prop · GI0341 · 1995-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: Det reformerade pensionssystemet avses träda i kraft . Reformeringen skall dock ske stegvis med början . Enligt regeringen bör den del av den reformerade ålderspensioneringen som premiereservsystemet avses utgöra börja gälla redan för de inkomster som intjänas . Avsättningar bör därför göras i syfte att tillföra premiereservsystemet medel redan för . Avsättningar till premiereservsystemet skall, enligt de av godkända riktlinjerna, när systemet trätt i full funktion göras av den totala ålderspensionsavgiften om av avgiftsunderlaget. Detta gäller för personer födda och . För personer födda åren 1939 - 1953 skall avsättningar göras med kvotdelar. För en person född skall avsättning ske av avgiftsunderlaget till premiereservsystemet och av avgiftsunderlaget till fördelningssystemet. För personer födda är motsvarande siffror resp. . För varje sådan årsklass som omfattas av premiereservsystemet sker således fr.o.m årsklass 1939 en ökning av den andel som skall avsättas till det systemet och en motsvarande minskning av den andel som skall avsättas till fördelningssystemet. De riktlinjer för ett reformerat ålderspensionssystem som antagits av anger att avgifter skall betalas på samtliga inkomster som ger pensionsrätt. Detta avses gälla . Till skillnad mot vad som gäller inom dagens tilläggspensionssystem skall avgifter då betalas på socialförsäkringsersättningar och andra liknande ersättningar som anges i 11 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Därutöver skall i vissa fall avgifter betalas för fiktiva inkomster som också kommer att ge pensionsrätt inom det reformerade systemet. Som angetts i det föregående föreslår regeringen att avsättningar i syfte att tillföra premiereservsystemet medel påbörjas redan fr.o.m. . De intjänanderegler som avses gälla från skall enligt de av fastslagna riktlinjerna i vissa delar få verkan även för . Det är emellertid oklart om samtliga de uppgifter som är nödvändiga för att fastställa pensionsrätt enligt de nya intjänandereglerna kommer att finnas tillgängliga när denna skall fastställas i samband med taxering. Det är administrativt sett förenat med betydande fördelar att beräkningen av avsättningar utgår från nuvarande regler om pensionsgrundande inkomst i 11 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring. Underlaget för avsättning i syfte att tillföra premiereservsystemet medel bör därför utgöras av pensionsgrundande inkomst enligt 11 kap. 5 § samma lag med tillägg för där avräknat basbelopp. Med utgångspunkt i uppgifter har gjorts en uppskattning av hur underlaget för avsättningar till premiereservsystemet, bestämt på det sätt som angivits ovan kommer att fördelas mellan olika åldersgrupper 1995. En beräkning har gjorts av hur stora avsättningar som därvid blir aktuella för varje berörd åldersklass. Denna beräkning ger vid handen att den samlade avsättningen för torde komma att uppgå till ca 10 mdr kr. Enligt regeringens bedömning bör avsättningar av denna storleksordning göras i syfte att tillföras premiereservsystemet. Detta bör ske genom att en viss andel av influtna medel från tilläggspensionsavgiften löpande förs över till en särskild förvaltning i stället för att föras till Allmänna pensionsfonden. Beräkningar visar att denna andel bör uppgå till för att det skall ackumuleras en behållning som motsvarar de samlade avsättningarna till premiereservsystemet. Enligt regeringens mening bör därför av influtna tilläggspensionsavgifter löpande föras över till en särskild förvaltning enligt vad som anges i det följande. Beräkningarna är gjorda utifrån de förhållanden som förväntas gälla . Det kan därför bli nödvändigt att ompröva storleken på avsättningarna till premiereservsystemet. Premiereservsystemet avses få en sådan konstruktion att den enskilde kan få medel överförda till sitt individuella pensionskonto först i samband med att dennes pensionsrätt fastställs vid taxeringen året medel