prot · GI09102 · 1995-05-10 00:00:00 — Där finns ocksåföreskrifter om vilken omfattning kontrollen skall ha.I framtiden kommer all produktion och handel medekologiska produkter att följa EG-förordningen. Be-stämmelserna för ekologisk produktion och kontrol-lapparat är minimiregler, vilket innebär att vi i Sveri-ge får ha strängare bestämmelser. Ingenting hindraratt de som vill kan följa KRAV:s eller Svenska Deme-terförbundets regler.Fru talman! Lagen innebär att den som produceraroch marknadsför ekologiska produkter - här handlardet om alla produkter som på något vis framställs somekologiskt odlade - skall följa de gemensamma reg-lerna. En del i den nya lagen behandlar kontrollssys-temet som säger att alla som producerar, bereder ellerfrån tredje land importerar ekologiska produkter skallanmäla det till berörd myndighet och ställa sig undermyndighetens kontrollsystem. Det handlar inte baraom produktionen utan också om produkter och mark-nadsföring. Därför berörs flera olika statliga myndig-heter eftersom har en uppdelning av verk-samhet och ansvar. Det finns också möjlighet förmyndigheten att utse andra kontrollorgan såsomKRAV och Demeterförbundet.Utskottet gjorde den bedömningen att det är vik-tigt att ta till vara den erfarenhet och kunskap somfinns hos bl.a. KRAV och Demeterförbundet.När det gäller motion yrkande 1 an-ser utskottet att yrkandet är tillgodosett med tanke påregeringens bedömning att KRAV och Demeter kan,om de själva vill, bli kontrollorgan. När det gälleryrkande 2 har tidigare uttalat att EU-medlemskapet inte får öka den totala administrationenför statsförvaltningen. Men statliga myndig-heter har olika funktioner, och därför räknas , och Konsumentverketupp i propositionen. Det handlar ju om produktion,produkter och marknadsföring. De olika myndighe-terna har olika funktioner och ansvar.Det är viktigt, som påpekar, attdet blir en samordning och att det utformas så attsmidigheten och effektiviteten i den tidigare ordning-en behålls.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan och avslag på reservationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )22 § Ny myndighetsorganisation inom arbets-livsområdet m.m.FöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1994/95:AU9Ny myndighetsorganisation inom arbetslivsområdetm.m. 1994/95: 158)Anf. 127 ()Fru talman! Regeringen föreslår att en ny myndig-hetsorganisation inrättas inom arbetslivsområdet. , skall enligt propositionen tvånya myndigheter skapas: utveckling respektive Rådet för forskning ochutveckling. Från moderat sida är vi starkt kritiska tilldet sätt på vilket ärendet har beretts i regeringskans-liet.Underlaget för den här propositionen är ytterstbristfälligt. Förslaget bygger på riktlinjer för en nymyndighetsorganisation som en arbetsgrupp utarbetati all hast.Någon remissbehandling av arbetsgruppens för-slag har inte förekommit. Genom den ofullständigaberedningen kan man säga att i realitetenfråntas möjligheten att avgöra hur väsentliga delar avarbetslivsutvecklingen skall stödjas.Vi är inte ensamma om att kritisera den snabbabehandlingen av ärendet, utan kritiken delas av många- både av politiska partier och av organisationer. Bl.a.har Arbetsmiljöfondens vetenskapliga råd hårt kritise-rat förslaget. Man säger: "Det är oroande om en såytlig analys kommer att läggas till grund för en reformsom omfattar en betydande del av den svenska budge-ten för offentligt finansierad forskning och utveck-ling. "Om bakgrunden till den snabba behandlingen avdet här förslaget kan mera sägas. Men jag skall i stäl-let gå över till själva förslaget här.När det gäller inriktningen mot att minska antaletmyndigheter och institut går förslaget åt rätt håll. Mensom vanligt går regeringen inte helt och hållet så långtsom den borde gå. Ändringen borde ha drivits längre.Väsentliga delar i förslaget strider mot viktiga prin-ciper, bl.a. inom forskningspolitiken. Förslaget riske-rar också att i onödan isolera arbetslivsfrågorna frånövrig forskning och utveckling, och