prot · GJ097 · 1995-10-12 00:00:00 — Det ärlätt att peka på de problem som jag har berört, mendet är inte lika lätt att förändra och föreslå åtgärder.Att bryta utvecklingen med den könsuppdeladearbetsmarknaden är en svår uppgift. Det handlar omatt ändra attityder. Hur kan vi få flickor att välja na-turvetenskapligt program på gymnasiet t.ex.? I Stock-holms län är det en flicka av fyra sökande som väljernaturvetenskaplig utbildning. Här fordras det insatserfrån skolan och inte minst av lärarna, som har nämntshär tidigare. Men det fordras insatser av oss alla -föräldrar, dagis, lärare och övrig skolpersonal. Mankan se att ungdomar över huvud taget gör oerhörttraditionella gymnasieval. Vid den senaste intagning-en till gymnasieskolan valde flickor Barn och fritids-,Omvårdnads-, Hantverks- och Estetiskt program me-dan pojkar valde Bygg-, El-, Fordons-, Energi- ochIndustriprogram. Här måste skolan och vi alla arbetamycket målmedvetet, vilket måste ske på alla stadier igrundskolan. Detta när det gäller framtiden.För de kvinnor som drabbas av arbetslöshet i dagär kompetensutvecklingen oerhört viktig liksom tan-ken om ett livslångt lärande. Jag tror inte att det ärmöjligt att göra förändringar utan särskilda styrmedel.Kvinnor måste få möjlighet att få utbildning på yr-kesområden där teknik och information är huvudfak-torer. Likaså är det viktigt att få fler män att arbetainom skola, vård och omsorg.Jämställdhetsministern har här redogjort förmånga åtgärder som kommer, och det är viktigt att viföljer utvecklingen också regionalt och lokalt för attkomma till rätta med den könsuppdelade arbetsmark-naden.Anf. 107 ()Herr talman! Kvinnors arbetsmarknadssituation äri dag mycket besvärlig. Med det vill jag inte säga attmännens arbetsmarknadssituation inte är besvärlig,men fokuseringen på arbetslösheten är betydligt störreinom traditionellt manliga arbeten än inom typiskakvinnoyrken.Utvecklingen inom en krympande offentlig sektorär för mig mycket skrämmande. Vi vet alla att detinom omsorgerna, inom sjukvården och inom skolanjobbar många kvinnor. De neddragningar som i dagsker inom dessa områden kommer att innebära attmånga kvinnor ställs utanför ordinarie arbetsmarknad.Samtidigt krymper kvinnornas arbetsmarknadäven på andra områden. Man kan nu se en utvecklingdär männen går in i och tar över traditionella kvinno-jobb. Jag tror inte att det bara är en följd av vår strä-van att ha en jämlikare arbetsmarknad, utan traditio-nella mans- och kvinnoyrken, utan att det också är enföljd av den höga arbetslösheten.Som exempel kan jag nämna att närjag flög upp hit var tre av fyra flygvärdinnor på planetmän. Det tyckte jag i och för sig var trevligt, mensamtidigt började jag fundera: Är det så att när arbets-lösheten är hög, tar männen över även s.k. typiskakvinnojobb, så att arbetsmarknaden därmed krymperän mer för oss kvinnor?Herr talman! Det som jag speciellt vill belysa imitt anförande är den arbetsmarknadssituation somgäller för kvinnor som jobbar eller har jobbat inomadministrativa yrken, t.ex. sekreterare, kontorister ochkanslister.Sedan 1991 har mellan 70 000 och 80 000 jobbförsvunnit, och de berörda har svårigheter att gå övertill nya jobb. Detta beror inte bara på den konjunktur-betingade nedgången, som har varit väldigt kraftig,utan det beror också på den strukturförändring somskett inom detta område.Trots detta har det varit väldigt tyst i den politiskadebatten om problemen just för denna yrkesgrupp,och man kan undra varför. Är det så att kvinnorna intetillräckligt kan göra sina röster hörda, eller är vi poli-tiker inte tillräckligt lyhörda för vad som händer?I en annan hårt drabbad bransch, nämligen bygg-nadssektorn, där ungefär lika många har drabbats avarbetslöshet, har utvecklingen uppmärksammats be-tydligt mer och åtskilliga miljarder satts in i åtgärder.Jag tycker absolut inte att det är fel att satsa påbyggsektorn, men jag tycker att man bordese att det finns också andra yrkesgrupper som harstora problem och att man