prop · GI03163 · 1995-01-01 00:00:00 — Koden stadgar även bl.a. att OSSE-staterna inte ska tolerera eller stödja väpnade styrkor som inte är ansvariga inför eller kontrolleras av författningsenligt tillsatta organ. Om bruk av våld inte kan undvikas för att upprätthålla den inre ordningen måste våldsanvändningen stå i proportion till de aktuella säkerhetsbehoven. Uppförandekoden blev omgående högaktuell genom krisen i . Både och omvärlden kunde i sammanhanget åberopa den. Enligt rysk uppfattning legitimerade koden bruk av våld för att avväpna de författningsstridiga tjetjenska utbrytarstyrkorna; omvärlden har understrukit vad som i bl.a. uppförandekoden stadgas om urskiljning och måttfullhet vid militära insatser och hävdat att detta inte respekterats av de ryska styrkorna i . är den utan jämförelse mest genomgripande nedrustningsöverenskommelsen någonsin vad avser konventionella vapen och styrkor. Det avser reducering av fem kategorier större vapensystem och förstöring av övertaliga vapen, enligt detaljerade föreskrifter och med inträngande övervakning. Det avser vidare geografiska begränsningar när det gäller gruppering av kvarvarande system, särskilt i de norra och södra flankområdena. Det uttalade syftet är att "upprätta en säker styrkebalans på en lägre nivå för konventionella stridskrafter i " och att eliminera "förmågan att genomföra överraskande anfall och företa storoffensiv i ". Till skillnad från Wien-dokumentet och uppförandekoden är innebörden av traditionell rustningskontroll. Avtalet, som är juridiskt bindande, undertecknades vid toppmötet i . Endast NATO- och de förutvarande Warszawapaktsstaterna är parter. ingår således inte. CFE-parterna - som är 30 till antalet - har efterlevt det krävande avtalet utan allvarliga överträdelser. Fastän avtalet löper för obestämd tid är dess framtid något oviss. I och med upplösning haltar det balanstänkande som genomsyrar avtalet. Flera CFE-parter har antytt önskemål om att ändra vissa bestämmelser i avtalet. samlas CFE-parterna för att granska avtalets efterlevnad. Hur denna granskning kommer att avlöpa är en öppen fråga. Till bilden hör också ett separat avtal som kallas Open Skies och som innebär att de deltagande staterna - f.n. bara NATO- och f.d. Warszawapaktsstater - har rätt att genomföra omfattande spaningsflygningar över varandras territorier. Inhämtad information är öppen och kan därför åberopas i samband med t.ex. konfliktförebyggande dialoger. Open har ännu inte trätt i kraft då det inte ratificerats av ett tillräckligt antal stater. De alliansfria staterna har saknat tillträde till avtalet som medlemmar och är således observatör. Frågan om medlemskap är viktig och kommer att aktualiseras när avtalet öppnas för en bredare länderkrets. För svensk del gäller det bl.a. att ta ställning till vilka försvarstekniska och finansiella konsekvenser ett medlemskap och därmed följande åtaganden får. Utvidgningen av avtalet till att gälla även alliansfria stater blockeras f.n. av och på grund av Cypern-frågan. Toppmötet i gav Säkerhetsforum i uppdrag att års toppmöte i utarbeta ramvillkoren för nya rustningskontrollåtgärder. Tanken är att dessa ramvillkor ska ligga till grund för fortsatta förhandlingar om rustningskontroll och nedrustning som väntas fatta beslut om. 2.5 och andra internationella organisationer Ett av de mest framträdande elementen under framväxten av det "nya" , inledd vid toppmötet i , har varit ambitionen att stärka och precisera relation till andra internationella organisationer. ansträngningar har i första hand inriktats på att stärka banden med och , men även utbytet med det nordatlantiska samarbetsrådet (NACC), NATO och västeuropeiska unionen (WEU) har utvecklats. Utöver etablerandet av som en regional organisation under kapitel VIII av tog toppmötet i principiellt viktiga beslut rörande formerna för fredsbevarande OSSE-insatser, vilka uttryckligen förutsågs komma att innebära samarbete med andra internationella organisationer, inom såväl det militära