prop · GI03220 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1994/95:220 Utvecklingen inom den kommunala sektorn Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen lämnar regeringen en översiktlig redovisning av hur den kommunala verksamheten utvecklas i förhållande till de nationella mål som statsmakterna satt upp för vissa verksamhetsområden. Vidare ges en redovisning av kommunernas och landstingens ekonomiska ställning och utvecklingen av organisations- och verksamhetsformerna. Vissa beslut som statsmakterna fattat, som berör kommuner och landsting, samt pågående utredningsarbete redovisas i bilagor. 1 Översiktlig sammanfattning............. 4 2 Ekonomi................................ 11 2.1 Kommunsektorn i samhällsekonomin....... 11 2.2 Kommunernas utgifter och inkomster..... 12 2.3 Ekonomiskt resultat och ställning...... 15 2.3.1 Kommunsektorn.................... 15 2.3.2 Kommuner......................... 18 2.3.3 Landsting........................ 21 2.4 koncernredovisning............ 23 3 Verksamheten ................... 27 3.1 Vård och omsorg........................ 27 3.1.1 Sjukvården minskar kostnaderna och ökar produktiviteten......... 27 3.1.2 Barnomsorgen närmar sig full behovstäckning................... 32 3.1.3 Äldreomsorgen byggs ut men be- hovet är stort................... 37 3.1.4 Handikappomsorg.................. 42 3.1.5 Socialt behandlingsarbete, alko- hol- och narkotikafrågor......... 45 3.2 Skola.................................. 50 3.2.1 klarar fler elever med färre anställda.............. 51 3.2.2 Gymnasieskolan har genomgått stora förändringar............... 55 3.2.3 Vuxenutbildning efterfrågas...... 58 3.2.4 Utredningar...................... 60 3.3 Flyktingmottagande..................... 62 3.4 ........................ 67 3.5 Civil beredskap........................ 73 4 Ledning, uppgifter och organisation.... 75 4.1 Nya kommuner och ny politisk ledning ........................... 75 4.2 Uppgiftsfördelningen mellan stat, landsting och kommuner har förändrats.. 76 4.3 Anpassning av verksamheten till ekono- miska ramar............................ 78 4.4 Stora förändringar i organisation och verksamhetsformer...................... 79 4.4.1 Organisatoriska förändringar..... 79 4.4.2 Nya verksamhetsformer............ 81 4.5 ökar sin omsättning.. 84 4.6 Antalet anställda minskar.............. 85 5 Den kommunala demokratin............... 87 5.1 demokrati i utveckling........ 87 5.2 Medborgarnas påverkansmöjligheter...... 89 5.3 Insyn i den kommunala verksamheten..... 90 6 Internationellt samarbete.............. 91 7 Forskning om kommuners och landstings verksamhet............................. 94 Bilaga 1 Statsmaktsbeslut som berör kom- munerna............................ 97 Bilaga 2 Utredningsförslag och pågående utredningsarbete...................109 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde är indelat i 23 landsting, 288 kommuner och 2 545 församlingar. I denna skrivelse behandlas enbart de borgerliga kommunerna, kommuner och landsting, om inte annat särskilt anges. Den kommunala expansionen bruten Den kommunala sektorn har under expanderat kraftigt. ökade konsumtionen (realt) med i förhållande till BNP. Ökningen sammanhänger främst med utbyggnaden av sjukvården, barnomsorgen och äldreomsorgen. ökade konsumtionen med på motsvarande sätt. har utvecklingen gått i motsatt riktning. Den kommunala sektorns konsumtion sjönk och . Enligt preliminära uppgifter sjönk konsumtionen . (Källa: SCB, nationalräkenskaperna). Diagram 1.1 Kommunsektorns utgifter prisnivå Anm.: Uppgifter om den kommunala konsumtionen härstammar från national- räkenskaperna och är exkl. affärsverksamhet och kommunala bolag. Källa: SCB nationalräkenskaperna. Den kommunala sektorns konsumtion räknat som andel av BNP har legat på . har i jämförelse med andra länder en hög konsumtion av kommunala tjänster räknat som andel av BNP. Det beror delvis på att valt att organisera verksamhet inom hälso- och sjukvård