prop · GI03189 · 1995-01-01 00:00:00 — Eftersom ett register över fysiska personers och dödsbons konkurser kommer att innehålla från integritetssynpunkt känsliga personuppgifter, vilka kan komma att få stor spridning, bör registret regleras i lag (jfr prop. 1993/94:217 s. 21 f). De förhållandevis få föreskrifter som behövs talar för att ta in reglerna i en befintlig lag och då naturligen i konkurslagen. Frågan kan komma i ett annat läge om man finner anledning att ändra bestämmelserna om registrering av konkursuppgifter. De förslag som lämnas här beträffande konkursgäldenärens skyldigheter och konkursbouppteckningens innehåll för inte med sig några kostnadsmässiga konsekvenser för det allmänna. Förslaget om att inrätta ett nytt register hos PRV och verkets skyldighet att utfärda s.k. konkursfrihetsbevis medför ökade kostnader för verket. PRV - vars verksamhet finansieras genom att avgifter tas ut av dem som begär uppgifter ur registren - bör kunna få täckning för dessa ökade kostnader inom ramen för det nuvarande avgiftssystemet. 9.1 Förslaget till lag om ändring i handelsregisterlagen (1974:157) 16 § Ändringarna behandlas i avsnitt 7.3. I paragrafens fjärde stycke första meningen har en ändring gjorts så att det uttryckligen framgår att tingsrätten för registrering skall underrätta registreringsmyndigheten om konkursförvaltare och tillsynsmyndighet. I paragrafens fjärde stycke andra meningen har en ändring gjorts som innebär att ett beslut om upphävande av ett konkursbeslut skall antecknas i registret. 9.2 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) 13 kap. 20 § Ändringarna har behandlats i avsnitt 7.3. I paragrafens första stycke har det förtydligats att det är tingsrätten som har att underrätta PRV. Vidare anges uttryckligen att tingsrätten för registrering skall underrätta registreringsmyndigheten om konkursförvaltare och tillsynsmyndighet. En ändring har också gjort i paragrafens tredje stycke. Ändringen innebär att tingsrätten till registreringsmyndigheten skall anmäla att högre rätt har upphävt ett beslut om någons försättande i konkurs utan att avvakta att detta beslut vinner laga kraft. 9.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 11 kap. 20 § Ändringarna har behandlats i avsnitt 7.3. I paragrafens första stycke har det förtydligats att det är tingsrätten som har att underrätta PRV. Vidare anges uttryckligen att tingsrätten för registrering skall underrätta registreringsmyndigheten om konkursförvaltare och tillsynsmyndighet. I paragrafens tredje stycke har en ändring gjorts som motsvarar den ändring som har gjorts i 13 kap. 20 § aktiebolagslagen. 9.4 Förslaget till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) 2 kap. 3 § I paragrafen har en ändring gjorts där det föreskrivs att den förteckning gäldenären skall inge i samband med sin konkursansökan skall ange det räkenskapsmaterial (i stället för "de böcker") och de andra handlingar som rör boet (se avsnitt 5.2). Begreppet räkenskapsmaterial har här samma innebörd som i bokföringslagen (jfr också rekommendation BFN R 3) 3 kap. 6 § I paragrafens andra stycke har uttrycken "besvärstalan" och "besvär" ersatts med uttrycket "överklagande". Se avsnitt 3. 6 kap. 2 § I paragrafens första och andra stycke har ändringar gjorts. Ändringarna har motiverats allmänt i avsnitt 5.2. Paragrafen har formulerats om efter påpekande från Lagrådet. I första stycket föreskrivs att gäldenären skall vara skyldig att lämna upplysningar av betydelse för konkursutredningen. Denna precisering innebär att gäldenärens upplysningsskyldighet inte är begränsad till att enbart avse upplysningar om tillgångar och skulder som ingår i konkursen. Konkursgäldenärens skyldighet att lämna upplysningar går alltså mycket långt. Det krävs dock att upplysningarna har betydelse för konkursutredningen. Av betydelse för konkursutredningen är givetvis först och främst sådant som tar sikte på att kunna reda ut vilka tillgångar och skulder gäldenären har och som skall omfattas av