som humanitära området. allt tydligare inriktning på konkreta insatser inom preventiv diplomati och krishantering har lett till en utbyggd fältverksamhet, i huvudsak genom en rad missioner av olika typ och varaktighet, vilket lett till ökade kontaktytor och ökat samarbetsbehov med andra internationella och enskilda organisationer som verkar inom samma område. I och med att har fått en fastare struktur, med permanenta organ, har de praktiska förutsättningarna för ett tätare utbyte med andra organisationer ökat påtagligt. Inte minst ordförande och dess generalsekreterare har viktiga roller att spela i detta sammanhang. fäste under sitt ordförandeskap i stor vikt vid att stärka operativa kapacitet och samarbete med de internationella organisationerna, i första hand FN. Detta manifesterades bl.a i undertecknandet av ett ramavtal mellan och FN. Ett trilateralt samarbete inom den mänskliga dimensionens område har också inletts, på svenskt initiativ, mellan , och . Vidare deltar en representant för i för fredsbevarande frågor, vilken omvandlats till en styrgrupp även för samarbetet på detta område inom ramen för Partnerskap för Fred. I Parisstadgan erkändes parlamentarikernas viktiga roll för ESK:s arbete. inrättades en parlamentarisk församling. Församlingen skall vara oberoende i förhållande till de nationella parlamenten, ha 245 medlemmar och sammanträder i en veckolång session i en medlemsstats huvudstad. Varje medlemsland är representerat i förhållande till sin storlek och församlingen fattar beslut genom omröstning. Församlingen höll sitt första möte i och gav bl.a. impulser till det fortsatta arbetet inom den mänskliga dimensionen samt uttalade sig om . Man beslutade även att etablera ett sekretariat med säte i . Församlingens andra möte hölls i och antog en deklaration om mänskliga rättigheter, nedrustning, ekonomiskt samarbete och Jugoslavien-krisen. Vidare antogs en rekommendation om att medlemsstaternas parlament skulle utse och samordna delegationer med uppgift att bevaka kurdernas situation i , liksom landets behandling av andra minoriteter. På det organisatoriska området rekommenderade församlingen att även ESK skulle införa principen om majoritetsbeslut och inrätta ett säkerhetsråd efter FN-modell. Församlingen skall ge råd till och till de deltagande staterna. Dess beslut är således inte bindande för regeringarna. har verkat för en ordning med fasta ramar för hur parlamentarikernas rekommendationer skall behandlas, dvs. en ordning som motsvarar vad som gäller för . Det har även föreslagits att församlingens ständiga utskott skall hålla ett möte i för att underlätta kontakterna med de OSSE-organ som finns där. Det tredje årliga mötet med den parlamentariska församlingen hölls i . I den deklaration som antogs vid mötet riktades uppmaningar till det då förestående Budapest-mötet att deltagarstaterna skulle etablera en formell ordning för hur församlingens rekommendationer skall behandlas, dvs. i linje med vad förespråkat. Toppmötet i beslutade att ordförandeskapet skall upprätthålla en aktiv dialog med parlamentarikerförsamlingen. Det åvilar ordförandeskapet att uppmärksamma Permanenta Rådet på de rekommendationer som antas av parlamentarikerförsamlingen samt att på motsvarande sätt informera parlamentarikerna om utvecklingen inom . Bland rekommendationerna från parlamentarikerförsamlingens möte återfinns även förslag om vissa justeringar i om konsensusbeslut. Det finns dock hos medlemsstater ett starkt motstånd mot långtgående förändringar i reglerna för beslutsfattande. möte med församlingen äger rum i . riksdag har inbjudit till att hålla möte i . 