även där bör sätta in åtgär-der.I dag krävs det en helt annan utbildning än tidigareför dem som jobbar inom olika administrativa yrken.De enklare kontorsgöromålen har till stor del för-svunnit, och krävs goda kunskaper i språk, eko-nomi och data, och helst skall man ha en specialise-ring mot t.ex. marknadsföring.Det skulle därför vara av största vikt att få ett åt-gärdsprogram riktat till kontorsadministratörer, därkvinnorna - för de är ju mest kvinnor - kunde få denutbildning som krävs för att de skall bli attraktiva påarbetsmarknaden igen.TCO har påpekat vad somhänder för denna yrkesgrupp men har tyvärr inte fåttnågot gehör för de synpunkter som man fört fram.År 1989 skickade TCO ett brev till regeringen därman påpekade att trots att sysselsättningen ökade,minskade arbetsmarknaden för denna grupp. Arbets-lösheten steg redan då, och det var naturligtvis struk-turförändringen inom detta område som var orsaken.TCO påpekade också att det kunde vara lämpligtatt kraftigt dra ner på kontorsutbildningen på gymna-siet och höja nivån på den utbildning somblev kvar. Trots en vikande arbetsmarknad fortsatteman att utbilda en massa unga tjejer rakt ut i arbets-löshet.Man framförde också förslag till åtgärder förlågutbildade kontorister, innebärande kompletteringav grundskole- och gymnasiekompetens inom detreguljära utbildningsväsendet inom AMU:s ram, menplatserna för dessa ändamål var reserverade för andrautsatta grupper.Dessa förslag är fortfarande aktuella.För dem som fortfarande har kvar sina jobb är detoerhört viktigt att vi vidtar åtgärder innan dessa jobbförsvinner till förmån för administratörer som har enhögre kompetens. Det skall inte vara enklare att göraen omorganisation innebärande att man säger upppersonal som inte har tillräcklig kompetens och sedanrekryterar ny personal vars behövliga utbildning harbekostats av samhället.För undvikande av denna rundgång med storakostnader för samhället är det nödvändigt att maninför någon form av stimulansåtgärder, så att arbets-givarna vidtar åtgärder för anställda som behöverkomplettera sin utbildning. Det bästa är naturligtvisom parterna på arbetsmarknaden själva kommer framtill en överenskommelse genom avtal, men dit har viännu inte nått.Herr talman! Min slutkläm blir att det är av störstavikt att vi politiskt agerar för att möjligt stop-pa den utslagning från arbetsmarknaden som utveck-lingen kan innebära för många kvinnor i dessa yrken.Låt oss utreda om det är möjligt att inom arbetsmark-nadsutbildningens ram skapa förutsättningar för att gekontorsadministratörerna den utbildning de behöver,och undersöka möjligheterna till någon stimulansåt-gärd för arbetsgivare som satsar på sin personal.Anf. 108 ()Herr talman! och svenska folket harmycket stora problem. harvi inte haft någon reell ökning av välståndet i landet.Nu dras vi med en jättehög arbetslöshet, som bådeförvärrar ekonomin inom det offentliga området ochförvägrar arbetsföra att få arbeta i riktiga jobb.För att vi skall klara välståndet, jobben och fram-tiden krävs det nya ordentliga grepp i politiken.Svensk exportindustri har fått ett uppsving på grundav ökad produktivitet och en låg kronkurs, men för attskapa tillväxt och arbetstillfällen måste också hem-mamarknadsföretagen få fart. Det rör sig om en stormängd företag. Alla vet att sysselsättningspotentialenfinns bland där, men det borde inte bara vara blanddem.Vi har väldigt få företag i mellanklassen, med200-1 000 anställda. Sådana företag utgör i andraländer ofta ryggraden i näringslivet och rymmer inomsig potentialen till nya storföretag. När jag i början av60-talet började arbeta i näringslivet fanns det mångafamiljeägda mellanstora företag. Beroende på framförallt skattelagarna - arvsskatten, förmögenhetsskatten,dubbelbeskattningen av aktieutdelningar och egenav-gifter - blev dessa företag uppköpta av investmentbo-lag, svenska och utländska. Några kunde utvecklas inya ägares skötsel, men flertalet finns inte längre.