konkursen. Men även orsakerna till obeståndet och på vilket sätt konkursgäldenären har skött sina åligganden i olika hänseenden är sådant som har betydelse för konkursutredningen. Skyldigheten att lämna upplysningar om vilka tillgångar gäldenären har är inte begränsad till tillgångar som konkursförvaltningen kan ta i anspråk i den pågående konkursen. Gäldenären är således uttryckligen skyldig att lämna upplysning om utomlands befintliga tillgångar, även om dessa inte skall ingå i konkursen. Sådana upplysningar är nämligen sett i ett helhetsperspektiv av betydelse för borgenärerna. Skyldigheten att lämna upplysningar om egendom i utlandet gäller - som uttryckligen framgår av andra meningen - utan undantag även om egendomen inte ingår i konkursboet. Det gäller således även om egendomen i fråga inte skall tas upp i bouppteckningen (jfr förslaget i 7 kap. 13 §). I andra stycket har utmönstrats den speciella skyldigheten för gäldenären att för förvaltaren redogöra för boet. Denna skyldighet följer redan av första stycket och behöver inte upprepas. 3 § I paragrafens första stycke har ett preciserande tillägg gjorts. Detta har berörts i avsnitt 5.5. Här föreskrivs att gäldenären vid edgångssammanträdet med ed skall betyga att bouppteckningen är riktig vad avser tillgångar, skulder och förtecknat räkenskapsmaterial. Gäldenären skall för det första betyga att bouppteckningen är riktig vad avser de tillgångar som har upptagits i den. Det innebär att gäldenären skall betyga att de tillgångar som har tagits upp i bouppteckningen verkligen är hans. Det innebär också att han skall betyga att bouppteckningen är komplett vad avser där angivna tillgångar. I de fall bouppteckningen i en särkonkurs redovisar tillgångar som finns utomlands (se 7 kap. 13 §) omfattar edgången att bouppteckningen är korrekt även beträffande sådana tillgångar. För det andra skall gäldenären betyga riktigheten av i bouppteckningen upptagna skulder. Det innebär att de skulder som anges i bouppteckningen är korrekt angivna i alla hänseenden. Det innebär också att gäldenärens skall intyga att det inte förekommer några ytterligare skulder. För det tredje skall gäldenären intyga att uppgifterna om det räkenskapsmaterial som finns i bouppteckningen är korrekt. Det är alltså förteckningen som beedigas, inte materialets innehåll (se också författningskommentaren till 7 kap. 13 §). Edstemat beträffande räkenskapsmaterialet avser dock inte nödvändigtvis att förteckningen är komplett. Edstemats avgränsning är beträffande räkenskapsmaterialet beroende av den avgränsning förvaltaren har gjort i redovisningen i bouppteckningen (se avsnitt 5.5). 5 § I paragrafen har ett tillägg gjorts i andra stycket, vilket har berörts i avsnitt 5.7. I paragrafen har ett tillägg gjorts som innebär att den personkrets som omfattas av reglerna i 36 kap. 5 § inte skall vara skyldig att avlägga bouppteckningsed i konkurs i de situationer som anges i 36 kap. 5 § . Undantaget avser dock endast den kategori av personer som omfattas av den fakultativa edgångsskyldigheten i förevarande paragrafs andra stycke. Regeln berör alltså inte den edgångsskyldighet som åvilar konkursgäldenären själv eller ställföreträdare för en konkursgäldenär som är juridisk person. Regeln berör inte heller någon som är närstående till konkurs- gäldenären (se 4 kap. 3 § konkurslagen angående vem som är att betrakta som närstående). 7 kap. 12 § I paragrafen har en ändring gjorts i första stycket. Där föreskrivs att förvaltaren skall ta om hand det räkenskapsmaterial i stället för "de böcker" och andra handlingar som rör boet. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.3. 