samt utbildning i regi. Diagram 1.2 Konsumtion av kommunala tjänster Andelar av BNP Anm.: Lokala statliga organ i och ingår i uppgifterna om kommunerna. Källa: , National Accounts. Skatteinkomsterna är den största inkomstkällan för kommunsektorn och utgör ca två tredjedelar av de totala inkomsterna. Den totala utdebiteringen av skatt för kommunsektorn har varit oförändrad . Den reala utvecklingen av inkomsterna framgår nedan. Diagram 1.3 Kommunsektorns inkomster prisnivå Källa: SCB, nationalräkenskaperna. Affärsverksamhet ingår ej och uppgifterna stämmer därför ej helt med motsvarande uppgifter från räkenskapssammandragen. Bidragen från offentlig sektor uppgår till av de totala inkomsterna. Bidragen har minskat realt . Kommunsektorns övriga inkomster, framförallt avgifter, har i stort sett varit realt oförändrade . Kommunsektorns kostnader för olika verksamheter Den kommunala sektorns löpande kostnader för verksamheten fördelar sig enligt nedan. Finansiella kostnader och investeringsutgifter ingår ej. Tabell 1.1 Kommunsektorns driftskostnader Miljarder kronor Hälso och sjukvård 98,6 98,9 Social verksamhet 111,0 113,1 Utbildning 70.1 73,8 Administration 20,2 20,0 Energi, vatten och avfall 22,9 19,6 Fritid och kultur 19,0 18,1 Kommunikationer 16,2 16,2 Övrigt 53,0 53,9 Kommunernas och landstingens skattefinansierade verksamhet hänför sig till stor del till insatser för de unga och de äldre. Nedan redovisas några nyckeltal som belyser verksamhetskostnader för några olika målgrupper. Tabell 1.2 Vissa nyckeltal Grundskola kostnad per elev 48 400 Gymnasieskola, kostnad per elev 57 500 Barnomsorg, bruttokostnad per barn 56 800 Äldre- och handikappomsorg, kostnad per mottagare 170 000 Hälso- och sjukvård, kostnad per inv. Källa: Redovisningar i avsnitt 3 i denna skrivelse. Den kommunala sektorn sysselsätter av den totala arbetskraften. Antalet sysselsatta i kommuner och landsting har sjunkit med 111 000 () och uppgick till 1 037 000 . Personalminskningen har berört nästan alla verksamhetsområden. Det är stora skillnader mellan kommunerna och landstingen räknat i personaltäthet per invånare. Flera kommuner och landsting har i konjunkturnedgången försökt att undvika uppsägningar av personal och därvid samarbetat med arbetsmarknadsmyndigheterna. Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun De av staten reglerade uppgifterna (de obligatoriska uppgifterna) svarar för av kommunernas och landstingens kostnader. Det är också inom dessa områden som den tidigare expansionen skett. Kostnadsminskningarna har skett inom nästan alla områden, men procentuellt har de största kostnadsminskningarna skett inom de icke reglerade verksamheterna. Ansvarsfördelningen mellan staten och kommunsektorn har förändrats och även inom kommunsektorn har förändringar skett. Förändringar sker i båda riktningarna, som exempel på detta kan nämnas att de kommunala bostads- tilläggen förts från kommunerna till staten och ansvaret för civilförsvaret förs från staten till kommunerna . En överföring av ansvaret för äldreomsorgen skedde från landstingen och kommunerna i samband med Ädel-reformen. Ytterligare steg tas i denna riktning - exempelvis har betalningsansvaret för medicinskt färdigbehandlade inom sluten psykiatrisk vård förts från landstingen till kommunerna . Förändringar i organisation och verksamhetsform Den nya kommunallagen, som trädde i kraft , innebär att kommunerna och landstingen har stor frihet att organisera sin verksamhet. Denna frihet har lett till att kommunerna och landstingen är organiserade och styr sin verksamhet på många olika sätt. De största förändringarna har skett i de större kommunerna och i landstingen. Nämndorganisationer har ändrats och antalet nämnder minskade med . Preliminära uppgifter tyder på en viss minskning även därefter. Landsting och kommuner arbetar mer än tidigare med produktionsansvariga resultatenheter. Antalet kommun- och landstingsägda företag har ökat något och omsättningen i dessa företag har också ökat