prot · GI0995 · 1995-04-26 00:00:00 — Låt mig uttrycka det såhär. Jag har varit gift och varit beroen-de av enskilda män. är jag och har varit bero-ende av staten. Det är faktiskt att föredra i vissa lägen.Det är lustigt att en moderat skall tala om för mighur det gick till när kvinnor fick tillgång till arbets-marknaden. Jag vill påstå att det var när man höll påatt bygga upp folkhemmet. När man byggde upp dengenerella välfärdsstaten, blev det stor efterfrågan påkvinnlig arbetskraft.Tala om att uttala sig generellt! "trots att kvinnorna själva egentligen ville varahemma". Det är att generalisera.Anf. 93 ()Fru talman! Jagkommer huvudsakligen att tala om familjepolitiken.Avslutningsvis kommer jag att tala om ett par motio-ner. Jag kommer inte att yrka bifall till några reserva-tioner , eftersom redan har gjortdet.Ett land får ju den politik och de politiker manväljer. I valet hamnade vi långt vid sidan avdet målet. gjorde ett val delvis i oppositionmot den borgerliga regeringens katastrofala ekono-miska politik. De rika blev rikare och de med lägreinkomster fick behålla mindre. Bankerna trollade bl.a.bort hundratals miljarder. Arbetslösheten steg så gottsom oreglerat. Det är ganska märkligt att höra dengamla fyrpartiregeringen klaga på arbetslösheten.På grund av nedskärningar och hög arbetslöshetvalde svenska folket bort den borgerliga regeringen.Då trodde folket att det skulle byta till sig en social-demokratisk regering i ordets gamla betydelse. Ensådan regering skulle visserligen spara, men bördornaskulle bäras av dem som kunde bära dem.Massor av neddragningar drabbar nu familjerna.Det har alltså inte blivit så att det är de som kan bärabördorna som får skära ner, utan man skär jäms över.Arbetslösa, även lågavlönade, får . I föräldraför-säkringen får även de lågavlönade . Det är lika-dant med sjukförsäkringen. Barnbidragen sänks till640 kr för alla. Studiehjälpen för 16-20-åringar sänksför alla. dras in för gymnasie- och hög-skolestuderande.Bostadsbidragen sänks även för personer med lågapensioner. Den här debatten gäller familjepolitiken,men man har talat litet för litet om pensionärerna. Tvåpensionärer bildar väl också en familj. Ensamståendehar ännu svårare att klara sig. Barntillägget tas bortför vuxenstuderande. Avgifter på medicin och läkar-besök höjs. Högkostnadsskyddet höjs gång på gång.Förtidspensionärer, även de med låg pension, fårhundratals - 400-700 - kronor mindre per månadberoende på hur man räknar.Många av förtidspensionärerna har också minder-åriga barn och drabbas dessutom av övriga nedskär-ningar och prishöjningar. De blir dubbelt drabbade -även av egenavgifter, höjda skatter och kommunal-skatter.Familjernas ekonomiska situation har på ett dras-tiskt och orättvist sätt försämrats. Alla skall sparanästan lika mycket, oavsett om de tjänar 10 000 eller30 per månad.Miljöpartiet vill spara på ett fördelningsmässigtsolidariskt sätt och skydda låginkomstgrupperna, bl.a.genom ett generellt och behovsprövatbarnbidrag inbegripet flerbarnstilläggen. Vi skullealltså höja barnbidraget med om vifick bestämma. Det ger en god fördelningsprofil ochökar statens inkomster med ca 400 miljoner kronorjämfört med regeringens förslag, vilket innebär enbesparing med 2,5 miljarder.Vi ställer alltså upp på besparingarna. Vi vill baraatt besparingen skall bli rättvisare så att man skyddarlåginkomsttagarna. Det allmänna barnbidraget är enmycket viktig del i den generella välfärdspolitiken.Det visar på samhällets positiva syn på barnen ochbidrar till goda uppväxtvillkor för dem. Barnbidragethar särskilt stor betydelse för familjer med låga in-komster och utgör ett viktigt komplement till yrkesin-komsterna. De personer som har de allra lägsta in-komsterna skulle med vårt förslag få i barn-bidrag. Vi vet att man måste spara. Vi har gått med påbesparingarna av den orsaken.När det gäller förtidspensionerna accepterar viinte neddragningarna särskilt för personer med lågapensioner. Många av förtidspensionärerna har lågapensioner. Här