13 § Paragrafen handlar om förvaltarens skyldighet att upprätta en bouppteckning och vad den skall innehålla. I första stycket har två ändringar gjorts. I paragrafen har tillkommit ett nytt andra stycke. De nuvarande styckena 2-4 har blivit 3-5. Ändringarna har behandlats i avsnitt 5.3 och 5.4. För det första föreskrivs i första stycket att bouppteckningen om särskilda skäl föranleder det skall innehålla uppgifter även om tillgångar, som på grund av att de finns utomlands inte skall ingå i konkursboet. Regeln är tillämplig i en svensk särkonkurs. I en svensk domicilkonkurs ingår utomlands befintlig egendom utan undantag i konkursboet. I sådana fall skall givetvis utomlands befintlig egendom alltid förtecknas i konkursbouppteckningen. Regeln skall läsas tillsammans med den nya lydelsen av 6 kap. 2 § konkurslagen som föreskriver att gäldenärens upplysningsskyldighet även omfattar egendom utomlands, även i de fall denna inte ingår i konkursboet. Utomlands befintlig egendom i en särkonkurs skall enbart förtecknas i bouppteckningen om det finns särskilda skäl. Det innebär att förvaltaren skall ha någon anledning att tro att det utomlands finns egendom av intresse för borgenärerna. Normalt kan förvaltaren underlåta att i bouppteckningen förteckna sådan egendom som inte ingår i konkursboet. Exempelvis kan han avstå från att förteckna utomlands befintlig egendom om en särkonkurs har mycket svag anknytning till eller har liten omfattning vad avser den "svenska delen". I sådana fall kan det av bl.a. kostnadsskäl vara orimligt att belasta det svenska konkursförfarandet med uppgifter, som kanske kan vara mycket omfattande och svåröverskådliga och rör utländska rättsliga förhållanden och som kan vara svåra att sätta sig in i. Det bör också göras en allmän avvägning av vilket intresse det kan ha för konkursutredningen som sådan och för borgenärerna, att tillgångar som inte kan tillgodogöras konkursboet anges i bouppteckningen. Givetvis bör det i bouppteckningens förteckning över egendom göras åtskillnad mellan sådan som tillhör konkursboet och sådan som inte tillhör boet, exempelvis genom att konkursbouppteckningen upptar de två slagen av egendom under skilda rubriker. Är bouppteckningen avsedd att omfatta även tillgångar som finns utomlands innebär det att edstemat omfattar sådana tillgångar. Om förvaltaren däremot i en särkonkurs har valt att lämna eventuella tillgångar utomlands utanför bouppteckningen, är edstemat inskränkt i mot- svarande mån (jfr författningskommentaren till 6 kap. 3 §). För det andra har i första stycket regeln att det skall anges om en skuld i bouppteckningen avser lön eller pension tagits bort. Den regeln är onödig eftersom konkursförvaltaren numera handlägger och fattar beslut i lönegarantifrågorna (se prop. 1991/92:139 s. 26 ff och jfr prop. 1978/79:105 s. 276). I det nya andra stycket anges att bouppteckningen i den utsträckning det behövs skall innehålla en förteckning av räkenskapsmaterial och andra handlingar som rör boet. I de fall förvaltaren har valt att begränsa förteckningen av räkenskapsmaterialet är det lämpligt att det av bouppteckningen framgår efter vilka principer begränsningen gjorts (se avsnitt 5.3). Begreppet räken- skapsmaterial har här samma innebörd som i bokföringslagen (1976:125). Jfr också rekommendation BFN R-3. Det är, som har framhållits i avsnitt 5.3, viktigt att förvaltaren i bouppteckningen skiljer på vad som är räkenskapsmaterial och vad som är andra handlingar. Det är viktigt främst av det skälet att gäldenären skall beediga riktigheten av bouppteckningens förteckning över det räkenskapsmaterial som har omhändertagits (jfr 6 kap. 3 §). Edgången omfattar inte förteckningen över övriga handlingar, som kan ha omhändertagits av förvaltaren. 14 § I paragrafens första stycke har en ändring gjorts där det föreskrivs att förvaltaren kan begära handräckning av kronofogdemyndigheten för att kunna få tillgång till det räkenskapsmaterial (i stället för "de böcker") och de andra handlingar som rör boet. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.3. 22, 28 och 30 § I paragraferna har den ändringen gjorts att uttrycket "böcker" har ersatts med uttrycket "räkenskapsmaterial". Ändringarna har behandlats i avsnitt 5.3. 8 kap. 3 §, 9 kap. 14 § och 11 kap. 10 § I paragraferna har uttrycket "överklagande" ersatt uttrycket "besvär". Se avsnitt 3. 