prot · GI0981 · 1995-03-29 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:81Onsdagen den 29 marsKl. 9.00 17.5019.00 - 22.19Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Aktuell debatt: Avvisning av bosnier medkroatiska passAnf. 1 ()Herr talman! Jag blev uppringd av en förtvivladmamma . I hennes 16-årige sons klasshade eleverna diskuterat lag och rätt i förhållande tillett människoliv. När de utifrån värdet av ett männi-skoliv diskuterade avvisningarna av bosnier medkroatiska pass sade ungdomarna: vi får vänta och sehur mycket ett liv är värt; det talar Blomman snart omför oss.Det är de signalerna om mänskligt liv som svenskflyktingpolitik ger . Det är detta som denna de-batt ytterst handlar om. Hur vi handskas med demänskliga rättigheterna gentemot dem som sökerskydd hos oss är den absoluta kärnan i frågan om vadett människoliv är värt. Det är vårt förhållande till demänskliga rättigheterna som ger våra unga människornormerna för hur de skall förhålla sig till andra. Det ärhur vi värderar mänskliga rättigheter i förhållande tillavvisningarna av bosnier med kroatiskt pass somavgör om är en nation som värnar allasmänskliga rättigheter.Vänsterpartiet har begärt att denna debatt skallordnas i . Vi har gjort det eftersom vi ärmånga som upprörs av hur asylrätten, som finns med iFN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna, suc-cessivt undergrävs i Sverige.Regeringen har i tre vägledande beslut den 16 feb-ruari förklarat att det inte finns någon anledning attanta att bosnier med kroatiska pass inte skulle beredasskydd i . Det finns ingen påtaglig risk för attdessa kroatiska medborgare mot sin vilja tvingas deltai väpnade konflikter, säger regeringen och hänvisartill ett brev från utrikesminister . vet vi vad som står i brevet.Kroatiens flyktingminister har meddelat att60 000 bosniska flyktingar skall repatrieras till denbosnienkroatiska federationens område tillårets slut. Hans pressekreterare meddelade attrepatrieringen också innefattar dem som avvisas frånSverige och att den genomförs för att man bl.a. avförsvarsskäl skall öka den bosnienkroatiska befolk-ningen numerärt. I går såg vi representanter för Bos-nien-Hercegovina och skåla i föratt fira överenskommelsen av repatrieringen av50 000 bosnier med kroatiska pass.Dessa nya uppgifter ger anledning att ifrågasättavärdet av de åberopade garantierna om skydd i Kroa-tien. De bosnier med kroatiska pass som avvisasfrån till kommer med stor sannolik-het inte att kunna undgå att hamna i Bosnien, detBosnien till vilket har deklarerat att det äruteslutet att avvisa någon, det Bosnien från vilketmånga av dessa människor bär med sig fasansfullakrigsupplevelser och från vars armé många av de mänsom skall avvisas en gång har deserterat.De svenska frivilligorganisationer och kyrkor somgjorde en delegationsresa till , , Mostaroch Capljina anser att risken äröverhängande att dessa människor skickas vidare tillBosnien-Hercegovina - inte med hot eller fysiskttvång utan genom att alla deras möjligheter till för-sörjning och uppehälle undanröjs.För - chef för i stadenCapljina, söder om i - är det självklart att återvändande män ivapenför ålder skall kallas in till tjänstgöring i HVO,den bosnienkroatiska armén. Det är dessa män ochalla avvisningshotade vapenföra bosniska män medkroatiska pass och deras anhöriga som den här debat-ten handlar om - dessa människors mänskliga rättig-heter.Anf. 2 Statsrådet ()Herr talman! Den offentliga debatten om bosnien-kroaterna är egentligen enmycket bra illustration till hela det flykting- och in-vandrarpolitiska dilemmat.En speciell grupp hamnar i strålkastarljuset. Alluppmärksamhet koncentreras på den, och åtminstone iden massmediala debatten reduceras problemet till enfråga om jag och den är litet kor-kade som inte kan tolka juridiskt språkbruk. Sannoliktär vi också ondsinta och ser gärna att människor sändstillbaka till död och elände.Borta är alla andra grupper som också har söktasyl i . Borta är alla de miljoner som aldrig