prot · GI09106 · 1995-05-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:106Tisdagen den 16 majKl. 14.00 15.47Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 10 maj.2 § Meddelande om frågestunden den 30 majTalmannen meddelade att frågor som skulle be-svaras vid frågestunden skullelämnas in till kammarkansliet den 23maj kl. 13.30.3 § Meddelande om svar på interpellationTill kammaren hade inkommit följande skrivelseInterpellation 1994/95:141Till riksdagenBeträffande interpellation 1994/95:141 av IngridNäslund (kds) om barn till alkoholmissbrukare får jagmeddela att jag inte kan besvara denna inom före-skrivna . Skälet härtill är att jag vid inter-pellationstillfället befinner mig påutlandsresa.Jag kommer att besvara interpellationen den 9 juni1995.Stockholm den 9 maj 1995Anna Hedborg4 § Svar på fråga 1994/95:476 om effekten avnedläggning av häktet i EskilstunaAnf. 1 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig vad jagavser att göra för att skapa en samordnad besparings-verksamhet mellan berörda myndigheter så att beslu-tade ekonomiska neddragningar inte skall skapa öka-de statliga kostnader. Frågan är ställd mot bakgrundav att har hemställt om att fålägga ned häktet i Eskilstuna.Häktet har varit i bruk sedan september1993. Häktet, som av alltidhar setts som ett provisorium, har 11 platser och ärinrymt i polisens f.d. arrestlokaler. Häktet inrättadesför att komma till rätta med den höga beläggningeninom häktesorganisationen.Kriminalvårdsstyrelsen har hos regeringenbegärt att häktet skall läggas ned per den30 juni . har häktesorganisationentillförts platser, bl.a. i och . Ytter-ligare häktesplatser tillkommer i och med attdet nya häktet i då tas i bruk. Vidare harbeläggningstrycket på häktena minskat något undersenare tid.Kriminalvårdsstyrelsens förslag om nedläggningav häktet bereds f.n. inom Justitiedeparte-mentet. Frågan kommer att bedömas i ett helhetspers-pektiv tillsammans med andra förändringar inomkriminalvården. I den bedömningen kommer jag attfästa stor vikt vid uppfattningom hur en effektiv kriminalvård kan bedrivas. I sam-manhanget kommer naturligtvis effekter inom andramyndighetsområden att vägas in. Jag har tidigareredogjort för detta synsätt i samband med liknandefrågor här i riksdagen.Anf. 2 ()Fru talman! Jag får börja med att tacka för svaret.Jag har ställt frågan utifrån två olika utgångspunk-ter, framför allt kanske den mer generella utgångs-punkten, att det är viktigt med samordning när nustaten på grund av det statsfinansiella läget tvingas attgenomföra stora neddragningar. Men besparingar påen myndighets verksamhet skall inte på ett för statensammantaget ekonomiskt ofördelaktigt sätt drabbaandra delar av den statliga verksamheten. Detta är ettallmänt problem som det är oerhört angeläget att helatiden ha kontroll över. Annars sparar man inte pengar,som man tror, när man upprättar budgetramar. Tvärt-om leder det direkt till ökade kostnader i andra delar.Såvitt jag kan bedöma av de informationer som jaghar fått är just frågan om nedläggning av det proviso-riska häktet i ett sådant exempel.Den andra utgångspunkten för min fråga är att vi iEskilstuna och norra har upplevt att det harvarit väldigt värdefullt att ha ett häkte i Eskilstuna.Med en nedläggning blir det till närmastehäktesplats, vilket innebär direkt ökade resekostnaderför häktningstransporter, för omhäktningstransporter,för transporter till huvudförhandlingar. Frivården fårökade kostnader. Advokatkostnaderna, som samhälletstår för i stor utsträckning, stiger. Vid Polismyndighe-ten i har man sagt att man förlorar mång-miljonbelopp på att inte ha ett häkte i Eskilstuna.Därutöver finns en massa andra skäl som inte direktoch ger ekonomiska effekter. Jag ber attfå återkomma till dessa.Men jag tror att det är oerhört angeläget, både urdet lokala och det generella perspektivet, att ha enhelhetssyn på de indragningar som man är tvungen attgöra.Anf. 3 Justitieminister ()Fru talman! Det är givetvis så, att i