det saknar nöd-vändiga incitament för att säkra forskningens kvalitet.Vi anser att ett börbildas med uppgifter inom såväl forskning som ut-bildning. Institutet bör integreras i universitets- ochhögskoleväsendet. Genom en sådan organisationsäkerställer man kvaliteten, som fastlagdaforskningspolitiska riktlinjer kommer fram också påarbetslivsområdet.Merparten av den forskning som kan komma attbedrivas av institutet bör ske i konkurrens med likar-tad forskning utförd på annat håll. Det innebär alltsåatt forskningsresurser bara i begränsad utsträckningbör tilldelas institutet direkt. Här är vi kritiska mot detsätt på vilket regeringen lägger fram sitt förslag. Detär alltså viktigt att den här forskningen kommer fram ikonkurrens.Huvuddelen av resurserna bör i stället samlas i ettforskningsråd. Ledningen för det föreslagna institutetbör, anser vi, utses genom den högskola som institutetknyts till. Ledningen skall tillföras kompetens med rikerfarenhet av olika aspekter på arbetslivsområdet.Vi anser att den arbetslivsforskning som skall be-drivas skall hålla hög internationell klass och vararelevant för svensk arbetsmarknad och för förhållan-dena på arbetsplatserna. För att säkerställa detta ochför att åstadkomma den mångfald och det urval avforskningsprojekt som är önskvärt är det väsentligt attmerparten av de medel som regeringen föreslår över-förda i en ny myndighetsstruktur i stället förs till ettforskningsråd. för dentillämpade forskningen på arbetslivsområdet bör där-för inrättas. Rådet skall efter ansökan och i öppenkonkurrens fördela forskningsanslag till forskare ochforskningsinstitutioner, t.ex. det föreslagna forsk-ningstinstitutet, för att bedriva forskning på området.Rådet, anser vi, skall ledas av en styrelse medkompetens både från vetenskapen och från olika delarav arbetslivet. Styrelsen bör till sitt förfogande ha enutvärderingsorganisation där forskare skall vara i klarmajoritet. Rådet skall fungera i nära samverkan medövriga forskningsfinansierade myndigheter, t.ex.forskningsråd och sektorsorgan.Vad gäller anslagsfrågorna anser vi att det bör va-ra en större besparing än vad regeringens förslaginnebär beträffande -med full effekt ca 500 miljoner större år 1998.I samband med den omstrukturering och omorga-nisation som sker dels inom befintliga myndig-hetsstrukturer, dels inom arbetslivet i stort förordar viockså en omprövning av befintlig verksamhet som ärmera långtgående än vad den socialdemokratiskaregeringen aviserar i och med besparingskrav somSocialdemokraterna lägger fram.Vi anser att gemensamma resurser måste koncent-reras på det som är statens ansvar och att arbetsgivaretillsammans med arbetstagare och deras representan-ter måste ta ett ökat direkt ansvar för det som är genu-ina frågor för verksamheten i företag och organisatio-ner.En stor del av arbetslivspolitiken och den tidigaremedelstilldelningen har haft en inriktning mot områ-den som vi anser är att betrakta som rent arbetsgiva-ransvar eller rent fackliga frågor. Detta har kommit attspeciellt gynna de stora organisationerna och de storaföretagen.Arbetsmiljöarbetet och syftet med en framgångsrikarbetslivspolitik har inte i samma utsträckningkommit de mindre företagen och organisationerna tilldel.Vi för vår del anser det viktigt att värna forskningoch information inom arbetslivsområdet och att läggaett större ansvar för arbetsmiljöfrågor och till-synsverksamhet på arbetsgivare, arbetstagare ochderas organisationer.Vidare föreslår vi att den organisationskommittésom regeringen förutskickar i propositionen får iuppdrag att göra en grundlig genomgång av befintligverksamhet som sker inom Arbetsmiljöinstitutetoch . Dessutom gällerdet näraliggande uppgifter som Arbetarskyddsverkethar.Sammanfattningsvis tycker vi att man klart ochtydligt skall se till att det organ som har pengarnaockså är det organ som fördelar pengarna efter det attansökningar kommit in, så att man får en helt ochhållet fri forskning. Vi tycker också att man skall göraen grundligare