prot · GJ0941 · 1995-12-19 00:00:00 — Långsiktig skatte-politik får vi naturligtvis diskutera långsiktigt liksomförhoppningen om så stabila regler som möjligt. Meninte något av partierna här kan ge absolut garanti förvarje inslag i framtidens skattepolitik.Anf. 117 () replikFru talman! Jag hade hoppats att vi ändå skullekunna ha en framåtsyftande och givande diskussion istället för det eviga raspet om gångna tider, men detgick tydligen inte.Jag ställde två frågor till , men fickinget vettigt svar på någon av dem. Jag ger nu IngerLundberg chansen att i sin sista replik svara på de tvåfrågorna.Med tanke på hur mycket klockan är och att vibefinner oss på talare nr 13 på talarlistan skall jag beatt få dra tillbaka mitt bifallsyrkande till reservatio-nerna 24 och 87.Anf. 118 ()Fru talman! har fått svar på fråganom värnskatten. Värnskatten är en tillfällig skatt medavsikt att bidra till saneringen av statsfinanserna.Beträffande den andra frågan om dubbelbeskatt-ningen återkommer regeringen med ett förslag. Härarbetar med frågan ombeskattning av företagen. Som välkänner till från arbetet i skatteutskottet pågår en sådanberedning. Det finns också tankar kring en modell föratt lösa problemet på lång sikt. Tanken är självfalletatt den skall vara stabil och långsiktig. Förhoppningenär att det skall bli en bred uppslutning i , såatt det inte blir så olyckligt som det blev under denförra regeringsperioden. Då kastade man fram förslagtill förändringar i företagsbeskattningen utan att hanågon bred förankring i kammaren. Man kunde i bästafall hoppas på nydemokraternas stöd.Anf. 119 ()replikFru talman! frågade tidigare omvården skall bli en handelsvara, med tanke på opposi-tionens synpunkter i olika frågor. Det är en viktigfråga. Men jag skulle vilja rikta den till socialdemo-kraterna i stället, därför att jag tycker att det vore merrelevant.Jag vill då peka på den stora momssänkningen pålivsmedel från till , som ni har betalat församarbetet. Det är en kostnad som är i storleksord-ningen . Såväl riksdagsmän somvälsituerade och välmående människor i samhället fåren sänkning av livsmedelspriserna, trots att man intekan konsumera mer eller inte befinner sig i situatio-nen att man inte har råd. Momssänkningen träffaralltså över alla gränser. I stället skulle man kunna haftrejält med pengar till andra ändamål, kanske till barn-omsorg och till högre bostadsbidrag för pensionärereller varför inte till vården. Min fråga är: Är det så attvården kommer att bli en handelsvara med den typenav politik? Är det inte ett alltför högt pris att betala attdessa som slår så brett?Jag säger detta som företrädare för ett parti somtidigare har drivit frågan om sänkt moms på mat. Mendet passar inte att genomföra en momssänkning idagens läge med den statsbudget som vi har.Anf. 120 () replikFru talman! Jag uppfattar frågan på det sätt denställdes som retorisk. Men jag vill gärna gå in litetgrand på diskussionerna om matmomsen.Nej, överenskommelsen mellan vilar inte på så svag grund att vihåller på och köper och säljer av varandra, utan viförsöker komma fram till det som långsiktigt är braför Sverige.Vi har fattat beslutet om sänkt moms på livsmedelav flera olika skäl.Det första är att de åtstramningar som har gjortspå olika områden kan hämma hemmamarknaden samtminska den privata konsumtionen och kan på så sättbidra till att konjunkturuppgången inte blir så kraftigoch positiv som möjligt.Det andra skälet är att måste vara trovär-digt när det gäller inflationsbekämpningen.Momsen på livsmedel spelar stor roll för konsu-mentprisindex. Vi räknar med kraftigt sänkta priser pålivsmedel , vilket är utomordentligt posi-tivt för möjligheterna att klara inflationsmålet och föratt få del av låga räntor.Det tredje är att en sänkning av moms på livsme-del enligt min bedömning är den skattesänkning somhar den mest positiva fördelningspolitiska effekten.Anf. 121 ()replikFru talman! Det är just den sista meningen somjag verkligen vill ifrågasätta. Vi allesammans i sam-hället