samband mednedläggning av ett häkte, en anstalt eller någon annaninstitution, måste man göra bedömningen på vilketsätt den påverkar kostnaderna i andra led. Det görsgivetvis i detta ärende.Men jag har anledning att påpeka att häktet i Es-kilstuna är ett dyrt häkte. Det kostar ungefär 7 miljo-ner kronor . Dygnskostnaden överstiger vidadet som är genomsnittet i landet.Av ekonomiska skäl är det motiverat att dettahäkte, när kriminalvården måste dra ner, blivit ett avde häkten som har anledningatt ta med i övervägningarna.Anf. 4 ()Fru talman! Det är säkert riktigt att häktet i Eskils-tuna har en hög kostnad. Det beror ju på att det är ettprovisorium som inte har möjligheter till den organi-sation och effektivitet som man har vid permanenthäkte. Jag har anledning att understryka att det på siktfinns behov av ett permanent häkte i , vilketockså är en uppfattning som finns inom Kriminal-vårdsstyrelsen.Det finns också andra skäl att slå vakt om denverksamhet som finns. Det blir inte direkta men välindirekta ekonomiska konsekvenser när det gällerrättssäkerhetsaspekter. Uppklaringsprocenten för brotti har ökat betydligt sedan man fick detprovisoriska häktet, eftersom polisen vid utredninghar bättre möjligheter än om man måste åka tio mileller mer för att träffa den häktade för vidare utred-ning eller för att ställa kompletterande frågor. Häkt-ningstiderna blir också kortare. Det är svårt att bedö-ma hur mycket kortare de blir. Men det innebär ocksåbesparingseffekter, som man förlorar vid en nedlägg-ning.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1994/95:486 om underrättelse-register hos polisenAnf. 5 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att förhindra att oskyl-diga personer antecknas i det polisunderrättelseregis-ter som en särskild utredare skall lämna förslag till.Polisunderrättelseverksamhet innebär att polisensamlar in och bearbetar uppgifter om personer somkan antas delta i brottslig verksamhet utan att detfinns misstanke om något konkret brott. Sådan regist-rering sker i mycket stor utsträckning medstöd av polisregisterlagen. För att få föra sådana regis-ter med stöd av ADB krävs emellertid tillstånd avDatainspektionen.Under 1991 ansökte om till-stånd att få föra datoriserade underrättelseregister iden allmänna polisverksamheten, men ansökan av-slogs. Ett sådant tillstånd har emellertid, efter över-klagande till regeringen, meddelatsbeträffande Finanspolisens underrättelseregister föruppgifter enligt lagen (1993:768) om åtgärder motpenningtvätt. Vid beslutet tog regeringen hänsyn tillatt ramarna för registreringen var angivna i lagen omåtgärder mot penningtvätt och i första hand avsågtransaktioner som hade samband med brottslighet avallvarligt slag.Vad frågan nu handlar om är alltså att i författningmer generellt reglera möjligheten att föra datoriseradeunderrättelseregister.Av frågan att döma verkar det som om LarsBjörkman tror att det är min och regeringens avsikt attsådana register skall tillåtas generellt utan närmareöverväganden och utan att hänsyn tas till enskildasintegritet. Självfallet förhåller det sig inte på dettasätt.I de direktiv som regeringen har beslutat om harsåledes angetts att utredaren särskilt skall beakta derisker för obefogade intrång i enskildas integritet somen ADB-registrering kan medföra. Utredaren skallockså överväga om en registrering skall tillåtas endastför vissa brott och för vissa specificerade ändamåleller kanske först efter det att en viss misstankegradhar uppnåtts.Som jag förmodar att även anser,är det av största vikt för oss alla att polisen har till-gång till effektiva medel i sin brottsbekämpande verk-samhet, i all synnerhet när det är fråga om brottslighetav allvarligt slag. Det torde inte råda någon tvekan omatt datoriserade polisunderrättelseregister, rätt regle-rade, skulle kunna utgöra ett viktigt instrument förpolisen i dess i många fall alltför ojämna kamp motsådan brottslighet.Vid förverkligandet av målsättningen om fri rör-lighet inom