genomgång av de olika åtgärder somfinns . I det här sammanhanget är det också, som viser detta, viktigt att både företagen och de anställdasorganisationer tar ett större ansvar för detta än vitycker framgår av regeringens förslag. Vi har även enannan syn på finansieringen än vad regeringen har.Fru talman! För att inte förlänga debatten vill jagbara till slut säga att jag givetvis står bakom alla demoderata reservationerna. Men jag nöjer mig med attyrka bifall till reservation nr 1.Anf. 128 ()Fru talman! I och för sig känns det mycket tråkigtatt behöva stå här i talarstolen och återigen konstateraatt har att ta ställning till ett förslag sombåde är dåligt berett och helt saknar en analys av vilkakonsekvenser förslaget har för forskningen och arbe-tet med arbetsmiljö och arbetslivsfrågor.Förslaget om att samordna arbetet med arbetslivs-forskning och arbetsmiljöaktiviteter till en ny myn-dighet grundas på en utredning som genomfördesunder och av en ensamutredare. Försla-get har varken remissbehandlats eller varit föremål församråd med arbetsmarknadens parter. Jag tycker attdet är tråkigt. Det visar på en brist på respekt för dehär stora frågorna att man inte grundligare utreder ochbereder den här frågan innan ett förslag presenteras.Jag kan också konstatera att regeringens förslaghar brister när det gäller att vara tydlig om inriktning-en av de nya myndigheternas arbete. Vi i Vänsterpar-tiet har därför i vår motion tagit upp frågan om in-riktningen. Vi pekar där särskilt på behovet av forsk-ning kring de nya anställningsformerna, kring di-stansarbetet och kring uthyrningen av arbetskraft.Dessutom pekar vi på vikten av en fortsatt och ut-bredd kunskapsspridning i arbetslivet om forsknings-resultaten.I vår motion lyfter vi också fram behovet av kvin-noforskning. Men i propositionen nämner man intemed ett enda ord vilken inriktning kvinnoforskningenskall ha i den nya myndigheten.Vi i anser att kvinnoforskningeninom det nya måste få en ökad andel avde totala resurserna. Det handlar om kvinnors maktoch inflytande i arbetslivet, om kvinnors arbetssätt,om invandrarkvinnornas arbetsliv och om löne- ocharbetsvärdering. Lönediskrimineringens orsaker ochsambandet mellan arbetslivet och kvinnors ansvar förhemarbete måste uppmärksammas. Detta måste görasi kombination med att man undersöker hur arbetslivoch arbetstider behöver ändras. Det handlar alltså omen praktiknära kvinnoforskning som skall vara ettviktigt verktyg för att uppnå jämställdhet i arbetslivet.I betänkandet skriver utskottet att det inte finnsnågra skillnader mellan förslag tillinriktning och propositionen och att de problem somvi redovisar bör prioriteras inom forskningen.Vi är nöjda med den skrivningen, men det kännsockså angeläget att här särskilt lyfta fram att den nyamyndigheten har att prioritera de forskningsbehovsom jag har redovisat.Vad vi är mindre nöjda med är förslaget till fi-nansiering av forskningen. Utskottet föreslår att fi-nansieringen skall ske över budget.När Arbetsmiljöfonden inrättades 1972 skedde detvia en överenskommelse med parterna. De fackligaorganisationerna avstod från löneutrymme. I ställetbestämdes att en del av arbetsgivaravgifterna skullegå till en fond vars medel skulle gå till forskning omarbetsmiljön. Bakgrunden var de starkt ökade kostna-derna i sjukförsäkringssystemen. Man ville komma åtden farliga arbetsmiljön som leder till sjukskrivningaroch förtidspensioneringar.Finansieringen vilar alltså på en överenskommelsemed parterna. Det är mycket olyckligt, tycker vi, attregeringen ensidigt bryter den överenskommelsenutan att ens ha samrått med parterna.Det andra problemet med förslaget är att det alltidmåste finnas utrymme för långsiktig forskning somlöper över flera budgetår. Då är det mycket olämpligtatt avveckla det nuvarande finansieringssystemet, utanatt det finns konkreta förslag på hur en långsiktigforskningsfinansiering kan lösas.Regeringen har uppmärksammat det här. Man sä-ger att man skall kunna fatta beslut om projekt somlöper , och sedan lämnar man pro-blemet.Det finns alltså inga konkreta förslag på hur dettaskall gå till, hur stor andel av medlen som kan bindastill den långsiktiga forskningen och framför allt vemsom skall avgöra det.När man en gång inrättade Arbetsmiljöfonden vardet en prioriterad fråga att arbeta med arbetsmiljö-forskning. Behovet var stort, och det har inte blivitmindre. Man valde då att reservera särskilda medel iform av delar av en arbetsgivaravgift för att långsik-tigt säkerställa den här forskningen. Man ville inte attforskningen skulle vara beroende av statsskuldensstorlek eller andra faktorer som kunde påverka finan-sieringen. Man eftersträvade en långsiktig och stabilfinansiering.Innan regeringen har konkretiserat sitt förslag omhur man skall kunna garantera den långsiktiga forsk-ningen och hur man skall säkerställa parternas infly-tande över forskningen är det både oklokt och olämp-ligt att avveckla nuvarande finansieringsform.Vi anser att rådet för FoU skall överta Arbetsmil-jöfondens medelsreserv och direkt erhålla tidigareandel av arbetarskyddsavgiften. Forskningen skallalltså vara direkt finansierad av arbetarskyddsavgif-ten, medan övrig verksamhet för den nya myndighe-ten kan finansieras över statsbudgeten.Betänkandet behandlar också andra frågor inomarbetslivsområdet. Det innehåller bl.a. Vänsterpartietsmotion om kompetensutveckling och framtidsfonder.Statistiska centralbyrån redovisar uppgifterom företagens vilja till kompetensutveckling av deanställda. I rapporten om personalutbildning redovisarman år att de som har högst utbildning ocksåfår mest personalutbildning. 1994 redovisades avSCB som ett rekordår för företagens personalutbild-ning. Men även under ett rekordår visar det sig attnästan två tredjedelar av de sysselsatta inte får någonpersonalutbildning alls. De som har de sämsta lönernaoch det minsta arbetsinnehållet satsas det minst på.Detta görs i ett läge där vi vet att rätten och möjlighe-ten till kompetensutveckling i arbetslivet är grundenför att människor skall kunna stanna kvar i arbetslivetoch inte sorteras bort när det införs ny teknik och nyaarbetsuppgifter.Ökad kompetens ger flexibilitet, man kan frittvälja arbete . För landet innebär en svagkompetensutveckling sämre näringsstruktur, minskadutvecklingskraft och produktivitet samt högre kostna-der för socialförsäkringar och sjukvård. Svenskt ar-bets- och näringsliv behöver satsa mer på utbildningför alla och utveckla arbetsorganisationen för attkunna möta framtidens krav.Fördelningspolitik handlar inte bara om pengar.Rätten till kompetensutveckling är minst lika viktig.I fråga om kvinnors underordning i arbetslivet ärkompetensutvecklingen central. Kvinnor har sämrelöner, mer arbetsskador och mindre inflytande i allamaktcentra. Därför är kvinnors rätt till kompetensut-veckling en hävstång i kampen för jämställdhet. Föratt säkerställa allas rätt och möjlighet till kompe-tensutveckling och för att fördjupa och utveckla arbe-tet med arbetsorganisationer som motverkar dåligaarbetsmiljöer och i stället utveckla en delaktighet ochett inflytande i arbetslivet föreslår attdet inrättas ett system av framtidsfonder. Fondernaskall finansieras av ett vinstdelningssystem. I avvak-tan på att detta system tas fram föreslår vi att finansi-eringen skall ske via en höjd bolagsskatt och att detöverskott som återstår av Arbetslivsfondensmedel förs över som en grundplåt till Framtidsfonden.Detta är en viktig satsning för framtiden.Betänkandet tar också upp förslagom tillsyn och utveckling av arbetsmiljöverksamhetenpå arbetsplatserna och vårt förslag till inrättande av enkunskapsbank med information om arbetsskador,sjukfrånvaro, personalomsättning, m.m. på de olikaarbetsplatserna. fungerar arbetsmarknaden så,att arbetsgivarens ekonomiska ansvar för de anställdaupphör när de anställda har blivit sjuka, även om detär arbetsmiljön och produktionsmetoderna som hargett upphov till skadorna.Det här är ansvarslösheten satt i system, en slagsslit-och-släng-mentalitet där