äter ju mat och denna förmån är till gagn överalla gränser. Det är klart att alla kan vara tacksammaoch glada för detta. Men jag har ändå traditionellt enkänsla av att Socialdemokraterna vill stå upp för desvaga och utsatta i samhället. Här breder man utpengar över hela svenska samhället, även till dem somi dag inte behöver dem. Är det verkligen den profilsom man kan förvänta sig av Socialdemokraterna?Borde inte de åtta miljarderna ha träffat utsatta grup-per i samhället, t.ex. inom vården samt pensionäreroch barn som verkligen behöver ett stöd. Samtidigtdrar vi in bidrag och annat i den offentliga sektorn,som gör att det är väldigt tufft för dessa grupper.Kan vi inte förvänta oss en sådan fördelningspolitik istället för att denna förmån skall smetas ut över helasamhället?Anf. 122 () replikFru talman! Hela grunden för socialdemokratiskfördelningspolitik och också det synsätt som vi hardeklarerat för den gemensamma sektorn är den ge-mensamma sektorns stora betydelse för medborgarna.Vi har utifrån den situation vi befinner oss i här ochnu gjort den bedömningen att vi inte har ytterligareutrymme för utgifter på samhällssidan. Vi menar dåatt en insats som en sänkning av matmomsen ändå haren betydligt bättre fördelningspolitisk effekt än t.ex.en sänkning av inkomstskatterna eller andra åtgärderpå skattesidan.Anf. 123 () replikFru talman! Det är bra med en sänkning av mat-momsen om man ser det skattemässigt isolerat. Mendetta är ju inte den bästa skattesänkningen. Socialde-mokraterna och vi var tidigare överens om att detbästa i så fall är att höja grundavdraget - det är juanledningen till införandet av den s.k. LO-rabatten iskattereformen. En höjning av grundavdraget är detskarpaste fördelningsinstrumentet på skattesidan.Kombineras det sedan med sänkt eller slopat grun-davdrag för dem som betalar statsskatt blir det oerhörteffektivt.Vilken är eller hennes partis upp-fattning om den s.k. värnskatten? Den skall slopas vidtaxeringen 1999, och Socialdemokraterna skall alltså1998 gå till val på att ta bort i extra skatt för demsom tjänar ganska hyfsat. Är det vad ni skall säga ivalrörelsen? Vad som står i böckerna är att detär så ni skall göra. Det kan väl inte vara er mening?Det kan väl heller inte vara ellersocialdemokratins mening att ni skall ha i ege-navgifter som är avdragsgilla, så att marginaleffekter-na blir alldeles ovanför brytpunkten ochsedan sjunker över 7,5 basbelopp? Ni kan väl inte påfullt allvar vidhålla att ni tänker införa ett sådant re-gressivt, orättvist system?Anf. 124 () replikFru talman! går händelserna i för-väg, men låt vara för det. Frågan om egenavgifternakommer att diskuteras i när Pensionsbe-redningen kommer med sitt förslag. fram viktiga synpunkter i sin diskussion av huregenavgifterna faktiskt kan fungera, med avdragsef-fekter, osv. Självfallet måste också detta finnas med idiskussionen om egenavgifterna på lång sikt. Låt ossåterkomma till detta när egenavgifterna kommer upptill diskussion i samband med Pensionsberedningensförslag.Jag har redan gett ett svar på frå-ga om värnskatten. Värnskatten är en tillfällig skatt.Vi socialdemokrater kommer naturligtvis att diskuteraskattepolitiken års val, och då skall ocksåLars få besked om vilket skattepolitisktprogram vi kommer att lägga fram inför väljarna.Anf. 125 () replikFru talman! Jag tror nog att jag kommer att få be-sked till den valrörelsen. Det blir antingen si eller så.Jag betvivlar inte att jag kommer att fåbesked. Poängen är att man borde ha litet framför-hållning i politiken och att de skattskyldiga ocksåskall veta någonting med litet mer framförhållning.Det vore alltså väsentligt.Jag skall ge ett tips. Om ni vill fåfram effekter och öka skatteuttaget på högre inkoms-ter kan ni ta bort grundavdraget för dem som betalarstatsskatt. Det blir då inte ens en höjning över denheliga 50-procentsnivån, givet i kommunalskatt.Det är ett oerhört skarpt fördelningspolitiskt vapen,som vi länge har lanserat och som ger oerhört storaskatteinkomster.Jag vill, fru