prot · GI09110 · 1995-05-29 00:00:00 — Såvitt jag kan förstå är det deras ambition.Med de besked som har givit nuoch det arbete som har satts i gång efter Maj-LisLööws resor i och samtal med regimen därnere har vi både lagt grunden för en bra lösning för depersoner som det gäller och för ett fortsatt bistånds-samarbete. Jag tycker att både ochandra i regeringen som har varit inblandade - inteminst - skall ha all heder av det.Det är ett mycket glädjande besked för de 400eritreaner, eller hur många det nu kan vara, som finnshär i och väntar på besked i sina uppe-hållstillståndsärenden. Men det är som jag sade minstlika viktigt att vi nu kan se fram emot att fördjupabiståndssamarbetet med Eritrea.Eritrea är ett av de länder som har det kanske allrastörsta behovet av bistånd från oss.När det gäller vill jag baraskicka med det budskapet att jag utgår från att denhandskas med den här frågan på ett både humanitärtoch klokt sätt. Jag kan inte tänka mig att nämndenbehöver några ytterligare anvisningar från . Jag tycker att han har varit mycket tydlig i den-na fråga.Anf. 73 (m)Fru talman! Jag är själv ledamot i , och jag är inte så säker på att jag vill haanvisningar från om hur vi där skallhandlägga ärendena. Däremot kan det hända att på grund av olika omständighetervill skicka upp ärenden för praxisavgörande, men detär en annan sak, som såvitt jag nu kan förstå inte äraktuell.Jag finner i stället den redogörelse som LeifBlomberg lämnade för hur skallhantera dessa frågor vara alldeles riktig. Det skall gåtill på det sättet, och så kommer det att gå till. Varjeärende kommer att bedömas enskilt, och det kan visst,, finnas vissa som har asylskäl och somkan betraktas som flyktingar. Det kan man inte uteslu-ta. Alla skäl skall prövas, givetvis också anknyt-ningsskäl i enlighet med den nya lagstiftning som viförutsätter skall träda i kraft . Också humani-tära skäl kan komma i fråga.Allt detta finns med i sätt atthantera dessa ärenden. Jag ser inget märkligt i detta,utan det går helt normalt till på detta sätt.Jag tycker vidare möjligtvis att engagemanget frånsvensk sida, t.ex. från kyrkligt håll, för personer frånEritrea liksom för andra grupper av människor sommöjligen står inför en situation där de kan komma attavvisas, snarare borde gälla att man skulle hjälpadessa personer till ett återvändande. De borde på olikasätt stödjas i återvändandeperspektivet, i stället för till varje pris skall försöka hitta möjligheter fördem att stanna kvar, gömma sig osv. Jag menar att detär viktigt att folkrörelserna, kyrkor och andra intresse-rade nu verkligen ser möjligheter i att hjälpa männi-skor till ett återvändande snarare än till att bita sigfast.Har myndigheterna kommit framtill att det inte föreligger några skäl till uppehåll, skallen avvisning ske, och då är det väl viktigt att manhjälper till med att genomföra den avvisningen på ettså värdigt och vettigt sätt som möjligt. Där har verkli-gen många svenskar ett engagemang som man bordekunna använda till att bistå i avvisningssituationensnarare än till nya försök till överklaganden.Anf. 74 Statsrådet ()Fru talman! Jag tycker att är inrik-tad på att leta efter det som är negativt i de lämnadebeskeden och i hanteringen av ärendena. De flestaeritreaner har varit här mycket länge, mellan fyra . Det stora flertalet som har blivit föremål föravvisningsbeslut har väntat så länge på att få återvän-da hem eller på att få sitt ärende prövat på nytt i formav en ny ansökan, om det finns skäl för det.Om man mår dåligt och kan styrka det, finns detförutsättningar för att detta vid en sammantagen be-dömning kan betraktas som ett humanitärt skäl föruppehållstillstånd. Mår man inte dåligt, föreligger intedetta skäl, och då vidhålls avvisningsbeslutet. som hanterar dessa frågor, ochdet är naturligt att det är så. Jag tycker att det är enbra praxis.Sedan kan vi från regeringens men också från våramyndigheters utgångspunkter inte se positivt på