och var ca . Av kommunernas verksamhet bedrevs i företagsform. infördes ett nytt statligt utjämningsbidrag till kommunerna. avvecklades ett antal specialdestinerade statsbidrag, bl. a bidragen till barnomsorg, skola och äldreomsorg. Syftet med statsbidragsomläggningen var att minska den statliga detaljstyrningen av olika verksamheter och att ge kommunerna större frihet att själva prioritera mellan verksamhetsområden och skapa förutsättningar för en ökad effektivitet. Ett annat syfte var att bidraget skulle ge kommunerna ekonomiskt likvärdiga förutsättningar för att bedriva sin verksamhet. Någon samlad utvärdering av effekterna för verksamheterna har ej gjorts. En sådan utvärdering skulle också försvåras av att statsbidragsom- läggningen skett som landet genomgått en lågkonjunktur. Denna har i sig inneburit ett starkt omvandlingstryck på kommuner och landsting. Omfattande produktivitetshöjande åtgärder har genomförts och prestations- nivån har därigenom kunnat hållas uppe. Beräkningar som har gjorts tyder på en ökning av produktiviteten i verksamheter som hälso- och sjukvård, barnomsorg, skola och äldreomsorg. har en ökning skett när det gäller att övergå från egenregiverksamhet till entreprenader eller produktion i annan form. Inom flera områden är det dock totalt sett en liten andel av verksamheten som bedrivs på detta sätt. Tabell 1.3 Andel entreprenader eller verksamhet i annan form Procent Äldreomsorg Skola Barnomsorg Missbrukarvård Källa: och . Kostnadsminskningar har gett en ekonomi i balans beslutade om ett kommunalt skattestopp , vilket förlängdes till att även gälla . För att hålla tillbaka skattehöjningar beslutade att de kommuner som inte höjde skatten fick dela på . Detta resulterade i att skattesatsen även detta år i huvudsak blev oförändrad för kommunsektorn. skedde en omläggning av statsbidragssystemet och en minskning av statsbidragsnivån. Systemet innebar en långtgående inkomst- och kostnadsu- tjämning. infördes finansieringsprincipen och utbetalningen av systemet för utbetalning av kommunalskattemedel lades om. De ekonomiska resultaten var bättre än jämfört med de närmast föregående åren. Några kommuner har måst låna till driften, men det finns också de som hade relativt stora överskott. Resultaten skall ses mot bakgrund av dels eftersläpningseffekter på grund av det tidigare utbetal- ningssystemet för kommunalskattemedel och dels de kostnadsneddragningar som många kommuner och landsting har gjort. Kommunsektorn hade ett negativt finansiellt sparande medan det varit positivt . Preliminära uppgifter för tyder på att ett negativt finansiellt sparande om ca uppkommer för sektorn som helhet. Den genomsnittliga kommunala skattesatsen uppgår till per skattekrona. Det är en ökning med jämfört med föregående år. Bl.a. de tre största kommunerna i landet - , och - höjde skatten med ca . Skatteunderlaget för uppgår till 8 068 miljoner skattekronor, vilket är en ökning . Hur har prestationer och kvalitet påverkats? Förutsättningarna att på nationell nivå göra en analys av hur kvaliteten utvecklats och av hur resultaten överenstämmer med de nationella målen varierar mellan olika verksamheter. Någon samlad analys av kvalitets- och resultatutvecklingen är därför inte möjlig att göra. En av de viktigaste orsakerna är brister i statistik och annat underlag. Huvudmannaskapsförändringar och skillnader i redovisningen försvårar också i vissa fall jämförelser över tiden för de uppgifter som samlas in. Några sammanfat-tande iakttagelser kan emellertid lämnas utifrån redovisningen i avsnitt 3. Hälso- och sjukvården har med mindre resurser bibehållit sin prestationsnivå . Kostnaderna har minskat mer än vad överföringen av hälso- och sjukvårdsverksamhet till kommunerna föranlett. Men antalet läkarbesök och antalet intagningar på sjukhus är i stort sett oförändrade. Antalet vårdplatser har minskat - t.ex. inom den somatiska korttidsvården med . Antalet intagningar har, trots färre vårdplatser, kunnat hållas uppe genom