prop · GI0389 · 1995-01-01 00:00:00 — Fyra instanser svarar att de inte har några synpunkter eller avstår från att kommentera promemorian då innehåll och förslag i allt väsentligt behandlar frågor som ligger utanför instansens område: , (), och . i hänvisar till yttrande. hänvisar till tidigare remissyttranden. Vin & Sprit och lämnar ett gemensamt yttrande. 10 remissinstanser har inte inkommit med svar: , Kammarrätten i , i , , kommun, i (LO), De Kristna samfundens Nyk- terhetsrörelse, Munskänkarna, . 1 Inledning och sammanfattning Med anledning av beslut (rskr 1993/94:249) samt prop 1993/94:136 om Riktlinjer för ett nytt tillståndssystem för import, export tillverkning och partihandel med alkoholdrycker har promemorian, Ds 1994:92 En ny alkoholpolitisk tillsyns- och tillståndsmyndighet samt förslag till ny alkohollag, utarbetats . Den nya myndigheten föreslås utöva tillsyn över alkoholhanteringen och svara för den centrala tillståndsgivningen enligt den nya alkohollagen som planeras träda i kraft . Arbetsgruppen har valt att avvakta med att behandla frågor rörande teknisk sprit. I förslaget till ny alkohollag har för helhetssynens skull, i görligaste mån, tagits med sådana delar av tidigare utredningsförslag som bör ingå i en ny lag inom alkoholområdet som ska ersätta lagen (1977:239) om handel med drycker (LHD) och lagen (1977:297) om tillverkning av drycker, m.m. (LTD). Utredningens förslag kan dock behöva övervägas ytterligare. Den kommande sammanställningen har huvudsakligen koncentrerats på remissinstansernas invändningar eller förslag till justeringar av arbetsgruppens förslag. Det är endast när instansen i klartext uttalar att man tillstyrker arbetsgruppens förslag som detta har noterats. De flesta remissinstanser har begränsat yttrandet till instansens verksamhetsområde. I huvudsak är re- missinstanserna positiva till arbetsgruppens förslag och har inget att erinra mot den nya myndighetens arbetsuppgifter och organisation samt förslaget till ny alkohollag. Flera av remissinstanserna pekar dock på vikten av att ansvarsfördelningen mellan de inom området berörda myndigheterna ytterligare tydliggörs. Som ovan nämnts berör delar av lagstiftningen tidigare utredningsförslag vilket föranleder några remissinstanser att hänvisa till tidigare remissyttran- den över LHD/betänkande Kommunernas roll på alkoholområdet (SOU 1993:31) och alkoholpolitiska kommissionens delbetänkande Serveringsbestämmelser (SOU 1993:50). Hänvisningar görs även till kommande remissyttrande över alkoholpolitiska kommissionens huvudbetänkande Svensk alkoholpolitik (SOU 1994:24). Det område som föranleder flest kommentarer berör just de tidigare remissbehandlade frågorna angående ansvaret för tillstånd, tillsyn och återkallelse av serveringstillstånden. Här är det framförallt när det gäller återkallelse remissinstanserna anmäler avvikande åsikter. Nio remissinstanserna avstyrker förslaget att länsrätten ska besluta om återkallelse av serveringstillstånden. Flera remissinstanser anmärker även att en kommunali- seringen av serveringstillstånden ger kommunerna på sig för förberedelser. Man föreslår istället att kommunaliseringen av serveringstillstånden skjuts upp ett halvt till . 2 Den nya myndigheten , , , Kammarrätten i , i , i , i , i , i , i , i , i , i , i , kommun, Akademikers (), , Föreningen , Systembolaget, Vin & Sprit, , och tillstyrker i allt väsentligt arbetsgruppens förslag och har inget att erinra mot den nya myndighetens arbets- uppgifter och organisation. Flera av remissinstanserna påpekar dock vikten av att ansvarsfördelningen mellan de berörda myndigheterna ytterligare tydliggörs. instämmer i den del av utredningens förslag som rör inrättandet av en ny myndighet och anser även att ansvaret för handel med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat bör tillfalla den nya myndigheten. anser att betänkandet i det väsentliga kan läggas till grund för den nya myndigheten. I den kommande propositionen bör dock oklarheter i