prop · GI03160 · 1995-01-01 00:00:00 — Insatser på dessa om- råden skall fortsätta på en hög nivå. Miljösituationen i länderna i kan i många avseenden karaktäriseras som i det närmaste katastrofal. På grund av planekonomins systemfel har år av misshushållning resulterat i en omfattande utarmning av den fysiska miljön. Miljöförstörelsen har lett till att många miljövärden gått förlorade för evigt och att människors fysiska och psykiska välbefinnande lidit stor skada. bör emellertid noteras att många viktiga naturområden och våtmarker förblivit orörda till gagn för djurliv och flora. Miljöförstöringen innebar väldiga påfrestningar på människorna i dessa samhällen. växte en miljörörelse fram som blev en murbräcka för den demokratiska omvandlingen. Till en början var rörelsen mest aktiv i de centraleuropeiska staterna. En liknande process pågick i , och , där miljörörelsernas betydelse för dessa länders frigörelse inte får underskattas. De undermåliga energiråvarorna och teknikerna för uppvärmning, elproduktion och industriell verksamhet utgör grunden för den luftförorening som pågår . Exempel härpå är de oljeskifferbaserade kraftverken i och kolbaserade kraft- och värmeverk i . Vattenföroreningar härrör främst från industrier, orenat avloppsvatten och jordbruk. Dessa är också betydande utsläppskällor för vattnet och miljön i . Till bilden av negativa miljöföreteelser i hör också kärnkraften och hanteringen av radioaktivt avfall som är en källa till stor oro. Skillnaderna i politisk och ekonomisk utveckling i under den pågående omvandlingen innebär att förutsättningarna för insatser och samarbete på miljöområdet är mycket olika. Miljöfrågorna gavs från första början högsta prioritet i östsamarbete. var pådrivande i att lyfta fram betydelsen av åtgärder för att förhindra ytterligare miljöförstöring. och statsministrar var tillsammans initiativtagare till konferensen i som har resulterat i ett åtgärdsprogram för . Konferensen samlade företrädare för , och tillsammans med övriga Östersjöstater. Det innebar en start inte bara för ett helt nytt miljösamarbete utan också för hela det politiska samarbetet i regionen. På ett tidigt stadium uppmärksammades också de internationella finansieringsinstitutionerna såsom , , NIB och EIB på behov av miljöinsatser. Ett brett och stort engagemang från dessa institutioners sida är en viktig förutsättning för en framgångsrik miljöpolitik och de deltog som aktiva samarbetspartners i den resursmobiliseringskonferens i i där samtliga bilaterala och och multilaterala insatser redovisades. En deklaration antogs där länderna runt rekommenderas att bl.a. använda avgifter för att begränsa miljöskadliga utsläpp. Vidare skall enligt deklarationen olika finansieringslösningar användas på effektivast möjliga sätt och gåvor och annat finansiellt stöd skall ställas till förfogande för bl.a. projektförberedelser. Inom ramen för den s.k. "Environment for Europe"-processen hålls regelbunda miljöministerkonferenser. Vid dessa konferenser har miljöfrågorna i i allt större utsträckning kommit i fokus. Vid den senaste ministerkonferensen i antogs principerna för ett miljöaktionsprogram för . Aktionsprogrammet innehåller riktlinjer för politiska reformer, institutionella åtgärder och miljöinvesteringar. Som en uppföljning av aktionsprogrammets rekommendationer om politiska reformer och institutionsuppbyggnad upprättades en särskild arbetsgrupp (Task Force) med som sekretariat. Ett särskilt samarbete med givarländer och de internationella finansiella institutionerna har upprättats, den s.k. - PPC. Dess syfte är att främja finansieringen av konkreta investeringar i miljöprojekt. Verksamheten finansieras helt genom frivilliga bidrag från länderna. Nästa europeiska miljöministerkonferens kommer att äga rum i . Vid konferensen kommer miljöfrågorna i att vara ett centralt tema liksom finansieringen av miljöåtgärder och investeringar. Ett av de första målen för det svenska samarbetet med har varit att stödja