prop · GI032 · 1995-01-01 00:00:00 — Även i övrigt bör andra stycket utformas i närmare anslutning till motiven. I båda styckena skall enligt remissförslaget uppställas krav på att gärningsmannen förmår barnet till en handling med sexuell innebörd. Lagrådsremissens författningskommentarer hänvisar till förarbetena till första stycket. I dessa förarbeten uttalas att det inte förutsätts att barnet utsatts för vare sig tvång eller otillbörlig påverkan för att gärningsmannen skall anses ha förmått barnet att medverka. Detta får, heter det i författningskommentaren, i sammanhanget förstås så att, då bestämmelsen avser barn , barnets ringa ålder medför att dess inställning till medverkan vid framställning av pornografisk bild eller vid sexuell posering inte kan tillmätas någon betydelse. När det gäller paragrafens andra stycke anförs i författningskommentaren följande: Uttrycket förmå i det föreslagna andra stycket bör ges samma inne- börd som angivits i ovan nämnda förarbeten. Härvid bör dock även beaktas att den som uppnått själv har ett ansvar för sina sexuella handlingar. Med hänsyn härtill torde för den ålders- grupp som avses i andra stycket begreppet förmå böra tolkas så att medverkan som i alla avseenden är frivillig kommer att falla utan- för bestämmelsens tillämpningsområde. Vid bedömning av frågan om frivillighet bör beaktas bl.a. barnets mognadsnivå, förhållande till gärningsmannen och liknande omständigheter. Om betalning har utlovats torde det nu diskuterade rekvisitet att barnet skall ha förmåtts medverka normalt vara uppfyllt. Enligt Lagrådets mening är det inte möjligt att på detta sätt ge samma ord i en och samma paragraf olika innebörd. Ordet förmå ger uttryck för ett aktivt handlande och synes motsvara vad som är avsett med andra stycket. För första styckets fall, då barnets inställning till medverkan inte skall tillmätas någon betydelse, bör ett annat uttryck väljas. Lagrådet föreslår att de båda första styckena i 6 kap. 7 § får följande lydelse: "Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, sexuellt berör barn eller förfar så att barnet företar eller medverkar i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . För sexuellt ofredande döms även den som förmår någon som har fyllt femton men inte att företa eller medverka i en handling med sexuell innebörd, om handlingen är ett led i framställning av pornografisk bild eller utgör en posering i annat fall än när fråga är om framställning av en bild." I 35 kap. 4 § föreslås ett nytt andra stycke som innebär att preskriptionstiden förlängs för brott som avses i 6 kap. 1-4 och 6 §§ samt försök till sådana brott, om brottet riktats mot ett barn . De i 35 kap. 1 § angivna tiderna för åtalspreskription skall då räknas, inte från den dag då brottet begicks, utan från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Om någon gör sig skyldig till grovt sexuellt utnyttjande av ett spädbarn , blir tiden för åtalspreskription med de nya bestämmelserna alltså (14+10=) . Det finns emellertid andra brott än sexualbrott som riktar sig mot barn och som i praktiken ofta inte blir kända förrän barnet nått en ålder då det självt kan göra anmälan om brottet. Det gäller exempelvis barnmisshandel. Som ett annat exempel kan nämnas en far eller en mor som förskingrar barnets förmögenhet. Skäl av samma art som anförs i remissen till förmån för en förlängd preskriptionstid beträffande sexualbrott kan göras gällande också beträffande andra brott som riktar sig mot barn och för övrigt också beträffande brott som riktar sig mot någon som visserligen inte är något barn men som under en övergångstid, t.ex. på grund av sjukdom, är ur stånd att själv tillvarata sina intressen. I själva verket är det en farlig väg som beträds om man luckrar upp principen om att brott med samma straffvärde skall ha samma preskriptionstid. Genomförs förslaget är det risk att helheten går förlorad genom att olika särintressen kräver förlängda preskriptionstider för brott av vitt skilda slag. Som ett exempel kan nämnas miljöbrotten där många hävdar att det är otillfredsställande att när effekterna av ett miljöbrott först blir synliga, åtalspreskription ofta redan har inträtt. De rättspolitiska skäl som bär upp reglerna om åtalspreskription talar enligt Lagrådet således starkt mot en särbehandling av sexualbrotten. Om emellertid en sådan särbehandling framstår som nödvändig vill Lagrådet peka på att preskriptionstiden med den föreslagna regleringen framstår som mycket lång. Inledningsvis har nämnts att preskriptionstiden för grovt sexuellt utnyttjande kan bli så lång som , att jämföra med preskriptionstiden för mord som är . Lagrådet föreslår att regeringen prövar möjligheterna att utforma de nya preskriptionsbestämmelserna så att det alltid skall vara möjligt att väcka åtal för de ifrågavarande sexualbrotten från den dag målsäganden blivit eller skulle ha blivit myndig. Lagrådets förslag innebär att när den normala preskriptionstiden är , pre- skriptionstiden blir längre än enligt det remitterade förslaget. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar proposition 1994/95:2 Ökat skydd för barn, Ytterligare åtgärder mot sexuella övergrepp, m.m.