ansvarsfördelningen mellan den nya myndigheten och andra myndigheter undanröjas. har svårt att se några skäl för att skapa ytterligare en samordningsfunktion förutom den ledningsgrupp som på regeringens uppdrag () ska bilda. anmärker med anledning av den uppdelning av områden; vård, förebyggande och marknad, som görs i kapitel 2 att förebyggande arbete är överordnat och i sig innefattar vård och marknad. har liknande synpunkter. anser att det internationella samarbete som den nya myn- digheten ska engagera sig i bör avgränsas till området "marknaden"samt den lagtillämpning och kontroll som är aktuell för området. Stadskontoret har i huvudsak inget att erinra mot arbetsgruppens förslag men vill reservera sig för eventuell omprövning av vissa frågor i samband med att alkoholpolitiska kommissionens förslag remissbehandlas. Stadskontoret anser dock att ansvarsfördelningen mellan den nya myndigheten och andra myndigheter inte tillfredsställande har utretts i föreliggande betänkande. Den nya myndighetens ansvarsområde är enligt Stadskontorets mening främst frågor som rör hanteringen av alkoholhaltiga drycker samt alkohollagens efterlevnad. Även det samordningsansvar som åligger den nya myndigheten bör främst avgränsas till verkets primära verksamhet. Även () varnar för det dubbelarbete som kan bli följden av att marknadsföringsfrågorna enligt arbetsgruppens förslag ska utredas först när den nya myndigheten redan är verksam. En ökad risk för att detta sker är enligt att det är oklart vad som menas med att "följa marknadsföringen". föreslår att det övervägs om det är mest ändamålsenligt attmarknadsföringsreglerna är knutna till marknadsföringslagen och om /KO även ska ha ansvaret för tillsynen. menar att detta inte behöver vara självklart då alkoholreklamreglerna bärs upp av folkhälsointresset snarare än av ett renodlat konsumentintresse. anser att det bör klargöras att den nya myndighetens tillsynsuppgift avser de alkoholpolitiska aspekterna av hanteringen för alkohol. Tillsynen över de livsmedelshygieniska aspekterna och renlighetsaspekterna tillfaller de myndigheter som har tillsyn enligt livsmedelslagen (Ds 1994:92 s.47) I promemorian redogörs för att det nya verket kan komma att utforma bl.a. föreskrifter som framställning av vin, tillverkning av starköl och märkning av starköl (s.48). vill i detta sammanhang betona att det är som har "föreskriftsrätten" inom dessa områden när det gäller regler som syftar till att skydda konsumenterna mot ur hälsosynpunkt olämpliga livsmedel eller att främja redlighet i handeln. tillstyrker att en ny myndighet med i huvudsak de uppgifter utredningen föreslår inrättas. föreslår att tillverkningen av sprit flyttas till lagen om försäljning av teknisk sprit m.m. samt att all handel med alkoholhaltiga drycker överförs till alkohollagen för att åstadkomma en tydligare ansvarsfördelning mellan den nya myndigheten och samt ett mer trovärdigt avgiftssystem. efterlyser även en mer utförlig beskrivning av effekterna av EG:s punktskatter (kap. 2.2.). Man påpekar även att förfarandet med skatt på etylalkohol (SOU 1994:74) kan innebära ett förändrat behov av tillsynsinsatser. Även påpekar att punktskatterna inte behandlats tillfredsställande. Man anser att om går in i EU och inte, i takt med att gränsskyddet avvecklas, anpassar punktskatterna på alkoholdrycker till den i (och ) gällande nivån omöjliggörs verkets tillsynsuppgift och tillståndsuppgiften kommer att sakna praktisk betydelse. påpekar att den tänkta budget på /år som beskrivs i betänkandet skulle kunna innebära en prisökning på ca. Man föreslår därför att tillståndshavaren kan göra avdrag för avgiften till den nya myndigheten vid deklarationen av dryckesskatt alternativt att dryckesskatten sänks med ett belopp motsvarande avgiften till verket. Länsrätten i är mycket kritisk mot uppläggningen av arbetet på en översyn av den svenska alkoholpolitiken och alkohollagstiftningen. Man tillstyr- ker alltjämt förslagen om att den nya myndigheten beslutar