prop · GI0357 · 1995-01-01 00:00:00 — Ett medlemsland får dock tillämpa en lägre nivå, dock lägst ett belopp motsvarande 35 000 ECU. Förvärv av vissa varor som är belagda med punktskatter, nämligen mineralolje-, alkohol- och tobaksvaror, skall emellertid alltid beskattas i destinationslandet. I de fall förvärvaren är en privatperson är det dock säljarens omsättning och inte förvärvet som skall beskattas i destinationslandet. En särskild ordning gäller för nya transportmedel. Förvärv av sådana varor skall alltid behandlas som förvärv med beskattning i det land där transport- medlet skall användas. Det finns en definition för nya transportmedel. Definitionen innefattar bilar, flygplan, båtar och motorcyklar. Den täcker även sådana fall då transportmedlen har blivit använda endast , vilket skall förhindra att den föreskrivna beskattningen kringgås. I de fall då någon reser från ett medlemsland till ett annat för att köpa andra varor än nya transportmedel, blir säljaren skattskyldig för omsättningen på samma sätt som vid försäljning till någon i det egna landet. Köparen skall i sådant fall inte betala skatt då han återvänder till sitt eget land. Det nu sagda gäller för privatpersoners inköp i ett annat , om varorna tas hem genom kundens försorg. Även vissa juridiska personer behandlas som tidigare nämnts på detta sätt, om deras inköp inte överstiger en viss gräns (10 000 ECU/år). Det kan i detta sammanhang nämnas att medlemsländerna har möjlighet att fortsätta med s.k. tax-free försäljning i hamnar och på flygplatser, på flygplan och fartyg fram till i samband med personbefordran mellan medlemsländerna. Skattefriheten för sådana försäljningar är föremål för i huvudsak samma begränsningar som tillämpas på resenärer som kommer till ett medlemsland från ett icke medlemsland. 4.2.4Import från icke medlemsländer Varor som importeras från icke medlemsländer kommer alltjämt att beskattas i samband med importen. Behovet av fullständig tulldokumentation för skatteändamål kommer i dessa fall att bestå. Såväl import som export kommer att vara knutna till den ordning som följer med tullhanteringen. Det system som råder i förhållandet mellan medlemsländer kommer inte att tillämpas på varor som förs in från ett icke medlemsland. Emellertid kommer ett förenklat rapporteringssystem att kunna användas i vissa fall. Rapporteringen kommer att baseras på det periodiska deklarationssystem som används av mervärdesskatteregistrerade företag när det gäller deras varuförsäljningar till kunder i andra medlemsländer. 4.3 Beskattning av gemenskapsinterna förvärv Regeringens förslag: Bestämmelser om beskattning av gemenskapsinterna förvärv införs i ML. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks. Vissa erinringar av teknisk natur och främst på detaljnivå förekommer dock. Skälen för regeringens förslag: Den nya beskattningsordning som gäller för införsel av varor från bygger, som framgår av den närmare redogörelsen i avsnitt 4.2, på att införselbeskattningen inordnas i det vanliga interna mervärdesskatteförfarandet. Principen är att mervärdesskatteregistrerade verksamheter som köper eller annars tar emot varor från andra skall redovisa dessa i den ordinarie mervärdesskatteredovisningen. Mervärdesbeskattningen måste därför utvidgas till att omfatta inte enbart omsättning inom landet av varor och tjänster, och import av varor från tredje land, utan också till att omfatta "gemenskapsinterna" förvärv av varor från andra . Detta innebär ändringar i den centrala regeln i 1 kap. 1 § ML om mervärdesskattelagens tillämpningsområde. Begreppet gemenskapsinterna förvärv har valts för den nya formen av skatteplikt. De närmare definitionerna av detta skattepliktsbegrepp bör införas i ett särskilt kap. 2 a i ML. Detta kapitel kompletterar 2 kap., som ger definitioner av det skattepliktsgrundande begreppet omsättning. Den nya beskattningsordningen kräver också särskilda bestämmelser om avdragsrätt för ingående skatt hänförlig