arbetsgivarna inte behö-ver ta ekonomiskt ansvar för dåliga arbetsmiljöer. Dekostnaderna övervältras i stället på staten och på denenskilde individen. Det är dags att införa ett systemdär vi återför de här kostnaderna till dem som står förde dåliga arbetsmiljöerna och att vi ökar trycket på attaktiva åtgärder sätts in på arbetsplatserna.Ett första steg i det arbetet är att få information omde dåliga arbetsmiljöerna och att kartlägga var definns. Då krävs det att det byggs upp en kunskapsbankmed information om arbetsskador, sjukfrånvaro, per-sonalomsättning, m.m. på de olika arbetsplatserna.Information om arbetsmiljön och dess personaleffek-ter skall sedan föras in i företagens redovisning för attskapa möjlighet att klassificera arbetsplatserna i för-hållande både till branschen och till yrket. Informa-tionen skall sedan finnas på arbetsförmedlingen, så attden kan påverka de arbetssökandes val på marknaden,och så att företagen tvingas till förbättringsåtgärder.Det är dags att sätta ljuset på de arbetsplatser somproducerar över 40 000 förtidspensionärer varje åroch över 100 000 långtidssjukskrivna. Det är mycketförvånande att inte socialdemokraterna delar denuppfattningen. Förslaget innehåller inga ekonomiskaåtaganden eller utgifter, utan innebär endast att desämsta arbetsmiljöerna synliggörs, liksom omfatt-ningen av de kostnader och de konsekvenser somvissa arbetsgivare övervältrar på staten och på indivi-den.Fru talman! Jag yrkar bifall till re-servationer 4, 6 och 8.Anf. 129 ()Fru talman! Arbetslivspolitik rör förhållanden påarbetsplatsen gällande arbetsmiljö, arbetsorganisation,arbetstider och arbetsrätt. Begreppet arbetsmiljöhandlar inte bara om frågor kring säkerhet och skyddmot fysiska och psykosociala risker utan även ommöjlighet till inflytande, delaktighet och utveckling.Arbetslivspolitikens grundläggande uppgift är attförebygga arbetsskador och ohälsa och hjälpa demsom har drabbats tillbaks till arbetslivet. Syftet är attarbetslivet skall förändras så att människors arbets-uppgifter blir mer stimulerande och utvecklande.Arbetslivspolitiken skall också medverka till att an-svar och befogenheter sprids i organisationen.En annan viktig uppgift är att föra erfarenheteroch kunskaper vidare så att positiva förändringar somskett i arbetsmiljön och i arbetsmiljöarbetet förmedlasoch används.Ett antal regionala kontakt- och kunskapscentrumför förändrings- och utvecklingsarbete på arbetsplat-sen har byggts upp i olika delar av landet. Den härverksamheten bör på olika sätt stödjas och utvecklas.Det är viktigt att olika regionala förutsättningar tas tillvara och att olika former av kunskapsbildning i före-tagen utvecklas. Inom arbetslivsområdet finns detanledning att på olika sätt stimulera den här utveck-lingen.De arbetspolitiska frågorna skall ses i ett störretillväxtpolitiskt sammanhang, och då i samverkan medandra områden inom politiken. Detta gäller särskiltinsatser och resurser lokalt och regionalt nära arbets-platsen.Riksdagen får anledning att återkomma till kompe-tensfrågorna senare när regeringen lägger fram förslagom hur kompetensfrågor i arbetslivet kan lösas i sam-verkan mellan fler politikområden.Fru talman! Arbetslöshetens många negativa ef-fekter ställer såväl arbetsmarknaden som arbetsliv-spolitiken inför nya utmaningar och problem. Vi seren allt snabbare utveckling av arbetslivet och arbets-marknaden. Ny teknik och flexibla produktionssystemskapar nya hälsoproblem och nya krav på kompe-tensutveckling. Löne- och anställningsvillkor harförändrats för många yrkesgrupper. Till den snabbautvecklingstakten kommer också att förändrings-mönstret är komplext och svårtolkat.Den arbetslivsforskning som utförs måste organi-seras och bedrivas på ett sådant sätt att den kan bidratill kunskapsutveckling för framtidens arbetsliv.Forskningen måste formas och utvecklas i takt ochsamklang med de utvecklingsmönster och problemsom präglar arbetsliv och arbetsmarknad.Genom en samorganisation och samverkan mellanolika verksamhetsgrenar