prot · GI0981 · 1995-03-29 00:00:00 — Man fårha litet balans i debatten och inte säga att vi i allalägen skall styra dithän.Tolkar jag den senaste repliken rätt om jag tolkarden så att vi tillsammans skall verka för bättre miljöpå vägarna och i trafiken i övrigt, för bättre bilar och iden mån det går för kollektiva lösningar.Anf. 42 ()replikFru talman! Jag verkar gärna tillsammans medsocialdemokraterna om de visar vilja till det. Vi harinte menat att kollektivtrafiken är den enda lösningen.Däremot kan vi peka på bristerna och de grava kon-sekvenserna av en ökning av transporterna med last-bil, t.ex. från . Därför vill vi skapa förutsätt-ningar för att godstransporterna skall kunna ske medsjöfart och järnväg i större utsträckning än . Vitror att det är framtidens transportsätt som långsiktigtkan vara hållbara.Vi är inte ensidigt inställda på kollektivtrafik, ab-solut inte. Vi har varit med på en motion där manförespråkar utbyggnad i dess helhet,vilket jag tror att även skulle uppskat-ta. Men socialdemokraterna har avvisat detta. Jagförstår inte vad likriktningen i vår politik skulle inne-bära.Anf. 43 () replikFru talman! Jag måste säga att jag inte förstår varmotsättningarna finns. För majoriteten finns det ingamotsättningar. Man skall frakta på sjö och järnväg närdet är möjligt, har också vi tyckt. Vi har tillsammans- och vi har varit helt eniga i denna riksdag - sagt attvi skall verka för att vi nationellt skall få behålla 24-metersbilarna. Det har att göra med att vi inte vill ökaantalet lastbilar. Vi vill att de långa timmertranspor-terna skall kunna gå på de långa bilarna inom Sveri-ges gränser.Elisa nämnde . Detfinns anledning att återkomma till den frågan, som jubehandlas i ett senare betänkande . Men återigen:Var finns realismen? Hur är det med Bothniabananända upp? Hur är underlaget? kanske fundera på detta fram till dess att betän-kandet skall debatteras.Anf. 44 () replikFru talman! Det är riktigt att vi en tradition i detsvenska parlamentet att inte diskutera frågor som ärföremål för utredning. Men det är också riktigt, somnågon påpekade tidigare, att allting ligger snart ner-grävt i , den som är döpttill Komkom. Den borde kanske ha döpts till Kommed förslag snabbt. Det är uppenbart att vi relativtfort måste komma fram till ett beslut därför att detaccelererar väldigt fort på trafikens område.Monica frågade varför det egentligen finnsen reservation. Den mynnar helt enkelt ut i att vi ettannorlunda synsätt. Kalla det för marknadens lag, detgår utmärkt att kalla det för det. Vi tycker nämligenatt marknaden skall ha ett inflytande när det gällerkommunikationerna. Vi går längre i våra besparingarnär det gäller kommunikationsväsendet än majoritetenpå grund av de svenska statsfinanserna.Man diskuterar vad som är glesbygd. Vi menar attdet faktiskt finns glesbygd mer än i . I Skånefinns det små möjligheter att använda allmänna kom-munikationer på vissa orter. Skall vi stödja, som vi nugör, olönsam järnvägstrafik så väldigt kraftigt, kundeman begära att de som inte bor vid järnvägen ocksåskall få möjlighet åka tåg. Det blir kanske t.o.m. billi-gare att erbjuda dessa människor taxi till tåget än vaddet kostar per person att subventionera olönsam järn-vägstrafik på vissa sträckor.Vad är det som skall transporteras var? Jag sade imitt inlägg att detta skall genomföras på ett sådant sättatt man tar bort nackdelarna och att man ställer kom-munikationssätten mot varandra och väljer det bästasättet med tanke på kostnader, kapacitet och andrafaktorer.Man talar väldigt mycket om lastbilar i sambandmed godstransporter. Låt mig erinra om att ett svensktfjärrekipage betalar ca i skatt per år.Utländska åkare betalar en tiondel. Ändå tar vi ut enavgift på dessa fordon för att de skall köra miljövän-ligt. Miljövänligt med motorer som ännu inte finnstillverkade? Ändå skall man betala för det. Så tillåtervi östeuropeiska lastbilar att köra gratis i . Deryker ungefär som de gamla koleldade loken. Jagundrar vad vi egentligen