prop · GI03184 · 1995-01-01 00:00:00 — Om ett förvärv sker innan inspektionen meddelat beslut i tillståndsfrågan kommer även med den utformning av regeln som samfundet föreslår en osäkerhet om avgivna röster är giltiga eller inte att råda till dess frågan om tillstånd prövats. Det kan vidare vara en fördel att röster som avgivits av en ägare som sedermera bedöms som olämplig inte automatiskt blir ogiltiga. Syftet med ägarprövningsreglerna är att förhindra att en olämplig ägare påverkar bolagets verksamhet i osund riktning. Beslut som en i och för sig olämplig ägare medverkat till vid en enstaka bolagsstämma behöver inte nöd- vändigtvis ha en sådan verkan. En automatisk ogiltighetsverkan kan i sådana fall komma att medföra att sakligt sett helt legitima beslut rivs upp. Inte heller bör fördelarna ur rättssäkerhetssynpunkt av att ogiltighet beslutas av domstol överdrivas. Domstolens prövning kommer enligt samfundets förslag endast att avse frågan om beviljat tillstånd till förvärvet eller inte. Den mer krävande uppgiften att avgöra huruvida en förvärvare är lämplig och således skall beviljas tillstånd skulle alltjämt komma att ligga hos inspektionen. Mot bakgrund av de överväganden som redovisats ovan finner regeringen inte skäl att frångå internpromemorians förslag. Ägarprövningsreglerna för för- säkringsbolag bör således ges samma lydelse som de regler som redan införts i fråga om banker, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag. Enhetliga regler i detta avseende kommer härigenom att gälla inom hela det finansiella området. Ägarprövningsreglernas närmare tillämpning behandlas i författningskommentaren till de aktuella bestämmelserna. Ett flertal frågor av mer principiell karaktär har också kommenterats i förarbetena till motsvarande regler på värdepappersområdet (prop. 1994/95:50 s. 138-141). Vad som uttalats där är i tillämpliga delar giltigt också i fråga om prövningen enligt FRL. har tagit upp frågan om löpande prövning också av bolagets ledning. Som redovisats i närmast föregående avsnitt (5.1.1) ingår prövning av ledningen som en del i koncessionsförfarandet. Koncession skall inte beviljas om inte den planerade verksamheten kan antas komma att uppfylla kraven på en sund försäkringsverksamhet. Givetvis måste samma krav på ledningen gälla även sedan koncession beviljats. Koncessionsprövningen skulle annars förlora sin verkan. Kontrollen av att verksamheten leds av lämpliga och kompetenta personer ingår således som en del av löpande tillsyn. För ägarprövning enligt bankrörelselagen och lagen om kreditmarknadsbolag finns i 8 kap. 5 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) regler om sekretess i vissa fall för uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Reglerna gäller både för prövning som sker vid ansökan om oktroj resp. auktorisation och för prövning som sker inom ramen för den löpande tillsynen. Motsvarande regler har beslutats för prövning enligt bestämmelserna i värdepappersrörelselagen. Samma sekretesskydd bör gälla även vid ägarprövning som sker enligt FRL. Sekretessfrågor i övrigt behandlas i samband med reglerna om hemlandstillsyn (avsnitt 6.2). 5.2 Grunder för försäkringsverksamhet 5.2.1 Stadfästelse av grunder och grundernas innehåll Regeringens förslag: Kravet på stadfästelse av grunder slopas. Grunder för livförsäkring skall tillställas senast med att de börjar användas. Till grunderna skall fogas en redogörelse för de konsekvenser grunderna får för försäkringstagarna och försäkringsbolaget. Motsvarande skall gälla vid ändring av grunder. Skyldigheten att teckna återförsäkring för livförsäkring skall inte längre anges i grunderna utan, i likhet med skadeförsäkring, framgå av bolagsordningen. Om en långvarig skadeförsäkrings särskilda beskaffenhet föranleder det får undantag medges från kravet på grun- der. De bestämmelser i grunderna som har villkorskaraktär skall framgå av försäkringsvillkoren och inte anges i grunderna. Bestämmelser om beräkning av försäkringspremier, premiereserv och tekniska återköpsvärden samt om återbäring till försäkringstagarna skall även fortsättningsvis anges i grunderna. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Utredningens förslag om slopande av kravet på stadfästelse har tillstyrkts av remissinstanserna. har framhållit att det finns risk för betydande ekonomiska förluster för försäkringsbolaget om grunderna underkänns i efterhand. Föreningen anser att frågan om möjlighet för att ge bindande förhandsbesked avseende grundernas innehåll bör diskuteras. har anfört att uppgifter i grunderna rörande regler för beräkning av och tekniskt återköpsvärde måste kunna sekretessbeläggas. Förbundet har vidare ifrågasatt att detaljerade regler för tilldelning av återbäring skall överföras till försäkringsvillkoren. anser att det bör klarläggas om ett ingripande i fråga om grunderna från inspektionens sida skall få retroaktiv verkan på innehållet i avtal som tecknats före ingripandet. har avstyrkt förslaget att skall ges möjlighet att meddela närmare föreskrifter om utformningen av grunderna. Verket har vidare funnit det uteslutet att det skall krävas anmälningsskyldighet för samtliga uppgifter i grunderna. : Artikel 8.3 i första livförsäkringsdirektivet i dess lydelse enligt artikel 5 i tredje livförsäkringsdirektivet förbjuder medlemsstaterna att anta bestämmelser som gör etableringstillstånd beroende av förhandsgodkännande eller av löpande anmälan av allmänna och särskilda försäkringsvillkor, premietariffer, tekniska grunder som särskilt används för beräkning av premietariffer eller tekniska avsättningar, eller formulär och andra tryckta handlingar som företaget avser att använda i sina mellanhavanden med försäkringstagarna. Beträffande allmänna och särskilda försäkringsvillkor, premietariffer eller andra tryckta handlingar gäller detsamma för skadeförsäkring enligt artikel 8.3 i första skadeförsäkringsdirektivet i dess lydelse enligt artikel 6 i tredje skadeförsäkringsdirektivet. För skadeförsäkring får inte heller, dock med visst undantag, krävas förhandsanmälan eller godkännande av premiehöjningar. För livförsäkring får hemlandet kräva regelbunden underrättelse om de tekniska grunder som använts vid beräkning av premietariffer och tekniska avsättningar. För både liv- och skadeförsäkring får hemlandet kräva att stiftelseurkund och bolagsordning samt alla andra handlingar som krävs för normal tillsyn ges in till behörig myndighet. De redovisade bestämmelserna kompletteras i artikel 29 i både tredje liv- och skadeförsäkringsdirektiven av en bestämmelse som innebär att detsamma gäller även under verksamhetens bedrivande, dvs. efter det att auktorisation beviljats. Gällande regler: För livförsäkring och i vissa fall för skadeförsäkring skall grunder upprättas. Grunderna består till stor del av försäkringsmatematiska formler och modeller för beräkning. Grunderna innebär en komplettering till försäkringsbolagets bolagsordning men även till det enskilda försäkringsavtalets villkor. Av 2 kap. 6 § första stycket FRL framgår att grunder för livförsäkring skall upprättas för beräkning av försäkringspremier och av premiereserv, för försäkringstagarnas rätt till återköp och fribrev, för belåning av försäk- ringsbrev hos bolaget, för verkan av underlåtenhet att betala premie, för försäkringstagarens rätt när försäkringen upphör eller bolaget i övrigt inte har ansvar för försäkringsfallet, för återbäring till försäkringstagarna, för skyldighet att teckna återförsäkring och för förräntning av försäkringsbelopp som förfallit till betalning. Med stöd av 1 kap. 5 § första stycket FRL får lagens livförsäkringsbestäm- melser, inklusive bestämmelserna om grunder, tillämpas också för sjuk- och olycksfallsförsäkring. För skadeförsäkringar som meddelas än skall grunder upprättas för beräkning av premiereserv och för försäkringstagarnas rätt när försäkringen upphör eller bolaget i övrigt inte har ansvar för försäkringsfallet. Om liv- eller sjukränta tillhör annan försäkring än