hartagit sig till våra gränser och heller aldrig kommer attkunna göra det. Möjligen är det rent mänskligt för-ståeligt att vi värjer oss för det outhärdliga och väljeratt nöja oss med ett djupt känt men väl avgränsatengagemang för några som står oss nära, några som vihar träffat och några som har tagit sin tillflykt till vårkyrka.Regeringen, och för den delen också en ansvars-full opposition, har inte den möjligheten. Vi tvingasatt se på alla eländen , eftersom de pågårsamtidigt. Vi kan inte lägga några saker åt sidan förframtida bruk, och vi kan inte bygga beslut på ryktenoch massmediereferat. Därför har både den tidigareoch den nuvarande regeringen gjort upprepade försökatt skapa klarhet i inställning och handlandegentemot bosnienkroaterna.Vid en i ut-talade chefen för den kroatiska flyktingmyndigheten,doktor , att återvändande till skall ske på ett frivilligt, välorganiseratoch säkert sätt. Sedan rykten förekommit om attKroatien tvingade bosnienkroater tillbaka till Bosni-en-Hercegovina sändes en delegation med represen-tanter för och för attundersöka saken. Vi kunde inte få några belägg för attsådant hade skett.I det brev som kroaterna nu har offentliggjort för-säkrade utrikesminister att alla kroatiskamedborgare kommer att tas emot i oavsettvar de har haft sin hemvist. Utöver dessaförsäkringar gjorde jag själv, min statssekreterare ochen tjänsteman från en resa till och . Jagträffade ledande kroatiska företrädare som återigenförsäkrade att inga kroatiska medborgare tvångsvissänds till . Jag besökte ävenMostar och omgivande städer och träffade bosnien-kroater som sökt asyl i och avvisats till Kroa-tien. De hade sedan fortsatt tillbaka till , men ingen av dessa uppgav att de ut-satts för någon form av tvång.Det var först efter dessa resor, uttalanden och för-säkringar kompletterade med ytterligare informationfrån andra källor som besluten fattades i tre enskildaärenden . Beslutet var för övrigtdetsamma som den tidigare regeringen fattade den 26maj 1994. Vi gjorde alltså samma bedömning somden tidigare regeringen, nämligen att bosnienkroater-na hade skydd i sitt medborgarskapsland Kroatien.I detta läge säger en del debattörer: Okej, bosnien-kroaterna kommer inte att förföljas i ellerskickas tillbaka till just , menallt är ju så osäkert där nere och vem vet vad som kanhända eller veckor?Inte heller jag eller regeringen kan naturligtvisskaffa några garantier för framtiden. Därför har jaghela tiden poängterat att förändringar i verklighetenockså kan påverka beslutsfattandet.Regeringen har fattat beslut i tre enskilda ärenden.Resterande ca 5 000 asylsökande kommer självfalletatt bedömas individuellt av och . Det innebär att man skall ta hänsyntill om det i något enskilt fall finns speciella omstän-digheter som ändå bör leda till att personen i fråga fårstanna. Det ingår också i SIV:s och Utlänningsnämn-dens uppgifter att hålla uppsikt över utvecklingen iKroatien. Om förhållandena där skulle förändras pånågot avgörande sätt ingår det i både SIV:s och uppgifter att ta hänsyntill det i sitt beslutsfattande.Men även om t.o.m. de flesta människor skullekunna bli överens om att den asylrättsliga grunden föratt man skall ge bosnienkroaterna skydd i Sverigesaknas är det flyktingpolitiska dilemmat självfalletinte löst. återstår den fruktansvärt svåra frågan omde inte ändå, av ren välvilja och mänsklig omtanke,borde få stanna i för alltid eller åtminstone fören tid. Eftersom de har det mycket bättre här än iKroatien och eftersom så många engagerade ochhängivna människor vill detta skulle det handla om attge tillstånd av humanitära skäl. Det är kanske där deallra svåraste stunderna kommer för dem som inte harlov att bara titta på en tragedi åt gången. Det är då viockså tvingas ta ställning till kurder från ochTurkiet, ryska judar, hivsmittade och aidssjuka frånAfrika, avvisade eritreaner som har väntat påatt deras hemland skall acceptera att de återvänder,kubaner som bara vill bort från hemlandet, peruanersom hamnar i skottlinjen mellan Sendero Luminosooch regeringstrupper, assyrier/syrianer som drabbas ikonflikten mellan PKK och den turkiska regimen,afghanska flyktingar som tar sig hela den långa vägengenom för att sätta sig i en minst sagtbräcklig farkost över m.fl.