avsatts till särskild förvaltning. Genom ett sådant system undviks de problem som kan uppkomma om medlen i stället skulle avsättas kontinuerligt och överföras till kapitalförvaltarna i takt med att avgifter betalas in, t.ex. att storleken på löpande inbetalda avgifter avviker från den enskildes slutligen fastställda pensionsrätt. Det kommer därför att även i fortsättningen behövas en tillfällig förvaltning av medel inom premiereservsystemet. En särskild utredare har bl.a. fått till uppgift att lämna förslag på ut- formningen av en sådan kapitalförvaltning (dir. 1994:96). De huvudalternativ som skall utredas är förvaltning hos och Allmänna pensionsfonden (första-tredje fondstyrelserna). Även kan komma i fråga som förvaltare. Utredaren har även som uppgift att överväga vilken interimistisk förvaltning av medlen som är att föredra innan premiereservsystemet trätt i full funktion. Tills vidare bör enligt regeringens mening de medel som skall avsättas till förvaltning inom ramen för det premiereservsystem som avses bli infört, placeras på konto hos . På detta sätt får man en enkel förvaltningsform som inte kräver några omfattande administrativa åtgärder. På kontot hos läggs de avsatta medlen samman utan uppdelning på individer. Skälet till detta är att storleken på den avsättning som skall göras för varje individ som omfattas av premiereservsystemet kan fastställas först vid taxeringen året efter avgiftsåret i samband med att pensionsrätten fastställs. På insatta medel bör utgå ränta. Enligt de riktlinjer för inlåning i Riks- gäldskontoret som slagit fast, skall denna ske på marknadsmässiga villkor (prop. 1990/91:29 s. 15 och 16, bet. 1990/91:FiU4, rskr. 1990/91:38). Ränta på inlånade medel är då avhängig den tid under vilken medlen skall vara placerade på konto hos och vilken marknadsmässig ränta som gäller beroende på inlåningstid. Med hänsyn härtill bör det på medlen inom premiereservsystemet utgå marknadsmässig ränta. För att få insyn i av pensionsmedlen bör kontoret lämna en redogörelse för kontots behållning föregående år och för den ränta som tillgodoräknats kontot . Det är lämpligt att redogörelsen lämnas i samband med årsredovisningen och detta bör därför ske året uppgifterna avser. När pensionsrätt fastställs i samband med taxeringen året efter intjänandeåret avses insatta medel föras till individuella pensionskonton i premiereservsyste- met. När medel förs över till dessa konton, måste det göras en beräkning av hur stort kapital som tillsammans med avkastning skall belöpa på resp. konto. För- slag på hur denna beräkning bör göras ingår i uppdraget för den särskilde utredaren. Regeringen lägger därför inte nu fram något förslag i denna del. 8.1 Förslaget till lag om allmänna egenavgifter 1 § I denna inledningsparagraf anges att allmänna egenavgifter skall betalas enligt lagen. En upplysning lämnas vidare om att bestämmelser om allmänna egenavgifter också finns i lagen (1958:295) om sjömansskatt. Som framgår av avsnitt 5.3, föranleder de särskilda regler som gäller för beskattning och uppbörd av skatter och avgifter för sjömansinkomster att även allmänna egenavgifter som skall betalas av sjömän regleras i särskild ordning. 2 § I paragrafens första stycke föreskrivs att det skall betalas allmänna egenavgifter i form av pensionsavgift och sjukförsäkringsavgift. Avgifterna tas ut på inkomst som närmare anges i 3 §. Med år avses beskattningsår. Avgifterna utgör av det avgifts- underlag som anges i 3 §. Sjukförsäkringsavgift betalas enligt lagen (1992:1745) om allmän sjukförsäkringsavgift. Som framgår av ikraftträdande- och övergångsbe- stämmelserna föreslås att denna lag upphävs. Någon ändring i sak i fråga om vad som gäller den allmänna sjukförsäkringsavgiften har inte gjorts i lagför- slaget med undantag av vad som föreslås i 3 § andra stycket. I paragrafens andra stycke ges en avrundningsregel. Avgifterna skall var för sig avrundas till närmast hela hundratal kronor. Avgifter som slutar på avrundas därvid till närmast lägre hundratal. 