kortare medelvårdtider. Inom skolans område har eleverna blivit fler och lärarna färre. Begränsade uppgifter finns om utbildningsresultatet men inom t.ex. område pekar flera indikatorer i positiv riktning. Jämförelser av provresultat i t.ex. matematik och svenska pekar på att eleverna lärt sig mer eller åtminstone lika mycket som . Inom gymnasieskolan har en gymnasiereform genomförts som ger eleverna större valfrihet och mer individuell anpassning. av eleverna får sitt förstahandsval tillgodosett. Betydande resurser avsätts för äldre- och handikappomsorgen; ca 137 000 årsarbetskrafter. Kommunernas kostnader har ökat och var ca . Ökningen beror till största delen på att Ädel-reformen medförde en överföring av uppgifter från landstingen till kommunerna. En omfördelning av de totala resurserna har skett mot de äldsta och dem med omfattande hjälpbehov. Antalet socialbidragstagare och utbetalda belopp för bistånd ökar. utbetalades ca i socialbidrag - en ökning jämfört med . Barnomsorgen för förskolebarn har byggts ut kraftigt. var det av alla barn i åldern 3 månader till som saknade barnomsorgsplats trots att föräldrarna önskade det. Motsvarande procentsats för var . Trots utbyggnaden har kostnaderna för barnomsorgen minskat. Den årliga produktivitetsförbättringen har beräknats till . Kostnaden för barnomsorgen var ca . Kommunerna har klarat den starkt ökade flyktingmottagningen även om vissa problem uppkommit till följd av ökad sekundärflyttning till storstäderna. På flera av de områden som rör vård och omsorg är det svårt att med tillgänglig nationell statistik belysa utvecklingen av samhällets insatser över tiden på grund av genomförda huvudmannaskaps- och andra förändringar. Statistiken ger inte fog för att för att påstå att verksamheter inom vård, omsorg och skola på något avgörande sätt har försämrats när det gäller mätbara prestationer. Inom nästan alla områden finns det dock stora skillnader mellan enskilda kommuner och landsting. Skillnaderna mellan enskilda kommuner och landsting avseende servicenivå, personaltäthet och avgifter är oftast större än de genomsnittliga förändringarna för sektorn som helhet. På nationell nivå är det emellertid svårt att göra en samlad bedömning eftersom det saknas tillräckliga statistiska uppgifter om kvalitet, behov, måluppfyllelse och effekter. Brukarundersökningar och attitydundersökningar pekar emellertid på hög uppskattning av och stort förtroende för den kommunala servicen. Men verksamhet kan inte mätas och bedömas enbart med nationell statistik. En verksamhetsbedömning måste också baseras på underlag från särskilda studier, forskning, m.m. I denna skrivelse redovisas ett antal rapporter och studier om den kommunala verksamheten som ger en kompletterande bild av verksamheten jämfört med nationell statistik. Regeringen har för avsikt att följa utveck- lingen i den kommunala sektorn och verka för att förbättra nuvarande uppfölj- ningssystem. Detta kapitel innehåller en redovisning av kommunsektorns ekonomiska utveckling och situation. I kommunallagens (1991:900) 8 kap. anges att kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning. I lagtexten definieras inte detta begrepp, men krav ställs på medelsförvaltning och ekonomisk planering. Av förarbetena till lagen framgår att exempel på god ekonomisk hushållning är att: -försäljningsvederlag för anläggningstillgångar, med vissa undantag, används till nya investeringar eller amortering av skulder, -kommunerna över någon tid av inte alltför lång varaktighet bör ha balans mellan inkomster och utgifter, -upptagande av lån för driftändamål normalt inte kan ses som god ekonomisk hushållning, -kommunerna bör underhålla och vårda fastigheter och andra tillgångar samt ha en god framförhållning i den fysiska planeringen, en ändamålsenlig för- rådshantering och en effektiv organisation. 