som forskning, utbildning,kompetensutveckling, kunskapsförmedling och prak-tisk arbetslivsutveckling stärks möjligheterna att upp-rätthålla en forskningsprofil som är praktiknära ochförankrad i det verkliga arbetslivet.Utskottet ställer sig bakom propositionens förslagatt de tre verksamhetsutförande delarna i de tre nuva-rande myndigheterna, , Institutetför arbetslivsforskning och Arbetsmiljöfonden, sam-organiseras till en ny forsknings- och utveckling-smyndighet samt att Arbetsmiljöfondens medelsbevil-jande funktion överförs till ett råd för forskning utveckling har tilluppgift att bl.a. bedriva forskning, utbildning ochkompetens- och arbetslivsutveckling inom arbets-livsområdet. Arbetsmiljöforskningen, som består avflera delområden utgör det största forskningsfältet.Det handlar om forskning rörande arbetsorganisation,lokala samarbetsformer och i övrigt förhållanden iarbetet och på arbetsplatsen. Även forskning om ar-betsmarknadsrelationer, arbetsrätt samt forskningkring kvinnors arbetssituation ingår.Till forskningen kommer den nya myndighetensövriga delverksamheter, varav de viktigaste är ut-bildning, kompetens- och arbetslivsutveckling, inter-nationellt utbyte och samarbete samt information ochdokumentation.Den sektorsbedrivna arbetslivsforskningen vilarpå speciella premisser i förhållande till forskning viduniversitet och högskolor. Den utgår från problem iarbetslivet och bygger på ett nära samarbete mellanpraktiker och forskare. Därför finns det inga skarpagränser mellan forskningen, arbetslivets utveckling,utbildning och kunskapsförmedling utan alla skalluppfattas som viktiga delar i arbetslivsforskningenskunskapsutveckling. Den nya myndighetens olikaverksamhetsgrenar skall ses i ett sammanhang somsyftar till att främja kunskapsflödet mellan dem.Med samorganisationen motverkas rådande barriä-rer mellan forskning och teori å ena sidan och arbets-livets utveckling å den andra. Med en gemensamforsknings- och utvecklingsmyndighet stärks möjlig-heterna till nära kontakt, samverkan och ömsesidigpåverkan mellan forskningen och arbetslivets utveck-ling.De nya myndigheterna bör liksom priorite-ra forskning som utgår från förhållanden i arbetslivetoch som är viktiga för arbetstagaren. Det är viktigt attforskningsresultaten sprids till dem som är verksam-ma i arbetslivet. Förmedlingen av forskningsresultatensker bäst genom olika utbildningsinsatser. Stor viktbör läggas vid att stödja utbildning och annan ar-betsmiljöverksamhet ute på arbetsplatsen. Verksamhe-ten med regionala skyddsombud bör stödjas.Det finns goda erfarenheter av medverkan i ut-vecklingsprojekt på arbetsplatsnivå. Denna typ avverksamhet bör understödjas även i fortsättningen.Fru talman! Utskottet delar regeringens uppfatt-ning att forskningsutförande verksamhet och medels-tilldelning till forskningen bör hållas isär. Därförställer vi oss bakom förslaget att Arbetsmiljöfondensnuvarande medelsbeviljande funktion förs över till ettfristående råd för forskning och utveckling.Rådet skall ha till uppgift att bevilja medel till så-dan forskning och utveckling som är av stor betydelseför arbetslivets utveckling i vid mening, oavsett vemsom utför det. Stödet skall i stor utsträckning skeinom ramen för långsiktiga och programinriktadesatsningar som är av stor vikt för samhället.Rådet skall se till att resultatet från de forsknings-och utvecklingsarbete som finansieras av rådet kom-mer till nytta och praktisk användning. Rådet skallockså främja internationellt samarbete och erfaren-hetsutbyte.Styrelsen skall utses av regeringen och får ensammansättning som representerar arbetsmarknadensparter och forskarsamhället. Det är betydelsefullt attarbetsmarknadens parter ges inflytande och möjlighetatt ta ansvar för rådets verksamhet.En organisationskommitté kommer att få i upp-drag att förbereda och genomföra den nya myndig-hetsorganisationen. Detta bör ske i samverkan medarbetsmarknadens parter. Kommittén skall ocksålägga fram förslag till budget för de båda myndighe-terna.