attpersoner tar lagen i egna händer och säger att de skallbestämma om de skall stanna i eller inte -inte och inte riksdag. Vimåste enligt min mening vara litet tuffare i de sam-manhangen. Om man själv medverkar till att tiden iSverige förlängs, är det en situation som man själv harförsatt sig i, och då måste man också ta ett individu-ellt ansvar. brukar i andra samman-hang tala om ett sådant - varför inte också i dessasammanhang? Jag tycker att det är en viktig synpunkt.Jag instämmer i det som sade ombistånd. Jag tycker att det är litet knepigt att så attsäga hota eritreanerna med straff i form av att viskulle underlåta att hjälpa människor i deras hemland.Jag tycker att det är en konstig politik. Det är viktigtatt vi i stället på olika sätt medverkar till att återupp-rätta biståndsrelationerna med , som har lämnat kammaren,säger att han inte vill ha några anvisningar till från invandrarministern. Invandrarmi-nistern vill inte heller ge några sådana anvisningar,och han skall inte och får inte göra det. Vad jag harredovisat här är praxis för han-teringen av dessa frågor, ingenting annat.Anf. 75 ()Fru talman! Det var vid slutet av den föregåenderegeringens regeringsperiod som en del av dessamänniskor började ha varit här , och har detfaktiskt gått till. De som har varit här i fyra århade ett till före slutet av den förra regering-sperioden varit här i bara . Det är en mycket storskillnad. Vid slutet av sin regeringsperiod hade manfaktiskt kommit fram till att de eritreanska flyktingar-na borde beviljas permanent uppehållstillstånd avhumanitära skäl, men man lyckades inte få igenomdetta i alla instanser före valet.Man tog också kontakter med företrädare för dennuvarande regeringen och fick till svar att man ickeborde agera före valet. Så förhåller det sig faktisktmed den saken. Annars var man vid den tidpunktenberedd att agera för permanenta uppehållstillstånd.Man litade på att den regering som tillträtt skullefullfölja detta.Den nya regeringen har kommit fram till ettannat agerande på grund av framgångnere i , men jag menar ändå att den långa vis-telsetiden för dessa personer som inte har någon somhelst vilja att återvända är ett starkt humanitärt skäl.Hur väl man kan lyckas med att få en läkareövertygad om att man mår dåligt är något som imycket är beroende av ens egen personlighet. Det är ihög grad beroende av de personliga förutsättningarnaatt framställa den egna saken. Jag vet att läkare mångagånger ändå kan se igenom detta och komma fram tillriktiga bedömningar, men detta har ändå väldigtmycket att göra med personligheten. Det blir alltsåsubjektiva bedömningar.Jag tycker att vistelsetiden i sig skulle tillmätasstor vikt i fall där man absolut inte kan se en framtid iatt återvända och absolut inte flytta tillbaka. Jag tyck-er inte att det i detta läge skulle vara onormalt omUtlänningsnämnden fick klart för sig att man nu måstese generösare på de nya ansökningarna. Jag tyckerockså att det verkar som om uppe iUmeå har sagt att dessa personer skall få en generösa-re behandling. I annat fall är det inte stor nytta medhans uttalande.När det gäller biståndet har vi från Kristdemokra-ternas sida faktiskt yrkat på ett högre bistånd tillEritrea än vad den social-demokratiska regeringen har gjort. Viljan att hjälpatill är alltså minst lika stor från vår sida. Jag har ingetemot att människor flyttar tillbaka till , om detär deras önskan att göra det, men jag tycker inte attdet skall läggas dem till last att den eritreanska rege-ringen har hindrat dem från att återvända. Det gälleräven om de på något sätt inte skulle ha handlat heltlagligt. Jag håller i allmänhet på att man skall göradet, men jag tycker att vi verkligen skall ha fördragmed dessa människor.Anf. 76 Statsrådet ()Fru talman! Jag har inte i givit uttryck fören uppfattning till förmån för en generösare behand-ling, utan jag har försökt att för de eritreaner som jagträffade uppe i tala om att det finns möjlighetatt