prioriterar.Anf. 45 () replikFru talman! Det är inte så mycket att kommenterai det sade. Men det är en sak somjag tycker att Moderata samlingspartiet skall funderaöver. Jag är helt på det klara med att det är olika syn-sätt mellan oss och när det gäller avreg-lering och marknadsintrång. En sak är helt klar: Niskall vara så pass ärliga att ni säger att vi visst upp-handlar i konkurrens. Det gör vi ju. Det är inte så attstaten bygger varenda väg. När bygger väg upphandlar man. Visst finns de privata aktö-rerna med i bilden.En annan fråga som jag tycker att man måste fun-dera över och som återkommer i kammaren är: Vadhänder om vi börjar upphandla allt i konkurrens ochstaten tappar sin del? Ja, det kan inträffa att vi fårstora aktörer som bildar nya monopol. Då ställer jagmig frågan: Vad har vi då vunnit? Jag tycker inte attvi vunnit någonting. Låt mig vara väldigt konkret: Omvägbyggandet och vägunderhållet i för stor utsträck-ning går över till de privata är det de stora bolagensom tar över, medan statens del krymper. Det är enfråga som måste övervägas ordentligt. Annars tyckerjag inte att vi har vunnit speciellt mycket.Jag säger ungefär som , att omvi skall klara hela landet vet vi av erfarenhet att stateni vissa områden - det må vara i eller i deglesa delarna av - måste gå in därför attdet inte finns intresse för de privata. Det är för småttför att de skall kunna leva på det.Anf. 46 () replikFru talman! efterlyser att vi modera-ter skall vara ärliga. Vi är så ärliga att vi redovisar ivåra motioner vad man måste göra i besparingshänse-ende i det här ekonomiska klimatet. När man behöverspara finns det inget bättre sätt än att låta många tävlaom de jobb som skall utföras, inte minst gäller detkommunikationsområdet.Det har varit en eftersatt deli under en lång socialdemokratisk regerings-tid.Detta har förbättrats, inte minst . Jag tycker att vi skulle kunna varaöverens om att detta skall fortsätta, för det har faktisktbetytt väldigt mycket, inte minst för att spara pengar.Det är klart att staten ibland måste vara med ochbetala. Men det är fråga om hur mycket staten skallbetala. Skall vi göra som hitintills, att vi vänjer män-niskorna vid att staten svarar för strängt taget allting?Väljer man att bo på landet, vilket man gör ibland,skall man naturligtvis vara medveten om att det kostarlitet mer att transportera sig. Det har vi lärt oss. Det ärdyrt att ha bil. Det är ingenting som är gratis. Menman får också betala för det man väljer. Däremottycker jag att man kan vara generös när det gälleravgasregler och sådant för dem som tvingas att trans-portera sig på grund av att jobbet försvinner och manfår lov att ta ett jobb någon annanstans. Man skall intebehöva säga nej till ett jobb därför att man inte kantransportera sig.Slutligen till de stora bolagen, är alltid farligt med stora monopol, vare sig de ärstatliga eller privata. Det är därför vi vill slå vakt ommångfalden. Politikerna har ett stort ansvar. Inteminst gäller det de socialdemokratiskt styrda landstingdär det nästan uteslutande är SJ, och Linje-buss som kör. De små bolagen har inte möjligheten,därför att politikerna ger uppdragen till de stora bola-gen. Det är bekvämast för politikerna. Där har vi ettansvar att inte ta bort mångfalden utan också ge demindre aktörerna möjlighet att vara med.Anf. 47 () replikFru talman! Den här diskussionen skulle jag ochWiggo Komstedt kunna föra väldigt . Men ettskall jag lova, jag avger inga löften rätt upp och ner idenna kammare om att vi skall fortsätta att konkur-rensutsätta. Jag vill se vilka effekter vi har fått innanvi går vidare med avregleringar och konkurrensut-sättning. Det vill jag se.Jag kan rekommendera att takontakt med kommun t.ex. eller med medbor-garna i och lyssna till vad de tycker om avreg-leringen av flyget, vad de tycker att de fick för servicenär mångfalden fick råda. Många människor där ärmycket besvikna. Det är det jag vill ha sagt, vi får seupp och inte tro att avreglering och konkurrensutsätt-ning