återfinns det brutna taket, som vi hartalat om . När det gäller belopp upp till12 skall man få högre ersättning ochför resten skall man få lägre ersättning. Vi har satsat400 miljoner på förtidspensionärerna.Vi vill ha kvar resebidrag för vuxenstuderande förstatens skolor för vuxna i och Norrköping.Det är en liten summa. Vi kan inte förstå vad det ärför mening med att inte behålla det. Jag tror att detgäller 6 miljoner . Vi vill också behållaCSN-kortet och de 280 miljonerna som barntilläggetför vuxenstuderande beräknas kosta.För att klara sig i det socialdemokratiska samhälletbör man vara ung, svensk, rik, frisk, man och bosatt istorstad. Då klarar man sig ganska bra.Det var det viktigaste jag ville säga på det här om-rådet. Jag tänker även prata litet om ,eftersom det hänger ihop med den här finansieringen.Barnen får ta ännu mer ansvar för sin egen ekonomiän tidigare på grund av arbetslöshet och familjernasdåliga ekonomiska standard. Då är det mycket hårt attta bort de här resebidragen genom . Detgäller även studenter. Innan de har bildat egna famil-jer hör de faktiskt till den ursprungliga familjen. Debehöver komma hem och träffa sina föräldrar ochvänner. Om de väljer en studieort långt hemifrån,vilket vi nu skall kunna göra, missar de chansen attbehålla en god kontakt med sina föräldrar. Det härtycker jag är mycket viktigt.Jag skall nu tala om de allra svagaste i samhället.Till de allra svagaste hör även de handikappade, menjag tar inte upp den gruppen just . Den grupp jagavser har vi alla sett. Det är inte pojkar som letartomglas för att utöka veckopengen utan vuxna mänoch kvinnor som samlar tomburkar för sitt uppehälle.De flesta som går förbi vänder bort ansiktet eller serrakt fram. Några tittar nyfiket.Jag talar om de hemlösa. Man säger att de är ca6 000 i , varav 1 000 är kvinnor. Kanske ärde sammanlagt 10 000 i . Men ansågs de vara 6 000 i . , då satt i och jag arbetademed de här frågorna, förmodade man samma antal.Även får vi samma siffror, som jag inte längretror på. De hemlösa har blivit fler, men det är inteprecis de människor som låter skattskriva sig, som gåratt räkna in.Reportage i tidningar, TV och radio saknas inte,sådana kommer med jämna mellanrum. Vi är alltsåinformerade. Det politiska etablissemanget - åtmins-tone i riksdag och regering - står handfallet. Jag vetatt man gör det i kommunerna också. Det här är ensvår fråga. Det finns ingen orsaksanalys. Den saknas.Det förekommer att man säger att det här beror påatt mentalsjukhusen har avvecklats. Det finns någrahemlösa som kommer från mentalsjukhusen. De allrasvagaste av de hemlösa är de som kommer från men-talsjukhusen och som har blivit missbrukare. De dörundan ganska snabbt.Ibland säger man också att det är fråga om männi-skor som frivilligt vill ha det så här. Det kanske finnsnågra som vill det. De finns, men de är få.Det finns således ingen saklig analys. Den lysermed sin frånvaro. Vi vet inte om det främst handlarom brist på resurser och organisation eller brist påsamarbete mellan olika sociala instanser och nivåer.Jag vet att man jobbar mycket med det här. Jag harsjälv varit ute och tittat på i stort sett alla hem iStockholm där uteliggare övernattar.Det är en stor brist på sängplatser under vintern.Det finns många som arbetar med det här inom socia-len, och andra organisationer. Detfinns människor som är mycket berörda av det här.Redan 1990 svarade på en av mi-na frågor med att säga att vi måste ta tag i var och enav dessa människor och inte släppa taget förrän de harfått fotfäste i tillvaron igen. Han sade att vi måsteerkänna det här problemet. Det är förvisso erkänt . Men vad har gjorts? Man har i stort sett inte gjortnågonting. Man måste ge dem en sängplats även omde inte förmår vara nyktra. De ligger 14 stycken i ettrum. Det är vad de står i kö för. Det är således intefråga om några kostsamma lägenheter.De som har det svårast, förutom missbrukarna, ärkvinnorna. De är delvis dolda. Vid finnsett hem för ungefär tolv kvinnor. Det är alltså mycketviktigt