till gemenskapsinterna förvärv. En sådan bestämmelse har föreslagits i avsnitt 8.2 genom ett tillägg till 8 kap. 2 §. I de fall mervärdesskatt skall påföras en förvärvare i annat krävs vidare en bestämmelse om skattefrihet för säljarens omsättning av varor som transporteras från till detta . Bestämmelsen föreslås införd i 3 kap. som en ny 30 a §. I 5 kap. har föreslagits bestämmelser om bl.a. distansförsäljningar, omsättning av punktskattepliktiga varor och nya transportmedel, vilka kompletterar regleringen i 2 a kap. Det nya regelsystemet beskrivs närmare i författningskommentaren till de föreslagna ändringarna i ML. 4.4 Särskilda regler för distansförsäljning och för vissa förvärv. Regeringens förslag: Vid postorderförsäljning eller motsvarande distansförsäljning till från ett annat skall svensk mervärdesskatt tas ut, om den sammanlagda omsättningen här i landet överstiger . Vid leveranser av punktskatte- pliktiga varor till från ett annat skall beskattning dock alltid ske i oavsett omsättningsbelopp. Den som är skattskyldig för för- värv av punktskattepliktiga varor behöver inte regi- streras enbart på grund av ett sådant förvärv. i bör vara beskatt- ningsmyndighet i de fall registrering inte behövs. För sådana näringsidkare som inte har avdragsrätt för ingående skatt eller motsvarande eller för juri- diska personer som inte är näringsidkare skall vid förvärv av varor som transporteras från andra EG- länder beskattning ske i , om det sammanlagda värdet av förvärven överstiger . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag utom vad avser förslaget om beskattningsmyndighet. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Principerna för mervärdesbeskattning inom den inre marknaden bygger som nämnts i avsnitt 4.2.1 alltjämt på att beskattning skall ske i konsumtionslandet (den s.k. destinationsprincipen). Detta gäller för den normala kommersiella handeln över gränserna i EG mellan näringsidkare. Privatpersoner förutsätts däremot kunna köpa varor fritt i önskat , utan beskattningskonsekvenser när varorna förs hem till det egna landet (undantag gäller för nya transportmedel, se avsnitt 4.5). För postorderhandel eller annan s.k. distansförsäljning gäller emellertid särskilda restriktioner. En näringsidkare som sänder varor till ett annat till en privatperson eller till någon annan som inte är skattskyldig för gemenskapsinternt förvärv skall ta ut destinationslandets mervärdesskatt. Omsättningen anses gjord i destinationslandet, och säljaren skall vara registrerings- och betalningsskyldig där. Om omsättningen är av mindre omfattning skall dock dessa principer frångås. Enligt EG-reglerna skall sålunda postorderföretag med en årsomsättning i ett visst om högst 100 000 ECU bli skattskyldigt för omsättning i hemlandet och betala det landets skatt. Ingen mervärdesskatt tillfaller i sådant fall konsumtionslandet. För som anser att en så hög gräns skulle kunna skapa allvarligare konkurrensproblem tillåts dock införandet av en lägre gräns, som dock inte får understiga 35 000 ECU. Mot bakgrund av den svenska mervärdesskattens nivå om , och de väsentligt lägre skattenivåer som tillämpas i vissa av , bör den gräns som tills vidare skall användas för distansförsäljning till utgå från den lägre gräns som EG-reglerna medger och bestämmas till . Reglerna föreslås införda i 2 § i 5 kap. Den nu nämnda gränsen skall tillämpas för varor i allmänhet. För punktskattepliktiga tobaks-, alkohol- och mineraloljeprodukter skall dock beskattning alltid ske i om de sänds hit oavsett omsättningsbelopp. Om varorna sänds till en privatperson är säljaren skattskyldig här för sin omsättning. Om varorna i stället sänds till en näringsidkare eller till en juridisk person som inte är näringsidkare är denne skattskyldig här för sitt förvärv. En reglering av denna innebörd föreslås införd i 5 kap. 2 §. En sådan förvärvare som är skattskyldig enbart på grund av förvärv av punktskattepliktiga varor skall enligt