Är det levnadsförhållandena för bosnienkroater inuvarande som är den nedre gränsen för vårahumanitära bedömningar? Skall alla andra som hardet ännu sämre utan att vara förföljda också ha rätt attfå stanna här i , eller skall det gälla olika stan-darder för olika nationaliteter? Skall somalier ellerkubaner tvingas acceptera sämre förhållanden änbosnienkroaterna? Och skall det faktum att kyrkor,kulturpersonligheter och vanligt folk inte engagerarsig lika starkt i deras sak spela någon roll för bedöm-ningarna? Skall det vi gör inom flyktingpolitikengenom mottagande här i ha några som helstkonsekvenser för vad vi kan göra för flyktingar i t.ex.UNHCR:s läger runt om i världen?Jag kan inte och tänker inte besvara de här frågor-na, utan lämnar dem öppna för den kommande debat-ten. Möjligen skulle jag vilja lägga ytterligare en frågapå bordet: Har inte också invandrarnas situation iSverige något samband med besluten om bosnienkroa-terna? Varför finns inte samma djupa och varma en-gagemang, som ljuder högt och rent för att bosni-enkroaterna skall få stanna, när det gäller invandrar-nas villkor i det svenska samhället, deras rätt till arbe-te, bra skolutbildning för sina barn och delaktighet ivårt samhälle?Se positivt på alla dessa opinionsyttringar, uppma-nade mig ärkebiskopen . Jagförsäkrar er att jag ser positivt på dem. vilja ha fler starka, positiva opinionsyttringarför flyktingarnas och invandrarnas sak.Allra sist vill jag en gång till understryka: Det be-slut som regeringen fattade bygger på denomständigheten att bosnier med kroatiska pass inteåtersänds till . Våra myndigheterhar en praxis fastlagd som innebär att man inte frånSverige avvisar bosnier till . Detvore för den fullständigt främ-mande att avvisa personer som kommer från Bosnienmen som har kommit via och är kroatiskamedborgare och att acceptera att dessa människor viaKroatien återsänds till Bosnien. Det accepterar densvenska regeringen inte, det är väldigt viktigt attkomma ihåg.Dessutom: Om det visar sig vara så, vilket rege-ringen har förutsatt att det inte är, att män i vuxenålder i skulle tas ut i krigstjänstgöring, ärdetta naturligtvis också en omständighet som gör attmyndigheterna har att ompröva de aktuella beslutenoch väga in den omständigheten i den fortsatta pröv-ningen. Den har förutsatt att per-sonerna i fråga inte kommer att kallas in till fronten ikriget.Detta är utgångspunkterna för regeringens politik.Vår bedömning är alltså att de personer som det gäl-ler, de tre som regeringen har fattat beslut om, harskydd i , att de inte kommer att återsändas tillBosnien-Hercegovina och att de heller inte tas ut tillkrigstjänstgöring i Kroatien.Tack, herr ordförande!Anf. 3 ()Herr talman! För att det skall bli tydligt vad rege-ringens praxisbeslut egentligen bety-der för de människor som nekas skydd hos oss lämnarjag ordet till mannen i ett av de tre regeringsärendena:Jag heter . Jag, min och vå-ra barn är en av de bosniska familjer som Sverigesregering beslutade att avvi-sa till . Jag är katolsk bosnier, född och upp-vuxen i Bosnien. Min fru är också född i ,men ortodox. Därmed räknas jag som kroat, medanmin fru betecknas som serb.När vi lämnade Bosnien fick vi inte några bosnis-ka pass, som vi borde ha haft; män i krigsduglig ålderfår inte pass, och de som är ortodoxa får heller inga.Jag tvångsmobiliserades. Ingen vid sina sinnens fullabruk låter sig mobiliseras till styrkor som när somhelst kan anfalla och döda hustru och barn. Jag såra-des i strid och sattes i serbiskt fångläger. Efter fångut-växling fick jag inre tjänst i armén, eftersom jag gickpå kryckor.Jag beslutade mig för att desertera, och min familjoch jag flydde via , där vi skaffade kroatiskapass. I kunde vi inte stanna. Där rådde en-dast en vapenvila, som