prop · GI03160 · 1995-01-01 00:00:00 — Från en trevande start har den ryska politiken nu allt tydligare inriktats mot en återintegrering, främst på det ekonomiska området, med övriga elva medlemsländer i OSS. Från har de ryska trupperna nu dragits bort. har uttryckt missnöje med behandlingen av de stora ryska befolkningsgrupperna i och . har liberaliserat priserna och infört näringsfrihet, men befinner sig fortfarande i en djup ekonomisk kris av statistiken att döma. Det bör då emellertid framhållas att statistiken inte till fullo tar hänsyn till den privata sektorn. Det ryska privatiseringsprogrammet har nått långt. Efter att merparten av näringslivet nu har privatiserats, har processen kommit in i sin andra fas, där investeringar och omstruktureringar är det centrala. Många företag har avsättningsproblem och är konkursfärdiga men lever ändå vidare. Detta beror dels på frånvaron av ett fungerande konkursförfarande, dels på myndigheternas oro för de sociala konsekvenser en nedläggning skulle kunna medföra i form av massarbetslöshet m.m. Det senare gäller särskilt beträffande nyckelföretag i ekonomiskt svaga regioner. och har länge fortsatt att ge subventioner till industri och jordbruk, vilket har försvårat kampen mot inflationen. Den ryska exporten domineras av olja, gas, mineraler och metaller. Utlandsskulden uppgår till ca och utgör en tung belastning. Den ryska ekonomin har gjort framsteg men har ännu inte uppnått makroekonomisk stabilitet. För att den ekonomiska tillväxten skall komma igång krävs det att inflationen varaktigt minskar. Politisk oenighet har dock försvårat förverkligandet av en långsiktig ekonomisk politik som syftar till att stabilisera ekonomin och bekämpa inflationen. Samarbetet med inleddes med rundabordskonferenser som arrangerades på hög central nivå. Efter intensifierades samarbetet. Insatserna har koncentrerats till närområdet nordvästra . stöd till har uppgått till . har svarat för av det totala bilaterala och multilaterala stödet till . har bistått med två stora rådgivningsinsatser på hög central nivå. Den ena har skett genom och berört det politisk-ekonomiska området. Det senare, som fortfarande pågår, sker i regi. Insatsen bidrar till att långsiktigt utveckla statliga institutioner med koncentration på skatteuppbörd, statlig lånefinansiering och statlig utgiftskontroll. Med finansiering från SIDA, BITS, och har kunskapsöverförande insatser gjorts på främst områden som lokal förvaltning, företagsledarutbildning, institutionsuppbyggande och utbildning. Inom ramen för StartÖst-program stöds kompetensutveckling i ett tjugotal ryska småföretag. Det är regeringens uppfattning att, så som föreslås i översynen, samarbetet med skall ges en högre prioritet än . Insatserna skall i första hand omfatta nordvästra - städerna , , , Novgorod, Archangelsk och med omgivande län samt . Därutöver bör emellertid närmare kontakter också utvecklas med och andra delar av , i synnerhet där reformprocessen är av särskilt intresse. Även om de svenska resursernas storlek sätter gränser för vad som är möjligt, bör de stora och industriellt utvecklade regionerna i övriga också vara öppna för svenskt samarbete, i synnerhet näringslivsutvecklande och handelsfrämjande insatser. Målsättningen i utvecklingssamarbetet med skall vara att lämna stöd som kan främja den fortsatta reformprocessen, demokratiseringen och stärkandet av rättsstaten samt den sociala utvecklingen i landet. Samarbetet skall vara inriktat på kapacitetsutvecklande åtgärder och institutionsuppbyggnad. Erfarenheter från det hittillsvarande stödet skall tillvaratas. Insatser på områden som lantmäteri- och fastighetsregistrering, företagsledarutbildning och stöd för småföretagarutveckling har förutsättningar att även fortsättningsvis vara framgångsrika, varför en breddning av stödet inom dessa sektorer är önskvärd. skall utveckla samarbetet