prot · GJ093 · 1995-10-04 00:00:00 — AMS konstaterar att kvinnorna fårökade problem på arbetsmarknaden. Antalet arbetslö-sa kvinnor ökar medan antalet arbetslösa män mins-kar. Antalet deltidsarbetslösa kvinnor är nästan fyragånger så stort som antalet män i samma situation.Ingvar talar så varmt om att EU skulle kunnabli en sysselsättningsunion. Jag tycker också att ar-betsmarknadsfrågorna inom EU är otroligt viktiga,men jag tror inte att EU skulle kunna lösa problemenhär hemma. EU har 18 miljoner arbetslösa. Hälften avkvinnorna finns inte med i statistiken, eftersom dealdrig varit ute på arbetsmarknaden och räknas därförinte. Jag tror inte att vi via EU kan få nya jobb, utandet behövs kraftfulla åtgärder här hemma för att styradet hela så att bl.a. kvinnorna får jobb . Vimåste se de signaler som ges om att det är kvinno-jobben som drabbas, för jämställdhetens skull. Det ärockså viktigt att se detta när man talar om avgiftssys-tem och om att ha försäkringar via arbetsgivaren. Hurkommer de deltidsarbetandes, de tillfälligt arbetandesoch framför allt kvinnornas försäkringssystem att se uti framtiden om man antar de nya modeller som tycksvara populära ?Herr talman! Jag håller med regeringen om att detbehövs samarbete för att klara de viktiga frågorna föratt få en hållbar utveckling - en tillväxt som inte byg-ger på gamla traditionella tillväxtkrav med mer be-tong och asfalt utan en hållbar tillväxt där människanoch miljön sätts i centrum.I regeringsförklaringen finns många vackra ord,men är det ord som förpliktar? När det kommer tillkonkret handling är det tomt, ekande tomt. Visserli-gen säger regeringen att den skall ta till vara natio-nens främsta tillgång, människans vilja till arbete ochskapande. Det låter tilltalande och vackert, men ipraktiken har vi inte sett något av detta. Somexempel kan jag nämna vårt krav på att dela på job-ben genom att förkorta arbetstiden. Detta har konsek-vent avfärdats av regeringen. Från småbarnsföräldrarsom ville vidareutbilda sig tog ni bort svuxa-bidraget.Det är faktiskt en katastrof för många, framför alltkvinnor med småbarn som sitter med stora studie-skulder och som inte kan fullfölja sina studier därföratt de missat detta bidrag och helt enkelt inte har rådatt studera vidare. Den studieskuld de har kommernaturligtvis skattebetalarna att få betala tillba-ka. Har man inte konkurrensmöjligheter genom enfärdig utbildning har man väldigt svårt att ta sig in påarbetsmarknaden. Det borde ha varit viktigt att disku-tera svuxa utifrån inkomstprövning i stället för att heltta bort det. Då hade vi kanske sluppit de problem somvi kan se och som framför allt drabbar kvinnor-na.Med arbetslöshet får vi också utanförskap, männi-skor som inte känner sig delaktiga i samhället därföratt de inte behövs. Det är en farlig situation. Dettvåtredjedelssamhälle som vi går emot kommer attskapa en ickelojalitet med samhället. Om man intekänner samhörighet, om man inte känner att manbehövs, då har man inte heller någon anledning attställa upp. Jag ser att det ökande våldet i samhället har ett samband med att människor känner sigutanför, känner att de inte behövs, inte hör hemma isamhället. Vi måste ta krafttag, för utanförskapet ärdet största samhällshot som vi står inför.Herr talman! Det är viktiga frågor som skall disku-teras , en av dem är ener-gifrågan. Vi måste se till att en avveckling av kärn-kraften kommer i gång. Den svenska kärnkraften böravvecklas - det har vi ett beslut på. Kärnkraften ärbåde kostsam och farlig. Den är farlig för de männi-skor som arbetar i urangruvorna, den är farlig medtanke på risk för haverier och den är farlig för kom-mande generationer eftersom vi fortfarande inte harlöst slutförvaringsproblemen. Det är kommande gene-rationer som skall ta ansvar för de sophögar som vi skapar via våra kärnkraftverk. Därför behöver vise till att sluta att producera detta livsfarliga avfall,lyfta blicken och börja satsa på de energikällor som ärlångsiktigt hållbara, sol och vind, vidta energisparan-de åtgärder och satsa på ny energiteknik. Det är fulltmöjligt , om bara viljan finns.Därför, , är det att ge svar påfrågorna:Tänker ni påbörjakärnkraftsavvecklingen?Tänker ni nu ge industrin signaler om att det ärdags att energieffektivisera?