EG-reglerna inte behöva registrera sig till mervärdesskatt. Detta gäller exempelvis för en näringsidkare som bedriver verksamhet som inte medför skattskyldighet för omsättning. Motsvarande bestämmelse föreslås i 14 kap. ML bör tas in en bestämmelse om att skattemyndigheten i skall vara beskattningsmyndighet i dessa fall. Motsvarande reglering finns också för nya transportmedel (jfr avsnitt 4.5). Enligt principerna för gemenskapsinterna förvärv skall mervärdesskattere- gisterade verksamheter som förvärvar varor vilka transporteras från andra beskattas för förvärvet i sitt hemland. För sådana näringsidkare m.fl. som inte har avdragsrätt för ingående mervärdesskatt, eller motsvarande rätt till återbetalning av mervärdesskatt, skall enligt EG-reglerna särskilda regler tillämpas. Det gäller således näringsidkare vars omsättningar inte är skattepliktiga, men också juridiska personer som inte är näringsidkare. Sådana förvärvare skall i begränsad utsträckning kunna förvärva varor från andra utan att betala sitt hemlands mervärdesskatt. Enligt EG-reglerna får medlemsländerna själva bestämma vilken gräns som skall tillämpas, men denna gräns får inte bestämmas till ett lägre belopp än vad som motsvarar 10 000 ECU . Om en sådan företagare eller juridisk person förvärvar varor till ett värde understigande gränsen kan förvärvet ske utan beskattningskonsekvenser i . I stället utgör omsättningen den beskattningsgrundande händelsen och säljaren blir skattskyldig i det egna landet och skall betala sitt hemlands skatt. Är förvärven större, måste förvärvaren dock redovisa mervärdesskatt för gemenskapsinternt förvärv här. Det innebär också att registrerings- och deklarationsplikt kommer att föreligga. Den gräns som skall tillämpas för svensk del bör tills vidare bestämmas till . Liksom i fråga om distansförsäljningsfallen torde den relativt höga svenska skattenivån nödvändiggöra en låg gräns för skattefriheten i . Bestämmelser motsvarande de här redovisade EG-reglerna föreslås införda i 2 a kap. 3 §. 4.5 Särskilda regler för förvärv av nya transportmedel Regeringens förslag: Förvärv av nya transportmedel, inkluderande olika typer av motorfordon, större båtar samt luftfartyg, skall alltid beskattas i . Förvärvaren behöver inte registreras till mervärdesskatt enbart på grund av ett sådant förvärv. Förvärvaren skall redovisa mervärdesskatt på förvär- vet till i i de fall registrering inte behövs. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag utom vad avser förslaget om beskattningsmyndighet. Remissinstanserna: anser att i bör vara beskattningsmyndighet beträffande förvärv av nya transportmedel. Skälen för regeringens förslag: För nya transportmedel innebär EG-reglerna, för övergångsordningen , att mervärdesskatten alltid skall tas ut i det land till vilket det nya fordonet förs för att användas permanent. För begagnade motorfordon och andra begagnade transportmedel gäller de allmänna reglerna för varuhandeln (innebärande att en privatpersons inköp normalt beskattas i förvärvslandet). De särskilda reglerna om nya transportmedel kräver dels en definition av vilka transportmedel som omfattas av särreglerna, dels en definition av vad som avses med ett nytt transportmedel. En sådan definition föreslås införd i 1 kap. 13 a § ML. Med transportmedel avses i huvudsak alla motorfordon, båtar med en längd överstigande 7,5 m och flygplan med en startvikt överstigande . För att ett transportmedel skall anses nytt krävs exempelvis beträffande motorfordon att det förvärvas från det att det första gången tagits i bruk, eller att det körts högst . Ett sådant nytt transportmedel skall således alltid beskattas i , om det förs hit från ett annat . Även en privatperson, eller någon annan som inte annars är skattskyldig till mervärdesskatt för omsättning eller gemenskapsinternt förvärv, är skattskyldig för förvärvet. Den skattskyldige behöver inte registreras till mervärdesskatt enbart på grund av ett sådant