prot · GI0957 · 1995-02-08 00:00:00 — Gör man det förmycket, straffar det sig ganska ordentligt.Faktum är att vi nu har en uppgång i näringslivet.Men vi har också en oro när det gäller möjligheternaatt klara statsfinanserna . Den oron har singrund i att vi har sparat för litet och måste spara mera.Visserligen konstaterades det i den tidigare debattenmellan och attsocialdemokratin är ett socialistiskt parti. Men detinnebär inte att man måste förfalla till rent stalinistiskhistorieskrivning av den art som varganska nära.Sanningen är ju den att döksvensk ekonomi rakt ner. har skrivitdigra böcker om haveriet för den tredje vägens eko-nomiska politik. Det var då som vi kom in i det somhan kallade för arbetslöshetens stålbad. Det var för-visso tuffa år. är vi på väg rejält uppåt sedan etttill tillbaka.Under de tre år som de parlamentariska förhållan-dena var omvända i denna kammare minns ju alla sominte drabbats av stalinistisk historieskrivning att depolitiska debatterna handlade om att bl.a. jag sade attvi måste spara, för annars klarar vi inte skuld ochunderskott, medan sade: Slösa mera,spara mindre! Han förordade ökade underskott ochdärmed ökad skuldsättning, som han sadeatt detta var vägen framåt.Välkommen till sparbastionen, !Även socialdemokratin har insett att utgifter måstener, och måste ner rejält. Annars klarar vi aldrig detta.Under de fyra månader som harregerat har han huvudsakligen ägnat sig åt att höjaskatter och åt dogmatiska återställare. Det som harskett innebär att man har fört en politik mot företa-gande och mot nya jobb, som tomheten,tunnheten och innehållslösheten i den socialdemokra-tiska arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken harvisats.Det sades att arbetslösheten skulle ner till 5 %praktiskt taget omgående. har vi fått regeringensegna kalkyler som visar att vi 1998 med jättefinaantaganden ligger nästan nere . , som publicerades ,kan det bli aktuellt först . Det blir välmed detta som med kärnkraftsavvecklingen, dvs. detblir väl inte så mycket med det heller. Men det ärsamma tidshorisont som gäller för de socialdemo-kratiska löftena vad gäller såväl sysselsättningspoliti-ken som kärnkraftsavvecklingen.Göran , som har återgett,skildrar väl småföretagarnas förtvivlan över den si-tuation som har uppstått. får de dessutom beskedetav att AP-fonderna skall börja attköpa aktier i småföretag. Glöm inte löntagarfondsde-batten! Det är ju detta som det återigen handlar om.Tror ni att detta är vägen att göra småföretagarnaglada och lyckliga, misstar ni er ännu en gång.Sedan har vi revolten från de rådgivare som Ing-var själv har utsett. De säger så här: Enligtvår mening kommer regeringens politik med storsannolikhet inte att ge den tillväxt som löser proble-men, utan man hamnar ständigt i en situation därproblemen blir bestående, där vi lever med arbetslös-heten, där räntorna blir fortsatt höga. Det har IngvarCarlsson inte kunnat rätta till , menden kurs som han har haft under dessa fyra månaderär en kurs som dess värre leder åt fel håll.Anf. 26 Statsminister ()Herr talman! avslutade med att tala omräntan. Ja, om vi jämför räntan veckan före valet närhan var statsminister och räntan , ligger den ca0,lägre under min statsministertid. Jag är intenöjd med det. Vi kommer att fortsätta att pressa nerräntorna. Jag är mycket optimistisk att det med vårpolitik kommer att gå åt rätt håll. Jag kan garanteradenna kammare att rekord, som är ettvärldsrekord, på kommer jag aldrig att uppnå.Min ambition är att pressa ner räntorna. Det är viktigtför landet, och det är viktigt för företagsamheten, inteminst för de små företagen.Jag försökte få att något kommenteraden moderata eftervalsdebatten. Jag vet inte hurmånga gånger här har talat om rosornaskrig. pågår det åtminstone en tillstymmelse tilldebatt där man från kvinnosynpunkt ställer sig mycketförvånad över sättet på vilket agerar.Man ger inte utrymme för en diskussion om jäm-ställdhetsfrågor, om sociala frågor, om biståndspoli-tik, dvs. om de mjuka frågorna. Någonting