ständigt bröts. Läget i Kroati-en var så osäkert att vi flydde vidare.Vi kom inte till för att ta något av svens-karna, inte för att söka lycka eller materiell vinning.Den lyckan hade vi i vår hemstad i Bosnien. Den kaninget ersätta. Vi ville inte ha något krig. Vi ville intetvingas på flykt. Vi ville inte bli utrensade. Vi varnöjda med det liv vi hade.Vi kom till för att söka skydd undan denslakt och terror som kriget i Bosnien innebär. Vi komtill för att låg tillräckligt långt bortfrån det helvete där människor torteras och mördasdärför att de är muslimer, kroater eller serber. Vi komtill för att vi inte ville vara brickor i dettakrig.Jag, Marinko, vill inte bli tvingad att skjuta ochmörda dem som kallas serber. Jag riskerade att skjutamin fru, mina barn och deras kusiner. Vi kom tillSverige för att vi trodde att och de fredsäls-kande svenskarna kunde ge oss det skydd vi behöver,dels från att dödas, dels från att tvingas döda.Kroatien står inför en uppenbar krigsfara om Un-profor försvinner . Läget har inte varit såallvarligt . Då, när risken för krig ökar,beslutar att sända oss till Kroatien.Sverige kan inte göra mycket åt det krigets van-sinne som pågår i . kaninte göra mycket för att förhindra de mord och devåldtäkter som begås där nere eller förhindra dentortyr och den etniska rensning som pågår. Men Sve-rige kan förhindra att de människor som liksom vi harsökt skydd blir offer för mord eller våldtäkt, tortyreller annan förnedrande behandling. kan ock-så förhindra att vi män tvingas begå dessa krigsförbry-telser. Ändå beslutar att vi skallsändas till Kroatien.Vi är inga lycksökare. Vi har inte bett om bilareller lägenheter. Det enda vi har bett om är skydd, entillfällig fristad.Vad skall jag göra? Vart skall jag åka för att räddamin familj, mina barn från ett krig där deras egen farkan bli den som tvingas döda dem? Vad skall vi göra,vart skall vi åka för att få en tillfällig undandetta vansinne? Vem i garanterar att det inteåter blir öppet krig i ? Vem har fått de garan-tierna?Undertecknat: Marinko Dragicevic.Det var som ordföran-den i , generaldirektör , fick brev från talmannen i Europapar-lamentet, . Kopior skickades också tillstatsminister och talman . Talmannen vädjade på uppdrag av ett enhälligtutrikesutskott om att en desertör från den serbiskaarmén i som vägrat skjuta en kroatisk krigs-fånge inte skulle avvisas från . Europaparla-mentet ansåg att denne desertör på grund av sin väg-ran att delta i ett fördömt krig borde kunna omfattasav flyktingkonvention. Utlänningsnämndenhar upphävt avvisningen i just detta konkretafall.FN:s flyktingkommissariat i skrev den 9januari ett brev till den danska ambassaden i Zag-reb angående situationen i för bosnier medkroatiskt pass. "Under mobiliseringen av bosnienkroater i slutetav var det nästan enbart bosnienkroater medkroatiskt medborgarskap som inkallades i den kroatis-ka armén.Enligt den kroatiska grundlagen kan kroatiskamedborgare inkallas till den kroatiska armén.Bosnienkroater som inte har uppehållstillstånd iKroatien eller efter att ha återvänt från tredje land intekunnat få uppehållstillstånd i kan inkallas tillden bosnienkroatiska eller bosniska regeringsarménefter att ha återvänt till . "Regeringen säger sig ha fått garantier av denkroatiska ambassadören i för att inte någontvångsvis vidaresänds till Bosnien-Hercegovina.Samtidigt nås vi av ett meddelande från i Zagreb.Den kroatiske försvarsministern annonserade på en allmän mobilisering av allamän i Zagrebområdet för tjänstgöring i väpnade styr-kor. Mobiliseringen gäller alla män födda , mänsom inte ännu är registrerade i de väpnade styrkornaoch barn till flyktingar födda som bor i huvud-staden. 