förvärv. Skatten bör, såsom RSV förordat, redovisas till i i de fall registrering inte skall ske. Regler om beskattning av förvärv av nya transportmedel återfinns i 2 a kap. Frågan om registrering regleras i 14 kap. anges i 12 kap. Enligt EG-reglerna får varje medlemsstat självt fastställa vilka rutiner som skall användas för beskattningen i dessa fall. Enligt RSV:s rapport 1994:3 kan beskattningen av sådana fordon som skall registreras i om de förvärvas för att användas här, dvs. flertalet motorfordon, möjliggöras i samband med att transportmedlet registreras. RSV avser att upprätta ett samarbete med bilregistreringsmyndigheten och registreringsmyndigheten för flygplan för att uppnå en kontroll av att deklarationsplikten fullgörs. RSV avser också att träffa avtal om utbyte av viss information med närmast berörda . 1994/95:55 har lämnats ett förslag om att även försäljningsskatten på motorfordon skall tas ut i samband med registreringen. Den närmare regleringen av beskattningen vid förvärv av nya transportmedel bör ske genom förordning. **Fotnot** [9] har ansökt om medlemskap i . EG kvarstår dock som den viktigaste delen av EU. De regler som finns på mervärdesskatteområdet är EG-regler. I det följande används därför i huvudsak uttrycket EG i anslutning till dessa regler. 4.6 Redovisning i deklaration och i periodiska sammanställningar Regeringens förslag: Mervärdesskattedeklarationerna skall kompletteras med uppgifter om varuhandel med andra . Skatt som avser gemenskapsinterna förvärv skall särredovisas i mervärdesskattedeklara- tionen. Mervärdesskatten skall redovisas för enmå- nadsperioder för sådana skattskyldiga som bedriver handel med EG. En skyldighet att lämna periodiska sammanställ- ningar över handeln med EG införs. Sammanställ- ningarna skall normalt redovisas kvartalsvis, men i vissa fall för kalenderår. För dem som har rätt att redovisa periodiska sammanställningar helårsvis in- förs också möjligheten att redovisa skatten för helt kalenderår. Sammanställningarna skall lämnas till RSV senast efter utgången av den period som sammanställningen avser. En särskild förseningsavgift skall tas ut av skattemyndigheten om sammanställ- ningen lämnas . RSV skall utgöra samordningsmyndighet för informa- tionsutbytet i förhållande till andra . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag utom i följande avseenden. En möjlighet införs för dem som bedriver EG-handel att redovisa skatten för helt kalenderår. Vid helårsredovisning skall deklarationen lämnas året därpå. De periodiska sammanställningarna skall tillställas RSV som samordningsmyndighet. Remissinstanserna: RSV och tillstyrker enmånadsredovisning av skatten för dem som bedriver EG-handel. RSV anser dock att det även i deklarationshänseende bör införas en möjlighet till kalenderårsredovisning motsvarande den som gäller för de periodiska sammanställningarna. Näringslivets Skattedelegation accepterar en övergång till enmånadsredovisning men anser att en möjlighet bör finnas för de företag som så önskar att få behålla tvåmånadersredovisning, under förutsättning att de ändå gör kvartalssammanställningarna. avstyrker förslaget om enmånadsredovisning. anser att det bör övervägas att införa enmånadsredovisning för samtliga företag med omsättning över viss storlek och inte bara för dem som bedriver EG-handel. Flera remissinstanser, däribland Näringslivets Skattedelegation, och , accepterar inte att de periodiska sammanställningarna skall behöva lämnas med deklarationerna. Den tid efter redovisningsperioden som enligt förslaget de skattskyldiga har på sig för att upprätta de kvartalsvisa periodiska sammanställningarna bör förlängas till åtminstone . Det är i stor utsträckning samma personer som sammanställer både rapporterna och deklarationerna. Sammanställningnarna skall inte hållas tillgängliga för skattemyndigheterna i andra länder förrän efter utgången av resp. kvartal. Det är inte rimligt att företagen får endast en mindre del av