har välCarl Bildat ändå att säga om detta!Och det är inte bara på kvinnosidan som man är igång, utan det gäller även ungdomssidan, sade attdet ges så litet utrymme för individualism inom mode-raterna. Först blir av sina egna anklagad föratt vara kollektivist, och i nästa sekund beskyller hanmig för att vara stalinistisk i min historieskrivning.Borde inte klara ut sin egen kollektivism istället för att bekymra sig över min stalinism, för denhar inte någon stor trovärdighet?Jag har varit ute och kämpatmer mot kommunism än vad kan drömmaom när det verkligen gällde att slåss mot kommunis-men i då kommunisterna var en maktfaktor.MUF-ordföranden säger vidare att det behövs merav advokat inom . Jag förstårvad han menar, men det är ändå inte det som jag sak-nar mest hos dem, utan det är de arbetslösas advokat,de hemlösas advokat, jämställdhetens advokat ochrättvisans advokat. är redan väl företrädd.Men, , är detta inte värt att ägna någontanke åt? Ni anklagas för att vara mycket toppstyrda,mycket centraliserade och mycket smala i ert politiskahandlande. Men jag har ingenting emot att diskuteraekonomi, om bara vill koncentrera sig tilldetta.Jag läste i min hemstads moderata tidning, , där man skrev att borgerlighetenagerade som om partierna efter regeringsårens ansvarhamnat i försenad pubertet med behov att riktigt levaut den nyvunna friheten. Det är ganska hårda ord.Riktigt så hård är inte jag, men jag tycker att ni intealls tog det ansvar för och för de svenskamedborgarna som ni borde ha gjort under er regering-speriod. Detta har fått väldiga konsekvenser.Jag är i högsta grad intresserad av vad omvärldensäger om vår ekonomi, men, , det skall varagrundat på fakta. Och det har en betydelse även vadoppositionsledaren säger. Om , som hannyligen har gjort, skriver en artikel i och påstår att vi under oppositionsåren gick emotvarje åtgärd för att minska i de offentliga utgifterna ärdetta falskt vittnesbörd. Jag skulle vilja att idenna talarstol tar tillbaka det påståendet i internatio-nell press.Anf. 27 () replikHerr talman! Om vi tittar på socialdemokraternasoppositionsår var det väl så att de även då föresloghöjda skatter. Om det är detta som på så har han rätt. Men minns alla de debattersom vi hade här om besparingar! Minns hur ni i op-portunismens dans med Ny demokrati fällde förslagetom delpension! Minns hur ni dansade för att försökaförhindra sänkningen av ersättningen till a-kassan!Minns hur stod här utanför inför30 000 demonstranter och närmast glödde av hat motförslaget att vi skulle sänka ersättningsnivån! Spar-politik var inkarnationen av ondska för socialdemo-kratin . Men vi sparade trots social-demokraternas motstånd, och det var tufft. Och fördetta fick vi bära de politiska bördor som talade om.Nu inser även socialdemokratin att det behövssparas. Och det säger jag, : Jag flyrinte från min gamla politik på det sättet som IngvarCarlsson försöker att fly från sin. glömma mycket av det som han sade i opposi-tion, bl.a. det halva löftet om att höja ersättningsnivåni a-kassan. När kommer detta att förverkligas? Men det vågade aldrig IngvarCarlsson säga före valet.Nu måste det sparas, och sparas mera. Det är bra.Ingvar problem är att han tvingats in på envänsterkurs. Man har höjt skatten för företagen ochåterreglerat arbetsmarknaden så att det inte finns enföretagare i detta land som inte anser att förutsätt-ningarna försämrats. Därmed kommer vi inte att fåfram nya jobb i den omfattning som vi skulle ha be-hövt. Därmed blir den ekonomiska uppgiften fram-över så oändligt mycket tuffare än vad den annarsskulle ha varit.Ingvar vill att jag skall driva moderateftervalsdebatt från denna talarstol. Jag gör detmycket gärna om jag får litet talartid även till det,men det finns även andra forum - jag återkommer tilldet. Men för mig är ekonomin och jobben och detsom nu skall hända det viktiga. Jag är så bekymradöver den vänsterkurv som politiken har tagit, över denröd-gröna röra om vi hamnat i, att jag föredrar att sedet som det avgörande