åtgärder för att förbättra miljön. Med dessa åtgärder har i första hand avsetts vattenrening, åtgärder mot luftföroreningar och kärnsäkerhetshöjande åtgärder. Åtgärder i måste riktas såväl mot lokala hälsorelaterade miljöproblem som mot gränsöverskridande föroreningar. De flesta länder har skrivit på de internationella miljöavtal som reglerar utsläpp till luft och vatten av vissa förorenande ämnen som t.ex. svavel, kväveoxider och närsalter. Genom att åtgärda dessa utsläpp kommer man normalt också åt andra miljöproblem av mer lokal karaktär. Även på miljöområdet har det tekniska biståndet i form av kunskapsutvecklande åtgärder som institutionsuppbyggnad m.m. varit det dominerande i början av stödperioden. Förutsättningar har sedermera skapats så att en stor del av det svenska miljöstödet nu går till investeringsinsatser. I de central- och östeuropeiska länderna finns betydande områden med höga naturvårdsvärden även i ett europeiskt perspektiv. Det är angeläget att åtgärder i ökad utsträckning avser bevarande av den biologiska mångfalden. Härvid avses förutom bevarandet av värdefull natur och hotade växter och djur även ett hållbart nyttjande av naturresurserna inom de areella näringarna och en ekologiskt anpassad markanvändning i övrigt. Miljöproblemens karaktär kräver olika angreppssätt. Lokala problem skiljer sig från gränsöverskridande miljöproblem. Central- och miljöproblem är såväl lokala som gränsöverskridande. De är starkt kopplade till industrisamhällets utveckling och lösningarna liknar de som de västeuropeiska länderna själva tillämpar. Den starka ekonomiska omstruktureringen, med utslagning av många föråldrade industrianläggningar, i har redan lett till att vissa gränsöverskridande föroreningar minskat. I andra fall måste åtgärder till för att klara jordbrukets omställningsproblem liksom för att ta hand om orenat avloppsvatten. Regeringen har i proposition 1994/95:100 bil. 4 närmare redogjort för sin syn på en hållbar utveckling. Regeringen har i skrivelse till (1993/94:252) redovisat hittillsvarande insatser inom miljöområdet i . För miljö- och kärnsäkerhetsinsatser i har anvisats åren 1990/91-1994/95. Ett flertal myndigheter och institutioner i har inom sitt kompetensområde erhållit särskilda medel för miljöstöd. Närings- och teknikutvecklings-verket () har anvisats totalt för energieffektivisering och satsning på förnybara energislag i och . () har anvisats för kärnsäkerhet. Statens strålskyddsinsitut (SSI) har anvisats för strålskyddssamarbete. () har anvisats för miljöanpassat jordbruk inom ramen för Östersjöprogrammet. () har anvisats totalt för i första hand förvaltningsstöd i direktkontakt med mottagande myndigheter samt för stöd till utrustning och investeringar i samband med vänortssamarbete. Kommunikations-departementet disponerar för miljöanpassade trafikmedel i de baltiska länderna. Av de medel BITS disponerar för stöd till för samtliga sektorer beräknas att medel i storleksordningen använts för miljöinsatser eller insatser som har en påtaglig positiv miljöeffekt. Härutöver har BITS erhållit för insatser inom åtgärdsprogrammet i . För investeringar i de värsta föroreningskällorna i åtgärdsprogrammet för har anslagits ca som disponerats av . Svenska kommuner deltar aktivt i arbetet med miljön i genom det vänortssamarbete som bedrivs mellan kommuner i och länder på andra sidan . Detta samarbete stödjs med medel dels från BITS inom ramen för det fördjupade vänortssamarbetet förmedlat genom dels genom särskilda medel från . kommer miljöinsatserna att finansieras över ett sammanhållet anslag. Eftersom miljöstödet erfordrar nära samverkan med departement och myndigheter kommer regeringen att för policy- och anslagsfrågor tillsätta en särskild beredningsgrupp. 