Är ni beredda att skatteväxla för jobbens ochmiljöns skull?Är ni beredda att dela på jobben - genom arbets-tidsförkortning?Vi i de gröna är villiga att vara medoch ta tuffa beslut, men det måste leda till en hållbarutveckling och en rättvis fördelning.(Applåder)Anf. 43 Statsminister () replikHerr talman! Det är tre frågor jag vill ta upp medMiljöpartiet.Hur kan det komma sig att i Sverigeanser att vi inte bara får svårt att driva vissa frågorutan att det rent av blir mycket dåliga konsekvenserav ett medlemskap i ? systerpartierute i inte bara säger att de vill vara medlem-mar i EU.De säger dessutom att de vill driva ett mycketlångtgående samarbete. Hur kan ni med liknandevärderingar dra så totalt felaktiga slutsatser? Hur kanMarianne i sin kritik mot t.ex. oss social-demokrater vara så kategorisk att hon klip-per huvudet av sina partivänner ute i . Jagskulle känna mig litet obehagligt berörd om jag hadegjort så mot mina patikamrater.Det andra som jag tycker är märkligt är att frågar vilka direktiv som regeringenhar gett till när det gäller kärnvapen-provsprängningarna. och andrafrån nej-sidan var ute i valrörelsen och sade: Tro inteett ögonblick att man har något inflytande överkommissionärerna. De är helt bundna och har intenågon anknytning till detta.Det var ett helt riktigt påpekande. Men plötsligtskulle vi ge direktiv till om hur honskall agera. Det måste ju vara något samband mellandet som ni säger ute i landet under en valrörelse ochdet som ni säger här i riksdagen.Den tredje frågan måste vi ändå klara ut , engång för alla. vill underkänna - det har nigjort i valrörelsen och det vill ni göra genom en folk-omröstning - den folkomröstning om EU-medlemskap som vi hade för mindre än ,då av svenska folket deltog. vill Mil-jöpartiet inom en relativt nära tid anordna tre nyafolkomröstningar. Jag måste säga att detta är att drivamed svenska folket. Det är att taktisera sönder svenskdemokrati. Jag menar att här ger sig in påen väldigt farlig väg om man med ett viktigt demo-kratiskt instrument skall göra detta till en ren taktik-fråga.Anf. 44 ()replikHerr talman! När det gäller folkomröstningen tyd-liggjorde jag i mitt anförande att vi inte ville ha en nyfolkomröstning om det som svenska folket har röstatom, utan om det som kommer. Vi har inte sagt att detskall hållas tre nya folkomröstningar, utan vi hoppasatt EMU och regeringsförhandlingarna kan föras ihop.Det skulle underlätta.Jag vill tacka för att statsministern bekräftade attvi hade rätt om kommissionen. Under valrörelsensade han att vi hade fel om att det inte var något sam-band mellan regeringarna och kommissionen, utan attdet var en röst via kommissionen.Angående de gröna i EU-parlamentetråder det delade meningar om ifall man är för det nyaEU, alltså unionen. Däremot var man positiv till EG-samarbetet. Det internationella samarbetet är viktigtför hela den gröna gruppen. Men vi tycker också attdet är viktigt att vi har rätten att gå före och ställahårdare miljökrav. Vi vill värna den internationellasolidariteten genom samarbete med hela världen, bl.a.via FN.Anf. 45 Statsminister () replikHerr talman! Därmed är det fastslaget i riksdagensprotokoll att accepterar folkomröstning-ens resultat och att det svenska medlemskapet liggerfast. Så lät det inte i valrörelsen. Jag kan försäkra attom de som röstade på hade haftdetta klart för sig, hade den röstsiffran blivit betydligtlägre. Men den skadan är skedd. vet vi i fortsätt-ningen att medlemskapet ligger fast. Skall det hållas folkomröstningar,skall det vara om något annat än medlemskapet.Sedan var det litet för grovt, , att påstå att jag skulle ha sagt att det gick attpåverka kommissionärerna eller någon annan social-demokrat. Vi kan EU-frågan. Vi påstår inte sådanagrova felaktigheter. Vi sade