prop · GI0368 · 1995-01-01 00:00:00 — Problemet har för grupperingarna lösts så att gruppens vinst skall beskattas hos medlemmarna. Av artikel 40 framgår att det endast är grupperingens medlemmar som skall beskattas för grupperingens resultat. Om en förlust uppstår är det på samma sätt grupperingens medlemmar som har rätt att göra avdrag för den under förutsättning att medlemmens nationella rätt medger sådant avdrag. En vinst kan uppkomma även om vinst för grupperingen inte är syftet med grupperingens verksamhet. Det betyder dock inte att en gruppering som sådan inte kan drabbas av nationella skatteregler. Av ingressens fjortonde stycke framgår att, trots att det endast är medlemmarna som skall beskattas för resultatet av grupperingens verksamhet, nationella skatteregler skall tillämpas bl.a. när det gäller fördelningen av vinst, taxeringsförfarandet och alla förpliktelser som medlemsstaternas skattelagstiftning innehåller. Det är alltså medlemmarna som är skattesubjekt. Eftersom medlemmar måste antingen ha säte och huvudkontor inom gemenskapen eller bedriva verksamhet inom gemenskapen, kommer de med största sannolikhet att beskattas i något land inom gemenskapen. Eftersom medlemmarna måste härröra från minst två medlemsländer kan dubbelbeskattningsproblem uppstå, om t.ex. sätet finns i ett land och huvud- kontoret i ett annat land. Sådana problem har emellertid i stor utsträckning undanröjts genom s.k dubbelbeskattningsavtal som fördelar beskattningsrätten mellan hemviststaten och källstaten (dvs. där rörelsen bedrivs). Förordningen reglerar inte hur vinsten för varje medlem skall fastställas, varför nationell rätt gäller. Även här kan det uppkomma dubbelbeskattningseffekter. Artikel 40 reglerar resultatet av grupperingens verksamhet. Bestämmelsen torde omfatta endast inkomstbeskattningen. Andra skatter regleras inte i förordningen utan där blir nationell rätt tillämplig. Den nationella rätten kan vara formule- rad så att grupperingen som sådan blir skattskyldig, t.ex. för mervärdesskatt, socialförsäkringsavgifter, förmögenhetsskatt, fastighetsskatt etc. Regeringen lämnar förslag till skatteregler för grupperingar i prop. (1994/95:91) Beskattningen av europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) och andra inkomstskattefrågor. **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse 1990:1299. 6 Fråga om införlivande av förordningen om grupperingar med svensk rätt -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: I en ny lag, lagen om europeiska ekono- | | miska intressegrupperingar (EEIG-lagen), meddelas vissa bestäm- | | melser som kompletterar förordningen om grupperingar. Något sär-| | skilt införlivande av förordningen sker inte. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att förordningen om grupperingar skall införlivas med svensk rätt genom att det i en ny lag bestäms att förordningen skall gälla som svensk lag (se promemorian s. 10). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot förslaget. har kritiserat vissa enskildheter i den svenska språkversionen av EEG-förordningen. Några remissinstanser har ansett att lagförslaget bör kompletteras med regler om kapitaltillskott m.m. och verkan av offentliggörande. Skälen för regeringens förslag: Promemorian innehåller ett förslag om ett särskilt införlivande av förordningen för att den skall gälla som svensk lag. Ett sådant införlivande krävs enligt och enligt det svenska konstitutionella systemet för att bestämmelserna skall bli tillämpliga i . Efter det att promemorian skrevs har emellertid undertecknat ett avtal om att ansluta sig till EU (anslutningsfördraget). Frågan om skall bli medlem i EU kommer att avgöras efter en folkomröstning. Om blir medlem i EU kommer förordningen om grupperingar att gälla som svensk lag utan något särskilt införlivande (se 2 § förslaget till lag med anledning av anslutning till Europeiska unionen, prop. 1994/95:19). har slagit fast att förordningar inte får införlivas