7.1 Förvaltningsstöd och kunskapsuppbyggnad En viktig förutsättning för att effektiva miljöåtgärder och miljöinvesteringar skall kunna genomföras i är att länderna förfogar över en förvaltnings- och institutionsuppbyggnad med en sådan struktur och kompetens att den kan svara för en långsiktig miljöstrategi. Många av dessa länder håller på att bygga upp miljöförvaltningar, utarbetar lagstiftning och regelverk och söker lösningar vad gäller uppföljning och övervakning av olika miljöåtagärder. Svenska myndigheter som har en lång och bred erfarenhet av miljöarbete har goda förutsättningar att kunna göra en betydande insats vad gäller kunskapsöverföring och förvaltningsstöd. En stor del av sådan kunskapsöverföring och tekniskt samarbete har finansierats via BITS. Som komplement till detta stöd har disponerat medel för bilateralt förvaltningsstöd och kunskapsöverföring. En bas för samarbetet utgör de bilaterala avtal som ingått med , , och om samarbete på miljöområdet. En viktig del i förvaltningsstöd gäller utveckling av det regionala samarbetet mellan länstyrelser och deras motsvarigheter i samarbetsländerna. Härmed tillvaratas länstyrelsernas kompetens inom miljöområdet och deras kontaktnät i . De största insatserna vad gäller miljöstöd går till åtgärdsprogrammet för . Inom ramen för () har som nämnts ovan ett åtgärdsprogram för tagits fram gemensamt av alla länder i tillrinningsområdet i nära samarbete med , Europeiska , Europeiska investeringsbanken och Nordiska investeringsbanken. Genomförandet av programmet samordnas inom en kommitté inom HELCOM (PITF, Programme Implementation Task Force). I programmet beskrivs vilka åtgärder som bör vidtas för att återställa ekologiska balans. Utöver de 132 konkreta utsläppskällor som identifierats beskriver programmet också behoven av lagar och regleringar, miljömedvetenhet och utbildning hos befolkningen samt kunskapsöverföring inom bl.a. dessa områden till länderna i öst. Utsläppskällorna som tas upp i programmet är de objekt som bedöms bör åtgärdas först. Utsläppskällorna består framför allt av kommunala avlopp, industrier och jordbruk. De totala kostnaderna för programmet har beräknats till 18 miljarder ecu (ca ), där ca hälften är kostnader för att åtgärda utsläppskällorna och resten en uppskattning av kostnaden för kunskapsuppbyggnad, stärkande av institutionella åtgärder samt ökad miljökunskap. Kostnaderna är framför allt hänförliga till insatser i de baltiska länderna, och samt östra . Största delen av kostnaderna är lokala kostnader dvs. sådana som betalas med inhemska medel. Det svenska stödet till åtgärdsprogrammets genomförande i länderna runt uppgår till ca . Det innebär att kunnat bidra till väsentliga insatser för miljön i dessa länder. har medverkat i kunskapsuppbyggnad med bl.a. planering och projektering av avloppsreningsanläggningar i de baltiska staterna och , vilket resulterat i att ett flertal projekt nu är under genomförande eller står i begrepp att påbörjas. Svenskt gåvobistånd har också lämnats för tre anläggningar i som är under färdigställande. är också en huvudfinansiär för stora reningsanläggningar i i och i som påbörjas . Svenskt stöd planeras också för en anläggning i som även denna kommer att påbörjas . I dessa fall sker samfinansiering med bl.a. . Som framgår ovan disponerar för att möjliggöra att kommunernas vänortssamarbete, framförallt vad gäller avloppsrening, kan kompletteras med utrustning och investeringar. Dessutom kan nämnas att anvisats för utbildning, rådgivning och demonstration rörande miljöanpassat jordbruk. Det nordiska finansieringsbolaget för miljöinvesteringar - () - upprättades genom beslut i . NEFCO:s syfte är att med kapital delta i finansiering av företag som tillverkar miljöutrustning och tillhandahåller miljötjänster i . NEFCO:s grundkapital uppgår till av vilket bidrar , motsvarande ca vilket inbetalats . Vid sitt möte beslöt att verkställa en utvärdering av NEFCO:s hittillsvarande verksamhet. Utvärderingsrapportens huvudslutsats är att man förordar, med vissa förändringar av NEFCO:s inriktning, att nytt kapital tillförs. tolkade detta som att rapporten anser att NEFCO:s hittillsvarande prövotid nu avslutats och att NEFCO nu bör bli en permanent