15 kap 5 § Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om registrering av konkurser när konkursgäldenären är en fysisk person eller ett dödsbo. Detta har behandlats i avsnitt 7.3. I första stycket föreskrivs att ett för hela landet gemensamt register över fysiska personers och dödsbons konkurser skall inrättas och att PRV skall vara huvudman för registret. Registret skall föras med hjälp av automatisk databehandling. Andra stycket innehåller en hänvisning till den lagstiftning som upptar bestämmelser om registrering av juridiska personers konkurser. 6 § Paragrafen, som är ny, innehåller en ändamålsbeskrivning för registret. Av denna framgår att registret får användas för upplysningar till den som begär uppgifter om fysiska personers och dödsbons konkurser. Vidare anges att PRV får använda registret för uppföljning av och tillsyn över de övriga register som förs hos verket. Registret får också användas för att utfärda konkursfrihetsbevis. 7 § Paragrafen är ny. I första stycket anges vilka uppgifter om konkurser som får registreras (avsnitt 7). Enligt första punkten får konkursgäldenärens namn, adress och personnummer registreras. Enligt andra punkten får datum för konkursbeslutet anges och enligt tredje punkten datum för konkursens avslutande. I fjärde punkten anges att den domstol som har fattat beslutet får anges och även målnumret. I femte punkten anges att ett beslut genom vilket högre rätt upphäver ett beslut om någons försättande i konkurs får registreras. Registrering kan ske när beslutet har fattats. Regleringen i denna del innebär givetvis inte att uppgifterna i registret skall gallras bort i och med att ett konkursbeslut har upphävts. I sjätte och sjunde punkterna anges att konkursförvaltarens respektive tillsynsmyndighetens namn och adress skall registreras. Andra stycket, som behandlar hur länge uppgifterna i registret skall sparas, ansluter till regleringen i 4 § utsökningsregisterförordningen (1986:678). 8 § Paragrafen, som är ny, behandlar tingsrättens skyldighet att underrätta PRV om en konkurs, när konkursgäldenären är en fysisk person eller ett dödsbo. Paragrafen innebär att tingsrätten skall underrätta PRV när den har beslutat om gäldenärens försättande i konkurs. Denna skyldighet åvilar tingsrätten även i det fall högre rätt har fattat konkursbeslutet. Detsamma gäller när högre rätt har upphävt ett beslut om försättande i konkurs. När en högre rätt har upphävt ett konkursbeslut måste den alltså genast - utan att avvakta laga kraft - underrätta tingsrätten så att tingsrätten kan fullgöra sin skyldighet att i sin tur underrätta registreringsmyndigheten. Denna skyldighet följer av 16 § andra stycket konkursförordningen (1987:916). Ifrågavarande reglering stämmer överens med vad som föreslås gälla i motsvarande fall enligt 13 kap. 20 § aktiebolagslagen (1975:1385), 16 § handelsregisterlagen (1974:157) och 11 kap. 20 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. De lagändringar som föreslås bör i huvudsak träda i kraft . Förslagen i 15 kap. 5-8 §§ konkurslagen rörande ett nytt register över fysiska personers och dödsbons register bör dock inte träda i kraft förrän för att bereda PRV möjlighet att vidta de nödvändiga förberedelseåtgärderna. Såsom Lagrådet anfört behövs inga övergångsbestämmelser. 9.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:574) om upphörande av lagen (1978:28) om Försäkringsöverdomstolen När Försäkringsöverdomstolen avvecklas kommer Regeringsrätten att överta rollen som högsta instans i socialförsäkringsmål. Mål som då inte har avgjorts av Försäkringsöverdomstolen skall överlämnas till Regeringsrätten för prövning (prop. 1992/93:215, bet. 1992/93:JuU33, rskr. 1992/93:372). I syfte att underlätta avvecklingen ändrades reglerna för prövningstillstånd i Försäkringsöverdomstolen. Bland annat avskaffades den tidigare möjligheten att få överklaganden prövade efter ändringsdispens. De äldre föreskrifterna om ändringsdispens gäller dock alltjämt för mål som har