framtidsproblemet för Sverige.Ni måste spara mera om niskall kunna klara räntor. De är nu 3 procentenheterhögre än vad de var . Räntemargina-lerna gentemot omvärlden är högre än vad de var då.Olof sade att med dessa realräntorklarar sig inte . Det är det mindre avproblemen. Långt innan Öresundsbrokalkylerna fårproblem med dessa realräntor kommer hela densvenska samhällsekonomin att få mycket betydandeproblem. Det går aldrig med skattehöjningar ochåterregleringar. Det är bara besparingar, genomtänktasådana, som kan ge resultat.Anf. 28 Statsminister () replikHerr talman! För mig, , är det en mycketallvarlig debatt. Det handlar om och hur Sve-rige uppfattas utomlands. I en av världens mest an-sedda tidningar har skrivit en artikel, inteutkastad plöstligt i en debatt, utan skrivit en artikeldär han säger att socialdemokratin röstade emot"every single measure to cut back public expenditu-re". Varenda åtgärd alltså under vår oppositionstid,skriver Bildt.Kommer ihåg krisöverläggningarna?Fanns det inte med några nedskärningar i krisöver-enskommelsen? Jag har en lång lista på förslag ochbeslut som vi har röstat för. Men sprider ututomlands att det nu sitter ett regeringsparti som un-der sin oppositionstid vägrade att över huvud tagetdiskutera och vara med på några nedskärningar. Dethär är inte bara moraliskt förkastligt, utan jag anser attdet är sådant som skadar utomlands. CarlBildt borde inte medverka i det som en amerikanskjournalist i Makt och Media har beskrivit som enmassmedial rundgång, där moderater planterar utom-lands vissa påståenden för att kunna använda demsedan i den inhemska debatten. Då sätter man detegna partiet och partipolemiken före ansvaret förlandet. Det har vi inte råd med enligt min uppfattning.Det är riktigt att vi har föreslagit höjda skatter. Vihar tyckt att det varit rimligt när vi kräver av dem somhar det dåligt ställt - folkpensionärer, barnfamiljer,studerande - att de skall vara med att bära sin del avbördan. Då är det inte mer än rimligt att de som harkapital och högre inkomster också får bära en del avbördan. Det kan man bara åstadkomma - inte genomnedskärningar för de drabbar dem väldigt litet - ge-nom skatteinstrumentet. Därför har vi föreslagit skat-tehöjningar. Vi fick t.o.m. av en person i det närings-livsråd som har åberopat förståelseför detta. Han säger att gör man sådana nedskärningarär det rimligt och förståeligt att man också måste haen extra skatt för de höge inkomsttagarna. Men CarlBildt förstår inte det. Uppenbarligen gör en del inomnäringslivet det. Därför ingår detta som en del dels isaneringen av ekonomi, dels i försöken att fåden rättvisa fördelning av bördorna som gör att manskall kunna få förståelse för detta. Därför ger densocialdemokratiska politiken, i motsats till regeringenBildts politik, resultat. Vi kommer att minska under-skottet i budgeten, vi kommer att få kontroll överstatsskulden, vi kommer att få ner räntorna, investe-ringarna ökar, bytesbalansen förstärks väldigt snabbt.Det här är resultat. Det kräver uppoffringar, men detinnebär att man nu kan säga att vi är på rätt väg. Dettror jag är oerhört viktigt för dem som lyssnar pådenna debatt. Den socialdemokratiska politiken gerresultat åt rätt håll. Det är en rättvisepolitik. Vi allahjälps åt, och vi åstadkommer sysselsättning, ökadproduktion, ökade investeringar.Anf. 29 () replikHerr talman! Låt mig göra några tillägg till replik-skiften som har varit här tidigare. att vi släppte i väg statsskulden. Jag tycker förordningens skull att någon borde nämna den störstaivägsläppningen av statsskulden, som hade sin grund ifinanskrisen. Den startade egentligen 1987 och dess-förinnan med den våldsamma ökningen av marknads-värdena på fastigheter som sedan följdes upp av enhelt huvudlös belåning av dessa ökade imaginärafastighetsvärden. Där låg en stor förklaring till attstatsskulden ökade så snabbt och ledde till devalve-ringen, som gjorde att skulden utomlands blev ännustörre.Det andra som måste nämnas och som berörts ti-digare här är