att man speciellt ser över kvinnornas situation.De är också ofta prostituerade. Vi vill att 10 miljonerav statens pengar skall delfinansiera boendet för dehemlösa, i första hand i storstäderna.Vi har en lösning. Vi vill ge i upp-drag att utforma direktiv för hur kommunerna skallarbeta i det här avseendet. Behovet av sängplatsermåste uppskattas. Först när de här människorna harfått en sängplats eller någonstans att sova och någon-ting att äta, kan man möjligen tänka sig att rehabilite-ra dem. Det är naturligtvis målet. Alla går inte attrehabilitera, men de har ändå rätt att få ett värdigt livden tid de har.Det händer faktiskt att familjer och att mannen -oftast - blir bostadslös. Det kan gå mycket snabbtutför för dem. De kan ha sitt jobb kvar kanske en visstid, men de klarar inte av att arbeta om de inte harnågonstans att bo.Jag tycker att det är viktigt att griper tagi det här och att man ställer krav på att kommunernagör insatser. De har också en svår ekonomisk situa-tion, men här måste man göra någonting. Det är intebilligt för kommunen med hemlösa personer. Desvårare fallen kostar t.ex. någon miljon i sjukvård omåret. Det är billigare att låta dem bo någonstans.Jag vill nämna något om punktskriftsbiblioteket.Mycket få synskadade och blinda kan läsa punktskriftså bra att de kan läsa böcker. En kunskap kan gå för-lorad. De har både nytta och glädje av att kunnapunktskrift - både i och internationellt. Där-för har vi satsat en blygsam summa på punktskrifts-biblioteket - 1 miljon kronor.I övrigt instämmer jag i tidigare yrkanden frånMiljöpartiet.Anf. 94 ()Fru talman! Finns det något skönare än harmonis-ka barn? Som lärare under några decennier har jagmött dem. De finns i skolan, med sin nyfikenhet,kreativitet och lust att lära. Samhället måste ge sittstöd till goda miljöer för barn. Det finns också barnsom jag har undrat över hur de har kraft och ork attkomma till skolan för att arbeta och lära sig. Det ärbarn från svåra familjeförhållanden. Samhället måsteha råd att ge dessa barn extra stöd.Att vara förälder är det finaste som finns. Ingetansvar och ingen uppgift kan vara större än att ge barntrygghet och en god fostran. Föräldrarnas kravlösakärlek, engagemang och intresse för sina barn är avavgörande betydelse för barnens utveckling och kanknappast ersättas av någon samhällelig instans. Ettbarn behöver båda sina föräldrar. Det är i familjensom grunden läggs för vår karaktär, våra värderingaroch vår förmåga. Jag vill därför se en konstruktivfamiljepolitik.Familjepolitiken måste inriktas på att ge de en-skilda familjerna huvudansvaret för besluten om om-sorgen om barnen. Det måste finnas daghemsplatser,familjedaghemsplatser, olika former av alternativbarnomsorg osv. Det måste också finnas möjlighet tillstöd så att föräldrarna kan få mer tid med barnen.Därför var det ytterst beklagligt att vårdnadsbidragetinte fick chansen. Det var också klåfingrigt att ta bortmöjligheterna för enskild barnomsorgsverksamhetoch göra den helt beroende av kommunens goda vilja.Det är som katten på råttan och råttan på repet - sta-ten på kommunen och kommunen på familjen. Den enskilda familjen måste ges enreell chans att välja barnomsorg. Det är föräldrarnasom bäst känner barnen, inte kommunen. Det är ocksåföräldrarnas ansvar att fostra barnen, inte i första handkommunens. Själv har jag haft förmånen att ha minafyra barn på dagis. Jag var kund 1972-1992. Eftersombarnen kom vid litet olika tidpunkter har jag faktisktvarit kund till samma dagis . PåLuciamorgonen sjöng alltid mina barn: inget dagissynes . Jag lyckades aldrig lära dem den rätta stro-fen. För dem var dagis så naturligt. För mig har detvarit en mycket bra lösning. Jag vill heller inte stickaunder stol med att jag har subventionerats en hel delekonomiskt för min barnomsorg.Fru talman! För en annan familj krävs en annanlösning. Vårdnadsbidrag skapar större rättvisa efter-som också de föräldrar som inte har valt att användaden offentliga barnomsorgen ges ett offentligt stöd.Varje