liv- försäkring skall grunder upprättas för beräkning av premiereserv och rätt till återköp. Närmare reglering av vad grunderna skall innehålla finns i 7 kap. 2-8 §§ och 12 kap. 8 § FRL där det även finns bestämmelser om s.k. övergångsgrunder. Grundernas överensstämmelse med lag prövas av regeringen i samband med koncessionsprövningen. Om den planerade verksamheten enligt bolagsordning, grunder och verksamhetsplan kan antas komma att uppfylla kraven på en sund försäkringsverksamhet skall regeringen enligt 2 kap. 3 § tredje stycket FRL stadfästa grunderna tillsammans med bolagsordningen och bevilja bolaget koncession. Även en ändring av grunderna skall stadfästas av regeringen eller, i vissa fall, av . För filialer och agenturer till utländska försäkringsgivare hemmahörande inom EES gäller för livförsäkring i huvudsak motsvarande regler som för svenska försäkringsbolag (3 kap. 2 § och 5 kap. 3-4 §§ lagen (1993:1302) om EES-försäkringsgivares verksamhet i , LEF). För den verksamhet som drivs här i landet av en sådan försäkringsgivare genom gränsöverskridande verksamhet skall, om verksamheten är koncessionspliktig, bestämmelser upprättas och ges in till om hur premiereserv skall beräknas, om försäkringstagarnas rätt till återköp och fribrev, om återbäring till försäkringstagarna samt, om inte undantag medges av , om hur försäkringspremier skall beräknas (3 kap. 4 § LEF). Vad gäller försäkringsföretag hemmahörande i ett land utanför EES gäller för livförsäkring och sådan liv- och sjukränta som tillhör annan försäkring än livförsäkring i huvudsak samma regler som för svenska bolag. Däremot finns inga regler om grunder för skadeförsäkring. Skälen för regeringens förslag: För att de svenska reglerna inte skall stå i strid med får det inte krävas förhandsgodkännande eller löpande anmälning av allmänna eller särskilda försäkringsvillkor, premietariffer, tekniska grunder som särskilt används för beräkning av premietariffer eller tekniska avsättningar, eller formulär och andra tryckta handlingar som företaget avser att använda i sina mellanhavanden med försäkringstagarna. I den mån grunderna innehåller något av detta får kravet på stadfästelse av dem inte behållas. har funnit att för livförsäkring faller samtliga grun- der, utom grunderna för skyldighet att teckna återförsäkring, inom det enligt direktivet förbjudna området (se utredningen s. 78 f). För skadeförsäkring är utredningens ståndpunkt att kravet på grunder i sin helhet faller inom det förbjudna området. Regeringen instämmer i den bedömning gjort i denna del. Att behålla kravet på stadfästelse endast såvitt avser grunder för skyldighet att teckna återförsäkring är inte befogat. Kravet på stadfästelse av grunder skall därför slopas. Motsvarande regler som vid antagande av nya grunder bör gälla vid ändring av dem. har ansett att en möjlighet för att ge bindande förhandsbesked avseende grundernas innehåll bör diskuteras. Detta för att minska risken att grunderna i efterhand underkänns med betydande ekonomiska förluster för försäkringsbolaget. En grundläggande tanke bakom förbudet mot förhandsgodkännande är emellertid att skapa konkurrensfrihet och möjlighet till fri produktutveckling. Att införa möjlighet till bindande förhandsgranskning skulle enligt regeringens mening motverka dessa syften. Det finns dessutom en risk att denna möjlighet skulle utnyttjas i en sådan omfattning att prioritering av tillsynens inriktning kan bli lidande. Risken för ekonomiska förluster kan minimeras genom att i ett tidigt skede får tillgång till grunderna. Vi återkommer till denna fråga i det följande. Grundernas betydelse som avtalsinnehåll Som nämnts är grunderna i vissa delar närmast att anse som försäkringsvillkor. Villkoren hänvisar ofta till grunderna. I ett förslag till ny försäk- ringsavtalslag (Ds 1993:39) har lagregler föreslagits i fråga om sådana villkor som det enligt 2 kap. 6 § FRL skall upprättas grunder för, t.ex. om försäkringstagarens rätt till fribrev och återköp. I vissa