att det är en fördel attkunna ha en kommissionär för ett land där. När detgäller indirekt inflytande har vi aldrig sagt att vi kange några som helst direktiv på den punkten.Mitt konstaterande kvarstår. Det är något märkligtmed en rörelse som kan dra så olika slutsatser i Sveri-ge om vad som är bra med Europasamverkan och somkan dra så kapitalt olika slutsatser i ett annat land. Dåär det något fel på konsistensen.Anf. 46 ()Herr talman! Jag kan förstå att det inte är populärtatt komma med den första meningen som jag har imitt anförande, men jag kan inte låta bli.Jag tycker att det känns som att det går ett stråk avsjälvupptagenhet över . Visvenskar får se upp så att vi inte inbillar oss att vi vetoch kan allting bäst och därför inte skall beblanda ossmed andra. Jag tror att vi får se upp så att vi inte re-ducerar oss själva till en dimension, nationens.Jag säger detta därför att jag känner rädsla för attvi skall isolera oss från de kontakter och den gemen-skap som är en av de viktigaste förutsättningarna föratt vi skall rädda framtiden åt våra barn och barnbarn.Vi vet allihop att samarbete och internationell gemen-skap inte är liktydigt med EU, men nog ryms detåtskilligt i EU-debatten som har släktskap med destämningar som är koncentrerade på vad som är bästför en själv, de stämningar som leder till att allt flerknyter näven för att säkra det egna och inte bli av mednågot till nästan.Om ens taladeom att minska biståndet till tredje världen hade väl idet närmaste ett uppror utbrutit. urholkas bi-ståndet under minimala protester.En mördas för sin hudfärg. noterarförstrött ännu ett våldsdåd, kremerar afrikanen ochskickar tillbaka honom i pappkartong. Flyktingardrivs från sina bostäder. reagerar med engäspning.När begrepp som "de andra" får fotfäste blir detofattbara möjligt, skriver författarinnan i boken , inte i ett mytiskt landutan för vanliga stadsbor.Herr talman! Det är då svenska elever börjar attbära hakkors på sina skolkläder. Det är då det bildasjordmån för rasism.I en alltmer internationaliserad värld och i taktmed att vi blir alltmer beroende av varandra verkardet ju faktiskt som att vi blir allt mindre benägna attbry oss om, visa solidaritet och ta gemensamt ansvar.Herr talman! Det är alldeles tydligt att valet tillEuropaparlamentet av många uppfattades som att vipolitiker försökte att fösa människor som valboskapin i ja- eller nej-fållan. Jag beklagar livligt att vi intefick en konstruktiv debatt om ansvar inför eneuropeisk framtid. Jag tycker visst att det finns an-ledning att vara självkritisk, och detta i flera avseen-den, men det finns också all anledning att inte varafegt undfallande.Vi hade en folkomröstning 1994. av väljarnadeltog i den. Vi vet resultatet av folkomröstningen.Informationen om årets val till harkarakteriserats som bristfällig, och det må vara sant.Men kvantitetsmässigt kan knappast någon ärligtklaga. Och i en demokrati har vi alla faktiskt ett visstansvar för att inhämta kunskap.Herr talman! Det är sällan protesterna som förframåt, det är alternativen, att visa nya möjlighetersom förändrar den politiska färdriktningen. Jag troratt en förklaring till att så många sätter klackarna ibacken är att vi har uppfostrat varandra till att bliexperter på att formulera krav- och rättighetskatalo-ger. Med staten som pappa och kommunen sommamma förväntar vi oss att bli omhändertagna frånvaggan till graven. Och plötsligt tvingar verklighe-ten oss att stå på egna ben, att fatta egna beslut, ochdet är krävande. Då faller man ibland, och då är detinte så konstigt om många längtar tillbaka till statenstrygga famn.I de forna kommunistiska staterna är demokratinsvärsta fiende de av indoktrinering som berövatmänniskor initiativkraften, som skapat föreställningenatt det är staten som bestämmer och lägger allt tillrätta.Vi kristdemokrater vill å andra sidan inte ha ettsamhälle som enbart bäddar för marknadskrafter, enstat som enbart skapar förutsättningar och inte taransvar för sina medborgare. Stat och kommun måstekunna