EU är det också av stor betydelse attinformationsutbytet när det gäller brottsbekämpningblir så effektivt som möjligt. Det finns anledning attförmoda att viss registrering av uppgifter av underrät-telsekaraktär också kan bli nödvändigt för att vi skallkunna delta i det europeiska polissamarbetet.Genom att direktiven har utformats på det sätt somjag har beskrivit är det min förhoppning att det skallgå att finna en lösning som tillgodoser såväl samhäl-lets krav på en effektiv brottsbekämpning som hänsy-nen till enskildas integritet.Anf. 6 ()Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret. Jag kan bara konstatera att jag har fått svarpå ett område som jag inte riktigt har frågat om. Jus-titieministern har förutsatt att registret skall upprättasmot en bakgrund som jag inte har skissat. Jag är i ochför sig glad om mina tankar är felaktiga.Jag kan bara konstatera att ett förspaningsregisterav den typ man pratar om självfallet underlättar poli-sarbetet. Det är i och för sig begripligt om man arbe-tar med sådana metoder i ett samhälle där myndighe-ter och andra samhällsorgan tar sig rätten att ständigtvara informerade om medborgarnas förehavanden.Jag tycker som moderat företrädare att denna typav registrering av enskilda, utan att bevisad misstankeföreligger, rimligen borde ha varit förvisad till histo-riens skräpkammare i och med att regimerna i våraöstra grannstater har fallit.Ett sådant förspaningsregister kan onekligen ledatill att man hamnar i ett register utan att det finnsnågra misstankar. Registret kan ändå användas på ettsådant sätt att jag som enskild individ inte kan värjamig och min egen integritet.Det är lätt att tänka tillbaks på bok, därhan talar om att "Storebror ser dig".Jag kan trots svaret jag har fått ändå inte frigöramig från misstanken att enskilda polismäns godtyckeligger till grund för att man registrerar, t.o.m. medADB-hjälp, och upprättar ett register över mig ochandra medborgare utan att jag har någon som helstgaranti för hur registret kommer att handläggas ochskötas i framtiden.Kan man verkligen garantera enskild persons in-tegritet i dessa frågor? Det är det debatten egentligenhandlar om.Anf. 7 Justitieminister ()Fru talman! Jag är inte säker på att jag riktigt för-står vad det är egentligen talar om. Jagtrodde att jag hade svarat på den fråga som LarsBjörkman ställer som rör förspaningsregister.Som jag sade i mitt svar har vi redan sådana, meninte ADB-baserade. Det finns i varje land. Det äringenting som har varit unikt för tidigare Sovjet-unionen. I varje land har man förspaningsregister avnågot slag.Det viktiga med dem är att de är mycket noggrantreglerade just för att säkerställa att det inte är enskildpolismans godtycke som avgör vad som står där ochför att säkerställa att misstag som är kränkande förden enskildes integritet inte begås. Det är just ensådan lagstiftning vi skall åstadkomma.Anf. 8 ()Fru talman! Jag kan konstatera att vi inte riktigtanvänder samma utgångspunkt.De direktiv som jag ändå har tagit del av ger vidhanden att man utan egentlig misstanke kan registreramänniskor för ett framtida behov som inte heller be-höver vara dokumenterat.I svaret säger man också att utredaren skall över-väga om en registrering skall tillåtas endast för vissabrott och för vissa specificerade ändamål och förstefter det att en viss misstankegrad har uppnåtts. Detkan i och för sig tyda på att man, utan att från börjanegentligen ha bevisskyldighet, kan registrera männi-skor.Mot bakgrund av de tidningsuppgifter vi har hafttillgång till under kan vi konstatera attinte ens de register som förekommer och deuppgifter som finns i Polisens handlingar kan skyddaspå ett sådant sätt att de inte missbrukas.Jag erinrar mig debatten om de människor somhade lämnat tips till Polisen och t.o.m. belönats försina insatser. Ändå hade deras uppgifter lämnats ut.Det har lett till oerhört stor skada för dessa människorsom helt oskyldigt har drabbats.Anf. 9 Justitieminister ()Fru talman! Det kanske