fall har det föreslagits att bestämmelser skall finnas i försäkringsvillkoren. Det är osäkert när den nya försäkringsavtalslagen kan träda i kraft. Under inga förhållanden kommer detta att ske . Mot bakgrund av dessa förslag och att de villkor som skall gälla i avtalet mellan försäkringstagaren och bolaget i möjligaste mån bör framgå av försäkringsvillkoren och inte av grunderna har föreslagit att skyldigheten att upprätta grunder i huvudsak skall begränsas till tekniskt beräkningsunderlag (se utredningen s.81 ff). En sådan ordning som föreslagit är enligt regeringens mening tilltalande. Det är en fördel om försäkringstagarna direkt av avtalet kan se vilka villkor som gäller för en försäkring. Med nu existerande ordning är de villkor som återfinns i grunderna svåråtkomliga och svåra att förstå. I de fall en fråga regleras direkt i försäkringsavtalslagen eller enligt försäkringsavtalslagen skall tas upp i avtalsvillkoren finns det enligt regeringens uppfattning inte anledning att behålla kravet att grunder skall upprättas. Regeringen förutsätter att försäkringsbolagen utformar villkoren så att försäkringstagarna kan förstå dem och att de inte blir onödigt omfattande. har ifrågasatt att detaljerade regler för tilldelning av återbäring skall överföras till försäkringsvillkoren. Enligt förbundets mening skulle det bli tungrott och leda till svårigheter att anpassa till- delningsmetodiken till förbättrad teknik. Det kan visserligen komplicera för bolagen att tilldelningsreglerna anges i villkoren i stället för i grunderna. Vinsten av att föra dessa bestämmelser till villkoren är emellertid enligt regeringens mening stor. Återbäringen är en väsentlig del av avtalen och det är därför naturligt att bestämmelserna återfinns där. Det kan dessutom påpekas att bestämmelser om antaganden och metoder för beräkning av återbäring även fortsättningsvis skall anges i grunderna. Enligt 2 kap. 5 § 10 FRL skall bolagsordningen, för annan försäkring än livförsäkring, ange i vilken utsträckning bolaget är skyldigt att teckna åter- försäkring. Det vore lämpligt att samma regler gäller både för livförsäkring och för skadeförsäkring trots att det därigenom blir bolagsstämman och inte styrelsen som beslutar om ändring i bestämmelserna om återförsäkring. Regeringen föreslår därför att bolagsordningen även för livförsäkring skall ange i vilken utsträckning bolaget är skyldigt att teckna återförsäkring. De ämnen som blir kvar att upprätta grunder för är beräkning av försäk- ringspremier och premiereserv samt återbäring till försäkringstagarna. Det blir också nödvändigt att upprätta grunder för beräkning av tekniska återköpsvärden. Undantag från skyldigheten att upprätta grunder har föreslagit att dispens skall kunna ges från skyldig- heten att upprätta grunder såvitt avser lång skadeförsäkring. Som exempel på försäkringar där grunder inte skulle behövas har angetts långa skadeförsäkringar som avser mindre belopp. Ett annat exempel är en typ av försäkringar som har uppträtt , särskilt inom kreditförsäkring i samband med längre byggnadsprojekt, där försäkringskonstruktionen har sådana särdrag att det kan komma att återbetalas vid få skador eller att utkrävas nya vid ogynnsamt skadeutfall. Den sist nämnda försäkringstypen reglerar dessa förhållanden på ett sätt som liknar det som används i grunder. Ett krav på grunder bör naturligtvis inte gälla om det inte uppfyller den avsedda funktionen. Regeringen delar därför utredningens bedömning att en möjlighet för dispens bör införas om det är motiverat med hänsyn till försäkringens särskilda beskaffenhet. har föreslagit att skall få möjlighet att meddela föreskrifter om grundernas närmare utformning med motiveringen att det skulle underlätta inspektionens tillsyn. Utredningen har vidare föreslagit att grunderna, tillsammans med en analys av deras konsekvenser för försäkringstagarna och bolaget, skall ges in till inspektionen senast som de börjar tillämpas. Enligt utredningen kan det ifrågasättas om EG:s