Ägarna-entreprenörerna mer eller mindre tvingades ilandsflykt på grund av skattelagarna. Det är ett dåligtsätt att skapa förtroende bland företagare och verkarinte precis lockande för nya entreprenörer.I regeringsförklaringen heter det beträffande till-växten och sysselsättningen att vi skall ta till varanationens främsta tillgång - människors vilja till arbe-te och skapande. Bra, mycket bra, men jag undrar omregeringen vet hur man skall gå till väga.Även om det också står i regeringsförklaringen:"behöver fler företag och företagare. Nä-ringspolitiken utformas så att företagen är lönsammaoch kan öka sina investeringar. Villkoren för de småoch medelstora företagen förbättras", så kan vi kon-statera att sedan maktövertagandet hardet mest varit tal om försämringar.Det är höjda skatter på företag och jobb. Skatternahar ökat med sammanlagt 55 miljarder, varav detmesta ligger på företagen. Återställarpolitiken harockså inneburit att avregleringar har rivits upp, och demycket marginella förändringarna på det arbetsrättsli-ga området har slopats, förändringar som framför alltskulle möjliggöra för mindre företag att anställa.Häromdagen meddelades att riksbankspris i ekonomi till minne skulle gå tillprofessor . I en kommentar till utmär-kelsen framhölls att är den nationalekonomsom haft störst betydelse för den makroekonomiskaforskningen . menar att politikernamåste skapa en säkerhet om vilka ekonomisk-politiskavillkor som gäller. Annars uppnås inte de effekterman vill uppnå. Det går inte att "lura" allmänheteneller företagare till ett annat beteende med ekonomiskpolitik. Stabila, väl kända regler som premierar före-tagande och arbete skapar också resultat som kommerhela samhället till godo.Det skulle gå att radikalt förändra utsikterna förSveriges ekonomi och därmed bygga för ett ökatvälstånd för hela befolkningen. Men då måste vi gålängre än att uttala käcka fraser om företagarnas bety-delse.Vi måste i konkret handling visa att vi menar all-var. Vi har kommit till vägs ände. För att vi skallklara vår uppgift att ge ökat välstånd till nationenmåste vi fokusera våra ansträngningar på att återskapaett företagarvänligt klimat. Det innebär att vi måste igrunden förändra beskattningen, och då i främstarummet dubbelbeskattningen av aktieutdelningar, menäven beskattningen av tjänster, samt sänka arbetsgi-varavgifterna.Arbetsrätten måste också förändras så att anpass-ningsförmågan både inom näringslivet och på arbets-marknaden förbättras. Slopa de offentliga monopolen,och se till att konkurrensen ökar inom alla sektorer. Ipartimotioner har vi moderater visat hur vi skall fi-nansiera skattebortfallet, och då har vi inte diskonteratden tillväxt som skapas.Men det är bråttom. Många tecken tyder påatt den nuvarande högkonjunkturen börjar vika, ochnedgången och kan bli både brant och dyr för Sverigeoch svenskarna.Herr talman! Oavsett vilken grundideologi vi harmåste vi inse att det inte går att skapa något uthålligtvälstånd utan att vi har framgångsrika företagare ilandet. Då borde det inte heller vara så svårt att kom-ma överens om en politik som främjar företagandeoch ägande. Utan tillväxt finns inga möjligheter tillförbättringar på något område.Människor är rationella och genomskådar bluffar,säger , och det har också visatsig i . Det går inte att manipulera och tricksa.Företagare är inga hundar som kan styrasmed små godbitar och en klapp på huvudet.Men det är klart, om man egentligen inte vill attföretagare skall kunna tjäna pengar, utan innerst innetror att vi politiker är bäst skickade att i den här för-samlingen styra och ställa, blir det svårt att få tillstånd en förbättring.Herr talman! Att återskapa ett företagarvänligtSverige är långsiktigt den i särklass viktigaste fråganför oss i . Vi har gemensamt makten ochmöjligheten att skapa förändringar. Jag och minakolleger inom har också viljan att göradet. Men hur många fler har den?Anf. 109 ()Herr talman! Det har under dagens debatt talatsmycket om den ekonomiska utvecklingen i Sverige.Helt klart måste det ekonomiska