gå in med en ny ansökan, om man önskar göra det.Har en eritrean vidare i träffat en person somdet skapats starka band till, finns det förutsättningarför ansökan med hänvisning till anknytningsskäl. Mankan göra en sådan ansökan för att se om den nya lagenär tillämplig i fallet i fråga. Så kan vara förhållandet.Det är vad jag har sagt åt eritreanerna. Sedan är detupp till dem själva att göra de överväganden ochbedömningar som de själva vill i de här sammanhang-en.Vistelsetiden har betydelse. Sammantaget med attdet är styrkt att man mår psykiskt dåligt har den bety-delse. Enbart den faktorn tillmäts inte så stor betydel-se att den utgör en rätt för någon att få uppehållstill-stånd av humanitära skäl.Jag kan förstå att det kan kännas litet knepigt förett parti från den borgerliga regeringen att Maj-LisLööw, när hon skickades som emissarie av den soci-aldemokratiska regeringen, lyckades få eritreanernaatt leva upp till folkrätten. I stället för att erkänna attMaj-Lis Lööw bedrev en bra diplomati - det är enfördel och ingen nackdel att man lyckades hävdafolkrätten - låter det när pratar somom det är en nackdel att den socialdemokratiska re-geringen fick eritreanerna att erkänna den folkrättsligagrundprincipen.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1994/95:129 om för-varstagande i utlänningslagenAnf. 77 Statsrådet ()Fru talman! har i en interpellationställt frågor till mig angående förvarstagande av barn,dels vilka åtgärder jag kommer att vidta för att för-hindra att unga förvarstagna asylsökande sätts i häkte,dels vad jag kommer att göra för att regeln om att iförsta hand pröva andra åtgärder än förvar efterföljs ihögre grad.Inledningsvis vill jag poängtera att ett förvarsbe-slut är en ingripande åtgärd för den enskilde individenoch får därför bara förekomma i situationer där det äroundgängligen nödvändigt. Förutsättningarna för attta en utlänning i förvar är därför noga preciserade iutlänningslagen.Det är polismyndigheten som är ansvarig förverkställandet av ett förvarsbeslut, och den har ettantal olika typer av förvarslokaler till sitt förfogande.Det finns särskilda förvarslokaler, som t.ex. den iCarlslund. Dessutom använder man sig av polisarrest,vid korta förvar, samt allmänna häkten och kriminal-vårdsanstalter.I mars 1994 beviljade den dåvarande regeringenpolisen medel för iordningställande och drift av sär-skilda förvarslokaler för utlänningar med avvisnings-beslut. Särskilda förvarslokaler finns nu i ,utanför , och Göteborg.Min uppfattning är att det naturligtvis är de sär-skilda förvarslokalerna som skall användas i förstahand, och endast i undantagsfall bör man inkvarteranågon på häkte eller i kriminalvårdsanstalt. Dettagäller i synnerhet när det är fråga om unga människor.Det är inte acceptabelt att en 16-åring sätts i förvar påKronobergshäktet.När det gäller konkreta frågor villjag säga att båda är föremål för utred-ningsarbete. I det betänkande som den s.k. verkstäl-lighetsutredningen överlämnat föreslås attInvandrarverket tar över ansvaret från polisen vadavser förvarslokalerna. Det innebär att förvarslokaler-na borde kunna utformas på ett helt annat sätt änhäkten och kriminalvårdsanstalter. En sådan ordningskulle medföra att det är i rena undantagssituationensom förvarstagna skulle placeras på kriminalvårdsan-stalter eller i häkten. Dessutom har i uppgift att se över hela utlänningslag-stiftningen, inklusive förvarsreglerna. Deras betän-kande överlämnas . Redan nu har kommitténdock aviserat sitt förslag att ändra åldersgränsen från16 till för de särskilda inskränkningarna i möj-ligheterna att ta barn i förvar. Jag delar kommitténsuppfattning på denna punkt.Anf. 78 ()Fru talman! Jag vill först tacka invandrarministernför ett bra svar, inte minst för de sista meningarna,som inte stod i det skriftliga svar jag fick i förväg.Det är tydliga besked om hur invandrarministernser på behandlingen av asylsökande som söker sig hit.Jag tolkar svaret