talman, avsluta den här repliken meden kommentar till och hela socialde-mokratin. En av Socialdemokraternas företrädare sadetidigare i debatten att vi i var välkomnatillbaka. Men vi har aldrig flyttat, utan vi har alltidbott i arbetarrörelsen. Vi bor i det s.k. folkhemmet.Detta är emellertid väldigt stort, och det finns andrasom flyttar runt i rummen litet grand. Men vi sitterkvar i huset, och om ni bara bestämmer er för attslopa systemet i egenavgifter som är av-dragsgilla, om ni bara bestämmer er för att behållavärnskatten eller slopa grundavdraget, så flyttar ninärmare oss, och då kan vi träffas ganska ofta.Ni rör er litet grand för mycket i olika lokaler ute ihuset . Ni får bjuda in vilka gäster ni vill. Vi haringa synpunkter på gästlistan. Men vi skall nog kon-centrera oss till de lokaler där vi brukade vara i arbe-tarrörelsen, och då behövs det en progressiv inkomst-beskattning, skatt efter bärkraft.Anf. 126 () replikFru talman! Tyvärr, , är ni ganskadyra inackorderingar.Det händer ibland, fru talman, att man har litettråkigt här i kammaren. roa-de jag mig med att titta igenom de betänkan-den som bara den dagen låg på bordet. I dessa villeVänstern ha tillkännagivanden om mer pengar tillrättshjälpen, högre barnbidrag, ingen tidningsmoms,ett tillkännagivande om att regeringen borde försökafå fram mer pengar till fisket och 100 miljoner tilllönebidragsanställningar utöver riksdagsmajoritetensförslag. När ni nu är så dyra inackorderingar, LarsBäckström, kanske vi inte alltid lyssnar på er.Däremot är det självfallet viktigt att föra en dis-kussion om grundavdragen. Vi socialdemokrater iskatteutskottet lyssnar på de seriösa förslag somkommer fram, för det är naturligtvis önskvärt att vigemensamt, så långt det över huvud taget är möjligt,kan göra så breda överenskommelser om skattepoliti-ken som möjligt. Det gynnar skattebetalarna, och detgynnar Sverige.Anf. 127 ()Fru talman! Svensk ekonomi utvecklas för närva-rande hyggligt. Ränteutvecklingen liksom utveckling-en av kronkursen bekräftar detta. En av anledningarnatill denna positiva utveckling är att det nu förefallermöjligt att ytterligare pressa ned budgetunderskottet.Saneringen av statsfinanserna kräver uppoffringar avalla i det svenska samhället. Det sker såväl genomökad skattebelastning för enskilda medborgare somgenom minskade ersättningar i de samhälleliga trans-fereringssystemen.Det är i grunden naturligt att så sker. De skulder vigemensamt samlat på oss måste vi också gemensamtskapa resurser för att återbetala. I denna mening gällerexakt samma förutsättningar i den offentliga ekono-min som i familjeekonomin. När det är minus i stats-kassan får alla medborgare i samhället hjälpas åt, påsamma sätt som alla medlemmar i familjen får hjälpasåt när det är minus i familjekassan.Denna enkla pedagogik borde alla kunna ställaupp på och medverka till att sprida. Så sker också istor omfattning. Delar av den politiska oppositionenförfaller dock ofta till att söka ge intryck av att detfinns enkla lösningar inom räckhåll för dessa svåraoch långsiktiga problem. Ofta vill man ge intryck avatt problemen kan lösas utan uppoffringar av enskildamedborgare.Så betedde sig Socialdemokraterna i opposition,t.ex. när det gällde ersättningsnivåerna i sjuk- ocharbetslöshetsförsäkringarna. ägnar sig främst Mo-deraterna, men även företrädare för ochkds, i opposition åt att ge intryck av att problemenlöses genom kraftiga skattesänkningar.I en gemensam reservation till det betänkande vinu diskuterar pläderar de tre oppositionspartierna föratt det totala skattetrycket kraftigt skall sänkas. Mode-raterna hänvisar i en egen reservation till sina tidigareframförda krav på skattesänkningar om netto 37 mil-jarder kronor. I motion föreslås bl.a. ensänkning av skatten på kapitalinkomster, en sänktavkastningsskatt på pensionsförsäkringar, slopadförmögenhetsskatt och sänkt statlig inkomstskatt.Gemensamt för alla de här förslagen är att de i huvud-sak gynnar individer med höga inkomster och/ellertillgång