3 § I paragrafens första stycke anges hur underlaget, som är detsamma för de båda avgifterna, skall bestämmas. Underlaget utgörs av summan av sådan inkomst av anställning som avses i 11 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och sådan inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § samma lag. Något basbeloppsavdrag som vid fastställande av pensionsgrundande inkomst skall inte göras. Inkomsten beaktas även om pensionsgrundande inkomst inte skall fastställas enligt 11 kap. 1 § andra stycket nämnda lag, t.ex. för den som uppbär hel ålderspension. I paragrafen fastslås vidare att endast inkomster för vilka den som uppbär inkomsten är skattskyldig enligt kommunalskattelagen (1928:370) skall ingå i beräkningsunderlaget för avgifterna. Detta medför bl.a. att den som endast är skattskyldig enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt eller lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta inte blir avgiftsskyldig enligt denna lag. För den som är skattskyldig enligt lagen om sjömansskatt föreslås särskilda regler om skyldigheten att betala allmänna egenavgifter i den lagen. I paragrafens andra stycke föreslås en bestämmelse om att det vid beräkning av inkomst av anställning skall göras avdrag för kostnader som arbetstagaren haft att bestrida i innehavd anställning, i den mån kostnaderna, minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger . Bestämmelsen har sin motsvarighet i 4 § tredje stycket lagen (1959:551) om beräkning av pensions- grundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Av tredje stycket framgår att den del av summan som överstiger det vid årets ingång gällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring inte ingår i beräkningsunderlaget. 4 § Av paragrafen framgår att avgift inte skall betalas av den som vid be- skattningsårets ingång fyllt . Befriad från avgiftsskyldighet är även den som har en inkomst enligt 3 § som understiger av det vid årets ingång gällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Den vars inkomst överstiger den nämnda gränsen skall däremot debiteras avgift för hela summan av inkomsterna upp till basbeloppet, alltså även för den del som ligger av basbeloppet. 5 § Av lagrummet framgår att avgiftsunderlaget skall fastställas av skattemyndigheten i samband med taxeringen. 6 § I denna paragraf ges föreskrifter om vad de båda avgifterna skall finansiera. Vidare slås i paragrafen fast att pensionsavgiften skall föras till Allmänna pensionsfonden och sjukförsäkringsavgiften till staten. 7 § I paragrafen anges att bestämmelserna i taxeringslagen och uppbördslagen skall tillämpas i fråga om avgifter enligt den nya lagen samt att i fråga om sjukförsäkringsavgift även 4 kap. 1 § lagen om socialavgifter skall tillämpas. Det innebär bl.a. att i fråga om rätt till omprövning, överklagande m.m. gäller samma regler som vid inkomsttaxeringen samt att sjukförsäkringsavgift enligt denna lag skall användas på samma sätt som sjukförsäkringsavgiften enligt lagen om socialavgifter. 8.2 Förslaget till ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt 1 § 1 mom. I första stycket införs en bestämmelse om att allmänna egenavgifter i form av pensionsavgift och sjukförsäkringsavgift skall tas ut på sådan inkomst som beskattas enligt sjömansskattelagen. Vidare införs i ett nytt andra stycke en bestämmelse som innebär att, om inte annat särskilt föreskrivs, det som i lagen sägs om sjömansskatt även skall gälla de allmänna egenavgifterna. Detta innebär att t.ex. reglerna om skattskyldighet till sjömansskatt och om uppbörd och redovisning av sjömansskatt blir tillämpliga även på de allmänna egenavgifterna. 2 § I paragrafen definieras bl.a. vad som avses med beskattningsbar inkomst. Genom den föreslagna lydelsen framgår att vid beräkningen av den beskattningsbara inkomsten som sjömansskatten skall beräknas på skall avdrag göras för på inkomsten belöpande allmänna egenavgifter. 