prop · GI03159 · 1995-01-01 00:00:00 — Enligt artikel 18 skall medlemsstat informera kommissionen om vilka nationella bestämmelser som antagits för genomförande av förordningen. Artiklarna 19 - 21 innehåller övergångsbestämmelser. Enligt dessa utökas exportkontrollen till att också i vissa fall omfatta varusändningar mellan medlemsstater. Artiklarna 22 -24 innehåller bestämmelser om ikraftträdande. Rådsbeslutet innehåller ett antal bilagor. Bilaga I innehåller förteckning över exportkontrollerade varor. Bilaga II innehåller rekommendationer om destinationer för generella tillstånd. Bilaga III innehåller riktlinjer för tillståndsgivningen. Bilagorna IV och V innehåller förteckning över produkter för vilka exporttillstånd övergångsvis gäller i handel mellan medlemsstater. 7 Tillståndskrav för strategiska produkter enligt EG:s rådsförordning Regeringens förslag: Regeringen får föreskriva vilka strategiska produkter som skall omfattas av krav på exporttillstånd enligt rådets förordning (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av strategiska produkter. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Lagen (1991:341) om strategiska produkter är till sin uppbyggnad en förbudslagstiftning. Enligt lagen är utförsel av strategiska produkter förbjuden utan föregående tillstånd. Tillståndskrav gäller även för avtal om tillverkningsrätt och tillhandahållande. Det är därvid regeringen som bestämmer produktomfattningen. Enligt 1 § lagen gäller lagen produkter som tillhör någon av särskilt uppräknade tio huvudkategorierna, i den utsträckning regeringen bestämmer. Produktomfattningen grundar sig på de internationella åtaganden gjort på exportkontrollområdet. Lagens systematik är mindre ändamålsenlig för EG:s reglering. EG:s rådsförordning om exportkontroll innehåller de materiella reglerna för denna kontroll. Förordningen grundar sig på artikel 113 i , som reglerar den gemensamma handelspolitiken. Produktomfattningen är beslutad som en gemensam aktion enligt artikel J.3 i , då dessa produkter är av strategisk natur och därför faller inom medlemsstaternas kompetens. Beslutet såvitt avser produktomfattningen är följaktligen inte direkt tillämpligt i medlemsstaterna utan kräver nationella åtgärder för införlivandet. För detta ändamål bör regeringen få rätt att föreskriva vilka produkter som skall omfattas av rådsförordningens exportkontroll. 8 Handläggningen av ärenden Regeringens förslag: Bemyndigandet i lagen (1991:341) om strategiska produkter för regeringen att till den myndighet regeringen bestämmer delegera frågor om tillstånd enligt lagen görs tillämpligt även på frågor om tillstånd enligt rådets förordning (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av strategiska produkter. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 a § lagen om strategiska produkter prövas frågor om tillstånd enligt lagen av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I förarbetena till lagbestämmelsen, prop. 1993/94:176, s. 31-32, motiveras för vilka fall en delegering är lämplig. EG:s rådsförordning bygger på samma internationella samarbete som är grunden för den svenska lagstiftningen. Det är därför naturligt att den möjlighet till delegering som finns även erbjuds för prövning av tillståndsärenden enligt rådsförordningen. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter för att komplettera bestämmelser om exporttillstånd i rådets förordning (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av strategiska produkter. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: En rådsförordning har allmän giltighet, är i alla delar bindande och är direkt tillämplig i varje medlemsstat. Detta hindrar inte att det kan behövas kompletterande nationella föreskrifter. En förordning kan t.ex. innehålla uttryckliga åligganden för medlemsstat att besluta utfyllande bestämmelser. En förordning kan också i övrigt för att få avsedd verkan kräva att nationella myndigheter meddelar sådana föreskrifter. Till den första kategorien hör förordningens krav på utfärdande av straffsanktioner för överträdelse av bestämmelserna i förordningen. Denna typ av kompletterande nationella bestämmelser behandlas under avsnittet Ansvarsbestämmelser till EG:s förordning. Även förordningens krav på nationella bestämmelser om tillsyn och kontroll redovisas särskilt i avsnittet Tillsyn och kontroll. Även andra bestämmelser i förordningen kräver kompletterande nationella bestämmelser. Artikel 6 om exporttillstånd i förordningen förutsätter kompletterande bestämmelser för att bli tillämpbar. Andra artiklar åter kräver nationella bestämmelser av typ förfaranderegler. Dessa senare kompletterande bestämmelser kräver dock inte något normgivningsbemyndigande. Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas föreskriva krav på utförseltillstånd även för produkter som inte kan hänföras under någon särskild produktkategori, om produkten i fråga är eller kan vara avsedd för användning i samband med viss hantering av massförstörelsevapen. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: I proposition 1993/94:176 Ändringar i lagen (1991:341) om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m., genom vilken lagen om strategiska produkter fick sin nuvarande lydelse, fördes en diskussion om införande av en generalklausul. Något förslag framlades inte, men regeringen avsåg dock att utreda tänkbara modeller för en skärpt lagstiftning och att återkomma till med en redovisning av detta arbete. Genom rådets förordning (EG) nr 3381/94 införs en sådan generalklausul. Artikel 4.1 i förordningen föreskriver att det i vissa fall krävs tillstånd även för export av strategiska produkter som inte är upptagna i produktförteckningen. Detta tillståndskrav gäller om exportören av behörig myndighet informerats om att den ifrågavarande produkten är eller kan vara avsedd, helt eller delvis, för användning i samband med viss närmare angiven hantering av massförstörelsevapen. Enligt artikel 4.2 i förordningen åläggs också exportören en underrättelseskyldighet till behörig myndighet om han är medveten om att produkten i fråga är avsedd för i punkten 1 angivet användningsområde. Artikel 4.2 skall vidare enligt artikel 17 andra stycket i förordningen vara straffsanktionerad. Den tekniska utvecklingen på massförstörelseområdet är så snabb, att det är svårt att förutse vilka produkter eller vilket material som kan komma att användas för bl.a massförstörelsevapen. Den situationen kan också uppkomma att en exportör, som har för avsikt att genomföra export av en viss produkt, får reda på att den ifrågavarande produkten, med en normalt helt civil användning, i det speciella fallet avses användas för massförstörelsesyfte. Rådsförordningens generalklausul tar sikte på dessa situationer. Den behöriga myndigheten skall då kunna föreskriva att produkten i fråga skall bli föremål för tillståndsprövning. Detta tillståndskrav skall vara straffsanktionerat. Den nuvarande svenska regleringen är utformad så att regeringen inom ramen för av givna bemyndiganden meddelar föreskrifter om vilka produkter som skall omfattas av regleringen. Dessa produkter är indelade i tio olika huvudgrupper. Om misstanke skulle uppstå att t.ex. en viss högteknologisk produkt som omfattas av lagens bemyndigande, men för vilken regeringen inte meddelat någon föreskrift, kan komma till användning i förstörelsebringande syfte, kan regeringen genom en föreskrift besluta om att produkten skall omfattas av lagens bestämmelser. Lagen ger dock inte möjlighet att utfärda föreskrifter om produkter som inte kan inordnas i någon av nu gällande huvudgrupper. För att ge regeringen möjlighet att utfärda föreskrifter om tillståndskrav även för sådana produkter måste lagen kompletteras med en bestämmelse med innebörd att regeringen kan föreskriva att lagen skall tillämpas även för produkter i övrigt som i sin helhet eller delvis är eller kan vara avsedda för användning i samband med viss närmare angiven hantering av massförstörelsevapen. Med stöd av det föreslagna bemyndigandet för regeringen att föreskriva vilka produkter som skall vara föremål för exporttillstånd enligt rådets förordning får även förordningens generalklausul genomslag i . Artikel 4 i förordningen innehåller även en tredje punkt. Enligt denna får medlemsstat anta eller vidmakthålla nationell lagstiftning som ålägger den enskilde exportören underrättelseskyldighet redan vid misstanke om att produkten i fråga skulle få en användning i hanteringen runt massförstörelsevapen. Någon sådan svensk lagstiftning finns inte och det kan inte heller anses föreligga behov av att nu införa en sådan reglering. 11 Ansvarsbestämmelser till EG:s förordning Regeringens förslag: Påföljdsbestämmelserna i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling och i lagen (1991:341) om strategiska produkter görs tillämpliga på rådets förordning (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av strategiska produkter. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 17 i förordningen skall varje medlemsstat bestämma de påföljder som skall ådömas i fall av överträdelse av bestämmelserna i förordningen eller de bestämmelser som antagits för dennas tillämpning. Därvid skall särskilt bestämmas påföljd för överträdelse av artikel 4.2. I vår nuvarande lag (1991:341) om stategiska produkter finns ansvarsbestämmelser i 9 - 12 §§. Motiven till dessa paragrafer finns i proposition 1990/91:97, s. 37 -39. Vad gäller bestämmelser om olovlig utförsel hänvisas i 9 § till lagen (1960:418) om straff för varusmuggling (varusmugglingslagen). 