till kapital.Det är för övrigt betecknande för presentationenav förslagen att man inte nämner att en sänkning avskatten på kapitalinkomster med automatik innebär attäven avdragsrätten för låneräntor sänks med sammaprocentsats.Fru talman! ägnar sig inte enbart åtoppositionspolitik. Vi ägnar oss åt konstruktiv oppo-sitionspolitik. Det innebär att vi i konkreta förhand-lingar med regeringspartiet fått regeringen att övergeden s.k. vänstersvängen, dvs. samarbetet med Väns-terpartiet. Dessa båda partier - regeringspartiet ochVänsterpartiet - har ju, vilket ofta förbises i den all-männa debatten, en kraftig majoritet i denna kamma-re. Denna vår konstruktiva oppositionspolitik gälleräven på skatteområdet.Det innebär t.ex. att vi förmått socialdemokraternaatt återställa sin egen återställare om kvittningsrätten,att införa ett tillfälligt riskkapitalavdrag och att förbe-reda marken för ett avskaffande av dubbelbeskatt-ningen 1998. Vi förbereder nu också marken för attpåtagligt trappa upp takten i den skatteväxling sominnebär ökade miljöskatter och sänkta skatter på arbe-te.Ett ofta framfört argument mot en sådan skatte-växling är att det ligger i sakens natur att skattebasenför uttag av miljöskatter minskar. Det är ju obestrid-ligt att så sker, det är ju t.o.m. avsikten med skatte-växlingen att t.ex. de beskattade, miljöskadliga ut-släppen skall minska. Dessa kritiker glömmer oftastatt det på andra sidan i ekvationen finns en annanskattebas som kommer att öka, nämligen den ökadesysselsättning som blir resultatet av lägre arbets-kraftskostnader. Det är den andra viktiga avsiktenmed att genomföra en skatteväxling.Därmed kan på goda grunder hävdas att en skatte-växling av den art vi förespråkar är statsfinansielltneutral. Ekvationen går ihop. Det gör inte flera av deekvationer som reservanterna presenterat med anled-ning av detta betänkande.Långsiktigt stabila resultat i den ekonomiska poli-tiken uppnås inte genom käcka, hurtfriska tillrop imotioner, reservationer och debatter. Nej, att åstad-komma balans, stabilitet och resultat kräver tålmodigt,långsiktigt arbete och samarbete mellan ansvarskän-nande parter.Det är på det sättet som också uppnådda resultat -både nu och framöver - kommer att kunna delas avalla. Det kommer att vara belöningen för de uppoff-ringar som i det kortsiktiga perspektivet är och harvarit nödvändiga.Anf. 128 () replikFru talman! Helt kort vill jag säga till som representant att jag tycker att detär bra att har den här oerhört positiva andantill samarbete nu och accepterar alla de skatteförslagsom blev proposition och som genomfördes förrahösten då kritiserade dem sönder och sam-man. Jag tycker att det är väldigt bra att man har an-slutit sig till den uppgörelse som vi då träffade medregeringen. Det är oerhört positivt att många partier ärmed på vagnen när det gäller skattepolitiken.Anf. 129 PER ()Fru talman! För hade jagförmånen att med finansministern få diskutera den dåprecis framlagda tillväxtpropositionen här i kamma-ren. Vi konstaterade då att tillväxtspropositionenskanske främsta bedrift var att prognosticera en halve-ring av tillväxten fram till sekelskiftetmed hjälp av den politik som regeringen just hadeföreslagit.När nu en månad har gått och utskotten har haftsin behandling av förslagen får jag dess värre noteraatt ingenting har inträffat som gör att man har anled-ning att se mer positivt på det som regeringen ochsocialdemokraterna hade att föreslå. Tillväxten kom-mer alltså att halveras enligt regeringens egna be-dömningar om kammaren om följer rege-ringens politik.Följer kammaren regeringens politik kommerdessutom arbetslösheten att lägga sig kring 10 %.Under debatten här har regeringsföreträdare,med finansministern i spetsen, frenetiskt försökt attvärja sig mot påpekandet att det faktiskt är det somregeringen själv säger. Det är inte vi från oppositio-nen som hävdar, taget ut ur det blå, att det är dettasom är resultatet av regeringspolitiken. Det står ipropositionen att om vi accepterar