2.7 Kontakter med frivilliga organisationer verkar inom för att rimliga resurser skall skapas inom organisationen för ett utvecklat samarbete med frivilliga organisationer. har också på motsvarande sätt aktivt verkat för att bredda deras insyn i verksamhet och att göra centrala dokument lätt tillgängliga för dem. Denna politik bygger på övertygelsen att aktivt stöd från de frivilliga organisationerna är en nödvändig förutsättning för att skall kunna förverkliga sina målsättningar inom alla viktiga områden. Denna tes stärks av att demokratiseringssträvandena i fick viktiga impulser från ESK. Oppositionella organisationer, inte minst de s.k. Helsingforskommittéerna, drog direkt politisk nytta av uttalanden från konferenserna, inte minst det s.k. Helsingforsdokumentet där man fastslagit centrala principer angående fri- och rättigheter. En del av reformarbetet inom det gamla hämtade inspiration och fick viss politisk legitimitet från ESK. har öppenheten gentemot frivilliga organisationer i första hand åstadkommits inom den mänskliga dimensionen inom verksamhet. I linje härmed var arbetsgruppen för den mänskliga dimensionen vid tillgänglig för enskilda organisationer med erfarenhet på området. Budapestdokumentet bäddar, i linje med svenska ståndpunkter, för en vidgning av gentemot frivilliga organisationer. Toppmötet beslutade uppdra åt generalsekreteraren att utreda hur samverkan med dessa kan förstärkas. Det innebär bl.a. att denna fortsättningsvis inte förutsätts begränsas till den mänskliga dimensionen. har kommit att spela en konstruktiv politisk roll i de baltiska staterna. Med tanke på de baltiska ländernas återupprättade självständighet kom frågor som rör dessa helt naturligt upp i samband med . Toppmötet betonade bland annat vikten av ett tillbakadragande av de ryska trupperna i och uppmanade parterna att åstadkomma detta på folkrättens grund och genom bilaterala fredliga förhandlingar. underströk att dessa bilaterala avtal mellan de tre baltiska staterna och den borde innehålla konkreta tidtabeller för de ryska truppernas tillbakadragande från baltiskt territorium. På basis av det breda ESK-engagemanget i de baltiska staternas strävanden efter reell självständighet kom två långtidsmissioner att upprättas, en i och en i . I har inte behovet av stöd ansetts vara lika uttalat, även om den litauiska regeringen aktivt deltar i OSSE-arbetet och har övervägt möjligheten att tillsammans med ge en särskild roll till exempelvis i samband med regleringen av den ryska militära transittrafiken genom från . Efter behandlades frågan om det ryska trupptillbakadragandet kontinuerligt under ESK:s möten, som därigenom fram till tillbakadragandet kom att utgöra ett värdefullt forum för internationellt stöd för de baltiska staterna i denna centrala fråga. I har OSSE-missionen arbetat intensivt med att bistå den estniska regeringen med att finna lösningar främst vad avser problemen med den stora gruppen ryska icke-medborgare i landet. Högkommissarien för nationella minoriteter har upprepade gånger besökt , delvis i anslutning till utarbetandet av estnisk medborgarskapslag och utlänningslag. Missionens arbete har kommit att inriktas alltmer på frågor som har att göra med de ryska militära pensionärer som finns kvar i . En särskild OSSE-representant har utsetts för att tillsammans med en estnisk statlig kommission arbeta med de ofta socialt komplicerade militärpensionärsfrågorna. En relaterad fråga som följs av missionen är arbetet på att successivt förbättra undervisningen i estniska för de rysktalande så att dessa kan uppfylla den nya lagstiftningens språkkrav. Lettlandsmissionen arbetar även den i hög grad med alla de frågor som uppstår på grund av den stora gruppen rysktalande icke-medborgare i landet. Missionen har bl.a. en resande expertgrupp, som insamlar uppgifter även i mindre städer och på den lettiska landsbygden för att komplettera arbetet i . Liksom sina OSSE-kolleger i följer platsrepresentanterna i bl.a. utvecklingen av den inhemska invandrar- och utlänningslagstiftningen, samt språkfrågorna. I har kommit att spela en särskild roll vad gäller utarbetandet och tillämpningen av en inspektionsordning för avvecklingen av den ryska radarstationen i Skrunda. På begäran av och ingår en särskild OSSE-representant i den blandade kommission som upprättats enligt avtalet om Skrunda. Likaså, på båda parters