som en mycket klar signal till polisenatt de i högre grad än skall pröva andra åtgärderän förvar när de bedömer att det finns en risk för attden asylsökande kommer att hålla sig undan. Detfinns många sådana åtgärder man kan ta till som ärmindre ingripande än ett förvarstagande, olika formerav anmälningsplikt och uppsikt eller att den asylsö-kande får lämna ifrån sig sitt pass.Bl.a. har uppmärksammat oss på attmånga barn sätts i förvar trots att lagen kräver storrestriktivitet, som också sade. Statisti-ken är mycket bristfällig, vilket är ett bekymmer i sig,men vi vet att minst 62 barn satt i förvar under 1994och att i användes åt-minstone för 34 förvarstagna barn.Att detta över huvud taget har varit möjligt berorpå att vi i än så länge håller oss med en lägreåldersgräns för vad vi betraktar som barn än t.ex.FN:s barnkonvention. Därför var det sista beskedetom att det kommer en lagändring på den punktenextra välkommet.Jag ser också svaret som ett tydligt besked till po-lisen att i avvaktan på att en ny lagstiftning kommertill stånd upphöra med att använda häktena som för-varslokaler. I speciellt hög grad borde detta gällaKronobergshäktet, som har fått utomordentligt hårdinternationell kritik. Den kritiken går i stort sett ut påatt det inte ens är lämpligt för att förvara häktadekriminella, än mindre borde det få användas för attförvara nyanlända, unga människor påflykt.Detta är ett viktigt besked som jag hoppas fåromedelbar effekt för polisens val av förvarslokaler.Det är naturligtvis helt oacceptabelt att barn på flyktsätts i häkte. Jag har svårt att se att det egentligenfinns några sakligt motiverade skäl för myndigheter-nas handlande i de här fallen. Varken graden av sä-kerhet eller platsbrist talar för att man använder häk-tena.De särskilda förvarslokalerna vid t.ex. Carlslundmotsvarar kraven på säkerhet och de har också haft enlägre beläggningsgrad än häktena, både rent generelltoch vid varje enskilt tillfälle. Inte minst häktet iStockholm har ofta klagat över att man dras medständiga problem med överbeläggning. Det finns allaskäl i världen att använda t.ex. förvarslo-kaler i stället för häktet. Jag hoppas att polisen ser tillatt det blir så hädanefter.Jag vill tacka för ett bra svar men också ställa ettpar korta frågor till invandrarministern. När kan viförvänta oss ett förslag till om den organisa-toriska förändringen som nämns i svaret, och när fårvi förslaget till en tydligare lag som gör att vi fårregler som överensstämmer med FN:s barnkonventionoch som i största allmänhet kommer att leda till att vifår en värdigare behandling av asylsökande?Anf. 79 Statsrådet ()Fru talman! Jag svarar på den sista frågan först,när proposition och lag kommer.De här frågorna behandlas i den flyktingpolitiskakommittén. Både och har lämnatsin utredning till den kommittén. Därifrån kommer ettsammanvägt betänkande. Det är litet drygt en månadkvar tills det betänkandet kommer. kommerbetänkandet att kunna skickas ut till dem som skalldelta i remissbehandlingen. Sedan bör man lägga tillnågra månader, så eller idecember kan man vara färdig att börja skriva pro-positionen. Då kan man lägga fram en proposition förvårriksdagen. Det är det troliga.Vi har som strategi att det är en fördel om vi kanhålla ihop hela förändringsbilden när det gäller ut-länningslagstiftning och annan lagstiftning som berörde här frågorna. På det sättet kan vi få en sammanta-gen förändring vid en och samma tidpunkt och behö-ver inte gå in och göra småförändringar och korrige-ringar . Det försvårar och gör helahanteringen mycket mer komplicerad än om man görförändringen genomtänkt och i ett sammanhang.Jag skulle vilja ta upp frågorna om statistik litetgrand. 