10 och 11 §§ reglerar överträdelser av bestämmelserna om avtal om tillverkningsrätt, ändring av avtal och tillhandahållande. 12 § reglerar oriktigt uppgiftslämnande, åsidosättande av villkor och överträdelser av kontroll- och ordningsbestämmelser. I rådsförordningen finns bestämmelser om tillstånd för export av produkter och vad den enskilde exportören har att iaktta i samband därmed. Ansvarsområdet för dessa bestämmelser motsvaras av den svenska lagens 9 och 12 §§. Enligt allmänna principer skall överträdelser av gemenskapsrätten sanktioneras i enlighet med liknande materiella och processuella bestämmelser som gäller för överträdelser av nationell rätt av samma slag, så att det inte skall uppstå inkonsekvenser i strafftillämpningen. Då EG:s rådsförordning har sin grund i samma internationella samarbete inom massförstörelse- och högteknologiområdet som de svenska bestämmelserna är det en naturlig följd att straffbestämmelserna till denna har samma innehåll som det som redan gäller för vår nationella befintliga reglering. De bestämmelser som det hänvisas till i 9 § i lagen om strategiska produkter är 1 - 5 §§ i varusmugglingslagen. 1 § först stycket varusmugglingslagen lyder: "Den som utan att ge det tillkänna hos vederbörlig myndighet till riket inför eller från riket utför gods för vilket tull, annan skatt eller avgift skall erläggas till statsverket eller som enligt stadgande i lag eller författning inte får införas eller utföras, döms, om gärningen sker uppsåtligen, för varusmuggling till böter eller fängelse i högst . Gäller gärningen narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) skall dömas till fängelse i högst ." Enligt andra stycket gäller första stycket även oriktigt uppgiftslämnande eller annat vilseledande i samband med tullbehandling. I 2 § regleras ringa brott av varusmuggling och i 3 § grovt brott. I 4 § utvidgas brottet varusmuggling till att omfatta också vissa fall av olovligt förfogande över gods och vilseledande. Enligt 5 § första stycket straffas den som av grov oaktsamhet förövar gärning som avses i 1 eller 4 § med böter eller fängelse i högst . I ringa fall döms inte till ansvar. Andra stycket reglerar fall av grov oaktsamhet vid oriktigt uppgiftslämnande i samband med tullbehandling. Motsvarande reglering bör nu införas för överträdelser av bestämmelserna om exporttillstånd i rådets förordning. I lagrådsremissen föreslog regeringen att detta kunde göras genom ett nytt tredje stycke i 3 § i lagen. Lagrådet har i sitt yttrande föreslagit att motsvarande bestämmelser bör meddelas i en ny 3 a §. Enligt den av Lagrådet föreslagna lydelsen bör i ett första stycke stadgas att i fråga om export utan tillstånd av produkter som skall omfattas av krav på exporttillstånd enligt förordningen skall bestämmelserna om varusmuggling och försök därtill i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling tillämpas. I ett andra stycke föreslår Lagrådet en koppling till varusmugglingslagen i fråga om utförsel till annat enligt artiklarna 19 - 21 i förordningen genom en föreskrift att utförsel som avses i artiklarna 19 - 21 i rådets förordning (EG) nr 3381/94 inte får äga rum utan tillstånd. Regeringen biträder det som Lagrådet föreslår. Enligt 12 § lagen om strategiska produkter är straffet böter eller fängelse för den som i annat fall lämnar oriktig uppgift i ansökan om tillstånd, deklaration eller i annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt lagen, liksom den som åsidosätter villkor eller bryter mot kontroll- eller ordningsbestämmelse som meddelats med stöd av lagen. Enligt artikel 17 andra stycket i rådsförordningen skall varje medlemsstat såvitt avser artikel 4.2 särskilt bestämma överträdelsens art och den påföljd som skall kunna ådömas. Artikel 4.2 föreskriver att exportör som är medveten om att en produkt är avsedd för användning i samband med viss hantering av massförstörelsevapen skall underrätta behöriga myndigheter, som därvid skall besluta om den ifrågavarande exporten skall vara föremål för tillstånd. Underlåten underrättelse skall alltså bestraffas. Denna underlåtenhet kan jämföras med lämnande av oriktig uppgift vad gäller straffbarheten och bör då få en likartad bedömning. En underlåtenhet att iaktta föreskriven underrättelse enligt 4.2 i rådets förordning (EG) nr 3381/94 införs som en ny punkt i 12 § i lagen. Oriktig uppgift bör vara straffsanktionerad oavsett om den lämnats i ärende enligt lagen eller enligt rådets förordning. Detta kräver viss justering av skrivningen i 12 § 1. 