familj måste få avgöra hur den vill ordna sinbarnomsorg. Kan det var någonting som är gammal-dags och reaktionärt? Det kan jag inte förstå. Statensoch kommunens uppgift måste vara att underlättafamiljens önskemål och inte att styra familjens val.När nu staten har dragit in vårdnadsbidraget är detorimligt att kommunerna skall vara förbjudna attbetala ut ersättning till barnfamiljerna. När inte store-bror vill ser han också till att inte får. Barn-omsorgslagen och vårdnadsbidraget måste vara re-former som går hand i hand. Kommunerna förlorar 5miljarder. Det bekymrarinte som också kan tänka sig att sättakommunerna under tvångsförvaltning, enligt det be-sked som vi fick i går. Återigen är katten på råttan ochråttan på repet. Detta handlar om förmynderi och inteom kommunalt självstyre.Vi kristdemokrater var med och drev igenom enbra reform. Vårdnadsbidraget kostade 24 000 per årför staten, och för kommunerna uppstod en ren vinst.En nyproducerad barnomsorgsplats för barn kan kosta kommunerna över 100 000 kr.Vårdnadsbidraget var också ett led i utvecklingen motatt familjer skulle kunna ordna barnomsorgen merflexibelt. Det var en rättvisereform. Intresset blev såstort att av alla familjer med barn mellan ett valde vårdnadsbidraget. Av dem som fick vård-nadsbidraget tog ut hela beloppet, vilketinnebär att de antingen hade privat barnomsorg elleratt föräldrarna skötte barnomsorgen själva. Då skallman beakta att vårdnadsbidraget var väldigt lågt. Detskulle egentligen behöva vara mycket högre. För de30 % som inte fick vårdnadsbidrag förändrades ing-enting.Det är mycket viktigt att vi undanröjer hinder förkommunen att uppfylla de mål och lagar som statenhar bestämt. Om inte staten vill ge vårdnadsbidrag,vilket vi helst vill, måste det kommunala självstyretfrämjas, så att kommuninvånarna kan få del av denservice som de önskar. Kommunerna är olika och harolika förutsättningar. Därför är det viktigt att de får debästa förutsättningarna, och även handlingsfrihet, föratt uppfylla kommuninvånarnas behov. Alla familjerär inte lika. Alla har inte nio-till-fem-jobb. Mångabarnfamiljer bor i glesbygden, där det kanske intefinns något kommunalt daghem eller där det ärmycket stora avstånd till barnomsorg.För att kommunerna skall kunna leva upp tillbarnomsorgslagens intentioner vill vi i första handåterinföra det statliga vårdnadsbidraget, men vi tyckerockså att kommunerna borde få möjlighet att betalanågon form av ersättning direkt till de familjer somönskar och behöver en sådan. Detta stöd kan kallaskommunal vårdlön. Om ett statligt vårdnadsbidragskulle återinrättas - om man äntligen kunde släppa påprestigen eftersom barnfamiljerna vill ha detta bidrag- skulle kommunerna ha möjlighet att komplettera försyskon i stället.Fru talman! I samband med att vårdnadsbidragettogs bort togs också möjligheten till tjänstledighetbort. Tala om förmyndarsamhälle! Rimligen kan interätten till tjänstledighet belasta statskas-san, om det nu handlar om ekonomin. Det är viktigtatt denna rätt finns kvar för föräldrar som önskar ochbehöver den. Regeringen borde släppa på sin prestigeoch återinföra vårdnadsbidraget tillsammans medavdrag för styrkta barnomsorgskostnader och rätt tilltjänstledighet till dess att barnet har fyllt . Chat-rine har redan yrkat bifall till reservation 4.Därför tar jag inte upp den.Separationerna ökar mest i familjer med små barn.1992 gick 50 000 par skilda vägar. Det är en ökningmed 10 000 jämfört med . I går besökte vi . Där diskuterades ökningen av antaletanmälda till barn- och ungdomspsykiatrin i landet.Det senaste året har det skett en ökning på upp till40 % på olika håll i landet. Man talade om mellan 15och . Samhället måste ge familjerna sitt stöd.När det går så långt som till BUP är det en dyr kost-nad. Ett bättre stöd till barnfamiljer skulle kunnaförebygga detta.Tyvärr kan flera barnfamiljer tvingas begära soci-albidrag. Det är fel att familjer skall behöva begärasocialbidrag på grund av att de har barn. Jag tycker attsocialbidrag är en