är lösningen på allt.Anf. 48 Kommunikationsminister ()Fru talman! Jag vill också börja med att uttryckamin glädje över den samstämmighet som råder parti-erna emellan när det gäller trafikpolitikens inriktning.Det ger oss goda möjligheter att bedriva ett kraftfulltoch målmedvetet arbete för att åstadkomma ett trans-portsystem som är långsiktigt hållbart och som inteskadar miljön och människors hälsa.Fru talman! Kraven vi ställer på kommunikations-systemet är många, här är bara några exempel: Kom-munikationssystemet skall vara resurssnålt och inteskada miljön och människors hälsa. Det skall ocksåbefrämja ekonomisk tillväxt, ökad sysselsättning ochbibehållen välfärd i hela landet. Det skall också med-ge snabba och effektiva förbindelser med våra mark-nader i , men också med övriga världen.Kommunikationerna skall vara rikstäckande. Var manän bor i landet skall man ha tillgång till såväl trans-porter som post och telekommunikationer. Kommuni-kationssystemet skall dessutom så långt som möjligtvara utformat så att det kan användas av gamla män-niskor och av människor med olika former av handi-kapp. Det skall vara så säkert som möjligt och detskall vara tillförlitligt. Man skall kunna lita på att mankommer fram.Är detta en tulipanaros?De mål och riktlinjer som gäller beslutadesav 1988. Det har flera talare redan varitinne på. Men de har också kompletterats med beslutom investeringar i infrastrukturen 1991 och 1993.Jag menar att det är mycket viktigt att vi, när vidiskuterar och tar ställning till investeringar i kom-munikationssystemet, ser det som en helhet. Utifrånen helhetssyn kan vi, utöver att vi bestämmer ramar,ta ställning till vilken avvägning vi skall göra mellannyinvesteringar och reinvesteringar i de olika kom-munikationsslagen, som vägar, järnvägar, sjö- ochluftfart, tele- och datakommunikation.Detta är för mig oerhört viktigt, eftersom jag me-nar att vi mest har hamnat i diskussioner omsatsningar i de olika kommunikationsslagen var försig utan att tänka på möjligheterna till samordning.Den statsfinansiella situation som vi nu befinneross i och även vetskapen om att investeringar i kom-munikationssystemet belastar statskassan med mycketstora belopp gör det nödvändigare än någonsin att deframtida investeringarna i kommunikationssystemgörs så att vi får ut största möjliga och även mestuthålliga samhällsekonomiska nytta för de pengar viskjuter in i systemet.Regeringen avser också att kraftfullt driva på arbe-tet med att begränsa trafikens miljöpåverkan. Detgäller både att fortsätta arbetet med att begränsa ut-släppen, men också att åstadkomma ett transport-mönster som är långsiktigt hållbart och förenligt meden god livsmiljö.Arbetet med att miljöanpassa transportsystemet ärnaturligtvis mycket grannlaga. Det måste innehållaen avvägning mellan behovet av att utveckla ettkommunikationssystem som motsvarar 2000-taletsbehov av snabba och tillförlitliga transporter ochkravet på att samma kommunikationssystem skallvara rent och resurssnålt.Jag ser detta som en mycket stor och viktig upp-gift och den kan vi klara om vi handlar rätt. Men dåmåste vi också ta till oss och utveckla den nya tekni-ken. Vi måste också erkänna de gränser som miljöoch människors hälsa sätter. Vi måste också förståoch anpassa oss till hur ekonomin, näringslivet ochjobben kommer att utvecklas . Här kom-mer den nya informationstekniken att ha en avgörandebetydelse.Informationstekniken för med sig stora möjlighe-ter att utveckla nya företag och ny sysselsättning bådeinom tjänstesektorn och inom den traditionella till-verkningsindustrin, där inslag av ny teknik i bådeprodukter och produktion ökar. En viktig följd av IT-utvecklingen är att möjligheten att arbeta och bo iglesbygdsområdena förbättras. Ett uttryck för detta ärbeslutet att förlägga delar av bilregistret till Arjeplogoch . Det hade inte varit praktiskt möjligt ominte den nya tekniken funnits.Genom att ta till vara informationstekniken itransportsystemet gör vi det också möjligt