avgjorts av kammarrätt före liksom för de mål som fanns i Försäkringsöverdomstolen. Sådana mål skall således handläggas enligt 37 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) i dess lydelse före (se övergångsbestämmelserna till lagen [1991:211; jfr 1991:363] och [1993:575] om ändring i förvaltningsprocesslagen [1971:291]). Bland de mål som överlämnas för handläggning i Regeringsrätten kommer att finnas ett antal mål som omfattas av de äldre föreskrifterna om ändringsdispens. Övergångsbestämmelsen har därför ändrats så att bestämmelsen om ändringsdispens blir tillämplig även för Regeringsrätten såvitt gäller de överlämnade målen. Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenom föreskrivs beträffande konkurslagen (1987:672) dels att 2 kap. 3 §, 6 kap. 2, 3 och 5 §§, 7 kap. 12-14, 22 , 28 och 30 §§, 8 kap. 6 och 7 §§, skall ha följande lydelse, dels att det i 15 kap. skall införas tre nya paragrafer, 5-7 §§, dels att det i lagen närmast före den nya 15 kap. 5 § förs in en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 3 § Görs ansökningen av Görs ansökningen av gäldenären, bör till gäldenären, bör till ansökningshandlingen ansökningshandlingen bifogas en av gäldenären bifogas en av gäldenären underskriven förteck- underskriven förteck- ning över boets ning över boets tillgångar och skulder tillgångar och skulder med uppgift om varje med uppgift om varje borgenärs namn och borgenärs namn och postadress samt om de postadress samt om det böcker och andra räkenskapsmaterial och handlingar som rör de andra handlingar boet. som rör boet. Ansöker ett dödsbo eller en dödsbodelägare om att boet skall försättas i konkurs, skall till ansökningshandlingen bifogas bouppteckningen efter den döde eller, om inregistrering har skett, uppgift därför. Har inte bouppteckning förrättats, skall uppgift om varje delägares namn och postadress lämnas. 6 kap. 2 § Upplysnings- och närvaroplikt under konkurs Gäldenären skall ge Gäldenären skall ge rätten, tillsynsmyn- rätten, tillsynsmyn- digheten, förvaltare digheten, förvaltare och granskningsmän de och granskningsmän de upplysningar om boet upplysningar av som de begär. betydelse för konkurs- utredningen som de begär. Gäldenären skall för för- Gäldenären skall för valtaren redogöra för förvaltaren redogöra för boet och på begäran av boet och andra om- förvaltaren närvara vid ständigheter av bety- bouppteckningsför- delse för konkursut- rättningen. Är gäldenären redningen och på begäran en juridisk person och av förvaltaren närvara finns det flera vid boupptecknings- ställföreträdare, gäller förrättningen. Är denna skyldighet dock gäldenären en juridisk inte för en sådan ställ- person och finns det företrädare vars närvaro flera ställföreträdare, förvaltaren anser sakna gäller denna skyldighet betydelse för boutred- dock inte för en sådan ningen. ställföreträdare vars när- varo förvaltaren anser sakna betydelse för boutredningen. Vid förlikningssammanträdet och sammanträde för prövning av ackordsföslag skall gäldenären närvara, om han inte har laga förfall eller rätten medger att han uteblir. Att gäldenären uteblir från ett sammanträde hindrar inte att de ärenden som skall förekomma på sammanträdet handläggs. Gäldenären skall inför Gäldenären skall inför rätten avlägga rätten avlägga bouppteckningsed. Han skall göra de tillägg skall göra de tillägg till eller ändringar i till eller ändringar i bouppteckningen som bouppteckningen som han anser behövs och han anser behövs och med ed betyga att med ed betyga att bouppteckningen med bouppteckningens gjorda tillägg eller uppgifter om ändringar är riktig, så tillgångar, skulder och att det inte enligt räkenskapsmaterial med hans vetskap har gjorda tillägg eller oriktigt utelämnats ändringar är riktiga, så eller upptagits någon att det inte enligt tillgång eller skuld. hans vetskap oriktigt har utelämnats eller upptagits något. Är gäldenären en juridisk person och finns flera ställföreträdare, behöver bouppteckningsed inte avläggas av en sådan ställföreträdare vars edgång förvaltaren anser sakna betydelse för boutredningen. 