begäran, finns en OSSE-representant för militärpensionärsfrågorna i . Det internationella samfundets ansträngningar till medling och fredsbevarande i f.d. har inte koncentrerats till , utan i första hand till FN och Europeiska Unionen samt, senare, även till NATO och stormakternas Kontaktgrupp. "" () uteslöts från fortsatt deltagande i arbete. Ett (åter)upptagande i medlemskretsen hindras bl.a. av oenighet om huruvida den nuvarande "" kan göra anspråk på det gamla plats, som står tom, eller om landet liksom övriga stater som uppstått på det tidigare territorium måste ansöka, och prövas, som ny medlem. Ett viktigt mål för är att stödja fredsprocessen i stort, att bidra till ansträngningar att motverka spridning av konflikten samt att förbereda insatser för att bygga upp demokratiska strukturer och rättssamhällen som kan bidra till att skapa varaktigt fredliga förhållanden efter konflikten. Likaså med sikte på att bidra till stabilitet förbereds förhandlingar om regionala nedrustningsåtgärder i området. I syfte att förebygga en spridning av striderna till den f.d. jugoslaviska republiken , , har en mission i . blockerar alltjämt fullt deltagande för i . åtog sig en understödjande och konfliktdämpande roll i genom en mission i Kosovo, Sandjak och , tre regioner med ett stort antal personer som tillhör en nationell minoritet. Denna fick dock läggas ned sedan regeringen i dragit tillbaka sitt samtycke till dess närvaro. har markerat sitt fortsatta engagemang genom samordnade insatser av sina ambassader i och genom möten i för diskussion av utvecklingen i de tre områdena och i hela . har en mindre mission i . Den har till uppgift bl.a. att ge stöd och råd till de ombudsmän som tillkommit inom ramen för den nya muslimsk-kroatiska federationen. Dessa ombudsmän har utsetts efter en urvalsprocess genomförd å OSSE-ordförandens vägnar av ambassadör i . Deras uppgift är att bidra till att överbrygga etniska motsättningar. Genom missionerna och genom den samordnade observationen av utvecklingen i skaffar sig insyn, inte minst när det gäller respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Inom ESK/utreddes frågan om inrättande av en särskild domstol för lagföring av krigsförbrytare i f.d. . Förslaget överlämnades till FN, som fattade beslut om domstolen. Omkring etthundrafemtio tulltjänstemän ingår i sju missioner till stöd för grannländerna att iaktta de av beslutade sanktionerna mot f.d. . 1993 tillsattes, i samråd med Europeiska Unionen, en särskild samordnare för strikt tillämpning av sanktionsbeslutet. besökte ordförande de nya medlemsländerna i . Besöket var ett led i ansträngningarna att integrera dessa i verksamhet, bl.a. beslutade man att hålla en serie seminarier i regionen. Inom ramen för den ekonomiska dimensionen har anordnat ett seminarium om hur man främjar små och medelstora företag i övergångsekonomier. Detta är angeläget då de ekonomiska och sociala följderna av pågående systemskifte kan utgöra potentiella hot mot stabiliteten i regionen. Vidare har det i regionen hållits seminarier om mänskliga fri- och rättigheter och om militära säkerhetsfrågor liksom rörande allmänna och övergripande OSSE-frågor, inklusive den viktiga frågan om uppföljning av gjorda åtaganden. Vid generalsekreterare besök i regionen betonade denne ESK:s strävan att samarbeta fullt ut med de fem centralasiatiska republikerna. Samtliga dessa bekräftade sitt genuina intresse för och respekt för dess värderingar. För att underlätta ländernas medverkan i den löpande politiska konsultationsprocessen angav generalsekreteraren som särskilt viktigt att länderna upprättar permanent närvaro i . finns samtliga utom representerade. Generalsekreterarens besök utmynnade bl.a. i ett beslut om att upprätta ett OSSE-kontor i samt utökat besöksutbyte och kunskapsöverföring. Högkommissarien för nationella minoriteter har avlagt besök i och Kirgistan. är representerat i genom en mission, som utgör ett exempel både på ESK/krishanterande och konfliktförebyggande