ordning medger krav på anmälan av samtliga bestämmelser som grunderna för livförsäkring enligt utredningens förslag skall innehålla. Utredningens bedömning är att det otvivelaktigt är tillåtet beträffande regler för beräkning av och premiereserv, medan viss tvekan kan gälla för övriga bestämmelser (regler för beräkning av återköpsvärden samt bestämmelser för beräkning och fördelning av återbäring). Eftersom även de sistnämnda bestämmelserna kan få betydelse för storleken av ett bolags försäkringstekniska skulder bör de dock enligt utred- ningen kunna omfattas av en bestämmelse om anmälningsskyldighet.Konkurrensverket har avstyrkt utredningens förslag i denna del. Verket anser att det mot bakgrund av kraven i tredje livförsäkringsdirektivet är uteslutet att behålla krav på förhandsanmälan för samtliga bestämmelser i grunderna. Beträffande den av utredningen föreslagna möjligheten för att meddela föreskrifter om grundernas utformning anser verket att det förhållandet att grunderna numera varierar visar på att det inträtt ett visst mått av sådan flexibilitet som utredningen enligt sina direktiv skall söka främja. En anmälningsskyldighet för samtliga grunder skulle i hög utsträckning under- lätta tillsynsarbete. Enligt regeringens mening är en sådan skyldighet inte oförenlig med . Regeringen anser därför att en anmälningsskyldighet för samtliga grunder bör införas. Regeringen anser, i likhet med utredningen, att det skulle underlätta Finans- inspektionens tillsyn om inspektionen får meddela förskrifter om grundernas utformning. En sådan föreskriftsrätt bör därför genomföras. Det bör dock framhållas att föreskrifterna skall avse grundernas redaktionella utformning. Att låta föreskrifterna omfatta grundernas materiella innehåll skulle kunna hämma produktutveckling och konkurrens. har anfört att uppgifter i grunderna rörande regler för beräkning av och tekniskt återköpsvärde bör kunna anses vara sådana uppgifter som sekretess bör gälla för. Enligt 8 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess i statlig myn- dighets verksamhet som består i tillsyn med avseende på försäkringsväsendet för uppgifter om affärs- och driftsförhållanden hos den som myndighetens verksamhet avser, om det kan antas att han lider skada om uppgiften röjs. Frågan om de uppgifter angett kan vara sådana som kan omfattas av sekretess får avgöras från fall till fall. Regeringen anser därför att någon lagändring i detta hänseende inte är nödvändig. har ansett att det krävs ett klargörande i frågan om ett ingripande mot grunderna skall få retroaktiv verkan på innehållet i avtal som tecknats före ingripandet. Utredningen har i viss mån tangerat frågan (s. 88 f.). Enligt utredningen kan ändringar i grunderna enligt gällande rätt få verkan för redan ingångna försäkringsavtal. Det förhållandet att ändringar i grunderna skall stadfästas har ansetts utgöra en garanti för att sådana ändringar inte kränker försäkringstagarnas rätt. När nu kravet på stadfästelse slopas kan det visserligen enligt utredningen diskuteras om ändringar även i fortsättningen skall få verkan för redan ingångna avtal. Mot bakgrund av bl.a. att de nya grunderna tillsammans med en redogörelse för ändringens konsekvenser för försäkringstagarna och bolaget skall ges in till och att inspektionen därigenom får en möjlighet att ingripa i ett tidigt skede anser utredningen att grundändringar även kan få verkningar på ett redan ingånget avtal. Regeringen delar utredningens uppfattning. I linje med detta kan även ändringar av grunderna som initierats av få effekt på redan ingångna avtal. Utländska försäkringsföretag utanför EES på detta område gäller endast för EES-länder. Det betyder att i förhållande till sina åtaganden gentemot EG och EES har frihet att för tredje lands försäkringsföretag utforma regleringen. Däremot har internationella åtaganden gentemot som innebär att inhemska företag och företag hemmahörande inom bör behandlas lika. Regeringen har tidigare gett uttryck åt sin mening att det är angeläget att genomföra motsvarande förändringar för tredje lands företag som för företag hemmahörande inom EES under förutsättning att tillåter det och att grundläggande skyddsintressen och tillsynskrav är tillgodosedda (prop. 1992/93:257 s. 100). Mot denna bakgrund bör krav på stadfästelse av grunder inte längre förekomma för tredje lands företag. 