5 § När det åligger en förmyndare att avlägga bouppteckningsed är även den omyndige, om han har fyllt , skyldig att på yrkande av förvaltaren eller en borgenär avlägga eden. Detta gäller dock inte om det finns sådana särskilda omständigheter att anledning till edgången saknas. Annan än gäldenären är Annan än gäldenären är skyldig att på yrkande skyldig att på yrkande av förvaltaren eller en av förvaltaren eller en borgenär avlägga borgenär avlägga bouppteckningsed eller bouppteckningsed eller beediga viss uppgift i beediga viss uppgift i bouppteckningen, om bouppteckningen, om det kan antas att sådan det kan antas att sådan edgång är av betydelse edgång är av betydelse för boutredningen. Detta gäller dock inte den som enligt 36 kap. 5 § , inte är skyldig att lämna uppgifter. När ett yrkande om edgång enligt denna paragraf har framställts, skall rätten kalla förvaltaren, tillsynsmyndigheten och den som avses med yrkandet till förhandlig inför rätten. Har yrkandet framställts av en borgenär, skall även denne kallas. Kallelsen till den som avses med yrkandet skall delges. Bifalls yrkandet, skall edgången fullgöras genast om det lämpligen kan ske eller vid den senare tidpunkt som rätten bestämmer. I fråga om edgångens fullgörande gäller 4 § andra stycket. 7 kap. 12 § Förvaltaren skall Förvaltaren skall ta hand om ta hand om gäldenärens bo med de gäldenärens bo med det böcker och andra räkenskapsmaterial och handlingar som rör de andra handlingar boet. Om gäldenären är som rör boet. Om eller under det gäldenären är eller före före konkursansökningen har konkursansökningen har varit varit bokförings- bokföringsskyldig, skyldig, skall skall förvaltaren i det förvaltaren i det omhändertagna räken- omhändertagna skapsmaterialet på räkenskapsmaterialet på lämpligt sätt ange dagen lämpligt sätt ange dagen för omhändertagandet. Den som på uppdrag av gäldenären har upprättat räkenskapsmaterial rörande gäldenärens bo är skyldig att lämna ut materialet till förvaltaren i gäldenärens konkurs. 13 §[1] Förvaltaren skall Förvaltaren skall upprätta en boupp- upprätta en boupp- teckning. I denna teckning. I denna skall boets tillgångar skall boets tillgångar tas upp till noggrant tas upp till noggrant uppskattade värden. Om Beträffande skulderna inte särskilda skäl för- skall det anges i vad anleder annat, skall mån de avser lön eller bouppteckningen också pension. innehålla uppgift om Bouppteckningen skall egendom, som på grund vidare innehålla av att den finns uppgift om varje utomlands inte skall borgenärs namn och ingå i konkursboet. postadress samt om de Beträffande skulderna böcker och handlingar skall det anges i vad som avses i 12 §. mån de avser lön eller pension. Bouppteckningen skall vidare innehålla uppgift om varje borgenärs namn och postadress, samt en förteckning av dels sådant räkenskaps- material som avses i bokföringslagen (1976:125), dels av andra handlingar som rör boet. Bouppteckningen skall av förvaltaren ges in till rätten och tillsynsmyndigheten och senast före edgångssammanträdet. Har en av gäldenären underskriven bouppteckning förut getts in till rätten, behöver någon ny bouppteckning inte upprättas, om förvaltaren anser att denna är tillförlitlig. I så fall skall han anmäla det till rätten och tillsynsmyndigheten. Skall bevakningsförfarande äga rum och har någon bouppteckning ännu inte getts in till rätten, skall förvaltaren och senast från beslutet om bevakningsförfarandet skicka en förteckning över borgenärerna med uppgift om varje borgenärs postadress till rätten och tillsynsmyndigheten. I ett bankaktiebolags, en sparbanks eller en central föreningsbanks konkurs skall till bouppteckningen eller borgenärsföreteckningen bifogas uppgift om insättnings- borgenärerna och deras fordringsbelopp med upplupen ränta. I ett livförsäkringsbolags konkurs skall på motsvarande sätt bifogas uppgift om försäkringstagarna och deras fordringar.