12 Tillsyn och kontroll Regeringens förslag: Den myndighet som utövar tillsyn över efterlevnaden av rådets förordning (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av strategiska produkter skall 1. ha rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen, 2. ha rätt att få tillträde till lokaler där exportörens verksamhet bedrivs, 3. ha rätt att begära biträde från andra statliga myndigheter i sin tillsyn. Regeringen föreslås få meddela föreskrifter om tillsynen. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 15 i rådsförordningen skall medlemsstat för att tillförsäkra att förordningen tillämpas på rätt sätt vidta de åtgärder som behövs för att tillåta de behöriga myndigheterna dels att inhämta information om varje order eller transaktion som innefattar strategiska produkter, och dels att fastställa att kontrollåtgärderna tillämpas på rätt sätt, vilket kan inbegripa rätt till tillträde till de personers lokaler som har intresse i en exporttransaktion. Kontrollåtgärderna riktar sig mot exportören. I artikel 1 i rådsförordningen definieras exportör som varje fysisk eller juridisk person på vars vägnar en tulldeklaration lämnas och som är ägare till de strategiska produkterna eller har liknande dispositionsrätt över dem. För att kunna tillgodose det krav på kontroll som förutsätts i rådsförordningen måste denna kompletteras med nationella bestämmelser med det innehåll som förordningen föreskriver. Detta förutsätter att det beslutas en tillsynsmyndighet. skall ha rätt att infordra upplysningar och handlingar som behövs för att kontrollera transaktioner med strategiska produkter. Den skall också ha rätt till tillträde till lokaler där exportörens verksamhet bedrivs. För denna tillsyn bör även andra statliga myndigheter få anlitas som biträde för att möjliggöra tillsynen. Regeringen bör få meddela föreskrifter om tillsynen. 13.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:341) om strategiska produkter 1 § Paragrafen är ny. Den anger i första stycket att lagen gäller kontroll av strategiska produkter och att det i lagen även ges vissa kompletterande bestämmelser till rådets förordning (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av strategiska produkter. Andra stycket motsvarar nuvarande 2 § och innehåller uppgift om att bestämmelser i vissa andra lagar också kan vara tillämpliga. 1 a § Paragrafen som föreskriver att frågor om tillstånd enligt lagen skall prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ändras så att den även omfattar frågor om tillstånd enligt rådets förordning (EG) nr 3381/94. 2 § Paragrafen har ändrat beteckning från nuvarande 1 § till 2 §. I paragrafen anges i punktform de olika huvudgrupper inom vilka regeringen har att bestämma lagens tillämpningsområde. I paragrafen har vissa ändringar gjorts. Elfte punkten är ny. Genom denna kan regeringen föreskriva att lagen även skall gälla för produkter som inte kan inordnas under någon annan huvudgrupp i paragrafen, om produkterna är eller kan vara avsedda, i sin helhet eller delvis, för användning i samband med viss närmare angiven hantering av massförstörelsevapen. 3 § Paragrafens innehåll är nytt. Enligt första stycket meddelar regeringen föreskrifter om vilka produkter enligt 2 § som skall omfattas av krav på utförseltillstånd enligt rådets förordning (EG) nr 3381/94. Enligt andra stycket får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter för att komplettera bestämmelserna om exporttillstånd i artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 3381/94. 3 a § Paragrafen är ny. I första stycket föreskrivs att i fråga om export utan tillstånd av en produkt som skall omfattas av krav på exporttillstånd enligt rådets förordning (EG) nr 3381/94 skall bestämmelserna om varusmuggling och försök därtill i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling tillämpas. Med export avses i detta sammanhang vad som enligt artikel 2.b i rådsförordningen menas med export, dvs. en åtgärd genom vilken gemenskapsprodukter temporärt eller definitivt lämnar gemenskapens territorium. I andra stycket föreskrivs att utförsel som avses i artiklarna 19 - 21 i rådets förordning (EG) nr 3381/94 inte får äga rum utan tillstånd. Artiklarna behandlar utförsel till annat . Genom denna paragraf görs lagen om straff för varusmuggling tillämplig på överträdelser av bestämmelserna om utförseltillstånd i rådets förordning (EG) nr 3381/94. 5 §, 6 §, och 6 b § Ändringarna i paragraferna är föranledda av att 1 § bytt beteckning till 2 §. 