skulle vara befrämjandeför debatten om höll isär sakerna. Jaguppmanar honom att läsa direktiven än gång till. Därstår det att registret skall omfatta personer som manmisstänker, men det behöver inte nödvändigtvis varamisstanke om ett visst brott. Det måste alltså föreliggamisstanke om att det är en person som håller på medbrottslig verksamhet. Det är de regler som enligt po-lislagen redan gäller för de register som försmanuellt.Det handlar inte om att man skall registrera män-niskor där det inte föreligger någon misstanke överhuvud taget. Vi har inget behov av något sådant regis-ter. Polisen har inget behov av ett sådant register.Lars syftar på att man har tagit in upp-gifter om s.k. tipsare i förundersökningsprotokollet.Det har över huvud taget ingenting med Polisensregister att göra.Anf. 10 ()Fru talman! Jag har heller inte påstått att det harmed registerverksamheten att göra. Det har att göramed möjligheten att skydda människors integritet. Detär det jag har skjutit in min oro på.Även om vi med de allra bästa förutsättningar för-söker skydda alla uppgifter som kan vara kränkandeför enskilda människor klarar vi inte uppgiften.Genom att bygga ut registrens omfattning ochdelvis också registrens bakgrund ökar antalet männi-skor som figurerar i dessa sammanhang. Därmed ökarockså risken för att uppgifter grundade på icke bevi-sad brottslighet - i varje fall från mina utgångspunkter- kan leda till enskild persons skada. Det är det jagskjuter in mig på.Jag har fortfarande inte blivit särskilt lugnad. Jaghar inte garanterats ett sådant skydd.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1994/95:487 om antaletpoliserAnf. 11 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att kunna kvarstå vidmitt tidigare löfte om att bibehålla antalet poliser.Frågan har ställts mot bakgrund av att regeringen ikompletteringspropositionen föreslår att en del avEU-avgiften skall finansieras genom en höjning avpersonalomkostnaderna för statligt anställda och attmyndigheterna inte skall få kompensation för mer-kostnaderna.Jag har vid tidigare riksdagsfrågor från bl.a. GunHellsvik uttalat att antalet poliser i landet inte behöverminska . Jag vill återigen be-tona att jag står fast vid detta.Det framgår av senaste ratio-naliseringsrapport att det fanns 17 100poliser. kommer polisvä-sendet att tillföras sammanlagt ca 1 375 färdigutbil-dade poliser. Drygt 900 poliser avgår med ålderspen-sion . Polisväsendet får alltså ett nettotill-skott på ca 475 poliser fram . Dessutomkommer polisaspiranter åter att antas till polisutbild-ningen . Dessa förutsättningar innebärsammantaget, även om hänsyn tas till de besparingarsom beslutats i budgetpropositionen och komplette-ringspropositionen, att antalet poliser i slutet av dettaårhundrade inte behöver vara färre än nu.Anf. 12 ()Fru talman! Jag är fullt medveten om den diskus-sion som har förts i denna fråga och också desvar som har avgivits. Det är just därför jag förnyarfrågeställningen från en annan utgångspunkt, nämli-gen den att det kommer att göras ytterligare en ned-dragning som fram tills ganska sent har varit heltokänd.Enligt de beräkningar som har gjorts på Rikspo-lisstyrelsen och även på departementet, förmodar jag,innebär detta att man kommer att ha någonstans mel-lan 100 och mindre att röra sigmed när det gäller den rent polisiära verksamheten.Övriga neddragningar är kända och till stora delarockså beslutade.Vi har politiskt uttryckt en enighet om att det skallgöras satsningar på bekämpning av ekobrottslighetoch narkotikabrottslighet. Jag är orolig för att vi pågrund av dessa nedskärningar får svårigheter att infrialöftena och sätta tillräckligt många polismän i arbeteför att jaga de brottslingar som vi inte har minstaanledning att släppa efter trycket på.Justitieministern vet bättre än jag att vi utöver debesparingar jag har nämnt i min fråga har ett mycketstort sparbeting på . Detkommer att innebära att den personalintensiva verk-samhet som Polisen ändå är kommer att få svårigheteratt hålla sin verksamhet uppe.Det finns i det siffermaterial jag fick av justitie-ministern siffror som säger att man inte skall behövaminska antalet poliser. Jag noterar ändå en viss glid-ning i självsäkerheten i uttalandena jämfört med tidi-gare debatter och konstaterar att inställningen är litetmer lågmäld i denna fråga.Jag hoppas verkligen att jag inte skall ta det somintäkt för att antalet poliser kommer att vara otillräck-ligt utan att vi kan hålla trycket uppe, såsom vi poli-tiskt är överens om.