garantera t.ex. vården. Vi skall akta oss för ettsamhällssystem där de rika blir rikare på de allt fatti-gare bekostnad. Det gäller att hitta balansen.Vi kristdemokrater är helt övertygade om att detgår att kombinera en ansvarsfull stat med skapande avmöjligheter för medborgarna att fatta egna beslut, attta egna initiativ. Vi tror att detta är det bästa alternati-vet till den rent ut sagt förödande tillbaka-till-folkhemmet-romantik som råder.Herr talman! Jag har sagt att Frankrikespresident varit lomhörd för omvärldens protester motprovsprängningarna. Jag hade fel. Han verkar sten-döv.När det äntligen förpassats till histo-rieböckerna drar sig inte för att upp-amma de stämningar som skapar motsättningar ochförakt. Vi kan omöjligt tycka något annat än attJacques kränkt vår förhoppning om en trygga-re framtid och berövat oss visionen att vi är på vägmot en fredligare värld.Men jag begriper inte att de som ivrigt och medrätta protesterar mot de vansinniga kärnvapenprovensamtidigt undviker att engagera sig i att läka sårenefter kommunismen i öst. MenEuropas säkerhetspolitik fordrar att Väst- och Östeu-ropa möts i demokratiska värderingar, tvinnas sam-man i den människosyn som kommunismen förtram-pat, men som demokratin inte klarar sig utan.Säkerhetspolitik innebär för många enbart militärainsatser, det vet vi. Men vi hoppar på ett ben in iframtiden om vi inte också ser de etiska, de marknad-sekonomiska och ekologiska satsningarna i Öst- ochCentraleuropa som i högsta grad säkerhetspolitiska.Europa måste få börja andas med båda lungorna.De som pläderar för framtida fred och frihet men somstår främmande för de forna strävandenatt bli medlemmar i den europeiska unionen har ringa,om någon, trovärdighet. Freden och friheten vinner vibara om vi arbetar tillsammans.Det är också tillsammans vi har en chans att räddavår fysiska och vår andliga miljö. Det är när vi driverEU till en radikal miljölagstiftning som vi når fram-gång. Det är när alla Östersjöstater tar miljöansvarsom morgondagen ljusnar. Det är när vi i massmedi-eåldern och i datateknikens tidevarv skaffar framgemensamma direktiv som vi kan få stopp på sprid-ningen av barnpornografi. Nationalistisk miljöpolitikär ingen verkningsfull miljöpolitik.Jag vet att har förbrukat sintalartid, men hon får faktiskt skylla sig själv om honinte sparar litet tid till slutet av debatten. Ni i Miljö-partiet är oerhört starkt medvetna i ert krav på attSverige skall lämna EU. I stället för EU vill ni ha FNsom organisation när det gäller att skapa de gemen-samma och nödvändiga miljöpolitiska förutsättning-arna.Det som har sagts här av och av statsministern är helt riktigt, nämligenatt vad ett land gör må vara intressant i sig och att ettland kan gå några steg före. Men vi vet ju att dethandlar om att få alla länder med på vagnensom går mot en säkrare, tryggare och renare miljö.Miljöpartiet säger nej till den vagnen och säger istället ja till FN. Vi som har haft något med FN attgöra är måna om att FN skall finnas, bli starkare,vidareutvecklas och avbyråkratiseras. Men vi inbillaross inte att FN - alla dessa hundratals stater av vilka15 är EU-stater - skulle kunna spela en roll när detgäller att göra den internationella gemensamma insatssom är livsnödvändig för vår framtid.Miljöpartisterna har i den här frågan svikit och lu-rat sig själva, eller vem de nu har lurat. Det är alldelesklart att om man går omkring och tror att FN skall bliden stora miljöorganisationen, då får man vänta sålänge så att miljön långt kommer att hadrabbats ytterligare.Herr talman! Det har gått detstolta beskedet gavs att ingen ungdom skulle behövagå utan arbete i . kastar regering-en över ansvaret på kommunerna somkommunerna plockas på miljard efter miljard.Ersättningen som kommunerna skall erbjuda deunga är såvitt jag har förstått bara en spottstyver - enspottstyver! Hur kunde då socialdemokraterna ordaom pigor och drängar under valrörelsen ? Detvar tydligen bara simpel valrörelsepropaganda dehängav sig åt. Det värsta med detta