den totalt tillgängliga tiden. Näringslivets Skattedelegation, och Föreningen anser vidare att en successiv anpassning bör ske till den nya ordningen vilket innebär att reglerna om förseningsavgift bör få ett senare ikraftträdande alternativt mycket generösa eftergiftsregler. Det nya systemet är komplicerat och kräver nya administrativa rutiner. ifrågasätter om den föreslagna förseningsavgiften är tillräckligt hög. Verket anser liksom och i län att en differentiering av avgiften bör övervägas. Skälen för regeringens förslag: Den mervärdesskatt som belöper på ett gemenskapsinternt förvärv skall den skattskyldige redovisa som utgående skatt i sin ordinarie mervärdesskattedeklaration. EG-reglerna innebär att den skatt som hänför sig till sådana förvärv skall särredovisas i deklarationen. Bestämmelserna i 13 kap. ML om redovisning av skatt bör kompletteras i enlighet med detta. EG-reglerna innebär dessutom att deklarationer som avser verksamhet där handel till eller från förekommer skall förses med uppgifter om det sammanlagda värdet av från EG förvärvade varor, liksom det sammanlagda värdet av till EG tillhandahållna varor. Dessa krav på uppgiftslämnande föreskrivs av kontrollskäl och bör tas in i 13 kap. Bestämmelser om vilka uppgifter som skall lämnas bör kunna meddelas som tillämpningsföreskrifter till de allmänna redovisningsreglerna i 13 kap. Ett särskilt gemensamt kontrollsystem för mervärdesskatten har byggts upp inom EG. Det bygger på att uppgifter om varuomsättning till andra samlas in kvartalsvis från de skattskyldiga. Dessa sammanställningar skall sedan tillhandahållas de övriga ländernas skattemyndigheter. Ett datasystem har byggts upp för denna verksamhet. förbereder, i enlighet med regeringens uppdrag, en svensk anslutning till detta kontrollsystem. Sammanställningarna skall redovisa värdet av försäljningar (och andra leveranser) av varor till varje kund i andra , med angivande av kundernas registreringsnummer. ML föreslås en regel om skyldighet att göra sådana sammanställningar. Även för de periodiska sammanställningarna bör närmare bestämmelser om vilka uppgifter som skall lämnas kunna meddelas som tillämpningsföreskrifter. I 14 kap. bör tas in regler om att sammanställningarna normalt skall redovisas kvartalsvis. I enlighet med ett särskilt undantag som medgetts i avtals- förhandlingarna bör för vissa mindre verksamheter sammanställningarna få redovisas för kalenderår. De närmare förutsättningarna för att få redovisa de periodvisa sammanställningarna för kalenderår kommenteras nedan i samband med att redovisningsperioderna för mervärdesskatten behandlas. Enligt EG-reglerna får medlemsländerna själva bestämma när företagen skall lämna de periodiska sammanställningarna, och i vilka former detta skall ske. Å andra sidan krävs av medlemsländerna att sammanställningarna lämnas in i sådan tid att uppgifterna på dem kan hållas tillgängliga på datamedium för övriga senast efter utgången av resp. kalenderkvartal. Länderna har således möjlighet att bestämma tidpunkten för lämnande av samman- ställningarna mot bakgrund av hur som därefter behövs för att registrera uppgifterna. Utredningen har i enlighet med vad som angetts i RSV:s rapport 1993:8 föreslagit att de periodiska sammanställningarna skall lämnas till skattemyndigheten senast efter utgången av den period som sammanställningen avser. RSV har därvid beräknat tidpunkten för lämnandet mot bakgrund av de rutiner för hanteringen av de periodiska sammanställningarna som verket utarbetat. Avsikten är att förtryckta blanketter för periodisk sammanställning skall sändas ut till berörda skattskyldiga i samband med att den förtryckta deklarationsblanketten sänds ut. Hanteringen därefter kan i huvuddrag sägas innefatta följande. Uppgifterna i sammanställningen registreras i det centrala skatteregistret i en särskild databas, i förekommande fall efter påminnelse att lämna sådan uppgift. De redovisade uppgifterna kontrolleras genom