verksamhet. Missionens mandat är tämligen allmänt formulerat men dess huvuduppgifter är klara och består i att befordra dialog och förtroende mellan olika grupper samt upprättandet av demokratiska institutioner. Missionen har också som uppgift att bevaka efterlevnaden av åtaganden inom den mänskliga dimensionen mot bakgrund av händelser under ett tidigare inbördeskrig. Situationen på mänskliga rättighetsområdet i regionen i övrigt ger också anledning till oro. Särskilt har kritiserats av för bristande efterlevnad av åtagandena inom ramen för den mänskliga dimensionen. verkar även här aktivt för att förbättra den interna dialogen och lägga grunden för en fungerande rättsstat byggd på demokratiska principer. 3.4 Andra långtidsmissioner: , och ökade motsättningarna mellan etniska grupper snabbt. Syd-Ossetien och krävde självständighet från och i Syd-Ossetiens fall inkorporering i . Ökade spänningar ledde till att väpnad konflikt utbröt med Syd-Ossetien och med . Förutom dessa två konflikter, finns andra etniska problem inom . Det internationella samfundet söker dämpa dessa två konflikter. FN har militärobservatörer i , och har en mission baserad i med syftet att försöka uppnå en politisk lösning av konflikten med Syd-Ossetien. ställning i dessa konflikter är komplicerad. I samband med ryska truppinsatser i regionen har sökt att få ett mer allmänt mandat av FN för att genomföra ryska fredsbevarande aktioner. etablerade en mission i som har 17 medlemmar och högkvarter i . Georgien-missionen är den enda OSSE-mission som inkluderar både diplomater och militärer. Den är dessutom den mission som står i nära kontakt med, och också övervakar, en fredsbevarande styrka (bestående av ryssar, georgier och sydosseter). Missionens mandat inkluderar att: "uppmuntra förhandlingar mellan parterna till konflikten i med mål att nå en fredlig politisk lösning". Missionens mandat breddades till att inkludera mänskliga rättigheter, i syfte att utveckla demokratiska institutioner, fria media och övervakning av de huvudsakligen ryska fredsbevarande styrkorna för att kunna bedöma huruvida deras aktiviteter överensstämmer med principer. Missionen har av allt att döma kunnat etablera goda kontakter med och trovärdighet hos myndigheter och andra organisationer både i och Syd-Ossetien. Därigenom kan den fungera som medlare och neutral samtalspart. Missionen har också utvecklat ett nära samarbete med den fredsbevarande styrkan baserad i Tskchinvali och med FN, som har militära observatörer i där man koncentrerar sig på flyktingfrågor. Långtidsmissionen i inrättades . Den främsta uppgiften är att följa förhandlingarna om Krims status och dess krav på lokalt ekonomiskt självbestämmande. Missionen skall även följa utvecklingen för de mänskliga rättigheterna - i samarbete med Högkommissarien för nationella minoriteter - samt bevaka mediernas frihet. Missionen har upprättat kontor i , medan det planerade kontoret på ännu inte kunnat starta sin verksamhet. Då missionen är en relativt ny är det för tidigt att göra en utvärdering av verksamheten. Långtidsmisssion till inrättades 1993. Det övergripande målet för missionen är att underlätta en politisk reglering av konflikten i utbrytarregionen i Transnistrien-området i . Mer i detalj innebär mandatet att man bl.a. skall upprätta en ram för dialog och förhandlingar mellan parterna i konflikten, uppmuntra till tillbakadragande av främmande trupper samt bidra med expertis på frågor rörande omhändertagande av återvändande av flyktingar och konstitutionella problem t.ex. beträffande regionalt självstyre. 