är att ni socialde-mokrater därmed har vingklippt er själva. vågar niinte tillstå det vi alla så väl vet, att det är även inomtjänstesektorn vi skall få fram nya jobb.Socialdemokraterna har något slags fobi mothemmiljön, och det verkar vara ett unikt svenskt so-cialdemokratiskt komplex. Socialdemokraterna i t.ex.Danmark och har ju inte alls denna fobi ellerdetta komplex. Regeringsförklaringen tar upp det alltökande våldet och otryggheten, och fattas bara annat.Men fortfarande vägrar den socialdemokratiska rege-ringen att se att en god familjepolitik är en förutsätt-ning för det trygga samhället.Herr talman! Jag har all respekt för socialdemo-kraternas slogan Sätt i arbete. Men användinte kontinentens bekymmer för att vända uppmärk-samheten från era egna inhemska misslyckanden! Sättarbetsmarknadsministern och näringsministern i arbe-te , , inte utifrån föreställningen attpolitiker skapar nya jobb utan genom att verkligenskapa bättre förutsättningar för företag och företagare.Undan för undan håller regeringen tydligen på attåterställa återställarna. När arbetsrättsfrågorna är påtal sysslar regeringen numera med dubbla saltomorta-ler. Ta er ur vanföreställningen att alla vi som villförändra en del av arbetsrättslagstiftningen skulle viljagöra detta för att försämra för arbetstagarna. Vi vill däremot se till att arbetsrätten inte fryserute de arbetslösa. Det är det det handlar om.Jag tror att människor mycket väl begriper att denoffentliga sektorn inte kan svälla hur mycket somhelst, och att det måste existera en balans mellannäringsliv och företagsamhet å den ena sidan ochoffentlig sektor å den andra sidan.Men folk kan inte förstå och acceptera att männi-skor friställs från sina arbeten inom vård och omsorgdär de bevisligen behövs, för att i stället uppbäraarbetslöshetsunderstöd och ingenting uträtta.Jag kan inte tänka mig något annat än att det gåratt hitta en formel som kommer åt detta misshushål-lande med angelägna vårdinsatser. I då jäm-ställdheten borde öka är det dessutom orimligt attförsämra för kvinnorna på arbetsmarknaden.Herr talman! Det finns en gräns bortom vilken godvård inte längre går att upprätthålla. Jag menar att dengränsen snart är nådd. På en del håll är den redannådd.Men som jag har sagt hjälper det ju inteatt bara protestera - man måste också peka på alter-nativ. Som vi har hört under dagens de-batt väljer socialdemokraterna att med somalibi sänka matmomsen och beröva lands-ting och kommuner resurser till vård. Vi kristdemo-krater anser att detta är ett fatalt misstag. Man kanaldrig rättfärdiga försämrad vård och omsorg medbilligare mat.Nej, vi kristdemokrater är fullkomligt övertygadeom att de ca 8 miljarder, som matmomssänkningenkostar, hade behövts för att göra stor nytta i vårdsek-torn.Herr talman! En cancerpatient skall inte behövavänta på behandling. Det är ointressant för patientenom det går att rationalisera ytterligare eller ej. Detintressanta är att hon eller han får bästa tänkbara vård.Den politiker som talar om möjligheten att rationali-sera men i praktiken visar att rationaliserandet går utöver patienten har ju misslyckats. Den åldriga har rätttill en pratstund med personalen, och personalen harrätt till en stressfri arbetsmiljö.Herr talman! Vi kan möta framtiden med gårda-gens sociala ingenjörskonst, men jag tror att vi begårett fatalt misstag om vi försöker oss på det. Kollekti-vismens tid är förbi. Låt äntligen föräldrar ta ansvaroch få känna sig respekterade och betrodda när detgäller val av barnomsorg och när det gäller friskolor,annars stannar stycket i regeringsförklaringen om attmänniskor skall få "större makt över sina egna liv"vid tomt prat.Den som har följt regeringens turer i friskolede-batten kan omöjligt annat än häpna. 