förslagen stannararbetslösheten som lägst på vid sekelskiftet.Det är inte att undra på, fru talman, att många ärkritiska till det socialdemokraterna har gjort för attfrämja jobben och pressa arbetslösheten. För en korttid sedan skrev tidningen om behovet avstrukturella åtgärder för att klara jobben, dvs. precisden typ av åtgärder som vi från oppositionen frene-tiskt har bönat och bett regeringen att acceptera förlänge sedan för att mildra arbetslöshetens konsekven-ser.Möjligen från den andra sidan av socialdemokra-ternas interna politiska spektrum skriver att Socialdemokrater-na inte har några förslag till full sysselsättning.Fru talman! Propositionen förespråkar en politikför arbete, trygghet och utveckling. Det blev alltsåinte så mycket arbete. har att det kanske var synd att finansministerninte fick göra mer. Jag skulle möjligen vilja volonteraen alternativ förklaring, nämligen att finansministerninte har vetat mer vad han skulle göra än det sompropositionen faktiskt innehåller.Låt mig, fru talman, alldeles klart slå fast att nären regering prognosticerar arbetslösheten fyra årframåt i tiden till är och förblir detta ett epokgö-rande misslyckande. Det sker dessutom i en fråga avcentral betydelse, inte bara för samhällsekonomin,utan framför allt för alla de människor som drabbasav arbetslöshetens gissel.Att regeringen förefaller att ha fog för sina dystraprognoser understryks dessutom av de siffror som nudroppar in om arbetslöshetsutvecklingen under hös-ten. Positivt räknat, fru talman, blir det inte sämre.Många tror att t.o.m. detta är en för positiv bedöm-ning.Man brukade understryka från socialdemokrater-nas sida att det har tillkommit så många arbeten trotsatt arbetslösheten är hög. Någon sadedetta här i kammaren för bara några ögonblick sedan.Till detta vill jag bara säga två saker.För den miljon människor, rätt räknat, som fortfa-rande står utan arbete, som de gärna skulle vilja ha, ärdet inte så rasande glädjefyllt att veta att någon annanhar fått ett jobb som de ville ha, trots att det inte komde arbetslösa till del.Dessutom ligger inte tillväxten av antalet arbeten inärheten av vad som kommer att krävas för att få nedarbetslösheten på en anständig nivå.Varje regering som ser en sådan utveckling av ar-betsmarknaden som den som tornar upp sig fram-för oss i vitögat borde stämmas till åtminstone någonliten ödmjuk eftertanke om den förda politikens håll-fasthet, så dock inte regeringen . I alla desocialdemokratiska inläggen har taletvarit högstämt till förmån för ett flitigt arbete för attskaffa fler arbeten i stil med det som arbetsmark-nadsministern själv i ett högstämt crescendo i dennaavdelning utbrast i den 27 januari:Jag är nu på väg att föra landet ur massarbetslösheten.Men det högstämda talet räcker inte. Vad är detkonkret som skall få ner arbetslösheten från de för-skräckande ? På den punkten har ingensocialdemokratisk talare gett något enda litetbesked. Kanske kommer det ett sådant i den fortsattadebatten här i kväll.Hittills har det till alla de förslag som andra harpresenterat sagts: Nej, nej, nej och åter nej. Detta ärabsolut inte acceptabelt, utan det är att föra Sverigetillbaka om inte till medeltiden så åtminstone till sek-lets början.Med den typen av attityd till politiken kommermänniskor här utanför att få fortsätta att gå arbetslösanär det nya seklet rings in. Kort och gott: Så här kandet inte få fortsätta!I stället flyr Socialdemokraterna till EU-samarbetets möjligheter; detta som ett skydd undannationella kritiker. Inte heller det går emellertid sårasande bra. När det svenska handlingsprogrammetför sysselsättning, kraftigt försenat, så småningomsändes till EU , visade det sig att det intevar ett program som regeringen skickade in. Försenatskickade man in ett slags copy right av det s.k. pro-gram som, och där har vi nu regeringens egna ord,inte får ner arbetslösheten - som om detskulle vara ett bidrag till det europeiska arbetet för attpressa ner arbetslösheten!Därefter försöker regeringen