17-åriga pojkar mobiliseras nu till de väpnadestyrkorna.Jag har frågat statsrådet tidigare, och jag frågarigen: Varför skall vara det första landet attsända tillbaka bosnier med kroatiska pass till Kroati-en?Anf. 4 (m)Herr talman! har ambitionen att vilja till-höra den västliga kulturkretsen och önskar bli involve-rat i den europeiska integrationsprocessen. Kroatienhar på olika sätt klargjort att man är beredd till åta-ganden för att leva upp till en godtagbar standard närdet gäller mänskliga rättigheter, demokrati, flykting-politik, m.m.Det är dock helt uppenbart att är utsattför ett mycket stort flyktingtryck och att landets resur-ser är mycket begränsade. Delar av är ocku-perade av Serbien.UNHCR, som är , gör storaflyktinginsatser i området i samverkan med EU ochenskilda länder och organisationer.I lär det finnas ca 50 000 bosnienkroateri samma situation som dem som befinner sig här.Tyskland avser såvitt jag förstår att genomföra ettåtersändande, oklart dock exakt hur och när.Frågan är nu om de asylsökande bosnienkroatersom finns i skall beviljas uppehållstillståndtillfälligt eller permanent. Denna fråga innehåller laddning, och många är känslomässigt starktengagerade, vilket är mer än förståeligt.Vi moderater har noga övervägt frågan i hela dessvidd och försökt göra en bedömning i ett helhetspers-pektiv. Vi konstaterar följande vad gäller i första handasylskäl:De asylsökande är huvudsakligen kroater somkommer från Bosnien. Dessa har erhållit pass avKroatien, troligen i många fall för att ges möjlighet attta sig vidare till tredje land, eftersom många länder,bl.a. , inte har visumplikt för kroatiska med-borgare men har det för bosniska medborgare. Kroati-en har säkerligen på så sätt haft som syfte att lättanågot på sina interna flyktingproblem.Kroatien har sagt sig vara berett att ta emotdem som har kroatiska pass och ge skydd och uppe-håll, och man har gjort åtaganden som delgivits rege-ringen i . Någon flyktingstatus är Kroatienuppenbarligen inte beredd att ge de återvändande somkommer från s.k. säkra områden i Bosnien. Någonavvisning vidare till Bosnien kommer enligt uppgiftinte att ske. Det är dock säkert så att åtskilliga ändåväljer att ta sig vidare in i Bosnien-Hercegovina.Enligt uppgifter som föreligger har risken förkrigsoperationer från kroatiskt håll minskat. Unproforkommer att finnas kvar. Den kroatiska krigsmakten ärsannolikt för svag för att inleda någon offensiv. Manlider i och för sig inte brist på personal, utan snararepå materiel av olika slag.Vissa mobiliseringsövningar sker regelmässigt föratt hålla i gång beredskapen. Kroatiska ambassadörenhar meddelat att inga av dem som kan komma attavvisas blir aktuella för tjänstgöring i krigsmakten.Praxisbeslut har fattats både av den förra och dennuvarande regeringen beträffande bosnienkroaternasasylskäl. Vi moderater har ingen anledning att nu göraen annan analys av situationen än den som regeringengör.Enligt vår bedömning, som är densamma som dentidigare regeringens och den nuvarande regeringens,finns inte skyddsbehov som berättigar till asyl enligt 3kap. utlänningslagen, låt vara att det kan föreliggaasylskäl i enskilda fall.Föreligger det då humanitära skäl att bevilja uppe-hållstillstånd? Det finns givetvis humanitära skäl somkan åberopas. Jag är i likhet med många andra berördav den rent mänskliga dimensionen. Jag har följtfrågan och har tagit del av enskilda per-soners öden.Mottagningsförhållandena i är minst sagtpåvra. UNHCR har såvitt jag förstår inte sagt nej tillavvisning, men vädjat att avvisningen skall ske på ettsätt som kan klara.Sverige brukar åberopa vikten av bördefördelning,och man kan med fog säga att bär en stor delav bördorna. Men är dock bland de länderutanför närområdet som förhållandevis gjort detstörsta åtagandet när det gäller insatser med anledningav de tragiska effekterna av det forna Jugoslavienskollaps. Detta gäller både insatser i närområdet ochbeviljande av uppehållstillstånd för flyende till vårtland.Vad som skall anses utgöra humanitära skäl är nå-got som regeringen kan avgöra. Över tiden har en radbeslut fattats där humanitära skäl har åberopats för attlåta större grupper stanna. Ett helhetsperspektiv måstekunna anläggas och rätt signaler måste kunna ges.Man måste kunna förena ställningstagande med hu-manism och realism.Konsistens