i nationell rätt eftersom detta skulle kunna skapa tvivel om deras ursprung och rättsliga effekt. Något särskilt införlivande bör därför inte ske. Enligt den tidigare nämnda propositionen (Del 1, s. 556) kommer den sekundärrätt som redan antagits av EU att publiceras i en särskild utgåva av Europeiska gemenskapernas officiella tidning, ETG, och någon nationell officiell publicering skall inte ske. Förordningen bör därför inte, såsom föreslagits i promemorian, fogas som bilaga till lagen om grupperingar. Däremot bör det i den nya lagen om europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG-lagen) uttryckligen anges att den innehåller kompletterande bestämmelser till förordningen (se avsnitt 7). Om inte blir medlem i EU måste förslaget kompletteras med bestämmelser om att förordningen skall gälla som svensk rätt m.m. har kritiserat den svenska språkversionen av EEG-förordningen och har gjort gällande att vissa ord och uttryck inte har använts på ett riktigt sätt. Anslutningsfördraget (artikel 170) och gemenskapsrätten innebär att tex- terna är lika giltiga på de officiella EU-språken. EEG-förordningen har autentifierats, dvs. den har blivit förklarad autentisk. Den är med andra ord lika giltig och bindande som de andra språkversionerna. Redan av detta skäl kan det inte komma i fråga att nu göra ändringar i den svenska versionen av förordningen. Förordningen innehåller dock inte alla nödvändiga regler för en europeisk ekonomisk intressegruppering. De avtalsslutande staterna (staterna inom EES) måste därför i vissa fall, och har i andra fall rätt att, besluta i vissa frågor som rör grupperingar (se avsnitt 7). Sådana kompletterande svenska regler bör i vissa fall ges i lagform medan andra kan ges i lagstiftning av lägre valör (förordningar eller myndighetsföreskrifter). Föreningen har ansett att bestämmelser om hur kapitaltillskott och tillskott av apportegendom skall ske bör tas in i den svenska lagstiftningen, t.ex. genom hänvisning till existerande civilrättslig lagstiftning. Regeringen anser det emellertid tveksamt om förordningen om grupperingar ger de enskilda medlemsländerna någon kompetens att införa sådana regler. Det finns inte några sådana regler för svenska handelsbolag. Mot den bakgrunden kan det inte heller anses föreligga något behov av sådana regler för grupperingar. Hovrätten för Nedre har ansett att det bör övervägas om inte innebörden av reglerna om verkan av ett offentliggörande som skall ske enligt förordningen (artikel 9.1) lämpligen bör framgå direkt av lagtexten (se avsnitt 5.11). Regeringen anser att förordningen om grupperingar inte ger medlemsstaterna kompetens att lagstifta i denna fråga eftersom det redan i förordningen föreskrivs att dessa regler gäller för en gruppering. Däremot är det lämpligt att det i den nya lagen ges en upplysning om vilka svenska regler som har utfärdats med stöd av de direktiv som nämns i artikel 9.1, se författningskommentaren till 14 § EEIG-lagen. 7 beslutanderätt i vissa frågor Förordningen ger medlemsländerna en rätt att själva besluta i vissa frågor som rör grupperingar. Förordningen måste alltså i vissa avseenden kompletteras med svenska regler. I följande avseenden kan, och i vissa fall skall, bestämma - om en registrerad gruppering skall vara en juridisk person (artikel 1.3), - om antalet medlemmar i en gruppering skall begränsas (artikel 4.3), - om vissa kategorier av fysiska personer, bolag eller andra rättsliga enheter skall förbjudas att delta i en gruppering eller om rätten att delta skall begränsas (artikel 4.4), - om särskilda krav skall ställas på en företagsledare samt om en juridisk person skall kunna vara företagsledare (artikel 19.1 och 19.2), - om byte av säte i vissa fall inte skall få ske (artikel 14.4), - enligt vilka regler en likvidation av en gruppering skall ske (artikel 35.2), - om obestånd och betalningsinställelse m.m (artikel 36), - om en gruppering skall vara skyldig att, efter beslut av