institution. Styrelsen rekommenderade att man under , fr.o.m. , fördubblar NEFCO:s grundkapital till 80 miljoner ecu. Bedömningen är att därefter intäkterna från återbetalda lån bör vara tillräckligt stora för vidare verksamhet. I utvärderingsrapporten föreslås att NEFCO bör göra tydligare miljöeffektivitetsbedömningar av projekten, att man gör en starkare koncentration till närområdet, ökar den uppsökande verksamheten, koncentreras sig på färre projekt med tydligare miljöprofil, samt att man främst skall göra sina finansiella engagemang i form av egenkapital. framhöll i sina kommentarer till rapporten att flertalet av rekommendationerna redan har initierats av NEFCO. Det gäller en ökad koncentration av verksamheten till närområdet, tätare samarbete med nationella finansieringsinstitut samt bättre kvantifiering av miljöeffekterna. Vad gäller satsningar i huvudsak på egenkapital tillstyrks även detta, men man framhåller att det finns enskilda fall där projektanpassade lånearrangemang är den mer ändamålsenliga finansieringsmetoden. Utvärderingsrapporten och NEFCO:s styrelses kommentarer därtill utgjorde underlaget till den diskussion som ägde rum vid nordiska miljöministermötet . De nordiska miljöministrarna har förordat att fortsätta inbetalningarna till NEFCO på samma nivå som för att öka grundkapitalet till 80 miljoner ecu. Förvaltningsstödet förutsätter ett långsiktigt engagemang i direkta institutionella kontakter med berörda miljöministerier och mångåriga insatser. Utvecklingen i framförallt de baltiska staterna och innebär att dessa har kommit in i en fas där behoven av investeringar ökar. I översynen konstateras att samarbetsländerna inom överskådlig tid inte torde ha tillräckliga resurser för att själva klara finansieringen, och att möjligheterna att klara investeringarna enbart med krediter från internationella finansiella institutioner är begränsade. Det är regeringens mening att det på miljöområdet är motiverat att hålla beredskap för att med medel på koncessionella villkor ge katalytiskt stöd till investeringar. De erfarenheter som härvid gjorts och de former som redan har utvecklats från samfinansieringar inom ramen för Östersjöprogrammet skall ligga till grund för det uppdrag den nya myndigheten kommer att erhålla för stöd på detta område. Det är även fortsättningsvis angeläget att eftersträva samfinansiering med såväl de internationella bankerna som andra givarländer. I detta sammanhang är ett utvidgat nordiskt samarbete för att genomföra miljösatsningar i närområdet av särskilt intresse. På initiativ av de nordiska miljö- och finansministrarna genomför nu en arbetsgrupp under en studie om effektivisering och samordning av de nordiska ländernas miljöinsatser i . En rapport förväntas . Ett nordiskt stöd skulle kunna lämnas som gemensam gåvofinansiering eller som garantier för utvidgad långivning till miljöprojekt från Nordiska Investeringsbanken. Ett eventuellt svenskt bidrag till sådana gemensamma satsningar förutses finansieras genom omallokeringar inom den föreslagna posten för miljöinsatser. När det gäller insatsområden anser regeringen att stöd till avloppsreningsanläggningar även fortsättningsvis skall ges prioritet i samarbetet. Av de 132 föroreningskällorna inom Östersjöprogrammet är ett femtiotal avloppsreningsanläggningar. Dessa reningsverk kan svårligen finansieras med enbart kommersiell finansiering varför svenskt stöd kan vara det tillskott som möjliggör att investeringen kan komma till stånd. Det är angeläget att det svenska stödet går till insatser som är kostnadseffektiva. Det kan innebära att utöver stöd till åtgärdsobjekt i åtgärdsprogrammet kan insatser bli aktuella i mindre avloppsrenings-anläggningar i framförallt , och . Prioriteringen av avloppsreningsanläggningar skall dock inte hindra att andra kostnadseffektiva och väl motiverade insatser för kan göras för att förbättra miljön. För miljöinsatser beräknar regeringen att anslå . Därutöver finns medel reserverade för ett eventuellt