3.5 Konflikten i och Minskprocessen En väpnad konflikt pågår om den armeniska enklaven i . Enklavens befolkning om ca 150.000 personer eftersträvar större självständighet gentemot centralregeringen. betraktar som en del av sitt territorium och accepterar endast begränsad autonomi för enklaven. är engagerat i att inom ram finna en varaktig fredlig lösning på konflikten rörande . Förutom viljan att bilägga en konflikt som krävt tiotusentals människoliv, tvingat en miljon på flykt och därmed orsakat stort mänskligt lidande, är ett grundläggande skäl till vårt engagemang den säkerhetspolitiska betydelsen av att den regionala alleuropeiska därmed skulle stärka sin roll inom region och i närområde. styrkor hade under de senaste striderna militära framgångar och kontrollerar av territorium.Sedan den 12 maj 1994 råder en informell vapenvila i området, delvis framförhandlad av och dåvarande svenska ordförandeskapet. Parterna har betygat sin avsikt att respektera denna tills en bredare politisk överenskommelse kan ingås. ESK beslöt att , huvudstad, skulle bli säte för en fredskonferens för konflikten. På grund av bristande förutsättningar att påbörja konferensen bildades något senare den s.k. Minskgruppen i syfte att förbereda konferensen. Minskgruppen består av parterna och ett antal särskilt intresserade OSSE-stater. I egenskap av medlem av ESK:s trojka har varit medlem i gruppen tillblivelse. övertog ansvaret för Minskprocessen , då nuvarande kabinettssekreteraren av ESK:s ordförande utsågs till ordförande i och -gruppen. Inget av de förslag till politisk överenskommelse om en omfattande och konsoliderad vapenvila som utarbetats inom har godtagits av samtliga parter, delvis beroende på förändringar i den militära situationen. En överenskommelse om en rad förtroendeskapande åtgärder träffades mellan parterna inom ramen för Minskgruppen . intresse av en stabilare situation i och även av att etablera militär närvaro i regionen ledde till allt mer intensiva parallella ryska medlingsansträngningar. sökte dock integrera de ryska ansträngningarna i Minskprocessen, och är det ett ryskt-svenskt samordförandeskap. Parternas önskan att se en framtida överenskommelse tryggad av verkligt internationella fredsbevarande styrkor ledde till att ESK:s ordförande på förslag av ordföranden för Minskkonferensen- och gruppen, undersökte intresset bland ESK-staterna för att bidra till en sådan insats. Det politiska gensvaret var positivt och vid toppmötet i fattades ett principbeslut om en fredsbevarande insats, under förutsättning av bl.a. konkreta framsteg i förhandlingsprocessen. En fredsbevarande insats i skulle bli den första inom ram. En militär grupp har av etablerats för att planera för en eventuell insats. Man planerar för en fredsbevarande styrka om totalt ca 3.280 man, varav ca 1.600 man i förband som kan lösa övervakningsuppgifter av skilda slag. finns en beredskap att sända upp till 500 militära observatörer till regionen, vilka kan samverka med förbanden. överväger ett bidrag i form av personal och/eller finansiella resurser till en eventuell fredsbevarande operation. har i samband med tidigare planering för en operation, som endast skall omfatta obeväpnade observatörer, åtagit sig att bidra med upp till 16 officerare. Eventuella bidrag med förband i den numera förändrade planeringssituationen övervägs . Om möjligt bör en samlad nordisk insats eftersträvas. har i fyra resolutioner uppmanat till stöd för Minskgruppens ansträngningar. Generalsekreteraren har erbjudit stöd i form av teknisk expertis, sambandsofficerare m.m. till en eventuell OSSE-operation. Enligt beslutet i skall säkerhetsrådet genom en resolution bekräfta ett eventuellt beslut av att sända ut en fredsbevarande styrka. Vid toppmötet beslöts att ordförandeskapet i och -gruppen skall vara delat mellan två stater, i realiteten och . Samordförandeskapet har resulterat i avsevärt bättre samordning av medlingsansträngningarna. kommer att efterträdas av såsom samordförande i och -gruppen. Samordförandeskapets verksamhet koncentreras f.n. på att finna vägar för fortsatta förhandlingar mellan parterna, stärka den existerande vapenvilan samt främja åtgärder som kan återskapa förtroendet mellan konfliktens parter i synnerhet inom det humanitära området. 4 och toppmötet i Den förvandling av ESK från förhandlingskonferens till säkerhetsorganisation som initierades med Parisstadgan 1990 pågår alltjämt.