1994 var det totala antalet förvarstagna påKronobergshäktet 670 personer. Det var 34 personerunder . genomförde 1994 enundersökning som visade att häktet hade en totalbeläggning på . Det är fullt, medandra ord. var beläggningen på ,en särskilt iordningställd lokal för förvar, . I Flenvar den och i . Det finnsalltså gott om utrymme i de särskilt iordningställdaförvarslokalerna. De har en helt annan atmosfär ochur mänsklig utgångspunkt en bättre atmosfär än det äri . Ändå har de här förvarslokalernainte använts, trots att de haft kapacitet att ta emot dehär personerna.Vad som dessutom praktiskt kan belysa situatio-nen är att kostnaden på uppskattastill ca , jämfört med ca 1 000kronor för någon av förvaringsplatserna påförläggningen.Det är alltså utifrån de här utgångspunkterna -beläggning, kostnader och andra sådana saker, förut-om de rent mänskliga aspekterna som naturligtvis ärde viktigaste - välmotiverat att faktiskt använda delokaler som är iordningställda för ändamålet och inteanvända häkten, framför allt inte Kronobergshäktet.Anf. 80 ()Fru talman! Jag tycker det är bra med en samman-hållen hantering. Det tror jag gagnar den här frågan.I den lagstiftning som finns finns inte någrahinder för myndigheterna, utan de har allt stöd, att setill att asylsökande får en värdig behandling även omman bedömer det nödvändigt med förvar. Men jagtycker nog vi skall ta den tid på oss som invandrar-ministern anger här. Man skall arbeta med frågorna idepartement och remissinstanser , och det skallkomma en proposition nästa vår.Som jag sade förut utgår jag från att invandrarmi-nisterns mycket tydliga svar går fram till myndighe-terna, till Polisen, så att man ser till att använda demöjligheter som finns, både inom lagens ram och medlagens stöd, och att man använder de förvaringsloka-ler som faktiskt är avsedda för den här typen av verk-samhet och inte häkten som är avsedda för något heltannat.Tack för ett bra svar.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1994/95:149 omSchengenavtaletAnf. 81 Invandrarminister ()Fru talman! har i en interpella-tion ställt fyra frågor till mig om Schengenavtaletsimplikationer för asylsökande.Inledningsvis vill jag påminna om att Schengenav-talet är ett samarbete för att uppnå det inom EU ge-mensamt uppställda målet att åstadkomma fri rörlig-het för personer. Det är alltså inte fråga om ett asyl-politiskt samarbete i första hand vilket man lätt fårintryck av när man läser frågor.Schengensamarbetet har kommit till stånd för attpåskynda förverkligandet av den fria rörligheten förpersoner inom EU. Nio av EU:s medlemsländer -, , , ,, , , och -har ingått ett separat, mellanstatligt samarbetsavtalsom främst syftar till att avveckla personkontrollenvid de inre gränserna. Detta avtal trädde i kraft den 26mars . har undertecknat avtalet och blirmedlem 1996, och och har anmältsitt intresse av att medverka.Sverige deltar inte i Schengen-samarbetet.I och med att trädde i kraft påbör-jades ett fördjupat samarbete mellan de deltagandeländerna på vissa områden i syfte att undvika de ne-gativa effekter som ett avskaffande av personkontrol-lerna vid de inre gränserna skulle kunna få. Dettafördjupade samarbete gäller bl.a. ett enhetligt systemför personkontrollerna vid den yttre gränsen och ge-mensamma åtgärder för bekämpning av gränsöver-skridande, grövre brottslighet.Den första frågan som har ställtär hur en tillfredsställande juridisk och demokratiskkontroll skall kunna tillförsäkras är ett traditionellt, mellanstatligtsamarbetsavtal mellan demokratiska stater. Vad gällerjuridisk och parlamentarisk kontroll fungerar det påsamma sätt som för andra folkrättsliga instrument,nämligen på det nationella planet. Det innebär t.ex. atten svensk anslutning till samarbete måste bli föremålför ratificering av , vilket också gäller fram-tida förändringar av avtalet.Schengenavtalet står helt utanför den ram somfinns inom den tredje pelaren i ,och möjligheterna att tillskriva EU:s institutioner enroll finns därför inte. Däremot är det uttalat i Scheng-ensamarbetet att så fort man inom EU-kretsen kommitfram till bestämmelser på de områden som täcks avSchengenavtalet upphör bestämmel-ser att gälla till fromma