om tillstånd för tillverkning och partihandel och återkallelse av sådana tillstånd med överklagningsrätt till länsrätt. i anmärker att alkoholpolitikens förverkligande fodrar att det finns en myndighet med detta utpekade ansvar. Ansvarsfördelningen mellan den nya myndigheten och bör på denna punkt tydliggöras. Enligt polismyndigheten bör såväl huvudansvar som samordning av det förebyggande arbetet läggas på den nya myndigheten och inte på , vilket antyds i promemorian. Även Systembolaget anser att den nya myndighetens viktigaste uppgift är av förebyggande karaktär. Systembolaget anmärker att den uppdelning av aktörer och ansvarsområden som görs i promemorian (s.16-17) förefaller konstlad. Man anför att det grundläggande för den nordiska alkoholpolitiken är att de mest väsent- liga förebyggande åtgärderna har formen av ingrepp i marknaden som t.ex. prisinstrumentet, monopollagstiftningen och andra regleringar Systembolaget anser att den nya myndigheten i utgångsläget har sin uppgift inom den befolkningsinriktade strategin, d.v.s. inom den restriktiva alkoholpolitiken. Systembolaget föreslår även att det skapas en särskild nämnd som kan behandla överklaganden av Systembolagets sortimentsbeslut och att en sådan nämnd tillsätts och admininstreras av den nya myndigheten. Vin & Sprit konstaterar med tillfredsställelse den nya myndighetens kraftfullt samordnande funktion. Vin & Sprit förordar en uppbyggnad av en branschspecifik kompetens inom den nya myndigheten och ett tydligt regelverk för bransch och myndigheter att följa. Icke branschspecifika frågor hanteras däremot bäst av de expertmyndigheter (och ) som finns etablerade. anser att den nya myndighetens verksamhet bör ta sin utgångspunkt i att även måttlig alkoholkonsumtion ger upphov till skador och problem. Den nya myndigheten bör vidare kraftfullt motverka marknadsföringen av alkoholdrycker och ta initiativ till kampanjer mot illegal alkohol. Den nya myndigheten bör även ansvara för kontrollen och tillståndsgivningen för öl klass II. Det bör vidare finnas en speciell utbildning att genomgå innan man kan söka om tillstånd med avläggande av prov. har liknande synpunkter. anmärker att även om utredningen har en re- striktiv anda ur alkoholpolitisk synpunkt återfinns få alkoholpolitiska instrument. T.ex. föreslås inte möjligheter att begränsa tillgängligheten genom att begränsa serveringstillstånden och försäljningen av öl klass II, vilket särskilt motiveras av ungdoms- och trafikpolitiska skäl. anser även att Systembolaget skall vara ensam distributör av sprit, vin och starköl till de som har serveringstillstånd. anser att den nya myndigheten bör handlägga frågor om marknadsföring. Man förespråkar även kraftfullt att den nya myndigheten skall ha en styrelse i enlighet med andra verk inom sektorn. Även för alkoholpolitik förespråkar att den nya myndigheten ska ha en stark styrelse som vid behov kan backa upp den verkställande ledningen. Institutet anser också att det vore naturligt att samordningsansvaret ifråga om alkoholpolitiken och kontakterna med EU i dessa frågor tillfaller den nya myndigheten. Även frågor som handhas av Konkurrens- och borde kunna överföras till myndigheten. avstyrker förslaget att granskning av mark- nadsföringen skall läggas på den nya myndigheten vars uppgift bör koncentreras till den centrala funktionen att bevilja tillstånd och utöva tillsyn över aktörerna på området. För mer detaljerade synpunkter på promemorian hänvisar till det yttrande som avlämnats av UVOS-Vinagenterna. kommun yrkar avslag på arbetsgruppens redovisade förslag inklusive in- rättandet av ny alkoholpolitisk tillsyns- och tillståndsmyndighet. I övrigt åberopas kommunens tidigare remissyttranden över SOU 1993:31 och SOU 1993:50. vill ifrågasätta behovet av att en ny myndighet inrättas. De delar av promemorian som verket inte yttrar sig över är inte automatiskt tillstyrkta. , vid , i , i i i , kommun, , , och tillstyrker i huvudsak förslaget till ny alkohollag. i hänvisar till