god service och en rättighet somverkligen behövs, men man skall inte vara beroendeav det om man har barn. Egentligen kan man konsta-tera att kommunerna redan har svarat på detta. Manhar nödgats höja skatten med i genomsnitt . Ikommunerna finns nämligen barnen, de medelålders,familjerna och de äldre. Det handlar om medborgaresom är beroende av insatser från kommun, landstingoch staten.Hushållsekonomin försvagas från 1994 till 1996.Det tillkommer många förluster för barnfamiljer, menman kan bara titta på barnbidragen. För ett hushållmed ett barn handlar det om . Förett hushåll med två barn handlar det om ca 2 500 kr.För ett hushåll med tre barn - nu accelererar det -handlar det om ca . För ett hushåll med fyrabarn handlar det om . För ett hushållmed fem barn handlar det om mellan 9 000 och10 . Och för ett hushåll med sex barn handlardet om . Jag menar att vi har långttill målet att försörjningsbördan skall vara avgörande.Snarare försvårar regeringen medvetet för familjersom önskar ha flera barn.I har vi haft generella barnbidrag sedan1948. Idén är att skillnader mellan barnfamiljer ochicke-barnfamiljer skall utjämnas. Man kan i dagensekonomiska läge dock fråga sig om det är rimligt attge ett bidrag till dem som inte behöver det. Vissa serinte ens barnbidraget. Det går direkt in på bankboken,medan andra, trots barnbidraget, kämpar för sin eko-nomi. Barn får för vissa familjer inte bli en orsak tillatt de måste söka socialbidrag. Jag återupprepar detta.Vi kristdemokrater vill svara med att återinföravårdnadsbidraget, att sänka den generella delen avbarnbidraget med för att, märk väl, användadetta utrymme till bostadsbidragets barnrelateradedel. Då får vi en fördelningspolitik som kan hjälpa defamiljer som har det kärvt ekonomiskt. Antalet hus-håll med bostadsbidrag ökade mellan 1993 och 1994med drygt 80 000. Två tredjedelar av den ökningenstod hushåll med barn för. Vi tycker att bostadsbidra-get bör gälla alla barn i familjen. Det skulle innebäraatt begränsningen till tre barn upphör. Bidraget skallockså gälla det fjärde barnet osv. En ytterligare höj-ning för det fjärde barnet kompenserar förändringen iflerbarnstilläggen. Vi kristdemokrater vill uppnåsolidaritet och framför allt fördela stöd rättvist tillfamiljer som behöver det. Vi tycker att regeringenvisar prov på en negativ inställning till flerbarnsfamil-jer. Jag hoppas att det inte är en medveten intoleranthållning. Andra europeiska länder premierar familjermed flera barn. Vi kristdemokrater vill att flerbarn-stillägget skall vara relaterat till barnbidraget. Detskall vara av barnbidraget för det tredje barnetoch för det fjärde barnet och följande barn.Detta har vi beskrivit i reservation nr 15 av ChatrinePålsson. Jag stöder den.Fru talman! Som jag ser det skulle socialdemokra-ter och kristdemokrater ha kunnat träffa en uppgörelseom ett behovsprövat barnbidrag innehållande fler-barnstillägg. Den möjligheten har vi inte fått. I ställetblir det en felaktig fördelningspolitik som inte tarhänsyn till ekonomiskt svaga familjer. Dessutom blirdet enligt regeringens förslag ensamföräldrar ochstora barnfamiljer som får bära bördorna. Regeringenborde, enligt min mening, bättre studera Europakon-ventionen. Det borde också göra. Genomsänkt matmoms menar att flerbarnsfamiljerkompenseras. Om staten skall styra att flerbarnsfamil-jerna skall äta sig ur krisen är det så, men den lokalademokratin borde stå för ett större självbestämmande.Låt familjerna själva bestämma hur de vill fördelapengarna!Det är också angeläget att den aviserade översy-nen av familjestödet kommer i gång. Denna översynbör belysa effekterna av flera olika åtgärder, t.ex.beskattade barnbidrag, skattereduktion, behovspröva-de barnbidrag, förstärkt stöd till familjer med småbarn osv. Vid ett besök på Riksförsäkringsverketnyligen fick vi veta att det inom ramen för samhälletsstöd till barnfamiljer finns 46 specialdestinerade stöd;jag bad om en upprepning av siffran. Jag trodde näm-ligen inte att det fanns 46 sådana. Det