att utnyttjade resurser som finns i transportsektorn på ett effekti-vare sätt. Vi vet att inte minst de lokala transporterna,som är dominerande i transportarbetet, alltför oftainnebär tomma eller halvtomma lastbilar. var inne på detta tidigare. Även tomtranspor-ter över nationsgränser är ett hett debattämne inomEU.Ett annat område som är intressant ur IT-perspektiv är kollektivtrafiken. Här finns det möjlig-heter att förbättra kvaliteten, så att fler människoranvänder sig av kollektivtrafiken, särskilt i tätbebygg-da områden och i storstadsområden.Sverige har ett kapacitetsstarkt och högkvalitativttelenät med olika tjänster. På 8 ½ miljoner invånarehar vi 8 miljoner teleabonnemang, varav 1 ½ miljonär mobila. gäller det att använda detta nät så attden nya tekniken också får en bred tillämpning. Detviktiga är inte att några få som har kunskap och till-gång till den nya tekniken kommunicerar med varand-ra över Internet. Det stora och viktiga är i stället attalla får tillgång till den nya tekniken med informa-tions- och påverkansmöjligheter.Det är detta som jag menar är den viktiga bak-grunden till att det nu är tid att förbereda ett nyttkommunikationspolitiskt beslut. Förberedelsearbetethar redan startat i den kommunikationskommitté somtrafikutskottet tog initiativ till och som leds avNaturvårdsverkets generaldirektör har hänvisat till denna kommitté och dessuppgift är att arbeta fram ett förslag till ett miljöan-passat kommunikationssystem som bidrartill ökad välfärd och hållbar tillväxt i vårt lands olikadelar.Kommittén har fått i uppdrag att presentera tvåbetänkanden. Det första som kommer i januari 1996skall ligga till grund för ett förslag till omen ny inriktning för infrastrukturinvesteringarna. Detandra, som skall vara klart , skallutgöra grunden för ett samlat förslag till omen nationell kommunikationsplan. Det blir tillfälle attdiskutera som kommittén håller på medsitt arbete.Fru talman! Ett annat område som är viktigthandlar om trafikskadorna. Trafikskadorna är ett stortfolkhälsoproblem. Alltför många människor förorsa-kas stora lidanden i onödan. Samhället tvingas ta ianspråk resurser som skulle kunna användas till annat.Trots att alltför många skadas och alltför mångadör, tycker jag att vårt utgångsläge i är ganskabra, åtminstone om man jämför med andra länder. Desenaste åren har antalet dödade och skadade i trafikenminskat.Det är oerhört viktigt att den utvecklingen fortsät-ter. Jag är övertygad om att det också är möjligt om viarbetar målmedvetet och systematiskt. Vi måste till-ägna oss ett förhållningssätt som tydligt visar att etttrafikfarligt beteende inte kan accepteras. Vi måsteockså uppvärdera trafiksäkerhetsarbetet. Här harmyndigheterna och vi politiker men också våra folk-rörelser ett alldeles särskilt ansvar att gå före ochmedverka till en attitydförändring.Jag tycker att man skall komma ihåg att det inte ärnågon mänsklig rättighet att inneha ett körkort omman inte kan följa de regler som gäller för trafiken.Men det räcker inte att förändra attityder. Det är ock-så samhällets ansvar att skapa en säker trafikmiljö,och ett verktyg som vi har till vårt förfogande är sam-hällsplaneringen. Inte minst viktigt är det att skapasäkra trafikmiljöer där t.ex. barn vistas. Om miljöernaär bra för barnen är de också bra för de vuxna.1993 års riksdagsbeslut om riktlinjer för det fram-tida trafiksäkerhetsarbetet har resulterat i ett natio-nellt trafiksäkerhetsprogram som har antagits i sam-verkan mellan Polisen, kommunerna och Vägverket.Det är detta program som ligger till grund för detfortsatta trafiksäkerhetsarbetet.Fru talman! beslut omökade anslag till utbyggnad av infrastrukturen ladegrunden för den satsning som sker på investeringari vägar, järnvägar och kollektivtrafikanläggningar.Därefter beslutade 1993 om ytterligareinvesteringar i trafikens infrastruktur och långsiktigainvesteringsplaner för utbyggnaden av vägar ochjärnvägar. Detta fastställdes våren 1994.Regeringen föreslår , med anledning av