tidigare remissyttranden över SOU 1993:50. tillstyrker förslaget om en ny alkohollag. Styrelsen vill dock understryka de ökade krav på polisiära insatser som den förändrade alkoholpolitiska lagstiftningen i sin helhet kan innebära. Systembolaget vill framhålla att det tillståndssystem och förslag till ny alkohollag som framläggs i promemorian utgör ett väl sammanhållet förslag, som representerar ett mycket gott arbete, i synnerhet i beaktande av den korta tid som stått till buds. anser att uppdelningen av lagstiftningen i olika kapitel gör lagen mer överskådlig än t.ex. LHD vilket underlättar särtryck för olika ändamål och framtida tillägg eller slopande av lagparagrafer. Enlig Länsrätten i behöver lagförslaget omarbetas ur systematisk synpunkt. Det gäller i synnerhet 7 kap. 4-15 § som bör inledas med en bestämmelse om att serveringstillstånd meddelas av kommunen. Därefter bör förutsättningarna för tillstånd anges i en eller flera paragrafer. Länsrätten i kommenterar i sitt remissvar mycket utförligt frågor som berör länsrättens verksamhet samt i en bilaga olika enskildheter i förslaget till ny alkohollag. Länsrätten i påpekar att problematiken med "motpart" i tillståndsärenden m.m., samt frågan om omprövning av myndighets beslut inte tas upp i alkohollagen. Länsrätten efterlyser bestämmelser och regler rörande dessa frågor. i och län anser att den nya alkohollagstiftningen inte infriat förhoppningar om klara regler för likvärdiga bedömningar. anser att det är ett allvarligt misslyckande mot bakgrund av att tillståndsgivning och tillsyn ska flyttas från länsstyrelserna till närmare 300 kommuner. handel anmärker att förslaget till ny alkohollag utmärks av samma restriktioner och onödiga förbud som redan i andra yttranden avstyrkt t.ex. inskränkningar av alkoholservering vid teatrar. påpekar att det lagstiftningsförslag som föreligger baserar sig på ännu ej remissbehandlade utredningar. Därför bör alkohollagen justeras endast på de punkter som krävs för att genomföra monopolförändringen. 3.1 Inledande bestämmelser kap. 1 Med anledning av förslagen i 1 kap. alkohollagen förespråkar en harmonisering av de svenska reglerna på alkoholområdet till då de gränsvärden (t.ex.lägsta volymprocent på öl och vin) som används i EG för beskattning skiljer sig från de svenska. Även om inte går med i EU har en anpassning av de svenska definitionerna betydelse vid kontakter med EU-länderna. Även ifrågasätter om inte definitionerna avseende vin och öl i den nya alkohollagen bör anpassas till EG:s definitioner i punktskattelagstiftningen. gör liknande anmärkningar och påminner om att definitionerna av "spritdryck" i lagförslaget 1 kap. 3 §, 7 § och definitionen av "vin" i 1 kap 4 § skiljer sig från definitionerna i EG:s förordning 1576/89/EEG och 822/87/EEG. I och med EES- avtalet har förordningen satts i kraft genom kungörelse (SLV FS 1993:39) med föreskrifter och allmänna råd om spritdrycker. gör samma påpekanden som och anför att även kan tolkas så att etanolhaltiga livsmedel, t.ex. frukt i lag med hög alkoholhalt omfattas av lagstiftningen. anser även att det är viktigt att närmare klargöra vad som menas med begreppet "tillverkning"(1 kap. 7 §) då denna definition leder till tolkningssvårigheter. nämner en rad exempel där etanol kan sägas ha framställts eller utvunnits utan tillstånd t.ex återanvändning inom färgindustri o.dyl. eller i forskningssammanhang. Alternativt skulle tillståndsmyndigheten kunna föreskriva om att viss tillverkning inte kräver tillstånd. ombudsmän påpekar att det av definitionen av vin i 1 kap. 4 § framgår att t.ex. maskrosor inte kan vara utgångsråvara för vintillverkning. Man anför att detta inte synes vara avsett med hänsyn till vad som sägs i kommentaren till 2 kap. 3 §. ombudsmän ifrågasätter vidare om de föreskrifter som ska kunna meddelas, enligt 2 kap. 3 § om bl.a. vintillverkning, kan meddelas då dessa knappast kan anses stå i överensstämmelse med definitionen av vin i 1 kap. 4 §. 