att socialdemokraterna agera-de för att öka efterfrågan och att spara mindre. Nisparade också men ni sparade mindre. Det är litet somatt kasta sten i glashus att lägga skulden på den tidiga-re minoritetsregeringen.Ingvar säger en annan sak som också ärett starkt sätt att försöka måla sin egen förträfflighetoch motståndarens eländiga politik. Han talar om ettnyliberalt systemskifte. Jag går inte med på att jagdeltagit i någon nyliberal regering.Jag skall ge fyra exempel. Är det att föra en nyli-beral politik att förstärka den regionala utvecklingen?Det är ju motsatsen, det är att korrigera marknadskraf-terna. Det är det som ni inte tar tillbaka . Då är ninyliberaler, men vi var det definitivt inte.En annan sak: talar om den mestresurskrävande arbetsmarknadspolitiken. Ja, mensituationen var sådan, men väldigt mycket av det hadesin grund i att vi ville se till att hålla människor iarbete så långt detta var möjligt med de resurser somstod till förfogande. Det krävde stora resurser. Det varinte bara 100 miljarder i bidrag som det nu sägs utan iväldigt hög grad arbetsmarknadspolitik för nya jobb.Det är minsann ingen nyliberalism. Hitta det någon-stans i nyliberal regi!Är det nyliberalism att rädda det finansiella sys-temet? Det är tvärtom. En nyliberal regering skulle hasläppt alltsammans och låtit det gå över styr. Det ärnyliberalism.Låt mig ta en miljöfråga: Är kretslopp nylibera-lism? Slit och släng är nyliberalism.Det finns alltså massor med exempel som är lättaatt visa på där vi har bedrivit en politik som har hafthelt andra ideologiska förtecken under en mycket svårtid.En sak som också var inne på ochsom arbetsmarknadsministern brukar säga om nyan-ställningsstödet: Det kommer snabbt att betala sigsjälvt. undrar jag: Är det en statsfinansiellkalkyl eller en samhällsekonomisk kalkyl? Varförgäller det inte i så fall i fråga om det bidrag som viinte vill ta emot till det svenska jordbruket från EU?Varför har ni olika synsätt i det här fallet. Där tror niatt dynamiken ger pengarna tillbaka till statskassan. Idet andra fallet tror ni det definitivt inte. Därför ärSverige det enda land i EU som inte tar till vara debidrag som vi är berättigade till i EU-systemet somEU-medlem. Det finns inget annat land som gör så.Kommissionen är helt förvånad över att sådant häröver huvud taget förekommer.Jag får fråga : Vad är för skillnadpå dynamiken i de här fallen? I det ena fallet kommerpengarna från den interna svenska samhällsekonomin,i det andra kommer hälften av bidraget utifrån. Dettatycker jag att det är viktigt att få besked om utöver defyra frågor som jag ställde inledningsvis.Anf. 30 Statsminister () replikHerr talman! Min tid ger mig möjlighet att bemötatvå av punkter.Tyvärr, , var det nyliberaler i denregering ni satt i. Den använde nyliberalernas grund-läggande strategi: Sänk skatterna för de bäst ställda isamhället och låt marknaden ta hand om resten sålöser det sig och går bra. Det gick inte i , inte iStorbritannien och inte i heller. kommer inte ut ur det ansvaret. Det kostade Sve-rige oerhörda summor. Det ledde till ett annorlundaSverige, inte minst i kommuner och landsting där mandrev olika privatiseringsåtgärder som förstärkte ytter-ligare de nyliberala inslagen.Det är riktigt att vi hade en finanskris, . Det var ganska svårt till en början, som OlofJohansson säkert kommer ihåg, att övertyga delar avregeringen om detta när vi hade krisförhandlingarna.Vi sade att vi måste göra någonting snabbt för attförhindra att vårt bankväsende går över styr.Till slut fick vi gehör för detta. Vi hade något aven samlingsregering på den punkten, för den var av såstort och betydande intresse. Men det innebär inte attni kan svära er fria er från att den svenska statsskul-den under tre borgerliga år i stort sett fördubblades.Ni tappade kontrollen över detta. Jag tycker därför attdet är hyckleri att ni, när vi nu skall gå in och ta överdetta, ta ansvar och rätta till förhållandet, försökerangripa oss för de utgiftsnedskärningar som är en del idet saneringsprogrammet. Det är där moralen intehåller, . 