få oss att tro att EUtrots detta skall kunna lösa de bekymmer i Sverigesom regeringen själv inte mäktar lösa.Om vi för så att säga lägger åt sidantilltron till Keynes - en tilltro som regeringen, detframgår av en närmare analys, nog borde ta litet lätta-re på - kan man fråga sig: Vad är det regeringen hop-pas att EU skall göra för jobben i ? Vad är detsom skall komma ut av det EU-samarbete på dennapunkt som regeringen uppenbarligen skall förlösa denfrån det som inte klarats här?Det kan rimligen inte vara europeiska AMS-kursersom ligger bakom regeringens förkärlek för att till EUförsälja den s.k. aktiva svenska arbetsmarknadspoliti-ken. Det är t.o.m. så att regeringen vägrar att lyssnatill de råd som EU ändå ger om vad regeringarnanationellt skall göra för att klara fler arbeten - dvs.sänka skatten på arbete, som tidigaretalat om, och avreglera arbetsrätten, något som mångaav oss i arbetsmarknadsutskottet länge och ivrigt harpläderat för.Men, fru talman, hur skall man kunna ta en politikpå allvar som först missleder beträffande EU:s möj-ligheter att rädda jobben i och som samtidigtunderkänner de rekommendationer som den europeis-ka unionen från tid till annan ändå ger om vad rege-ringarna skulle kunna göra för att skapa fler arbetstill-fällen?Fru talman! Vad borde då göras där regeringeninte gör något?För det första är det ofrånkomligt att göra något åtden hårt reglerade svenska arbetsmarknaden. När mansäger detta får man genast till svar att det här innebärett ensidigt gynnande av arbetsgivaren. Därmed av-färdas den idén.Men vilken felsyn ger man inte uttryck för omman tror att en avreglering av arbetsmarknaden är tillför att göra arbetsgivare lyckliga! Arbetsmarknadenskall avregleras så att människor som inte får ettarbete får chansen att komma in på arbetsmarknaden istället för att stoppas därför att regleringarna läggeroöverstigliga hinder i vägen.För det andra måste lönebildningen göras meraflexibel. Löneavtalen måste hållas på rimlig nivå, menlönespridning måste också tillåtas mellan olika typerav arbeten. Men då kommer kritiken attdet innebär att sänka lönerna. Nej, det innebär inte attsänka lönerna. Däremot innebär det att en arbets-marknad öppnas för människor som inte hartillträde till arbetsmarknaden. Det innebär att arbetenskapas som inte kan utföras för beskattadepengar. Därmed ges inte minst ungdomar möjligheteratt få in en fot på ett jobb.För det tredje behövs en kunskapsuppbyggnadsom är produktiv och som byggs upp på ett sådant sättatt den blir lönsam för dem som skall anställa merakunniga medarbetare och som ger dem ett utbyte somär beredda att satsa på något som ger dem mera kun-nande och högre kompetens.Tyvärr verkar Socialdemokraterna inte vara in-tresserade av någonting av detta. Vi tror inte på så-dant, brukar det heta när man talar från denna talarstoli samband med att vi försöker föreslå vägar för attbryta arbetslösheten. Jag skulle kunna acceptera detsynsättet om våra förslag avslogs till förmån för någotsom var konkret, handfast och som i varje fall Social-demokraterna därmed satte tilltro till.Men när man avslår varje förslag som läggs avnågon annan till förmån för platt ingenting är det inteatt ta ansvar för jobben. I stället är det att smita, där-för att man själv inte har någon idé om hur man bordegöra. Fru talman, det är inte acceptabelt gentemot dearbetslösa att bara fortsätta att säga nej.Av det skälet har vi moderater aktualiserat tankenpå en kommission, fri från partierna, som skulle kun-na bryta dödläget i arbetslöshetsfrågan. Vi säger inteatt de förslag som vi lagt fram i alla enskildheter ärfärdiga. Vi tror på riktlinjerna och vi är övertygadeom att de skulle göra nytta. Men låt oss, om nu inteandra tror på det här, backa ett halvt steg från allaintagna positioner! Och låt dem som står fria frånpartierna få på sig att formulera vad detror skulle kunna sätta människor i arbete!Vi har presenterat vad vi tycker är rimligafrågor, inte lösningar, som föreslagna kommissionborde ta sig an.