saneringsarbetetfortsätta.Vi har haft en synnerligen besvärlig ekonomisksituation i efter denglada festen . Vi har haft den värstanedgången i ekonomin i modern tid med många krisersom följd och med en rekordhög arbetslöshet. Detfinns egentligen mycket att säga om orsakerna tillkrisen, men det skall jag inte uppehålla mig vid . Viskall i stället se framåt.Efter att den socialdemokratiska regeringen åter-ställt en del av den borgerliga regeringens politik - detgäller t.ex. kvittningsrätten och arbetsrätten - uppstoddet misstroende och missmod bland företagarna. Densvenska ekonomin var hårt ansatt med sjunkandekronkurs och stigande ränta. Detta var förödande förlandet.Centern valde därför att medverka till att stabilise-ra den svenska ekonomin. Därefter har kronan stärktsoch räntan sjunkit. Men faran är inte över. Det gällernu att fortsätta med en politik som gör att räntan fort-sätter att sjunka. Det är den bästa hjälpen för bådeenskilda och företagare.För att få fart på och pressa ner den alltförhöga arbetslösheten måste det till tillväxtbefrämjandeåtgärder. behöver fler företag och fler företa-gare. Därför behövs ett gynnsam klimat för företa-gande.Från alla partier har det talats mycket om småföre-tagens betydelse. Detta får nu inte bli tomma ord, utanmåste omsättas i praktisk handling. Under den bor-gerliga regeringen genomfördes en rad åtgärder somsyftade till att förbättra småföretagarklimatet. Det varsådana åtgärder som förbättra riskkapitalförsörjning,minskade skatter och en reformering av regelverken.En del av detta har tyvärr återställts. En del av dettahar också slagit mot småföretagen, och därmed för-hindrat nya jobb.När vi från medverkade till vårenskompletteringsproposition förutsatte vi att det måstetill olika insatser för att få fart på tillväxten. Därförmenar vi att det är nödvändigt med kraftfulla åtgärderi tillväxtpropositionen. Det är sådana åtgärder om attkvittningsrätten återinförs för nystartade företag.Därigenom ges möjligheter att i uppbyggnadsskedetav ett företag få dra av underskott mot inkomst avtjänst. Detta är en smidig och billig del av riskkapital-försörjningen.Det behövs även ett riskkapitalavdrag för att lätta-re kunna få kapital till framför allt småföretagen.Detta avdrag bör även gälla ägaren när han ökar detegna kapitalet i företaget. Just detta att stärka det egnakapitalet är oerhört viktigt. Vi minns hur det var underde riktiga krisåren. De företag som hade ett för liteteget kapital slogs snabbt ut. För att förebygga införframtiden är det viktigt att företagen ges möjlighet attöka det egna kapitalet.Även dubbelbeskattningen bör avskaffas. Det ärinte rimligt att det skall vara ett sämre förhållande närdet gäller att spara i aktier än att t.ex. köpa statsobli-gationer som inte innebär någon risk. Härutöver be-höver regelverken ses över så att de bättre anpassastill de små företagen. I avvaktan på Arbetsrättskom-missionens förslag borde regeringen kunna medverkatill att en längre provanställningstid infördes.Det finns många ytterligare åtgärder som manskulle kunna diskutera. Bankernas försörjning avkapital till företagen är en sådan. Företagsgaranti ären annan.Det är också viktigt att vi kan höja kompetenseninom olika områden. Forskning och utbildning måstefå en framträdande roll. Inte minst är det viktigt medden tillämpade forskningen inom olika branscher.Detta gäller t.ex. inom skogsindustrin, livsmedelsin-dustrin och bilindustrin.När det gäller skogen, som ger oss de i särklassstörsta exportinkomsterna, behövs ytterligare forsk-ning för att ännu bättre kunna utnyttja vår skogsråva-ra. I pågår t.ex. arbetet med att bygga uppett skogsindustriellt centrum. Skogsindustrierna ochmaskintillverkare samt forskare både i ochNorge är intresserade av att delta i projektet. Men detmåste till samhällsmedel för att detta projekt skall blimöjligt att bygga ut. Vid högskolan i finnsredan en adekvat utbildning. En samverkan mellanhögskolan i och industrin skulle därför kun-na ge ett