3.2 Tillverkning kap. 2 anser att det är olyckligt att två myndigheter ska behandla ärenden som rör teknisk sprit (2 kap. 5 §). Man anför att det finns risk för olika bedömningar. Eftersom utövar kontroll över försäljningen av teknisk sprit (2§ LFTA) måste den nya myndigheten dessutom lämna utförlig information om vilka som fått medgivanden och vilka bedömningar som gjorts. lämnar även förslag till ytterligare förändringar i lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit med m.m. utför i sina laboratorier analyser åt polismyndigheter i samband med misstanke om olovligt tillverkad sprit och har därför några synpunkter som rör den tillverkning som tillåts i hemmet (författningskommentar 2 kap. 3 §). befarar att det kan bli svårt att bedöma om den färdiga drycken har "tydlig karaktär av de ingående råvarorna eller av smak- och aromämnen som uppkommer vid jäsningen". Då även den s.k. sockerregeln slopas kan det bli omöjligt att med säkerhet fastställa om en vätska utgör hemtillverkat vin eller sprit/mäsk. föreslår att utredningsförslaget i denna del övervägs ytterligare. 3.3 Allmänna bestämmelser för försäljning kap. 3 efterlyser en bearbetning av regleringen av "varuprover" 3 kap. 6 § då det finns anledning att befara att den ökade konkurrensen på marknaden kan innebära försök att kringgå lagstiftningen. i anser att bestämmelsen i 3 kap. 6 § bör få straffrättslig sanktion då i sitt tillsynsarbete erfarit att försäljning av presentartiklar t.ex. i butik, på marknader, till företag m.m. kan innehålla spritflaskor av mindre storlek. 3.4 Partihandel, import och export 4 kap anser det inte vara självklart att man har rätt att importera och exportera alkohol när man fått tillverknings- eller partihandelstillstånd. För att kunna upprätthålla en god kontroll av alkoholmarknaden bör det krävas speciella tillstånd även för en sådan verksamhet. Utländska Vin och Spritproducenters Ombud i () anmärker att för flertalet av UVOS medlemmar torde endast import- och partihandelsfunktionerna vara intressanta efter en avmonompolisering. Om ansöknings- och tillsynsavgifter anpassas till ett sådant mer begränsat tillstånd anser UVOS att det vore att föredra. påpekar att det i 4 kap 2 § inte regleras vilka som får ta hem sprit, vin och öl, lägga upp dem på tullager m.m. föreslår att en reglering sker på motsvarande sätt som i 17 § andra stycket LHD. I remissvaret redovisas förslag på kompletteringar till 4 kap. 2 §. anser att de i alkohollagen ( 2 kap. 6 § och 4 kap. 3 §) föreslagna märkningsbestämmelserna inte bör införas då reglerna avviker från EG:s direktiv och märkning är ett s.k. totalharmoniserat område. Reglerna om märkning återfinns i kungörelse (SLV FS 1993:19) med föreskrifter och råd om märkning och presentation av livsmedel. Ytterligare bestämmelser på området skulle kunna uppfattas som tekniskt handelshinder, enligt . i Blekningen län påpekar att bestämmelsen i 4 kap. 4 § kan innebära att allmänheten gör inköp från bryggerierna när tillfälligt serveringstillstånd lämnats till slutet sällskap. föreslår ett tillägg till 4 § som avser att förhindra sådan försäljning. och anser att regleringen i 4 kap. 6 § även bör gälla för partihandel med öl klass II. 3.5 Detaljhandel kap. 5 anser att Systembolagets partiförsäljning till restauranger behöver regleras ytterligare. I 5 kap. 1 § alkohollagen bör skillnaden mellan bolagets detalj- och partihandel tydliggöras. Systembolaget kan även bli upplagshavare (lagerhållare) med rätt att köpa obeskattade varor från EU-länderna samt importera och lagra varor skattefritt från tredje land. Systembolaget kan således få samma rätt som Vin & Sprit att skattefritt hålla lager. föreslår att Systembolagets partiförsäljning sker genom ett dotterbolag. anser att Systembolagets partihandelsverksamhet skall begränsas så mycket som möjligt då det finns en uppenbar risk för att konkurrensen med andra aktörer inte kommer att ske på lika villkor. Behovet av ett särskilt tillstånd för Systembolaget bör enlig övervägas. i och i