5.2.2 Beräkning av försäkringspremier och premiereserv i livförsäkringsrörelse Regeringens förslag: Premiereserven i livförsäkringsrörelse skall som huvudregel beräknas individuellt. En kollektiv beräkningsmetod medges om en sådan metod ger ett resultat som motsvarar det som erhålls vid en individuell beräkning. Bestämmelserna om beräkning av premiereserv skall gälla alla livförsäkringar. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, skall meddela föreskrifter om högsta tillåtna ränteantagande. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt utredningens förslag eller lämnat det utan erinran. har anfört att ett försäkringsbolag som beräknat sin premiereserv efter en räntefot som är högre än den räntefot som inspektionen senare kan komma att fastställa måste genomföra en premiereservförstärkning i samband med att räntenivån sänks. Enligt inspektionen kan detta medföra allvarliga ekonomiska problem för bolaget. : om beräkning av och premiereserv återfinns i artikel 19 i tredje livförsäkringsdirektivet resp. artikel 17 i första livförsäkringsdirektivet i dess lydelse enligt artikel 18 i tredje livförsäk- ringsdirektivet. Premierna för nya försäkringar skall utifrån rimliga försäkringsmatematiska antaganden vara tillräckliga för att försäkringsföretaget skall kunna uppfylla alla sina åtaganden och i synnerhet för att kunna skapa tillräckliga försäkringstekniska avsättningar. Vid den bedömningen får hänsyn tas till alla delar av ett försäkringsföretags ekonomiska situation. Dock får andra medel än och därav härrörande avkastning inte systematiskt och permanent utnyttjas på sådant sätt att det på lång sikt kan äventyra företagets soliditet. Hemlandet skall föreskriva regler, så att varje försäkringsföretag skapar tillräckliga försäkringstekniska avsättningar, inklusive premiereserver, i förhållande till företagets hela verksamhet. Regler för storleken på dessa reserver är inte närmare preciserade utan skall fastställas av varje land efter vissa principer som är angivna i direktivtexten. Storleken på avsättningarna skall bestämmas efter en tillräckligt försiktig prospektiv försäkringsmatematisk metod med beaktande av alla åtaganden för framtiden och med hänsyn till framtida premieintäkter. En retrospektiv metod är i vissa fall tillåten. Beräkningen skall innehålla en tillräcklig marginal för ogynnsamma avvikelser från de relevanta faktorerna. Hänsyn skall även tas till den metod som används vid värdering av de tillgångar som svarar mot avsättningarna. Avsättningarna skall beräknas separat för varje avtal men en kollektiv beräkning är tillåten om det är troligt att den ger ungefär samma resultat som en individuell. Enligt direktivet skall hemlandet dessutom fastställa ett maximalt ränteantagande efter vissa principer som är närmare angivna. För unit linked-försäkringar, engångsbetalda försäkringar för av högst , försäkringar utan rätt till återbäring och livränteförsäkringar utan återköpsvärde behöver maximalt ränteantagande inte fastställas. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande regler i 2 kap. 6 § FRL skall grunder upprättas för beräkning av och av premiereserv. I 7 kap. 2 § FRL anges att grunderna skall avse att trygga bolagets förmåga att fullgöra sina förpliktelser enligt ingångna försäkringsavtal och att meddela försäkringar till en kostnad som är skälig med hänsyn till försäkringens art. I 7 kap. 3 § FRL fastställs närmare vad premiegrunderna och premiereservgrunderna skall innehålla, nämligen antaganden om dödlighet och andra riskmått, räntefot samt driftskostnader. De får även innehålla föreskrifter om särskilda säker- hetstillägg.