att vihar en ansträngd samhällsekonomisk situation, bespa-ringar i investeringsanslagen till vägar och järnvägar.Dessa besparingar innebär att genomförandet av pla-nerna förskjuts i tiden. Jag uppskattar att en ansvars-full opposition delar denna uppfattning.Regeringen bedömer, precis som trafikutskottet,att de planerade järnvägsinvesteringarna kommer attkunna vara slutförda . Och de planeradeväginvesteringarna skall vara slutförda till år 2004.Besparingarna kommer alltså att visa sig i att inga nyaprojekt av någon större omfattning kommer att kunnapåbörjas under de närmaste åren.En ny prövning av investeringsanslagen kommeratt ske inför . Denna prövning kom-mer sedan att upprepas inför varje nytt budgetår.Som jag tidigare nämnde beräknar vi att revidera-de investeringsplaner kan föreligga fr.o.m. våren 1998som en följd av beslut med anledning avKommunikationskommitténs första betänkande.Fru talman! Till slut skall jag säga några ord omSveriges roll i det kommunikationspolitiska arbetet påEuropanivå. Flera talare har varit inne på det tidigare.Det svenska medlemskapet i EU innebär ju att vi nufrån svensk sida aktivt kan driva trafik- och miljöfrå-gorna och delta i arbetet med att skapa ett uthålligttransportsystem också i övriga . Inte minstgäller det arbetet med det transeuropeiska nätverket.Regeringen har angett de projekt som vi vill in-rymma bland EU:s prioriteringar de närmaste åren.Bland dem finns och den nordiskatriangeln. Därutöver förbereder Kommunikationsde-partementet nu prioriteringar . Det ärviktigt att deltar i det arbetet och att vi somlever i norra kan hävda våra behov av godakommunikationer. Inte minst gäller det mot bakgrundav utvecklingen i och den ökning av han-deln över som vi räknar med kommer att bliföljden av den utvecklingen.För vår del gäller det också att vi skall få en slut-giltig formell accept för våra krav om bibehållande avnuvarande regler för lastfordon i nationell trafik, så attvi slipper föra den diskussionen i fortsättningen.Ett annat viktigt område på Europanivå handlarom telekommunikationerna. Vår öppna telemarknadhar ännu inte sin motsvarighet i de övriga EU-länderna. Vi kommer att driva på, så att konkurrens-villkoren också i praktiken blir lika i hela EU senast1998.Naturligtvis finns det en rad övriga sakpolitiskaområden, exempelvis vad gäller sjöfarten och sjösä-kerheten, där svenska erfarenheter har stor betydelse iEU-arbetet och där vi kommer att driva på.Fru talman! Som jag inledningsvis sade är detmycket värdefullt med den samstämmighet som råderom trafikpolitikens inriktning i vårt land. Men deninnebär naturligtvis inte att vi inte har olika meningarom delar eller prioriteringar inom trafikpolitiken.Detta är viktigt att diskutera även om vi har en kom-munikationspolitisk kommitté.Anf. 49 ()replikFru talman! Jag vill först och främst säga att jaghåller med kommunikationsministern om att det krävsen helhetsbild för ett fullgott kommunikationssystem.Jag instämmer till fullo i alla de punkter som honräknade upp som exempel.Socialdemokraterna har på något mystiskt sättlyckats undvika miljön mer än väl i det senaste betän-kandet om den trafikpolitiska inriktningen. Jag måstesäga att den ambition som uttalas i kammaren intemärks. Det vore trevligt om den gjorde det. Det finnsingen ambition att ta med miljöskuldsberäkningen närdet gäller investeringar, ingen ambition att ta med deexterna kostnaderna för väggbyggen och ingen ambi-tion att låta de miljövidriga transportslagen verkligenbära sina samhällskostnader.Som jag sade förut gäller det att skapa gynnsam-ma förutsättningar. Det gör man inte genom att byggaen Öresundsbro.Samstämmigheten har bl.a. lett till al-lergiker i . Det är ett problemsom klart kan relateras till ökningen av bilismen.Detta kommer i längden att kosta otroligt mycket merför samhället än att nu investera på ett bra sätt.Miljöpartiet tar hänsyn till det statsfinansiella lä-get. Vi har inte heller i vårt budgetförslag, med tankepå ansvaret inför ,överskridit det förslag som regeringen har lagt fram.Snarare är det tvärtom. Men vi har gjort en klar omp-rioritering som visar hur vi skulle vilja forma politi-ken . Varför får vi inget gehör för det här?Det räcker inte att tala om miljön i kammaren. Manmåste ha med frågan i betänkandet och vidta konkretaåtgärder. Vi ser inga sådana.Anf. 50 Kommunikationsminister ()Fru talman! Jag har noterat att också Miljöpartietställer upp på de nödvändiga besparingarna eller på attvi skall hålla oss inom ramarna. Jag uppskattar detansvar som tar. Självfallet är det så.När det gäller t.ex. bilismen måste man skiljamellan var det finns bilar och hur vårt land ser ut. Vikan nöja oss med att titta på Stockholmsområdet.Antalet bilar ställer naturligtvis till en mängd problemhär, inte bara vad gäller utsläpp. Det handlar ommänniskors hälsa, allergier och också om buller ochträngselproblem.Elisa sade i sitt första inlägg attbilsamhället är ett gissel för kollektivet. Jag tycker gör dem som är för ett mer bilfritt samhälle enotjänst genom att säga så. När man använder dentypen av argumentering tar man inte de fördelar sombilen också har med sig på allvar.Det handlar inte om att förbjuda bilar. Vi skallkomma ihåg att bilarna, i vårt avlånga land, bådemiljömässigt och transportekonomiskt är ett mycketbra alternativ för områdena utanför storstäderna.Jag kan återkomma till miljöskuldsberäkningarnaoch de saker som finns med i motion.Det handlar om lokala, regionala och globala effekter.Vi kan diskutera det i nästa replik.Anf. 51 ()replikFru talman! Jag noterar med sorg i hjärtat attkommunikationsministern har fallit i samma fälla somsin partikamrat . Som jag tolkar dethävdar hon på något sätt att vill förbjudanorrlänningar att åka bil. Eller det kanske inte handlarom förbud utan om att vi inte skulle ha någon insikt.Vi har faktiskt skrivit in i vår reservationstext attvi ser de fördelar som t.ex. bil och flyg erbjuder. Viförstår vikten av att de måste ersättas med fullgodaalternativ. Vi har även tagit hänsyn till geo-grafiska bild som t.ex. inte kan liknas vid Tysklandseller , där koncentrationen är annorlunda.Jag tänker inte diskutera det internationella läget.Jag förstår inte varför vi skall diskutera det nu när detinte händer något i alla fall.Det finns så många myter om att man måste byggaut bilismen av miljöskäl. TrafikforskningsinstitutetVTI har t.ex. i en stor undersökning visat att det billi-gaste sättet att minska antalet olyckor på motorvägarär att minska hastigheterna, inte att bygga fler motor-vägar. Om man bygger fler motorvägar blir det flerbilar. Fler bilar innebär statistiskt sett fler olyckor. Vimåste krossa myter. Jag tycker att det är tråkigt att detinte görs.Anf. 52 Kommunikationsminister ()Fru talman! Jag tror att det är viktigt att vi är seri-ösa och varsamma med orden när vi diskuterar trafi-kens effekter på miljön. Man kan dela in de här pro-blemen i tre nivåer.Vi har de lokala effekterna, dvs. effekterna på häl-san, utsläppen där vi bor och trängsel och framkom-lighet. När vi bygger nya anläggningar, det kan varavägar men också järnvägar, handlar det också omintrång i nya grönområden, som man måste ta väldigtallvarligt på. För att avhjälpa detta måste vi ha ensamhällsplanering och en trafiksanering som tar hän-syn till både trängselproblemen och människors behovav oförstörda grönområden. Det är en samhällsplane-ringsfråga, det är naturligtvis en fråga om renare bilar,och det är, framför allt i storstadsområdena, en frågaom en utbyggnad av kollektivtrafiken.De regionala effekterna handlar om utsläpp avkväveoxider och kolväten. Där är det fråga om enskärpning av avgaskraven. Detta måste ske inte minstgenom ett internationellt samarbete inom EU.De globala effekterna, växthuseffekterna, tog Eli-sa upp. Där handlar det om att vi skalldriva på en teknikutveckling mot renare fordon ochbränslen. Det är då i oerhört hög grad fråga om att visom konsumenter skall använda vår konsumentmaktoch bara köpa de renare fordonen.