bidrag till NEFCO. Energiförsörjningsfrågorna är viktiga för länderna i . Energipriserna har mångdubblats när subventioner tagits bort och anpassning gjorts till priserna på världsmarknaden. Åtgärder som leder till energibesparing och övergång till inhemska bränslen har hög prioritet. Det finns också behov av insatser som ökar effektivitet och driftssäkerhet i elkraftsystemen. BITS har finansierat insatser inom energisektorn på sammanlagt . Insatserna har främst avsett rådgivning och utbildning riktad till nyckelpersoner i resp land, samt förstudier inför investeringar. Den mest omfattande insatsen har genomförts i samarbete med och avser upprustning av fjärrvärmesystem och övergång till inhemska bränslen i . Till detta projekt har också knutits en svensk kredit på 10 miljoner USD. Liknande projekt i avseende fjärrvärmenät och övergång till inhemska bränslen beredes f.n. av BITS. Mot bakgrund av konventionen om klimatförändringar har beslutat om ett program för energieffektiviseringsåtgärder och insatser för ökat utnyttjande av förnybara energikällor i de baltiska staterna och (prop. 1992/93:179 bil. 4, bet. 1992/93:JoU19, rskr. 1992/93:361). Programmet utgör således en del av den svenska klimatpolitiken. Det har också tydliga beröringspunkter med det samlade östsamarbetet. ansvarar för genomförandet av programmet. För dessa ändamål har anvisats totalt . Av totalt uppbundna medel på har ca betalats ut. skall den första uppföljningen av klimatkonventionen göras på den första s.k. partskonferensen i . I översynen drar utredarna slutsatsen att såväl BITS som program kan anses framgångsrika - om än utifrån skilda utgångspunkter. Det råder emellertid diskrepans mellan målen för BITS respektive program och det behövs, enligt översynen, bättre samordning mellan de två myndigheternas prioriteringar och insatser. En brist som påtalas är avsaknaden av insatser för att underlätta framtida kraftproduktion - som komplement till det direkt säkerhetshöjande stödet och som alternativ till kärnkraftsproduktionen vid . Regeringen kommer att fortlöpande följa programmen på energiområdet i syfte att säkerställa att de bedrivs effektivt och att samordning sker mellan de övergripande målen för miljö- och energistödet. Den nya myndigheten kommer att ges i uppdrag att tillsammans med utarbeta ett förslag till hur energi- och miljöåtgärder i samarbetet med bör samordnas. 7.4 Kärnsäkerhet och strålskydd De största svenska insatserna inom kärnsäkerhet och strålskydd går till myndighetsstöd i och till säkerhetsförbättringar vid kärnkraftverket . Insatser görs också inom strålskydds- och avfallsområdet i och samt i nordvästra och . De erfarenheter som vunnits från arbetet med säkerhetshöjande åtgärder i utgör dessutom grund för ett ökat svenskt engagemang i , särskilt i form av insatser vid kärnkraftverket i (Sosnovyj Bor) som är av samma typ som . Kärnsäkerhetsinsatserna inkluderar också arbete med att stärka kontrollen av kärnämne i och ett antal OSS-stater och att förbättra det fysiska skyddet vid kärnkraftverk och anläggningar där kärnämne förvaras. På initiativ av har de nordiska länderna vänt sig till internationella atomenergiorganet, , med en begäran om att initierar ett ökat internationellt samarbete i fråga om radioaktivt avfall i , framförallt i . Samverkan inom bl.a. G 24:s kärnsäkerhetskoordinering och med har varit av stor betydelse för att åstadkomma samordnade säkerhetshöjande effekter av gjorda insatser. Det kompletterande finansieringsinstrument som innebär har också lett till att väsentliga säkerhets-investeringar kunnat göras i och i Kozlodujreaktorerna i . F.n. pågår förhandlingar mellan och om finansiering av säkerhetshöjande åtgärder i kärnkraftverken på , i (Sosnovyj Bor) och i Novovoronezj i södra . Samarbetet mellan de länder som bidrar till kärnsäkerhetsfonden gör det också möjligt att ställa gemensamma krav på mottagarländerna om avvecklingsplaner för de sämsta kärnkraftverken, förbättrad energihushållning