kommer attgöras en kartläggning för att man skall få enstörre överblick.Fru talman! vill jag säga att vi kristdemo-krater vill se en annan tingens ordning för familjernaoch en mer solidarisk fördelningspolitik.Jag skall lämna familjepolitiken och tacka för re-servation nr 26 om små väl fungerande vårdhem avSten m.fl. Den stöder min motion om an-svarsfördelningen när det gäller vården av vissa grup-per av psykiskt sjuka personer.Anf. 95 ()Fru talman! Kunden får till-sammans med in vårdnadsbidra-get i debatten. Jag har inte tagit upp det, eftersom jagtrodde att den debatten var slut och att vi skulle slippaden.Ulla-Britt berättar att barnomsorgsköer-na växer. Det problemet tror hon skulle lösas om maninför ett vårdnadsbidrag på . Det ärklart att man löser problemet med barnomsorgskönom kvinnorna stannar hemma. Eller förväntar man sigatt mormor eller farmor skall ta hand om barnbarnet?Jag var med och startade en förening som heterMFMV. Det står för Mormödrar och farmödrar motvårdnadsbidrag. Detta gjorde jag av den enkla anled-ningen att jag inte har tid att ta hand om mitt barn-barn.Separationerna ökar i familjer med små barn, sä-ger . Det är helt riktigt. Hon me-nar att samhället måste ge stöd till dessa familjer. Dettycker jag också är riktigt. Men till skillnad från menar jag att det bästa stödet är en brabarnomsorg som kan ge barnen stöd när familjernaspricker. Det kan, om inte annat, AnnBritt Grünewaldsom är en annan av grundarna till MFMV, vittna om.Anf. 96 () re-plikFru talman! Vad jag talar om är valfrihet. Det ärfamiljerna, mamma och pappa, som bäst känner bar-nen och vet vad barnen bäst behöver. Det är inte bätt-re att, som är fallet, barnomsorgsköerna ökar ikommunerna och att kommunerna svarar med störrebarngrupper. Jag skulle vilja se om det kan vara såmycket bättre för ett barn som upplevt en separationatt hamna i en stor grupp, med de möjligheter tillpersonal osv. som finns i och med de besparingar ochindragningar som kommer att bli i kommunerna iframtiden, om nu föräldrarna anser att de klarar atthitta andra lösningar med de . De kanju också gå ner i arbetstid och få mer tid för barnen.Om föräldrarna anser att räcker för atthitta en annan lösning, varför skall vi från samhälletssida förvägra dem det, när vi tjänar väldigt mycket pådet? Jag tycker att det är fel. Barnen behöver stöd.Anf. 97 () replikFru talman! Det är ingen som har ifrågasatt attbarnen behöver stöd. Jag delar om just nedskärningarna i den kommuna-la ekonomin. Det är någonting som vi inte skall ställaupp på, för det kommer ytterst att drabba just barn-omsorgen. Om barnomsorgsköerna ökar vore detbättre att satsa på den kommunala ekonomin än attsatsa på vårdnadsbidrag, enligt min mening.Anf. 98 () re-plikFru talman! Det är bara det att vi får satsa kanskefyra gånger mera för ett barn i den kommunala eko-nomin. Jag har inte siffrorna här. Jag räknade uthemma i kommunfullmäktige i vad jag skulleha sparat in åt samhället om jag, i stället för att hasubventionerad barnomsorg under denna långa tid,hade velat välja vårdnadsbidraget. Det är stor skill-nad. Detta skulle räcka till mycket mera stöd åt debarn som verkligen behöver, medan familjerna fingemöjlighet att själva bestämma och ha mera tid för sinabarn. Det är denna valfrihet jag eftersträvar.Anf. 99 ()replikFru talman! Jag begärde en replik på Ulla-BrittHagström när hon tog upp den sänkta matmomsen.Ulla-Britt säger sig tro att tror attsmåbarnsfamiljerna skall äta sig ur krisen. Samtidigtefterlyser fördelningspolitiskainstrument.Jag finner det på sin plats att påpeka för Ulla-BrittHagström att sänkt matmoms är ett utomordentligt brafördelningspolitiskt instrument. Det är just de familjersom har låga inkomster som får använda största delenav sina inkomster till livsnödvändigheter som mat ochboende. Därför är det för dem viktigt med sänktakostnader för det. Skulle det händelsevis bli någontingöver av inkomsten har man då möjlighet att kosta påsig någonting annat än maten.Anf. 100 ()replikFru talman!