31 () replikHerr talman! Det är tveklöst på det sättet att helafinanskrisen hade sina rötter ekonomiskapolitik. Detta går inte att resonera bort.Jag har använt helgerna till att läsa de analysersom har gjorts i flera avhandlingar av vad som hände.Det var en felaktig ekonomisk politik och ett felaktigthandlande i banksektorn som ledde fram till den fi-nansiella krisen, och starten var mitten av 80-talet.Här kräver vi återställare, återställare av pengar,dvs. bankerna skall vara med och betala tillbaka detstöd som de fick. Om man inte kräver detta, IngvarCarlsson och den socialdemokratiska regeringen,kommer folk i allmänhet att undra: Var finns rättvisansom ni talar om? Man kan dela ut tiotals miljarderkronor, men kräver inte tillbaka.Om ville redovisa diskussionensom den fördes 1992, skulle hankomma ihåg att jag med starka understrykanden kräv-de att vi skulle ställa krav som vi gav enbankgaranti. Vi måste ställa krav på att pengarna skalltillbaka. Det ledde till en ajournering av det mötet.Jag skall inte gå in ytterligare på några detaljer i dethär sammanhanget, men det inflöt i varje fall en for-mulering i och den åter-finns, som jag sade i mitt huvudanförande, på s. 126 ibil. 8 till årets budgetproposition. Den borde rimligeninnebära att löftena står fast. Pengarna skall tillbaka.Det är så rättvisa skapas.Beträffande rättvisa i övrigt minns att vi drev fram åtskilliga fördelningspolitisktriktiga åtgärder när det gällde pengar till kommuner-na, att grundavdraget urholkades, att reallöneskyddetavskaffades eller suspenderades och andra åtgärdersom gjorde att höginkomsttagarna fick bära sin del avbördorna.Jag fick inte svar på mina tidigare ställda frågor.Ingvar får möjligheten att återkomma tilldem. De gällde bl.a. den tveksamhet som har upp-stått på grund av att en del har börjat mumla om attdet inte går att avveckla kärnkraften så som det varsagt 1980: är ekonomisk och teknisk livslängdför kärnreaktorerna. Efter-som är talman nu vågar jag väl säga attdet fanns när vi hade ett oåterkalleligt beslut omavveckling 1995/96. Jag hoppas att ingen har glömtdetta.När det gäller kalkylräntorna för Öresundsbronvill jag gärna också ha kommentar.På verkar det närmast som om vi inte be-höver oroa oss för någon , för dessförin-nan går den svenska ekonomin under.I fråga om ungdomspraktiken är jag orolig för deförändringar som ni gör. 57 000 ungdomar skall alltsåslussas in i ett nytt system före . hardet bara kommit in 1 500. Det blir inte enkelt. I varjefall har systemet inte visat att det håller måttetför att klara denna uppgift. Varför återställare, när detfinns system som har fungerat - även om vi hade varitgladast om de inte hade behövts.Anf. 32 Statsminister ()Herr talman! De jag har kvar av mintalartid måste jag ägna åt de övriga debattörerna. Menjag vill ändå att , om han har mer gottom tid, redogör inför kammaren för vad gjor-de under sina i regeringsställning för att förbe-reda avvecklingen av kärnkraften.Anf. 33 () replikHerr talman! Jag tycker att man har anledning attvara litet bekymrad över en politisk debatt som hand-lar om huruvida problem började i oktober1994 eller . De TV-tittare och radio-lyssnare som följer den här debatten i det här skedetär förmodligen så politiskt intresserade att de minnsatt det hände saker , som flera talare harvarit inne på. De måste fråga sig: Om allt var frid ochfröjd, varför lades det fram ett stoppaket medstrejkförbud? Varför hade vi rosornas krig? Varförhade vi regeringskriser och allt sådant?Sanningen är naturligtvis att en politisk debattmåste föras i mer långsiktiga termer. På samma sättsom det skulle vara fel att kritisera tillståndet i Sveri-ge nu och påstå att det beror på något som har häntunder , är det fel av atttillskriva sig äran av att investeringarna ökar. Sverigesekonomi är i stark uppgång. Det ärinte tu tal om det.Problemet med varjust att socialdemokraterna vägrade se vad som sked-de under det som syntes ske, att vi byggde upp