domstol, upplösas på den grunden att allmänna intressen åsidosätts (artikel 32.3), - om en myndighet skall utses som kan förbjuda en gruppering att utöva verksamhet varigenom grupperingen åsidosätter allmänna intressen i (artikel 38), - om det register som skall inrättas samt vilka regler som skall gälla för registrering, offentliggörande och avgifter (artikel 39.1), samt - om lämpliga påföljder för underlåtenhet att iaktta föreskrifterna om of- fentliggörande m.m. (artikel 39.3) Vidare behandlas förhållandet mellan intressegrupperingar och lagen om utländska filialer, bokföringsskyldighet, revision m.m., firma för grupperingar, skadestånd samt bosättningskravet för likvidatorer i handelsbolag. Regeringen kommer att ta upp de olika frågorna i de följande avsnitten (7.2 - 8). 7.2 Är en gruppering en juridisk person eller inte? -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: En gruppering är en juridisk person. Någon| | uttrycklig bestämmelse om det behövs inte. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning (se promemorian s. 36 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft någon erinran mot promemorians bedömning. Bakgrund: I svensk rätt brukar med begreppet juridisk person avses sådana rättsbildningar som kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter, dvs. En gruppering skall enligt ingressens nionde stycke ha rättskapacitet, dvs. kunna ha rättigheter och skyldigheter. Enligt artikel 1.2 kan grupperingen för registreringen förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter av alla slag, ingå avtal eller vidta andra rättshandlingar samt föra talan inför domstolar eller andra myndigheter. En registrerad gruppering har alltså precis de egenskaper som utmärker en juridisk person enligt svensk rätt. Förordningen (artikel 1.3) ger medlemsstaterna rätt att avgöra om en gruppering som är regi- strerad i den staten skall vara en juridisk person, "legal personality". Att medlemsstaterna enligt förordningen kan avgöra om en gruppering är en juridisk person torde bl.a. ha sin förklaring i att alla juridiska personer enligt tysk skattelag är skattesubjekt. Enligt artikel 40 är det endast medlemmarna som skall beskattas för grupperingens resultat. Om det skulle framgå av förordningen att en gruppering är en juridisk person, skulle bestämmelsen i den tyska skattelagstiftningen direkt strida mot artikel 40. Medlemsstaterna kan mot denna bakgrund avgöra om grupperingarna formellt är juridiska personer eller inte, trots att de reellt är det, åtminstone med det synsätt som anläggs i svensk rätt. I har det varken i lag eller annan författning uttryckligen kon- staterats att en gruppering är en juridisk person. Skälen för regeringens bedömning: Enligt svensk rätt är en gruppering en juridisk person eftersom den enligt förordningen kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter och föra talan inför domstolar och andra myndigheter. Något konstaterande i lag eller annan författning att en gruppering är en juridisk person behövs inte. 7.3 Skall antalet medlemmar i en gruppering begränsas? -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Antalet medlemmar i en gruppering skall | | inte begränsas. Promemorians förslag: Överensstämmer med promemorians förslag (se promemorian s. 37 f.) Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Bakgrund och skälen för regeringens bedömning: En gruppering måste ha minst två medlemmar (artikel 4.2). Förordningen säger inget om hur många medlemmar en gruppering maximalt kan ha. Däremot kan ett land begränsa antalet medlemmar till tjugo (artikel 4.3). Regeln har införts för att de brittiska reglerna om "partnership" skall kunna göras subsidiärt tillämpliga men lär i övrigt inte tillämpas (se , a.a. s. 26). I har någon begränsning av antalet medlemmar dock inte införts. Om en sådan begränsning införs, får medlemsstaten även bestämma om varje medlem i en rättslig enhet som har bildats enligt dess lagstiftning och som inte