och likabehandling över tiden är vikti-ga inslag för att ge respekt för en långsiktigt hållbarflykting- och invandringspolitik. Flyktingpolitikenmåste i längden huvudsakligen bedrivas utanför Sve-riges gränser i samverkan med andra länder och inter-nationella organisationer och koncentreras till krisom-rådenas närhet. En flyktingpolitik som ständigt inne-bär permanent uppehållstillstånd för stora gruppermed livstidsintegration som mål är i längden intemöjlig.Från moderat utgångspunkt vill jag göra följandeställningstagande. Avvisningsbeslutet skall även fort-sättningsvis stå fast. Avvisning bör om möjligt ske isamverkan med , och ochkan kombineras med vissa insatser för ett värdigtmottagande. Försäkring måste ges av attåtervändande får en rättslig position som berättigar tillskydd och uppehåll i korrekta former. I avvaktan påatt närmare överenskommelser träffas om hur avvis-ningarna skall genomföras bör inga avvisningar ske.Utlänningsnämnden har möjlighet om nya om-ständigheter inträder att återigen sända s.k. praxisä-renden till regeringen eller fatta beslut som avvikerfrån tidigare praxis. Kan inte leva upp tillsina deklarerade åtaganden måste visumtvång införasför kroatiska medborgare. Tack, herr talman.Anf. 5 ()Herr talman! Den debatt som pågår om de ca5 000 personer med kroatiska pass, flertalet frånBosnien, sätter fingret på en av svensk flyktingpolitiksuppenbara svagheter, oförmågan att fatta snabba be-slut och ge tydliga signaler till omvärlden.Det har hunnit gå en sedan des-sa människor kom. Efterhand som månaderna gått harde invaggats i en falsk säkerhet om att de trots alltskall få stanna i . Sådana rykten har florerat igruppen med jämna mellanrum. Senast i sambandmed valrörelsen förekom rykten att en ny regeringeventuellt skulle kunna ändra på den tidigare rege-ringens beslut. Därför blir de slutgiltiga besluten närde väl kommer så traumatiska för människor. Det ärdet här som är så djupt inhumant med vår hanteringav asylsökande. Vi tar så på oss att fatta be-slutet och sänder därmed oklara signaler till omvärl-den och försvårar ett återvändande till hemlandet.Redan när de första bussarna kom till södra , med den nu aktuella grup-pen, stod det klart för den ansvariga myndighetenInvandrarverket att det inte fanns grund för uppe-hållstillstånd. Trots det tog det tid innan fickfram sådana signaler till som innebar att deorganiserade resorna stannade upp. manhöll på med detta hann många påbörja resan och an-lända till Sverige.Förra våren diskuterades situationen i Kroatien.Den föregående regeringen och den dåvarande ansva-rige ministern i fyrklöverregeringen beslöt den 26maj, precis som den nuvarande ministern konstatera-de, att det inte fanns grund för tillstånd, eftersom dekunde få skydd i . sena-re har även den socialdemokratiska regeringen fattatsamma beslut efter ytterligare kontakter med Kroati-en.Jag delar i grunden den uppfattning som regering-en har redovisat i sakfrågan. har skrivit un-der och flyktingkonventionen,och man har påtagit sig ett ansvar genom att dela utpass och medborgarskap till dessa människor. Därmedhar man också enligt de internationella konventioner-na en skyldighet att ge dessa människor ett skydd.Herr talman! Detta är en grupp som innehållermånga individuella öden. Det finns anledning attverkligen fullfölja den individuella prövningen. Ävenom merparten av dessa människor kan få skydd iKroatien kan det finnas individer som av olika anled-ningar ändå har ett skyddsbehov som går utanför detsom kan ge. Jag tycker därför att det är vik-tigt att poängtera den individuella prövningen avärendena.Herr talman! Jag är däremot litet mer kritisk tillformerna för hur regeringen har hanterat beslutet. Närman valde att inte offentliggöra brevet från Kroatienskapade man en situation där det blev misstänksamhetoch tvivel kring beslutsunderlaget. Jag tycker överhuvud taget att den form vi har när det gäller att hem-ligstämpla handlingar i flyktingpolitiken ibland ledertill motsatt effekt, dvs.