väldi-ga strukturella problem, att vi hade en kraftfull hög-konjunktur, men ändå inte hade någon vidare tillväxt iSverige. Då grundlades många av de akuta problem vinu har.Jag kan informera kammaren om att Folkpartietsriksdagsgrupp bildades och har funnits i 100år. Under den tiden har vi suttit i regeringsställning i27 år och i opposition . Jag är alltså fullt bereddatt ta ansvar till för tillståndet i riket. Meddetta vill jag säga att det är klart att man måste semycket mer långsiktigt på situationen i landet.När berömmer sig av att räntan nuär lägre än dagen före valet är det natur-ligtvis oerhört alarmerande. Valet är över, EU-omröstningen är över, Perssonplanen är framlagd,budgetpropositionen är framlagd, och allt detta harändå inte skapat mer effekt på räntemarknaden än atträntan har sjunkit ½ %.Sanningen är att de flesta av de punkterna haråstadkommits . Om det överhuvud taget finns någon inrikespolitisk förklaring ärdet att vi nu har en opposition här i landet som gör attregeringen får igenom sina besparingar. Det enda nihar problem att få igenom är era budgetförsvagningar.Men även det tycks ni tyvärr ha klarat.I det sammanhanget måste jag ställa en fråga. Detär litet illavarslande att en passantsäger att RAS-reformen, eller NYS-reformen somCentern säger, finansierar sig själv om den utnyttjastill en viss grad. Är tanken att finansiera RAS borta?Först sades det att man skulle finansiera genom attsälja Nordbanken. Sedan har det talats om att denligger i den s.k. tuben. Men låter det på IngvarCarlsson som om den inte skall finansieras över hu-vud taget.Det jag tycker är poängen med den hittillsvarandedebatten är att det har klargjorts att det finns långsik-tiga skillnader mellan en liberalt inriktad politik ochen socialistiskt inriktad politik, t.ex. när det gällersmåföretagen.Jag måste fråga , eftersomhan nämnde att svenska folket inte kände igen sig isystemskiftet: Vad syftar det på? Är det att man närman vill ha dagisplats får välja dagis eller att man närman skall ha hemtjänst får tillfälle att välja? Vad vardet i systemskiftet som människor tyckte så illa om?Anf. 34 Statsminister () replikHerr talman! Jag tror att svenska folket var utom-ordentligt oroat av ett systemskifte som skulle innebä-ra att vi inte längre skulle ha en sammanhållen skolaför alla barn, att man på det sättet skulle undergrävaen av hörnstenarna i den svenska demokratin. Jag troratt man såg med stor oro på att pengar rann ut frånlandstingen över till privatpraktiserande läkare och attresurserna därmed inte fanns där de bäst behövdes -bara för att ta två konkreta exempel.Lars säger att vi vägrade inse proble-men 1988-1991. Det var vi som föreslog åtgärdermot problemen. Problemen var i hög grad överhett-ning i svensk ekonomi, inflation. Jag tror faktiskt inte att viunder någon period har vidtagit så stora, svåra ochstrukturförändrande beslut som vi faktiskt gjordeunder . Jag är beredd att exemplifieradem om vill.Jag tycker att det är nedsättande för alla dem somarbetar inom gemensam sektor, och som gör ett brajobb för nya verksamheter, när i sininledning framställer det som att privatisering är ennödvändighet för förnyelse. Det är faktiskt så att välså mycket av förnyelse äger rum inom den gemen-samma sektorn.För småföretagarna är det viktigast - det påståen-det bygger jag på många samtal med många småföre-tagare runt om i landet - att få ner räntan, att få framriskkapital och att det är efterfrågan på deras produk-ter. Jämfört med det är skattenivån av ganska begrän-sad betydelse. Vi har en bra dialog med småföreta-garna , och vi kommer att lägga fram en rad förslagsom jag tror kommer att vara mycket viktiga försvensk småföretagsamhet.Till sist vill jag ta upp frågan om ochsamverkan. sade i valrörelsen attförutsättningen för en koalition var att fickminst av rösterna. Skall inteen partiledare som kommer med ett sådant besked, påen så avgörande punkt, ta någon form av ansvar?Skall det inte finnas någon stabilitet och fasthet i dentypen av beslut, ?Anf.