viktigt tillskott för att höja förädlingsgraden iden svenska skogsindustrin.Herr talman! Jag vill också betona att harvarit, är och skall förbli en stark industrination. Iblandhör man i debatten att industrisamhället skall försvin-na och att vi i stället skall leva av tjänsteproduktion.Detta är ett något missvisande synsätt. Grundenkommer även att utgöras av industri- ochvaruproduktion. Tjänste- och kunskapsproduktionkommer att öka markant, och detta är bra. Det kom-mer i sin tur att leda till att vi kommer att ha en indu-stri med hög kunskapsnivå som kommer att tillverkamiljövänliga varor av hög kvalitet.Slutligen vill jag än en gång understryka, att om viskall komma tillrätta med arbetslösheten och lyckasstärka vår ekonomi måste vi ge goda möjligheter förföretag och företagare. Vi måste se till att entreprenö-rer, uppfinnare, innovatörer och företagare får enkreativ miljö så att företag kan födas, utvecklas ochväxa i vårt land.Anf. 110 ()Herr talman! Eventuella åhörare på läktaren! Vadär en snilleblixt? Du kanske tänker på och säger att en snilleblixt är en god idé ellerett plötsligt infall av klarsyn, och det är riktigt. MenSnilleblixtarna är också namnet på den rörelse somsakta börjar ta form i hjärtat av , nämligen hosvåra barn i den svenska skolan. Snilleblixtarna syftartill att frigöra barnens egen kreativitet och skaparför-måga genom att de på egen hand får chansen att lösaett problem. Det har visat sig att de idéer som kom-mer fram på detta vis är så kreativa att de med enringa insats t.o.m. kan resultera i konkreta produkter.Om 7-9-åringarna fick bestämma skulle världen ochSverige se betydligt annorlunda ut. Snilleblixtar kanvi aldrig få nog av om vi vill skapa en halv miljon nyajobb.Även vuxna människor kan få snilleblixtar. Dethar i en undersökning som har gjort på upp-drag av visat sig att över en miljon svens-kar går omkring och grunnar på en konkret affärsidé.Över två miljoner svenskar har dessutom någon gångallvarligt övervägt att bli egna företagare. Detta visaratt idéerna och viljan att starta nya företag finns. Detär upp till oss politiker att skapa förutsättningarna föratt dessa drömmar och idéer skall kunna förverkligas.Sverige behöver därför en politik som återupprät-tar oss som företagarnation, annars kommer vi aldrigatt kunna ta oss ur massarbetslöshetens gastkramandegrepp.En av de konkreta åtgärder som behöver vidtas äratt återupprätta statusen för uppfinnare, företagare ochentreprenörer. Ett sätt att åstadkomma detta är attinstifta ett antal entreprenörsprofessurer i Sverige.Den nybildade harnyligen startat en ideell insamling som syftar till attinstifta en professur i entreprenörsskap på Handels-högskolan i går visserligen inte att utbilda någon till ent-reprenör, men kunskap om eget företagande är en braförutsättning. Det behövs också inom entreprenör-sområdet vidare forskning som utvecklar kompeten-sen också för den redan etablerade företagaren.Det har sagts i denna kammare ochinte minst av mig själv, men det måste antagligensägas om och om igen: Regeringens politik med åter-ställare är inte vägen ut ur den svenska krisen. AllaAMS-pengar i världen kan inte dölja det faktum attregeringen inte tycks veta hur den skall få fart påSverige.På något sätt har socialdemokratin fåttmånga människor att tro att AMS-chefen är den vikti-gaste personen när det gäller att lösa pro-blem, när det enda AMS kan göra i själva verket är attkonstatera faktum och släta över konsekvenserna aven misslyckad politik.Den viktigaste personen när det gäller att ta tag idessa frågor, åtminstone i regeringen, är eller borde ivarje fall vara näringsministern. Dess värre märks hanallt mindre i debatten, och kanske snart inte alls. Ty-värr deltar inte näringsministern i debatten i heller. Jag undrar vilket skäl för attutebli han har denna gång.Näringspolitiken à la Socialdemokraterna är förnärvarande väl begravd i diverse utredningar.Nej, problem kräver tillväxt och en kraf-tigt expanderande privat sektor om vi inte