är ett registrerat bolag skall behandlas som en särskild medlem när det gäller medlemskap i en gruppering. Enligt svensk rätt kan ett handelsbolag ha ett obegränsat antal bolagsmän (två eller flera, se 1 kap. 1 § HBL). Inte heller beträffande aktiebolag eller ekono- miska föreningar finns det några begränsningar i lag om hur många stiftarna eller aktieägarna får vara. Däremot kan bolagsavtalet, bolagsordningen resp. föreningsstadgarna begränsa det högsta antalet bolagsmän respektive medlemmar. Några bärande skäl för att i lag begränsa antalet medlemmar i en gruppering finns inte. Däremot kan medlemmarna i en gruppering själva bestämma att gruppe- ringen skall ha ett begränsat antal medlemmar. 7.4 Skall alla rättssubjekt få vara medlemmar i en gruppering? -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Den som är i konkurs eller som har ålagts | | näringsförbud skall inte kunna vara medlem i en gruppering som | | har sitt säte i förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se | | promemorian s. 38 f.). | | Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget | | eller lämnat det utan erinran. SRS | | har emellertid ansett att omyndiga skall ha ett särskilt | | tillstånd för att få ingå i en gruppering samt att sådana medlemmar| | som inte får ingå i en gruppering med säte i inte heller| | bör få ingå i en gruppering med säte utanför . | | Bakgrund: Enligt artikel 4.4 i förordningen kan varje med- | | lemsland med hänsyn till sina allmänna intressen förbjuda eller | | begränsa rätten för vissa kategorier av fysiska personer, bolag | | eller andra rättsliga enheter att delta i grupperingen. I | | ingressens åttonde stycke anges också att enbart förordningen | | inte ger rätt att delta i en gruppering, även om de villkor som | | föreskrivs i förordningen är uppfyllda. Undantaget är närmast | | avsett för banker och försäkringsbolag. | | I har undantag gjorts för den som är omyndig, har ställt| | in betalningarna eller är i konkurs. Förebild för dessa undantag| | är den danska aktiebolagslagens bestämmelser om vilka som inte | | får vara stiftare av ett sådant bolag. Stiftarna svarar nämligen| | solidariskt för vissa förpliktelser som ingås före bolagets | | registrering. Vidare kan med | | hänsyn till offentliga intressen bestämma att deltagande i en | | gruppering är uteslutet eller begränsat för vissa kategorier av | | fysiska eller juridiska personer. Denna möjlighet att utesluta | | vissa kategorier har ännu inte utnyttjats av Ehrvervs- och Sel- | | skabsstyrelsen. | | Den som är underårig kan som regel inte bestämma över sin egendom| | eller åta sig förpliktelser (9 kap. 1 § ). Han eller| | hon måste vara och ha samtycke av förmyndaren och| | i vissa fall av överförmyndaren (9 kap. 5 § och 15 kap. 13 § | | ) för att driva näring. Motsvarande krav på samtycke| | gäller för den som har fått förvaltare enligt 11 kap. 7 § | | i fråga om sådant som faller inom ramen för | | förvaltaruppdraget (11 kap. 9 § och 15 kap. 20 § ). I| | prop. 1993/94:251 föreslås omfattande ändringar i förmynder- | | skapslagstiftningen. De nu redovisade reglerna har dock förts | | över i stort sett utan ändringar i sak (se 13 kap. 13 § och | | 14 kap. 14 § i propositionens lagförslag). Reglerna| | torde innebära att den som är underårig eller har förvaltare inte| | får bilda eller inträda i ett handelsbolag eller i en förening | | utan att förmyndaren eller förvaltaren och överförmyndaren har | | gett sitt tillstånd. För aktiebolag gäller att den som är | | underårig eller har förvaltare inte kan vara stiftare (2 kap. 1 §| | ABL). En aktie däremot skall i princip kunna överlåtas fritt (3 | | kap. 2 § ABL). Det finns därför inte något generellt förbud för den| | som är underårig eller har förvaltare att äga aktier. | | Den som är i konkurs får inte enligt 6 kap. 1 § konkurslagen | | (1987:672) under konkursen driva näringsverksamhet som medför | | bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen (1976:125). Förbudet| | är straffsanktionerat (17 kap. 4 § konkurslagen). Om en | | bolagsman försätts i konkurs skall bolaget genast träda i | | likvidation enligt 2 kap. 27 § HBL. Bolagsmannen-konkursgäldenä-| | ren upphör att fungera som bolagsman och antingen inträder | | konkursboet i hans ställe eller också kan han bli utlöst enligt 2| | kap. 29 eller 30 §§ HBL. Den som är i konkurs kan alltså inte | | träffa avtal om handelsbolag som skall komma till stånd före kon-| | kursens slut (, Om handelsbolag och enkla bolag, andra | | uppl. 1983, s 83). Den som är i konkurs kan inte heller vara | | stiftare av ett aktiebolag (2 kap 1 § ABL). | | En gäldenär som ingått ackord med sina borgenärer enligt ackordsla-| | gen (1970:847) förlorar inte rådigheten över sin egendom. Däremot| | kan han få tåla viss kontroll över att han fullgör ackordet. En | | gäldenär som beviljas skuldsanering enligt skuldsaneringslagen | | (prop. 1993/94:123, bet. 1993/94:LU26, rskr. 1993/94:303, SFS | | 1994:334) förlorar inte heller rådigheten över sin egendom. | | Den som ålagts näringsförbud enligt lagen (1986:436) om näringsför-| | bud får inte heller driva näringsverksamhet eller vara | | komplementär i ett kommanditbolag eller vara bolagsman i ett | | vanligt handelsbolag (6 § nämnda lag). Han får bl.a. inte heller| | vara stiftare av ett aktiebolag och inte vara ledamot i | | styrelsen för ett aktiebolag, ett handelsbolag eller en | | ekonomisk förening eller i annan egenskap vara ställföreträdare för| | en sådan juridisk person. Han får inte heller faktiskt utöva | | ledningen av en näringsverksamhet eller av en sådan juridisk | | person som är bokföringspliktig även om den inte driver näring. | | Slutligen får han inte äga så många aktier att hans röstetal | | överstiger . Även detta förbud är straffsanktionerat| | (25 § samma lag). | | Skälen för regeringens förslag: En medlem i en gruppering kan inte| | i den egenskapen företa rättshandlingar som binder någon annan. | | För att någon skall bli medlem krävs alla övriga medlemmars | | samtycke. Härvidlag råder avgörande skillnader mot en stiftare i| | ett aktiebolag. En stiftare har en rad betydelsefulla | | uppgifter i samband med att ett aktiebolag bildas. Att en | | stiftare inte får vara underårig eller ha förvaltare ligger därför| | i många andra personers intresse. När det gäller medlemskap i en| | gruppering skulle ett motsvarande förbud ställas upp endast till| | skydd för den underårige eller den som står under förvaltare. | | Sådana skyddsregler hör inte hemma i den associationsrättsliga | | lagstiftningen. Som framgår av den redogörelsen finns | | bestämmelser om detta i . Regeringen föreslår därför| | inte något förbud i för den som är underårig eller har| | förvaltare att vara medlem i en gruppering. | | Den som är i konkurs får inte råda över egendom som hör till kon-| | kursboet eller åta sig förbindelser som kan göras gällande i | | konkursen (3 kap. 1 § konkurslagen). Den som är i konkurs kan | | enligt svensk rätt inte heller bilda ett handelsbolag eftersom | | likvidationsskyldighet inträder genast när en bolagsman försätts i| | konkurs, om inte bolagsmannen utesluts eller utträder ur | | bolaget (2 kap. 27, 29 och 30 §§ HBL). När ett handelsbolag | | registreras måste därför bolagsmännen visa att de inte är i konkurs| | (6 § handelsregisterförordningen). Den som är i konkurs kan inte| | heller vara stiftare av ett aktiebolag. Han kan inte heller | | teckna aktier som skall betalas före konkursens slut (, | | Svensk associationsrätt i huvuddrag, femte uppl., 1991, s. 50). | | I det nu angiva hänseendet bör det i fråga om grupperingar införas| | en ordning som motsvarar vad som gäller för andra | | associationsformer. Ett förbud bör alltså ställas upp att den som| | är i konkurs inte får vara medlem i en gruppering. Däremot finns| | det inga skäl att ställa upp förbud för en gäldenär som ingått en| | uppgörelse om ackord