12 § I första stycket punkt 1 föreskrivs straff för den som i vissa fall uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift i ansökan om tillstånd, deklaration eller i annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt lagen. Den ändringen har gjorts att punkt 1 även görs tillämplig på rådets förordning (EG) nr 3381/94. Vidare undantas 3 a § första stycket från paragrafens tillämpning. Detta är en konsekvens av införandet av den nya 3 a § som i första stycket hänvisar till varusmugglingslagen. Enligt en ny punkt 3 omfattar paragrafen även den som åsidosätter uppgiftsskyldighet enligt artikel 4.2 i rådets förordning (EG) nr 3381/94. Andra stycket om ringa fall är oförändrat. 16 § Paragrafen är ny. Enligt denna paragraf skall tillsyn och annan kontroll av efterlevnaden av reglerna i rådets förordning (EG) nr 3381/94 utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen får meddela föreskrifter om tillsynen. 17 § Paragrafen är ny. Enligt första stycket har tillsynsmyndigheten rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen av den som för utförsel tar befattning med strategiska produkter. Av detta följer att materialet måste ha relevans för kontrollen. Vidare får inte krävas mer än som erfordras. Vid tillämpning av bestämmelsen bör beaktas att skyldighet att yttra sig eller vidta annan åtgärd enligt allmänna principer inte bör åläggas någon i fråga om omständighet, vars yppande skulle röja att vederbörande begått brott. För tillsynen har tillsynsmyndigheten enligt andra stycket rätt att få tillträde till lokaler där exportörens verksamhet bedrivs. Detta gäller dock inte bostadsutrymmen.Tillsynsmyndigheten får därvid enligt tredje stycket också begära biträde från andra statliga myndigheter för sin tillsyn. Så kan t.ex. experthjälp behövas för granskning av såväl tekniska underlag som bokföring. 18 § Enligt artiklarna 14.2 och 19.2 i rådets förordning (EG) nr 3381/94 skall exportör bevara register och dokument över sina transaktioner i åtminstone . Detta krav är motiverat av att tillsynsmyndigheten skall kunna kontrollera att bestämmelserna i rådets förordning efterlevs. Tiden för åtalspreskription av varusmugglingsbrott av normal svårhetsgrad är . Bevarandetiden bör därför också vara . 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:718) om ändring i lagen (1991:341) om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m. 6 a § Ändringen i paragrafen är föranledd av att 1 § bytt beteckning till 2 §. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:341) om strategiska produkter; Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:341) om strategiska produkter dels att nuvarande 1 § skall betecknas 2 §, dels att den nya 2 § skall ha följande lydelse, dels att 1 a, 3, 5, 6, 6 a, 6 b och 12 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fem nya paragrafer, 1, 3 b, 16, 17 och 18 §§, samt närmast före 2 och 16 §§ nya rubriker av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Lagen gäller i den Denna lag gäller kontroll utsträckning regeringen av strategiska föreskriver produkter. I lagen ges 1. fullständiga robot- även vissa kompletterande och raketsystem och bestämmelser till rådets andra obemannade förordning (EG) nr luftfarkoster som kan 3381/94 av den 19 utnyttjas som bärare av om massförstörelsevapen, upprättandet av en 2. delsystem, gemenskapsordning för komponenter och kontroll av export av konstruktionsmaterial strategiska produkter. för system som avses i 1 Utöver vad som sägs i och som kan uppnå en denna lag kan räckvidd av minst 300 bestämmelserna i lagen kilometer, (1992:1300) om 3. provnings- och krigsmateriel och lagen tillverkningsutrustning (1984:3) om kärnteknisk för system, delsystem verksamhet vara och komponenter som tillämpliga. avses i 1 och 2, 4. biologiska agenser som kan användas i biologiska vapen och kemiska produkter som kan användas för tillverkning av kemiska vapen (kemiska prekursorer), 5. utrustning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska vapen samt av sådana biologiska agenser och kemiska prekursorer som avses i 4, 6. kärnämnen, mineraler med halt av kärnämne,vad som framställts av kärnämne eller varor där sådana ämnen ingår, 7. utrustning eller material som har särskilt konstruerats eller iordningställts för bearbetning, användning eller framställning av kärnämnen, 8. utrustning eller material som kan användas för framställning av kärnladdningar, 9. andra högteknologiska produkter som direkt eller indirekt kan användas i förstörelsebringande syfte, och 10. programvaror för automatisk databehandling och andra programvaror särskilt utformade för produkter som avses i 1-3 och 9 eller sådan utrustning eller material som avses i 5,7 och 8. 1 a §[9]