3 § I paragrafen stadgas att sjömansskatt tillfaller staten. I den föreslagna lydelsen tillkommer en särskild bestämmelse avseende de allmänna egenavgifterna som anger att dessa skall användas på det sätt som framgår av 6 § i den föreslagna lagen om allmänna egenavgifter. 4 § Ändringen i 4 § innebär en specialreglering avseende de allmänna egenavgifterna. När ersättningen till kommunerna för minskade skatteintäkter räknas fram skall de allmänna egenavgifterna inte räknas in i underlaget. 7 § I denna paragraf finns bestämmelser om sjömansskattens storlek. Genom det föreslagna nya andra stycket och den nya lydelsen av tredje stycket framgår att sjömansskattetabellerna inte är tillämpliga på de allmänna egenavgifterna. Egenavgifterna skall i stället utgå med samma procentsatser som de som gäller enligt lagen om allmänna egenavgifter. Bestämmelsen om att avgifterna inte tas ut på den del av inkomsten som överstiger 0,625 basbelopp (en tolftedel av basbeloppet) motsvarar bestämmelsen i lagen om allmänna egenavgifter om att avgifter inte tas ut på den del av inkomsten som överstiger 7,5 basbelopp. Med hänsyn till att man i sjömansskattesystemet räknar skatten på den beskattningsbara månadsinkomsten och inte som i landskattesystemet den beskattningsbara årsinkomsten måste taket för avgiftsuttaget anpassas härtill. Av praktiska skäl måste även den nedre gränsen för uttag av avgifter enligt sjömansskattelagen särregleras. Detta innebär att allmänna egenavgifter inte tas ut på sådana inkomster som inte når upp till gränsen för uttag av sjömansskatt. I paragrafen stadgas också att avgifter inte skall tas ut av den som vid årets ingång fyllt . 8 § I paragrafen, som behandlar skatteuttaget för utländsk , införs ett nytt andra stycke där det stadgas att även den som är skattskyldig enligt denna paragraf skall erlägga allmänna egenavgifter och att detta skall ske enligt bestämmelserna i 7 § 1 mom. andra stycket. I fjärde stycket görs en redaktionell ändring. 9 a § I denna paragraf föreskrivs att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer fastställer de sjömansskattetabeller som behövs för beräkning av sjömansskatt. Vid fastställandet av skattetabellerna skall beaktas inträffade förändringar i fråga om uttag av statlig inkomstskatt och storleken av det kommunala grundavdraget. Här läggs till en bestämmelse som medför att även förändringar av uttaget av allmänna egenavgifter enligt lagen om allmänna egenavgifter skall beaktas vid fastställandet av sjömansskattetabellerna. 11 § I paragrafen föreskrivs att då skatteavdrag verkställs skall den innehållna skatten kvitteras. Här införs en bestämmelse om att vid kvitteringen skall anges även innehållna allmänna egenavgifter. Den som betalar en avgift skall själv kunna se hur mycket han betalar i pensionsavgift osv. 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 19 kap. 1 § Med anledning av förslaget om införande av en allmän egenavgift som en del av finansieringen av pensionssystemet och till att de allmänna egenavgifterna föreslås bli sammanförda i en gemensam lag görs i förevarande paragraf en hänvisning till den föreslagna nya lagen. En hänvisning görs också till lagen (1958:295) om sjömansskatt med anledning av de regler om allmänna egenavgifter som föreslås bli införda i den lagen. 3 a § I denna paragraf föreskrivs att försäkringen för tilläggspension finansieras, förutom genom avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, av vinstskatt enligt lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt samt vinstdelningsskatt enligt lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt. De nämnda skatteförfattningarna har upphört att gälla. Bestämmelsen borde därför ha utgått ur kapitlet. Så har inte skett. Paragrafen bör därför nu upphävas. 