anser att tillståndskravet för detaljhandel med öl ska finnas kvar. 3.6 Servering 6 kap. i och län avstyrker förslaget (i 6 kap.3 §) att tillståndshavaren ska anmäla till tillståndsmyndigheten vilka personer som har utsetts till ansvariga för alkoholserveringen. anför att förslaget inte innebär någon förenkling. Systembolaget föreslår med anledning av 6 kap. 5 § att den som har till- fälliga serveringstillstånd eller tillstånd till servering till slutna sällskap (enligt 7 kap. 4 § 2 punkten) endast bör få köpa vin, sprit och starköl genom detaljhandelsbolaget. Länsrätten i anser att innebörden i 6 kap. 7 § att "åtgärder inte får vidtas i syfte att förmå gäst till inköp av alkoholdrycker" är svårtolkad och bör utgå. Bestämmelsen i 6 kap. 2 § bör vara tillräcklig. Systembolaget anser att den av kommissionen föreslagna bestämmelsen om måttfullhet i resturangernas marknadsföring av alkoholdrycker bör antas och ingå i alkohollagens avsnitt om serveringstillstånd. Det kommer då med tydlighet framgå att en otillbörlig marknadsföring av alkoholdrycker kan äventyra serveringstillståndet. i län påpekar att skrivningen i 6 kap. 8 § inte inkluderar öl klass II vilket innebär att det blir möjligt att handla med sig öl klass II från krogen. 3.7 Tillverknings- och partihandelstillstånd 7 kap anser som alkoholpolitiska kommissionen att tillståndstvång för partihandel med öl klass II bör behållas. Partihandlaren bör dessutom vara skyldig att kontrollera att återförsäljaren uppfyller lagens krav på "godkänd livsmedelslokal". anser i motsats till utredningen att nya partihandels- och tillverkningsställen endast ska få inrättas efter medgivande av tillståndsmyndigheten så att säkerhet och lagermöjlighet tillgodoses. och påpekar att det inte finns några beslut i om att tillståndskravet för öl klass II ska tas bort. Man anser att den nya myndigheten bör ansvara för kontrollen och tillståndsgivningen för öl klass II. anser att de kriterier för att få tillverknings- och partihandelstillstånd som anges i 7 kap 1 § inte är tillräckligt väl definie- rade. I synnerhet gäller det "personliga egenskaper". Kammarrätten i anser att lagrummen i 7 kap. 1 § och 7 kap. 6 § bör utformas annorlunda. Kammarrätten anför att sökandens "lämplighet" är en be- dömningsfråga, medan bevisbördan endast torde kunna avse bestämda rättsfakta. Rent generellt gäller i ansökningsärenden att sökanden får avslag om utredningen inte "visar" att kriterierna för bifall är uppfyllda. Kammarrätten föreslår, enligt körkortslagens modell, att tillstånd får meddelas den som "kan anses lämplig". Länsrätten i har liknande synpunkter och vill ifrågasätta de allmänt hållna krav som ställs på sökanden när det gäller att "bevisa" sina "personliga egenskaper", vilket kan leda till svårigheter i tillämpningen. Även den "laglydnad och benägenhet att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna", som beskrivs i 1 § och 6 §, bör preciseras. ombudsmän hänvisar till tidigare remissyttranden och vidhåller att det framstår som oegentligt att på sätt som föreslås ålägga sökanden att "visa att han är lämplig" att bedriva servering med alkoholdrycker. Med anledning av de avgifter som tillverkaren enligt 7 kap. 3 § skall betala påpekar att de företag som tillverkar sprit också måste betala avgifter till . Även de som importerar drycker som ska användas för tekniskt bruk måste betala dubbla avgifter då de omfattas av begreppet teknisk sprit i lagen om försäljning av teknisk sprit m.m. och påpekar att frågan huruvida teatrar och konsertlokaler ska få servera alkohol i pausen eller inte ännu inte har behandlats av och avvisar bestämt förslaget i 7 kap. 7 §. Länsrätten i vill ifrågasätta om bestämmelsen i 7 kap. 8 § är utformad på ett sätt som går att förena med krav på objektiva regler. Länsrätten föreslår att uttrycket "ur alkoholpolitisk synpunkt" ersätts med en beskrivning av de situationer när serveringstillstånd kan vägras enlig 7 kap. 8 § alkohollagen. Länsrätten i har liknande synpunkter.