och på uppbyggnad av starka och oberoende säkerhetsmyndigheter. De svenska insatserna på kärnsäkerhets- och strålskyddsområdet samordnas genom SKI resp. SSI. Genom myndigheternas breda internationella kontaktnät har de svenska insatserna på kärnsäkerhets- och strålskyddsområdet på ett effektivt sätt kunnat samordnas med andra bilaterala och multilaterala insatser i . Den koordineringsmekanism för de bilaterala kärnsäkerhetsprogrammen som etablerats genom G 24 samarbetet och den samordning som där sker med insatser inom EU:s TACIS- och PHARE-program har visat sig fungera väl och har tillsammans med och i samverkan med redan lett till påtagliga förbättringar såväl vad gäller tekniska system som säkerhetstänkande i flera av mottagarstaterna. Den konvention om kärnsäkerhet som öppnades för undertecknande hos och som regeringen tidigare redovisat för (skr. 1994/95:116) förväntas ytterligare stärka det internationella kärnsäkerhetsarbetet och den internationella insynen i de östeuropeiska kärnenergiprogrammen. Regeringen avser öka ansträngningarna att ta till vara möjligheterna till ytterligare samordning med framför allt PHARE- och TACIS-programmen. De svenska kärnsäkerhetsinsatserna i och , insatserna inom kärnämneskontrollen i OSS-staterna liksom insatserna på strålskydds- och avfallsområdet i de baltiska staterna har rönt internationell uppmärksamhet och har lett till att flera internationella samverkansgrupper kommit till stånd där genom framför allt SKI och SSI givits ledande roller. Det är angeläget att den erkänt höga nivå som upprätthålls i det svenska kärnsäkerhets- och strålskyddsarbetet även fortsättningsvis kan komma de östeuropeiska samhällena till del på ett aktivt och effektivt sätt. Totalt avsätts för dessa insatser . Därutöver finns under anslagsposten för regeringens disposition medel reserverade för eventuellt fortsatt bidrag till . Regeringens bedömning: bilaterala samar- bete med de central- och östeuropeiska länderna skall bidra till ett dynamiskt och demokratiskt norra . De många gemensamma intressena med grannstaterna gör det naturligt att koncentrera insatserna till de baltiska staterna, och . Särskild uppmärksamhet skall ägnas de baltiska staternas och fulla Europaintegration och strävandena att knyta närmare det euro- peiska samarbetet. skall stärka sin närvaro i övriga länder med vilka Europeiska unionen tecknat associations- avtal eller förhandlar om sådana. Kontakterna på olika nivåer med skall utvecklas liksom med de närbelägna länderna inom Oberoende Staters Samvälde (OSS). , efter frigörelsen från , undertecknade , och frihandelsavtal med Europeiska unionen, EU. Vid sidan av den ekonomiska betydelsen var EU:s undertecknande av frihandelsavtal med av stort symbolvärde. Det var en markering att de baltiska staterna hade tagit ytterligare ett avgörande steg mot full europaintegration. Den politiska demokratin har befästs och utvecklingen mot en social marknadsekonomi förefaller oåterkallelig. Nästa steg är associationsförhandlingarna med EU som inleddes och som skall leda till Europaavtal och till EU-medlemskap. En viktig uppgift för blir att fortsätta stödja , och såväl politiskt som ekonomiskt. Som östersjöland och som EU-medlem kan verka för de baltiska ländernas fulla europaintegration. Det gäller både arbetet för att skapa en äkta säkerhetsgemenskap i och de vardagliga kontakterna på samhällets alla olika områden som följer av grannskapsrelationer. Det gäller också det stödjande samarbete som bedriver i bilaterala, regionala, EU-relaterade och andra internationella sammanhang. De intensiva svensk-baltiska kontakterna har resulterat i ett brett och omfattande samarbete med de baltiska staterna genom myndigheter, företag och organisationer. är i själva verket ett av de största samarbetsländerna i . av sammanlagda stöd till har gått till , och . Det svenska samarbetet underbyggs av ett brett engagemang i det svenska samhället som har växt fram på ett sätt som har få motsvarigheter.