2.1 Kommunsektorn i samhällsekonomin Den kommunala sektorn utgör en grundläggande del av välfärden i form av vård, omsorg och skola. Sektorn, dvs. kommuner, landsting, kyrkokommuner och kommunalförbund, har genom sin omfattning också en stor samhällsekonomisk betydelse, vilket framgår av nedanstående tabell. Definitionen av verksamhet följer i denna tabell den som görs i nationalräkenskaperna. Detta innebär att den s.k. affärsmässiga verksamheten, t.ex. el, fjärrvärme, av- fallshantering, kollektivtrafik samt vatten och avlopp inte ingår förutom med eventuella överskott eller subventioner. Tabell 2.1 Kommunsektorns ekonomi som andel av BNP Procent Utgifter 25 25 27 26 varav - konsumtion 20 19 20 19 Inkomster 24 25 28 27 varav - skatter 15 16 19 18 -bidrag från staten m.fl. 6 6 6 6 Källor: och . Tabellen visar att den kommunala konsumtionen utgör ca en femtedel av BNP. När det gäller den kommunala konsumtionsvolymen ökade denna med . har konsumtionsvolymen minskat; för och för . Den kommunala skattekvoten, dvs. skattemedel och bidrag från staten och socialförsäkringssektorn, uppgick år av BNP och minskar enligt preliminära uppgifter för år . visar preliminärt utfall att både kommunsektorns utgifter och inkomster uppgår till av BNP. Den kommunala konsumtionsvolymen beräknas ha fortsatt minska ; detta år med . Skillnaden mellan kommunsektorns inkomster och utgifter benämns finansiellt sparande. I tabellen nedan redovisas sparandet . Tabell 2.2 Kommunsektorns finansiella sparande Miljarder kronor Finansiellt sparande -8,3 -1,8 15,5 12,1 varav - kommuner -2,0 -1,8 9,3 4,4 - landsting -6,3 0,5 6,2 7,2 - övriga1 0,0 -0,5 0,0 0,5 1 Kyrkokommuner och kommunalförbund. Källor: och . hade kommunsektorn ett negativt finansiellt sparande på . uppvisar sektorn stora överskott. De positiva resultaten förklaras till största delen av den nedväxling av pris- och löneökningstakten som skett under dessa år samt med ökade skatteinkomster till följd av den tvååriga eftersläpningen i det gamla systemet för utbetalning av kommunalskattemedel. Enligt preliminärt utfall för har det finansiella sparandet försämrats och visar ett underskott på ca . Underskottet motsvarar av sektorns totala utgifter eller av investeringsutgifterna. Kommunerna beräknas redovisa ett underskott för med , medan landstingen beräknas ha ett sparandeöverskott med ca . 2.2 Kommunsektorns utgifter och inkomster Kommunsektorns utgifter och inkomster inkluderar i detta avsnitt även affärsdrivande verksamhet som bedrivs i förvaltningsform, dvs. en något vidare definition än vad som angetts i avsnitt 2.1. Den kommunala sektorns främsta inkomstkälla är kommunalskatten. Skatten kan uttryckas som en viss procentsats av den beskattningsbara inkomsten för enskilda. Den genomsnittliga utdebiteringen för åren 1990 framgår av nedanstående tabell. Tabell 2.3 Medelutdebitering Kronor per skattekrona 1991 1992 1993 1994 1995 Totalt 31,16 31,15 31,04 31,04 31,05 31,50 Kommuner 17,31 17,32 19,38 19,43 19,44 20,20 Landsting1 12,70 12,68 10,51 10,47 10,48 10,12 Församling 1,15 1,15 1,15 1,14 1,14 1,17 1 Inkl. skatteunderlag för kommuner utanför landsting, dvs. beslutade om ett kommunalt skattestopp . Skattestoppet förlängdes senare till att gälla även för . Under dessa år kunde dock skatteväxlingar mellan kommuner och landsting göras. tillämpades regler som innebar att de kommuner och landsting som inte höjde utdebiteringen fick behålla ökade skatteinkomster hänförliga till det sänkta grundavdraget. fanns inga regler eller ekonomiska incitament som påverkade besluten om utdebiteringsnivån. Närmare en fjärdedel av kommunerna samt fem landsting höjde utdebiteringen . Den sammanlagda medelut- debiteringen ökade med per skattekrona mellan , vilket är den största ökningen . Även spännvidden mellan högsta och lägsta skattesats ökade från per skattekrona till . Därigenom kan det skilja ca i kommunalskatt från en kommun till en annan vid en månadsinkomst på . Vid sidan av skatteinkomsterna utgör statsbidrag samt avgifter de största inkomstkällorna. I tabell 2.4 redovisas fördelningen mellan olika typer av inkomster i kommuner och landsting. Skatteinkomsterna