för alltidskall vara fångna i massarbetlösheten. Vi måste skapaförutsättningar för nya jobb i nya och framväxandebranscher, satsa på idéer och uppfinningar och skaparegler som underlättar för företagandet, stöttar företa-garen i svåra situationer och ger henne eller honom enanledning att vilja expandera sin verksamhet om till-fälle ges.Det sociala ansvaret kräver ekonomiska förutsätt-ningar av stora mått. Därför måste de välståndsbil-dande krafterna åter få komma till heders i diskussio-nen om framtid.De partier som hävdar att de har en omsorg om desvaga i samhället måste också redovisa hur man ska-par tillväxt och därigenom de ekonomiska förutsätt-ningarna för en sådan politik.Därför är sambandet och beroendet mellan vård,utbildning och omsorg å ena sidan och näringsliv ochkapital å andra sidan oerhört viktigt.Herr talman! Ingen i världen vet med bestämdhethur formeln för tillväxt ser ut, men det pågår en stän-dig kapplöpning runt om för att finna den, speciellt nunär högkonjunktur snart förbyts i lågkonjunktur -troligtvis . Ordet i sig speglar vaddet till stora delar handlar om, nämligen att växa.Det kommer en tillväxtproposition från regerings-partiet . Det som har läckt ut fråndenna proposition bådar inte gott, och tyvärr är välrisken stor för att jag kommer att stå här i riksdagenstalarstol och återigen risa regeringens rygg.Men det återstår för all del ännu tillsdess, och t.o.m. regeringen kan ju tänkas få en snil-leblixt.Jag önskar inget hellre än att den svenska rege-ringen tar lärdom av sitt eget prat om tillväxt och självväxer upp och tar sitt ansvar för landet, som man jupåstår att man vill göra. Men det vi har sett inomnäringspolitikens område visar tyvärr snararepå motsatsen.Anf. 111 ()Herr talman! Ett samhälle där mer än 10 %av arbetskraften står utanför arbetsmarknaden funge-rar dåligt. som går utan att man lyckas pressaned arbetslösheten försvårar situationen ytterligare.Hög arbetslöshet är den bästa grogrunden för främ-lingsfientlighet, rasism och kriminalitet över huvudtaget.Höga arbetslöshetssiffror borde skapa sammatryck på åtgärder som höga räntor eller hög inflation.Så är det dock inte. I nästan hela världen använderman i stället arbetslösheten för att bemästra inflatio-nen. Låg inflation går alltså före låg arbetslöshet.Uppgiften för ett modernt samhälle måste vara attklara både låg arbetslöshet och låg inflation.I är vi vana vid eller, om man så vill, bort-skämda med låga arbetslöshetssiffror. När arbetslös-heten steg till skakade det om helavårt samhälle. Medierna använde rubrikstorlekar iklass med dem som används vid större krigsutbrott.Som vi alla känner till var detta bara början. Ar-betslösheten ökade ytterligare, och är ca 12 %av arbetskraften utanför arbetsmarknaden. Rubrikernahar minskat, och allt fler myndigheter, politiker ochvanligt folk resonerar nu i termer som "Vi får nogfinna oss i situationen" eller "Det är normalt att ettland har arbetslöshet".Det är alltså den helt normala tillvänjningsproces-sen som verkar på oss alla. Jag vill nog påstå attdenna tillvänjning utgör ett av de stora problemen närdet gäller att vidta de viktiga och kraftfulla åtgärder-na.Arbetslösheten måste ned i normala . Rege-ringens hittillsvarande ambition att nå10 % arbetslöshet kan och får inte accepteras.Vårt hopp står nu naturligtvis till regeringens till-växtproposition. Om jag får ha en önskelista hoppasjag att tillväxtpropositionen innehåller bl.a. följande:En medveten inriktning mot arbetstidsförkort-ning.Investeringsbidrag för småföretag.Inga egenavgifter för småföretagare för deförsta intjänade 40 000 kronorna.Löntagare som vill pröva sin idé i företagsformges möjlighet till tjänstledighet med utbild-ningsbidrag och starta-eget-bidrag.Jag hoppas också att man kan tänka sig sänkta ar-betsgivaravgifter vid försök med sextimmarsdag, ochnaturligtvis ordentliga satsningar på de nya energikäl-lorna.Den viktigaste enskilda åtgärden är dock att pressaned räntorna. Reporäntan borde vara omkring7 %.