1995 försökerSveriges regering dribbla med konven-tion om föräldrarätt. Det är inte enbart upprörandeutan också tragiskt.Vi har hört hur Socialdemokraterna påstått attfriskolorna skapar segregation, men det är ju inte sant.Det är ren verklighetsförfalskning. Det är ju i ställetså att friskolor erbjuder ett bra socialt klimat, att barnfrån skilda miljöer och språkgrupper lär känna var-andra och tycka om varandra. Mobbning förekommersällan i friskolorna, och elever, föräldrar och lärare ärnöjda. Kom loss, socialdemokratiska regeringen, frånföråldrade doktriner. Tro inte att vanliga föräldrar äroförmögna att välja och att de vill vara marionetter åtstaten. Skoldemokratin måste faktiskt omfatta föräld-rarna och deras rätt att välja.Herr talman! Enligt en rapport från Socialstyrelsengår ca 10 miljarder till socialbidrag åt svenskar ochinvandrare. Det kan inte vara rimligt att så storasummor betalas ut utan att det leder till att arbets-uppgifter blir utförda. Såväl arbetsgivar- som arbets-tagarorganisationer måste vara oroade av att det växerfram en grupp människor, i synnerhet ungdomar, sompassiviseras och nödgas leva på frukterna av andrasproduktiva arbete. Dessutom finns det ju bland flyk-tingar och invandrare många kompetenta yrkeskvin-nor och yrkesmän som aldrig får chansen att visa vadde duger till. Detta är katastrofalt i ett läge där vibehöver all yrkeskunskap och kreativitet som står attuppbringa. Regeringen bör därför inleda för-handlingar med arbetsmarknadens parter om att införaoch finansiera ett större antal rekryteringsplatser medsocialbidragsmedel. Offentliga och privata arbetsgiva-re kunde sedan erbjudas att beställa sådana rekryte-ringsplatser, och den person som nekar en rekryte-ringsplats - givetvis efter samråd om lämpligt yr-kesområde osv. - borde få socialbidraget kraftigtreducerat.Herr talman! Låt oss nu göra allt som står i vårmakt för att röja undan skiljelinjer och murar mellanmänniskor. Det är i ett samhälle där alla behövs ochär välkomna som trygghet skapas, inte i en tillvarouppdelad i vi och de andra. skall vara sam-förståndets land. Så avslutar statsministern sin rege-ringsförklaring. Det har alltid varit kristdemokraterssträvan att söka samhällsgemenskap och att ge sig ikast med morgondagens utmaningar utifrån en sam-manhållande etik och människosyn.(Applåder)Anf. 47 Statsminister ()Herr talman! Det är intressant att höra angreppenpå det socialdemokratiska partiet från såväl högernsom från och med den emfas som deframförs.Moderaterna vill öka inkomstklyftorna, försämraarbetsrätten och rasera välfärden. Så sent som förnågra månader sedan skåpade de ut den ekonomiskapolitiken och konvergensprogrammet. Vår politikkallades för återställarpolitik.Vänsterpartiet ägnar sig åt nostalgiska resor tilldet socialdemokratiska där den ena reformenkunde avlösa den andra, inte till de gamla kommunis-tiska föredömena utan det där Sträng med fasthand höll i penningpåsen. Det var före ,och . måste vi städa, men det harVänsterpartiet inte förstått. förstårinte att välfärd på lån leder till ofärd.Moderaterna och för medborgarnabakom ljuset med sina enkla strömlinjeformade lös-ningar - lösningar som hör gårdagen till.I dag måste vi ha förmåga att ompröva och hittastabila välfärdslösningar som klarar omvärldens ochmarknadens hårda tryck. Förutsättningen för att kunnaföra en meningsfull framtidsdebatt är att vi själva kanstyra utvecklingen. Det är bakgrunden till den kärvapolitik som vi genomfört. har vi facit. Vi har lyckats åstadkomma en situa-tion där vi kan ägna oss åt annat än enbart krisbe-kämpning. Vi har lyckats skapa en konstruktiv ochstabil grund för fortsatta diskussioner om hur Sverigeskall kunna utvecklas som nation, hur vi skall kunnaupprätthålla och skapa hållbar tillväxt och arbete, hurvi skall kunna trygga välfärden och rädda miljön, hurvi skall kunna ge de människor som lever påmarginalen ett rikare liv och en tro på framtiden.Det vore intressant att föra diskussionen även medVänsterpartiet och i dessa frågor, meneftersom de uppträder som två ytterlighetspartier imarginalen är det inte möjligt. Båda har de varittvå typiska nostalgipartier.För drygt två veckor sedan genomfördes det förstaEuropavalet i . Det gällde att utse 22 represen-tanter av 626 parlamentariker.