eller som omfattas av skuldsanering att få | | vara medlem i en gruppering. | | Betalningsinställelse innebär att gäldenären betraktas som | | insolvent och därmed konkursmässig. För att bli försatt i konkurs| | måste emellertid gäldenären uttryckligen ha förklarat att han | | ställer in betalningarna (2 kap. 8 § konkurslagen). En | | betalningsinställelse kan därför sägas vara ett förstadium till | | konkurs även om det inte alltid leder till konkurs. Det kan | | synas vara lämpligt att inte heller den som ställt in betal- | | ningarna skall kunna vara medlem i en gruppering. Ett problem | | är dock att en betalningsinställelse inte registreras i något | | officiellt register. Det är alltså svårt för en blivande medlem i| | en gruppering att visa att han inte ställt in betalningarna. | | Det bör därför inte uppställas något förbud för den som ställt in| | betalningarna att vara medlem i en gruppering. | | Den som ålagts näringsförbud får inte driva näring och inte heller| | vara bolagsman i ett handelsbolag, stiftare av ett aktiebolag | | eller styrelseledamot eller ställföreträdare för ett handelsbolag,| | ett aktiebolag eller en ekonomisk förening (se redogörelsen | | under bakgrund). Ett uttyckligt förbud om att den som ålagts | | näringsförbud inte får vara medlem i en gruppering bör därför införas| | i lagen om näringsförbud. En upplysning om att det finns ett | | sådant förbud bör också lämnas i den nya lagen om grupperingar. | | förs av | | (prop. 1993/94:171, bet. 1993/94:LU36, rskr. 1993/94:351). | | De undantag som föreslagits bör gälla för den som vill bli | | medlem i en gruppering som har sitt säte i och som | | alltså skall registreras här. Visst stöd för ett vidare undantag| | finns i artikel 4.4 som ger medlemsstaterna rätt att förbjuda | | eller begränsa rätten för vissa kategorier av fysiska personer, | | bolag eller andra rättsliga enheter att delta i grupperingar. | | Den danska lagstiftningen om grupperingar torde, även om det | | inte framgår uttryckligen av lagen, innebära att danska fysiska | | och juridiska personers möjlighet att delta i grupperingar | | begränsas inte bara till sådana grupperingar som har sitt säte i| | och som registrerats där utan även till deltagande i | | grupperingar generellt. | | Det får förutsättas att de andra staterna inom EES ställer liknande| | krav som föreslås göra för deltagande i en gruppering som| | har sitt säte i dessa stater. ställer t.ex. inga krav på| | vilka svenska fysiska eller juridiska personer som får delta i | | utländska rättssubjekt, trots att sådana rättssubjekt får driva | | näringsverksamhet i om kraven i lagen om utländska | | filialer uppfylls. Det skulle vidare vara svårt att kontrollera | | att bestämmelserna följs när det gäller grupperingar med säte | | utanför . Det föreslås därför inte att kraven på vilka som får| | vara medlemmar i en gruppering utvidgas till att avse även | | grupperingar som har sitt säte utanför . | | | | | | 7.5 Vem skall kunna vara företagsledare? Promemorians förslag: Överenstämmer med regeringens förslag (se promemorian s. 44 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Bakgrund: En gruppering leds av en eller flera fysiska personer (före- tagsledare) som utses antingen i avtalet om att bilda grupperingen eller genom beslut av medlemmarna (se artikel 19). Det är endast företagsledaren, eller om de är flera, var och en av dem som företräder grupperingen mot tredje man (artikel 20). Till företagsledare kan inte utses den som inte får tillhöra styrelsen eller direktionen i ett bolag eller inte får leda ett företag eller inte får vara företagsledare i en gruppering. Sådana förbud kan finnas antingen i den lagstiftning som gäller för företagsledaren eller den interna lagstiftningen i den stat där grupperingen har sitt säte. Ett förbud kan också ha tillkommit genom ett avgörande av domstol eller annan myndighet som har beslutats eller erkänts inom en medlemsstat (artikel 19.1).