4 § I paragrafens första stycke anges ramen för avgiftsuttaget till försäkringen för tilläggspension. Med hänsyn till förslaget om att av influtna tilläggspensionsavgifter skall föras till staten, införs i detta stycke en bestämmelse som innebär att detta skall beaktas vid avvägningen av avgiftsuttaget. I andra stycket anges att beslut om avgiftsuttaget till försäkringen för tilläggspension för ett visst år skall fattas senast . Vidare anges att skall föreslå avgiftsuttag för nästföljande , i den mån uttaget inte redan beslutats. gällande bestämmelse för avgiftsuttagets storlek regleras i lagen (1989:634) om procentsats för uttag av avgift till försäkringen för tilläggspension. Lagen gäller således fram till utgången av . Med hänsyn till de av godkända principerna för det reformerade pensionssystemets finansiering (prop. 1993/94:250 s. 206 f.) finns det inte anledning att ha kvar den nuvarande särregleringen om fastställande av procentsats för uttag av socialavgifter till tilläggspensioneringen. Paragrafens andra stycke föreslås därför upphävt. 8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter 2 kap. 1 § En arbetsgivare skall enligt paragrafens nuvarande lydelse betala tilläggspensionsavgift efter den procentsats som anges i särskild lag, se kommentaren till 19 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. gällande bestämmelse för avgiftsuttagets storlek regleras i lagen (1989:634) om procentsats för uttag av avgift till försäkringen för tilläggspension. Lagen gäller således fram till utgången av . Som framhålls i kommentaren till 19 kap. 4 § lagen om allmän försäkring finns inte anledning att ha kvar den nuvarande särregleringen. Procentsatsen för tilläggspensionsavgiften föreslås därför införd i förevarande paragraf liksom i 3 kap. 1 § i fråga om egenavgifter. Storleken på procentsatsen föreslås bli oförändrad. 3 kap. 1 § Procentsatsen för egenavgifterna till tilläggspensioneringen föreslås införd i denna paragraf på samma sätt som gäller arbetsgivaravgifterna i 2 kap. 1 § i enlighet med vad som anges i motiveringen till sistnämnda paragraf. 4 kap. 3 § Tilläggspensionsavgifterna förs till Allmänna pensionsfonden. Fondens tillgångar skall täcka kostnaderna för försäkringen för tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Av influtna tilläggspensionsavgifter föreslås nu föras till staten. Denna del beräknas för motsvara den sammanräknade inkomsten över sju och ett halvt basbelopp. En ändring med denna innebörd görs i förevarande paragraf. I paragrafen införs också en regel om att av influtna tilläggspensionsavgifter skall placeras på konto hos . Medlen är, som framgår av avsnitt 7, avsedda för framtida placering på individuella pensionskonton inom premiereservsystemet avseende dem som är födda och senare och som enligt riktlinjerna för reformen avses bli omfattade av det nya systemet. Hur avsättning av medel till denna särskilda förvaltning räknats fram framgår av samma avsnitt. Avsikten är, som där sägs, att de avsatta medlen skall förvaltas interimistiskt enligt särskilda regler. När den slutliga reformen av ålderspensionssystemet i enlighet med de av godkända riktlinjerna trä- der i kraft, avses de avsatta medlen inkl. avkastningen på dessa föras över på de individuella pensionskontona, som skall förvaltas i särskild ordning. Återstoden av de influtna tilläggspensionsavgifterna, , skall föras till Allmänna pensionsfonden. 8.5 Förslaget till lag om förvaltning av vissa tilläggspensionsavgifter 1 § I paragrafens första stycke anges att denna lag gäller förvaltningen av de penningmedel som enligt 4 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall placeras på konto hos . I paragrafens andra stycke anges att förvaltade medel skall finansiera framtida pensioner. Avsikten är att medlen skall användas inom ramen för den reformerade ålderspensioneringens premiereservsystem enligt vad som närmare beskrivs i avsnitt 7. 2 § Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen, se avsnitt 7. 