jämförelse med mervärdesskattedeklarationerna och i förekommande fall registreras rättelser eller justeringar av uppgifterna. Enligt RSV kräver nämnda hantering att uppgifterna lämnas senast efter varje kvartals utgång för att verket skall kunna garantera en fullgod kvalitet på de uppgifter som skall finnas tillgängliga för skattemyndigheterna i andra . Då tillräckliga skäl saknas för att frångå RSV:s bedömning föreslås att sammanställningarna lämnas inom den av verket föreslagna tiden. En bestämmelse om nämnda tidpunkt bör tas in i 14 kap. Det kan i detta sammanhang noteras att de skattskyldiga måste föra räkenskaper på ett sådant sätt att de möjliggör tillämpning av mervärdesskattebestämmelserna och skattemyndigheternas kontroll av tillämpningen. En särskild förseningsavgift bör införas för försenat uppgiftslämnande i fråga om sammanställningarna. Utredningen har endast lämnat förslag till en enhetligt angiven förseningsavgift om . Frågan om en eventuell differentiering av denna avgift kan enligt utredningens mening emellertid behöva övervägas. Det finns dock inte skäl att frångå förslaget om en enhetlig avgift. Skulle det senare visa sig bli nödvändigt kan en omprövning av detta ställningstagande komma att bli aktuellt. Det bör i detta sammanhang under- strykas att insamlandet av de kvartalsvisa sammanställningarna görs för att tillgodose övriga kontrollbehov, liksom motsvarande uppgifter i andra möjliggör de i verksamma företagens kontroll. Det är således en skyldighet för att effektivt tillse att de nödvändiga uppgifterna lämnas i rätt tid och i den omfattning som föreskrivs i EG-reglerna. Det kan emellertid finnas skäl att under ett inledningsskede tillämpa reglerna om påförande av förseningsavgift med viss restriktivitet. Utredningen har i 14 kap. ML föreslagit att de periodiska sammanställningarna skall lämnas in till skattemyndigheten i det län där den skattskyldige är registrerad. Enligt EG:s direktiv skall varje medlemsland utse en myndighet som svarar för samordningen av informationsutbytet inom det särskilda datasystem som tillskapats för kommunikation mellan medlemsländerna. Enligt RSV:s rapport 1994:3 bör denna samordningsmyndighet organisatoriskt utgöra en del av RSV. Uppgifterna för samordningsmyndigheten kommer bl.a. att bestå i att medverka i insamlandet av de periodiska sammanställningarna och att påtala brister i dessa för berörda skattskyldiga. Myndigheten skall också ha befogenhet att genomföra kontrollaktiviteter. Av rapporten framgår vidare att de skattskyldiga som är anslutna till tulldatasystemet avses kunna lämna periodiska sammanställningar direkt till tulldatasystemet. Från tulldatasystemet kommer därefter uppgifterna att föras över till skatteförvaltningen. Med hänsyn till vad som redovisats föreslås en bestämmelse i 12 kap. om RSV:s funktion av samordningsmyndighet. Vidare bör de periodiska sammanställningarna lämnas till RSV, i förekommande fall via tulldatasystemet. De bör således inte, såsom utredningen föreslagit, tillställas skattemyndigheten. Befogenheten att påföra förseningsavgift bör dock i enlighet med utredningens förslag finnas hos skattemyndigheten.Redovisningsperioderna för mervärdesskatt kan enligt EG-reglerna bestämmas till en månad, eller ett kvartal. Medlemsländerna har dock rätt att bestämma andra redovisningsperioder, dock inte än . I redovisas mervärdesskatt i huvudsak för tvåmånadersperioder (jfr 14 kap. 8 § ML). Verksamheter med årligt beskattningsunderlag understigande är inte registreringsskyldiga för mervärdesskatt men skall redovisa skatten i inkomstskattedeklarationen. För sådana verksamheter medges därför i princip en helårsredovisning av mervärdesskatten. I vissa fall (exportföretag) kan skattemyndigheten medge enmånadsredovisning och för verksamheter som registrerats trots att beskattningsunderlagen för ett beskattningsår inte överstiger (handelsbolag) kan redovisning få ske för perioder om helt beskattningsår (14 kap. 9 § ML).