för den gemensamma EU-lösningen eftersom målet är att åstadkomma fri rör-lighet för personer inom hela EU.Gudrun hänvisar i sin interpellation . Minfråga till blir då om hon, i likhet med reso-lutionens slutsats, anser att är rättforum för ökad juridisk kontroll och att Europaparla-mentet skall få en ökad roll i förhållande till Scheng-ensamarbetet. I praktiken är det samma linje somVänsterpartiet driver i sin partimotion vad gäller EU-samarbetet, där man hävdar att det kunde bli effekti-vare och få ökad kraft genom viss överstatlighet.Schyman förespråkar då att tredje pelarens frågor försöver till den del av EU-samarbetet där EU:s institu-tioner spelar en större roll. Denna fråga kommer förövrigt att bli aktuell vid revisionskonferensoch är under beredning inom regeringen.Den andra frågan som har ställtär vilka åtgärder regeringen avser vidta för attSchengenavtalets regler för transportörsansvar inteskall tvinga transportföretagen att bedöma åberopadeasylskäl utan att vara kvalificerade för det.Schengenavtalet föreskriver att den som transpor-terar resande skall vara skyldig att se till att dessa vidavresan har erforderliga dokument för inresa. Om deinte har gjort det kan böter eller annan sanktion utdö-mas. Dessa bestämmelser liknar dem som finns in-skrivna i svensk utlänningslagstiftning. Att transport-bolagen skulle vara tvungna att göra asylbedömningartorde vara en missuppfattning från sida; dethandlar om att göra en rimlig bedömning av de rese-dokument som den resande presenterar. Alla länder iVästeuropa, inklusive de nordiska länderna, har i dagregler för transportörernas ansvar i linje med detsamarbete som äger rum inom , ICAO.I detta sammanhang vill jag nämna att frågan omtransportörsansvaret utreds av denparlamentariskt sammansatta Flyktingkommittén.Den tredje frågan som ställts gäller överensstäm-melsen mellan reglerna i ochden första asyllandsprincip som finns inskriven iSchengenavtalets tillämpningskonvention.Jag vill gärna först påpeka att ikonventionstexten försäkrar sina åtaganden i enlighetmed Genèvekonvention om flyktingars sär-skilda rättsliga ställning och New York-protokoll. Detta är en av de grundläggande utgångs-punkterna för samarbetet, och det är också ett faktumatt alla länder tillträtt innehåller regler för vilket landinom Schengenkretsen som skall vara ansvarigt förprövningen av en asylansökan. Målet är att skapa ettsystem för den s.k. första asyllandsprincipen. Anled-ningen till att upplevt ett behov avatt reglera vilket land som skall handlägga en asylan-sökan beror på att man avskaffat de inre gränsernasinsemellan.Syftet med dessa regler är att man genom att iden-tifiera ett Schengenland som ansvarigt för sakpröv-ningen av en asylansökan också kan komma till rättamed fenomen som att personer söker asyl i flera län-der och "flykting i omlopp", dvs. att ingetland tar ansvar för att pröva en ansökan.Schengensamarbetet innebär i sig ingen harmoni-sering av de respektive ländernas tillståndsprövning,dvs. av vem som skall beviljas asyl eller andra typerav uppehållstillstånd i de enskilda länderna. Däremothar, som jag påpekade inledningsvis, alla tillträtt om flyktingarsrättsliga ställning.I en avsiktsförklaring som avtalsparterna gjordevid undertecknandet av tillämpningskonventionenuttryckte länderna dock sin ambition att i framtidengemensamt arbeta för en harmonisering av de natio-nella asylreglerna. I linje med denna deklaration lig-ger det inom EU-kretsen pågående arbetet med enharmonisering av flyktingbe-grepp. Detta arbete välkomnas av den svenska rege-ringen, som ser ett europeiskt samarbete kring dessafrågor som mycket värdefullt och nödvändigt iett framtida utan inre gränser.Slutligen kan tilläggas att systemför första asyllandsprincipen är detsamma som detsom återfinns i den s.k. , somundertecknades 1991 av alla länder som då var med-lemmar i EU. har deklarerat sin avsikt attansluta sig till , som en följd avvårt EU-medlemskap.