3 § I paragrafen föreskrivs att till regeringen skall lämna en särskild redogörelse för behållningen på kontot per året före och den ränta som under det året tillgodoförts kontot. Denna skyldighet för innebär således att kontoret dels skall lämna uppgift om kontots ställning inklusive den upplupna räntan, dels skall lämna uppgift om storleken på den ränta som tillgodoräknats kontot. Denna uppgiftsskyldighet för inträder första gången . Tidsramen för att fullgöra skyldigheten att lämna redogörelsen sammanfaller med skyldighet att avlämna årsredovisning. 8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden 1 § I överensstämmelse med förslaget om att allmänna egenavgifter i form av pensionsavgifter enligt den nya lagen om allmänna egenavgifter skall föras till Allmänna pensionsfonden införs i förevarande paragraf en hänvisning till den lagen. Motsvarande hänvisning görs till lagen (1958:295) om sjömansskatt. 2 § I första stycket i denna paragraf införs en ny punkt, 4. I denna punkt föreskrivs att skall till första - tredje fondstyrelsernas förvaltning överföra pensionsavgifter enligt den föreslagna lagen om allmänna egenavgifter och lagen (1958:295) om sjömansskatt. De medel som inflyter enligt nämnda lagar skall fördelas på respektive fondstyrelse på så sätt att den andel av medlen som förs till varje fondstyrelse motsvarar den andel tilläggspensionsavgifter som förs till samma fondstyrelse. Med anledning av att den tidigare allmänna sjukförsäkringsavgiften tillsammans med den nya pensionsavgiften förs samman i en ny gemensam lag har följdändringar gjorts i övriga lagar. Regeringen har följande förslag till lagtext. Lag om allmänna egenavgifter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om allmänna egenavgifter. Bestämmelser om allmänna egenavgifter finns även i lagen (1958:295) om sjömansskatt. 2 § Den som uppbär sådan inkomst som avses i 3 § skall på avgiftsunderlaget betala allmänna egenavgifter i form av 1. pensionsavgift , 2. sjukförsäkringsavgift , 3. avgift för finansiering av kontantförmån vid arbetslöshet . Avgifterna avrundas var för sig till närmast hela hundratal kronor. Avgift som slutar på avrundas till närmast lägre hundratal kronor. 3 § Avgifterna beräknas på sådan inkomst av anställning som avses i 11 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och sådan inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § nämnda lag om den enskilde är skattskyldig för inkomsten enligt kommunalskattelagen (1928:370). Inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas till närmast lägre hundratal kronor. Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för kostnader som arbetstagaren haft att bestrida i innehavd anställning, i den mån kostnaderna, minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger . Avgifterna beräknas på summan av inkomsterna till den del summan inte överstiger det vid årets ingång gällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. 4 § Avgifter skall inte betalas av den som vid årets ingång har fyllt . Avgifter skall inte heller betalas av den som har sådana inkomster som avses i 3 §, om inkomsterna understiger av det vid årets ingång gällande basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 5 § Avgiftsunderlaget skall fastställas av skattemyndigheten i samband med taxeringen till statlig och inkomstskatt. 6 § Pensionsavgiften används till finansiering av försäkringen för tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Sjukförsäk- ringsavgiften används till finansiering av sjukförsäkringen enligt samma lag. Avgiften för finansiering av kontantförmån vid arbetslöshet används för finansiering av arbetslöshetsersättning enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och av kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd. Pensionsavgiften förs till Allmänna pensionsfonden. Sjukförsäkringsavgiften och avgiften för finansiering av kontantförmån vid arbetslöshet förs till staten. 7 § Bestämmelserna i taxeringslagen (1990:324) och uppbördslagen (1953:272) tillämpas i fråga om avgifter enligt denna lag. I fråga om sjukförsäkringsavgift tillämpas även 4 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter. Denna lag träder i kraft och tillämpas på avgiftspliktig inkomst som uppbärs .