utgör drygt hälften av kommunernas inkomster samt för landstingen . trädde ett nytt statsbidragssystem i kraft för kommunerna. Förändringen av systemet innebar att flertalet av de större specialdestinerade statsbidragen upphörde och ersattes av ett statligt utjämningsbidrag. kvittades bl.a. skatteutjämningsavgiften och avräkningsskatten kommunerna betalat till staten bort mot utjämningsbidraget. Detta försvårar i viss utsträckning jämförelser . Tabell 2.4 Inkomster för kommuner och landsting 1992 1993 (%) (%) (%) (mdkr) Kommuner Kommunalskatt 49 52 55 161 Specialdestinerat statsbidrag 22 21 8 23 Statligt utjämningsbidrag 1 4 5 14 41 Erhållna avgifter (egentl. och affärsmässig verksamhet) 17 15 15 45 Övriga inkomster 8 7 8 24 Summa inkomster: - procent 100 100 100 - miljarder kronor 265 321 293 Landsting Landstingsskatt 69 67 71 90 Specialdestinerat statsbidrag 3 3 3 3 Skatteutjämningsbidrag 6 5 6 7 Ersättning från sjukförsäkr. 9 7 2 3 Erhållna avgifter m.m. 7 11 12 15 Övriga inkomster 6 7 6 9 Summa inkomster: - procent 100 100 100 - miljarder kronor 137 137 128 1 Statligt utjämningsbidrag ersätter skatteutjämningsbidrag. De totala statsbidragens andel uppgick år av kommunernas inkomsterna. För landstingen utgör inte statsbidragen en lika betydande del; i stället är avgifterna den näst största inkomstkällan. Avgifternas andel har för kommunerna varit . I tabellen nedan redovisas kommunernas och landstingens utgifter. Tabell 2.5 Utgifter för kommuner och landsting 1992 1993 (%) (%) (%) (mdkr) Kommuner Löner och arbetsgivaravg. 49 46 47 143 Köpta tjänster 19 19 20 59 Bidrag till enskilda 4 5 6 19 Material 8 7 7 20 Avgifter och ers. till staten 6 9 5 16 Övriga utgifter 13 14 15 46 Summa utgifter: - procent 100 100 100 - miljarder kronor 277 319 304 Landsting Löner och arbetsgivaravg 57 54 53 67 Köpta tjänster 11 10 13 16 Avgifter och ersättningar 15 21 15 19 Material 7 7 8 10 Övriga utgifter 10 8 11 14 Summa utgifter: - procent 100 100 100 - miljarder kronor 139 136 126 Löner och arbetsgivaravgifter utgör ca hälften av de totala utgifterna och andelen har varit relativt . För kommunerna minskade löner och arvoden i löpande priser . Minskningen förklaras delvis av att arbetsgivaravgiften sänktes . Material och köpta tjänster utgör drygt en fjärdedel av kommunernas och ungefär en femtedel av landstingens utgifter . Avgifter och ersättningar till staten har minskat på grund av kvittningen av skatteutjämningsavgiften och avräkningsskatten mot det statliga utjäm- ningsbidraget. Socialbidragen utgör den största delen av kommunernas bidrag till enskilda. har socialbidragen i löpande priser ökat med . 2.3 Ekonomiskt resultat och ställning I kommunsektorn infördes en ny redovisningsmodell. I detta avsnitt beskrivs kommunsektorns utveckling och situation enligt denna modells resultaträkning och balansräkning. Resultaträkningen är ett sammandrag av årets kostnader och intäkter. Skillnaden, förändringen av det egna kapitalet, utgör årets ekonomiska resultat. Noteras bör att i kommunsektorns redovisning periodiseras utgifter och inkomster till aktuellt verksamhetsår medan finansiellt sparande (se avsnitt 2.1) bygger på likvida strömmar. Den ekonomiska ställningen framgår av balansräkningen. I denna redovisas tillgångar och skulder. Skillnaden utgörs av det egna kapitalet. Kommunsektorn består, som tidigare nämnts, av kommuner, landsting, kyrkokommuner och kommunalförbund. Det ekonomiska resultatet visas i tabell 2.6. Tabell 2.6 Resultaträkning Miljarder kronor, löpande priser Verksamhetens intäkter 119,3 134,4 150,7 107,9 Verksamhetens kostnader -339,8 -365,4 -385,7 -385,8 Verksamhetens nettokostnader -220,5 -231,1 -235,0 -277,9 Skatteintäkter 205,3 229,1 261,6 260,3 Generella statsbidrag 24,1 20,8 11,0 44,8 Finansnetto -3,5 -4,9 -4,9 -2,8 Resultat efter skatte- intäkter och finansnetto 5,4 14,0 32,7 24,3 Avskrivningar -10,6 -15,0 -13,2 -13,4 Förändring av pensionsskuld1 -12,2 -11,3 Extraordinära poster 1,4 -2,5 -0,2 -1,4