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på frågorna 1994/95:489, 490, 491,495, 496, 497 och 498 om sexuella övergrepp påbarnAnf. 13 Justitieminister ()Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag tänker vidta för att skärpa den nuva-rande lagstiftningen till skydd för barn mot våld-täktsliknande övergrepp. , , , ochGullan har frågat mig när förslag kan väntasom skärpning av den straffrättsliga lagstiftningen tillskydd för barn mot sexuella övergrepp som har karak-tär av våldtäkt.Brottsbalkens kapitel om sexualbrott har genom-gått flera förändringar , senast nu . En av de ändringar som då genomfördesvar att brottet sexuellt umgänge med barn numerarubriceras sexuellt utnyttjande av underårig. Ett skälför detta var att benämningen sexuellt umgänge intevar lämplig eller ens adekvat som brottsrubriceringför denna typ av gärningar. Ett sexuellt umgänge medett barn kan ju enligt det synsätt sompräglar lagstiftningen aldrig sägas vara i egentligmening frivilligt från barnets sida, utan innefattarregelmässigt någon form av utnyttjande.Lagstiftningen präglas därför nu tydligt av synsät-tet att om ett barn förmås delta i en sexuell aktivitetmed en vuxen så är detta helt och hållet den vuxnesansvar. Detta är en klar förbättring av lagstiftningen,men som framgått av bl.a. justitieutskottets nyligenavgivna betänkande så finns det skäl att gå vidare påområdet.Därför har jag också tagit initiativ till att en ut-redning skall tillsättas som skall se över brottsbalkensbestämmelser om sexualbrott. En av de viktigastefrågorna som denna utredning kommer att få ta ställ-ning till är just den som frågeställarna tagit upp, näm-ligen frågan om en utvidgning av lagstiftarens be-grepp våldtäkt.Såväl lagstiftning som rättspraxis förmedlar i dagbudskapet att det krävs någon form av våld för att envåldtäkt skall föreligga. Enligt min - och uppenbarli-gen också frågeställarnas - uppfattning finns det star-ka skäl att ompröva detta förhållande. Jag delar därförutskottets uppfattning att frågan om våldtäkt mot barnskall få en grundlig genomlysning i den utredningsom jag kommer att tillsätta. Jag vill bara tillägga attdet för mig är uppenbart att ett samlag med ett litetbarn inte kan vara annat än en våldtäkt, oberoende avom något faktiskt våld förekommit eller inte.Enligt vad jag erfarit kommer Kvinnovåldskom-missionen att överväga frågor som rör sexualbrott motkvinnor och barn och komma med förslag till änd-ringar i . Jag ser med stort intresse framemot att få ta del av dessa förslag som kommer attöverlämnas . Dessa förslagkommer sedan att ingå i det fortsatta arbetet medöversynen av sexualbrotten.Anf. 14 ()Fru talman! Jag vill tacka justitieministern för sva-ret. Jag kan konstatera att det råder en samsyn mellanoss, nämligen att det är uppenbart att ett samlag medett litet barn inte kan vara något annat än våldtäktoberoende av om något faktiskt våld förekommit ellerinte.Jag skulle dock mycket gärna vilja höra vad justi-tieministern avser med ett litet barn. Uppfattningarnakan vara delade. Går gränsen vid sju eller ellerräknas även äldre barn in? Jag anser att det fortfaran-de är ett grovt övergrepp även om barnet är ganskamånga år.Nu gäller det att få genomslag i rättspraxis för attvi ser allvarligt på det här brottet. Vi är många somhar upprörts över de fall som har beskrivits. Domarnahar blivit friande eller mycket milda, enligt min upp-fattning, för att barnet inte har gjort motstånd. Jagtycker