaren har kostat det svenska folkhushållet väldigtmycket. Tillväxtpolitiken måste såvitt jag förstår varaen mycket karg, för att inte säga minerad, teg förregeringen att bearbeta, därav dessa ständiga upp-skov. Vi hörde att det nu tydligen blirytterligare ett uppskov, att tillväxtpropositionen intekommer den 26:e, vilket var det senast aviseradedatumet.Om inte regeringen snart kan samla sig till en ra-dikal omläggning av tillväxtpolitiken under den härmandatperioden kommer den samlade arbetslöshetenatt ligga kvar runt tioprocentsstrecket vid sekelskiftet.Jag måste också säga att det även vilar ett tungt an-svar på , som samverkar om och legi-timerar regeringens propositioner.Var vi kristdemokrater står vet regeringen. Vi ladei somras fram våra 13 konkreta förslag för bättretillväxt där vi bl.a. föreslår en skatteväxling medsänkta arbetsgivaravgifter, kvittningsrätt för nystartadverksamhet, öppnande av den privata tjänstesektorngenom bl.a. sänkt tjänstemoms, ett permanent risk-kapitalavdrag, modernisering av arbetsrätten, avveck-ling av dubbelbeskattningen av produktiva investe-ringar, satsning på utbildning och forskning, bättreägarspridning, kamp mot byråkrati och, inte minst,nya attityder till företagande, stabila spelregler, sats-ning på etik och en intensifierad kamp mot ekobrotts-ligheten. Men, fru talman, vi kristdemokrater kommeratt stödja alla goda förslag i tillväxtpropositionen somleder till en bättre ekonomisk utveckling med en an-svarsfull fördelningspolitik.Fru talman! Vad det i första hand här handlar omär att regeringen nu måste vända sig inåt sin egenrörelse för samtal och dialog om vad som faktisktkrävs. Om detta inte leder till resultat handlar det omvad en ny regering efter nästa val kan göra för attförbättra företagarklimatet och för att skapa stabilaoch överblickbara spelregler.Jag tror också att vi måste göra någonting åt pro-duktiviteten inom de skyddade sektorerna. Jag tänkerdå inte bara på den offentliga sektorn utan också påde skyddade hemmamarknadsföretagen inom bl.a.livsmedelsindustrin och byggindustrin, som enligtMcKinseys stora jämförande studie hämmartillväxten av nya jobb och välfärd i Sverige.Förväntningarna hos de svenska småföretagarnahar undan för undan skruvats upp när tillväxtpolitikennu fått vänta i på en egen proposition.Anne talade mycket bra här tidigare. Honnämnde bl.a. en hönsgård. I anslutning till detta villjag gärna säga att det inte är kacklet som gäller, inteens om det har pågått i . Det är själva värp-ningen, , som gäller. Ni har talat i ettår om denna tillväxtpolitik. väntar vi på resultat.Det allvarliga är att tillväxten halve-ras för att därefter ytterligare mattas av ner till verkli-ga bottennivåer bland . Låt oss nuglädjas åt att statsfinanserna inte fortsätter att ytterli-gare försämras under den pågående högkonjunkturen.Men statsskulden har ingalunda slutat att växa. I årökar den med 130 miljarder, och - när denvisserligen minskar i procent av bruttonationalproduk-ten - måste staten lika fullt öka sin nettoupplåningmed 88 miljarder. , det år då de offentligafinanserna skall vara i balans, skall staten öka sinnettoupplåning med ytterligare 63 miljarder kronor.Detta framgick inte fullt ut av statsministerns glädje-bud i kammaren förra tisdagen.Vi kommer alltså inte ifrån att tillväxten är Sveri-ges grundproblem. har regeringen förspillt ett heltår genom att hävda att budgetsanering och tillväxt-politik är skilda storheter som inte kan gå hand i hand.Först var det återställarna med . Detvar ett gigantiskt misstag, både ekonomiskt och poli-tiskt. Jag misstänker att ångrardenna sista nostalgitripp tillbaka till 70- och 80-talenslösningar problem. Där auktoriseradesväljarflykten, och där bromsades nyföretagandet. Detvar två flugor i en smäll. Ett självmål av närmastolympiska mått. Men stundar sanningens minut närden s.k. tillväxtpropositionen skall läggas fram om tvåveckor. Förväntningarna är stora, liksom behoven. Jagtycker att ni socialdemokrater nu verkligen måsteförbereda era medlemmar och sympatisörer på vadsom verkligen krävs för att åstadkomma ett gott före-tagar- och tillväxtklimat. Sådant har dömtsut som högerpolitik, och efter sådd kommer skörd.Fru talman! redovisades en under-sökning som "Den nya välfärden" hade gjort bland1 000 svenska företagare. De hade fått betygsätta deåtgärder som bäst skall få fart på företagandet ochekonomin i . Viktigast var att sänka statsutgif-terna. Näst viktigast var mera statsmannaskap och meretik i politiken. Jag tycker att det här länder till efter-tanke. Vi politiker måste alltså ta tillbaka initiativetoch komma bort från uppgivenhet, tillbakablickandeoch nejsägande. krävs överblickbara och stabilaspelregler i hela samhället och inte minst för landetsföretagare. Vi måste nu visa politiskt ledarskap ochinte lättsinnigt abdikera genom att och otid krävafolkomröstningar om allt och ingenting. är detdags för en renässans för den representativa demo-kratin, ett etiskt tänkande på alla nivåer och ett ökatpersonligt ansvarstagande. Jag tror att väntarpå att oppositionen nu faktiskt skall ta sig samman.Anf. 7 ()Fru talman! Ser vi historiskt på tillväxten i vi att den har öppnat för en dramatisk förbätt-ring av den materiella standarden, av folkhälsan, avutbildningen, av boendet och av välfärden. Men vi vetatt tillväxten kan ske med metoder som sliter påmänniska och natur. Därför måste vi sätta klara grän-ser för att skydda hälsa och miljö.För oss socialdemokrater handlar det om en eko-logiskt uthållig tillväxt - en politik som förenar ef-fektivitet och rättvisa, som stimulerar ökad syssel-sättning och bidrar till en bättre miljö. I grundenmåste vi ha sunda statsfinanser, stabila spelregler ochsocialt samförstånd. Människa och natur måste sättas icentrum när vi använder den nya tekniken, när viutvecklar en aktiv näringspolitik och när vi förstärkersjälva produktionsbasen i samhället.Att värna miljön kan visserligen ibland vara etthinder för produktionen på något område, men det ärockså en kraft som starkt kan driva på tillväxten.Miljöteknologin och de miljöanpassade företagen ärredan i dag ett av de starkt expansiva områdena. var inne på det i sitt anförande.Det är inte genom rovdrift och miljöförstöringsom vi kan höja livskvaliteten. Det kan inte heller skegenom ökade klyftor mellan människor.