att det ter sig ganska naturligt att ett barn integör motstånd i en sådan situation, där man är mycketrädd för ännu grövre våld. Det kan också vara så är för rädd för att det blir repressalier efteråt omman inte ställer upp på den vuxnes övergrepp.Justitieministern talade om en ingående utredning.Jag tycker att det vore intressant att få veta något omtidsplanen. Den ingående utredningen får inte hamna ilångbänk. Det är också viktigt att man kommer tillskott inom rimlig tid. hoppas jag att denhär debatten och förra veckans beslut skall vara tillvägledning för domstolar, om de tvekar om hur da-gens lagstiftning skall tillämpas. måste viockså följa upp vad som händer med rättstillämpning-en just nu.Anf. 15 ()Fru talman! Jag vill tacka justitieministern för sva-ret på våra frågor. Det är positivt i många avseenden.Det inger förhoppningar om att justitieministernkommer att vara pådrivande i den här frågan.Det är riktigt som det också framhålls i svaret attdet har skett vissa förbättringar i den här lagstiftning-en , men vi tycks vara överens om attdessa förbättringar inte är nog. Trots dessa föränd-ringar har vi av och till tvingats ta del av domar somblir förvånade och upprörda över - och som inteminst allmänheten upprörs över. Det beror på att det ivår lagstiftning finns kvar en föråldrad syn på sexuellaövergrepp mot barn.Problemet är att det krävs ett tvång för att manskall kunna döma för våldtäkt. Det specifika tvångethar en klart underordnad betydelse när ett barn utsättsför ett sexuellt övergrepp. Ett barn är fysiskt svagare,har en begränsad social och personlig mognad ochsaknar livserfarenhet och referensramar. Det gör attbarnet verkligen är i underläge mot den vuxne. Detkan kanske t.o.m. vara så att ett hot om uteblivenkärlek eller vänskap av ett barn kan upplevas somminst lika allvarligt som ett hot om fysiskt våld. Där-för är det verkligen hög tid att vi inser vårt ansvar motdessa våra minsta.Jag har inga invändningar mot den utredning somjustitieministern skall tillsätta. Den skall ta upp gans-ka mycket. Kan den här frågan tas med förtur? Dettaär min fråga.Anf. 16 ()Fru talman! Jag vill också tacka för svaret. Det äroerhört viktigt att lagstiftning och rättspraxis så långtdet är möjligt överensstämmer med allmänna rätts-medvetandet. Så är definitivt inte fallet när detgäller sexuella övergrepp mot barn och våldtäktsbe-greppet.Flera upprörande fall har rapporterats. Ett fallupprörde mig särskilt och ledde till att jag skrev enmotion, som sedan har skrivits under av alla partier.Det gäller ett fall som är oerhört svårt att förstå. Enpappa gjorde övergrepp mot sin sjuåriga dotter, ochdet räknades som våldtäkt. Men övergreppen mot dentreåriga dottern - som inte kan göra någon typ avmotstånd, eftersom hon inte förstår det här - räknadesinte som våldtäkt. Det är helt klart att det inte får varaså här. Ytterligare fall har inträffat.Det var glädjande att både utskottet och riksdagentydligt och klart gav regeringen i uppdrag att få tillstånd en sådan lagstiftning att flera fall av övergreppskall kunna benämnas som våldtäkt. Det var ocksåglädjande att höra av svaret att justitieministern delarutskottets och uppfattning, nämligen attdet behöver ske en förändring.Det gäller nu tidsaspekten. Vi är rädda för att flerafall skall inträffa innan lagstiftningsarbetet är klart.Jag anser att man skulle kunna lägga fram en proposi-tion , som skulle kunna leda till lagstiftningtill . Min fråga är om detta är möjligt.Anf. 17 ()Fru talman! Även jag vill tacka för svaret på frå-gorna. Jag vill komplettera de övriga talarna med atttala om begreppet våldtäkt.Våld kan innebära både fysiskt och psykiskt våld.En våldtäkt är ett övergrepp. Jag menar att även omdet inte har krävt fysiskt våld är det likväl ett vålds-brott. Därmed borde det betecknas som våldtäkt. Detär därför mycket angeläget att få till stånd en annor-lunda lagstiftning som gör att alla former av sexuellaövergrepp på barn blir rubricerat som våldtäkt.