med det ryska närområdet med insatser till stöd för enskilda organisationer och föreningsverksamhet. Föreningsaktiviteter är ett viktigt instrument för att skapa det intresse och den medvetenhet som är erforderlig för att befästa och utveckla demokrati. unika kunskaper och möjligheter på detta område bör tillvaratas. I arbetet skall jämställdhetsfrågor ha en framskjutande plats. Det redan etablerade samarbetet mellan svensk nykterhetsrörelse och ryska organisationer bör stödjas. En demokratisk utveckling kan endast säkerställas genom ett fungerande partiväsen och en fri oberoende press. Det är en svensk angelägenhet att bidra till en sådan utveckling. Ett sådant tillfälle är de förestående valen. Samarbetet med det ryska närområdet torde också främjas av det Sverigehus som börjar byggas i . Huset har sin grund i regeringens önskemål att inrätta ett kommersiellt och kulturellt centrum i staden i syfte att utveckla de svensk-ryska förbindelserna. En fördjupning och vidareutveckling av insatserna på miljö- och kärnsäkerhetsområdena är angeläget och av största betydelse för såväl som övriga länder runt . Ett säkerhetsfrämjande samarbete med är av stor betydelse för hela regionen. Sådana insatser kan vara att med svenskt stöd bidra till att kan uppfylla internationella åtaganden inom områden som nedrustning, gränsskydd och migration. Ett inslag kan vara gränsöverskridande samarbete med de baltiska staterna, ett annat bekämpande av brottslighet. Liksom , och ingår i . Det är angeläget att detta samarbete fördjupas bland annat genom regionala insatser i Barentsprogrammet. Med medlemskap i följer att alla ansträngningar skall göras för att forma och medverka i det TACIS-program för nordvästra som är under utarbetande. Koncentrationen av det bilaterala östsamarbetet till , , , och är en konsekvens av den uppenbara strävan att skapa ett dynamiskt och demokratiskt norra . Vi delar med dessa länder många historiska och kulturella band. Även det faktum att kommunikationerna är lättare spelar en betydelsefull roll. Någon formell internationell arbetsfördelning, när det gäller samarbetet med , finns inte och bör inte heller eftersträvas, men det är ett faktum att och de övriga nordiska staterna i andra givarländer kommit att uppfattas som naturliga samarbetsparter till området runt . Att fortsätter att prioritera grannländerna högt och inom ramen för Europeiska unionens östsamarbete önskar medverka till ett ökat engagemang från Unionens sida i , får inte utesluta att samarbetar med övriga , ej heller med och . Dels har ett intresse av att bilateralt utveckla kontakterna. Dels har en möjlighet att bidra till att främja det gemensamma intresset av säkerhet och bärkraftig utveckling. har haft stor historisk och kulturell betydelse för . Månghundraåriga relationer behöver utvecklas i ljuset av nutidens utmaningar. Många svenskar har engagerat sig för frihet, demokrati och utveckling i . Andra upptäcker först nu den kulturella rikedomen i , , och . I det och den värld, som tar form måste utveckla nära relationer med de delar av och som har trätt fram som självständiga aktörer. Till de länder som hunnit långt i reformprocessen räknas Tjeckiska republiken, och . När det gäller den ekonomiska omvandlingen har utrikeshandeln och prissystemet liberaliserats och såväl småskalig som storskalig privatisering inletts. Dessa länder har även börjat tackla de problem som uppkommer i samband med storskalig privatisering och det relaterade området som gäller reformering av den finansiella sektorn. Inte desto mindre finner t.o.m. de mest utvecklade länderna den senare sektorn särskilt svår att hantera. Till bilden hör de svårigheter som omvandlingsprocessen medfört i form av arbetslöshet, inflation och social utslagning. och har inte hunnit lika långt i reformprocessen. Ekonomiska reformer i form av stabilisering, prisliberalisering och småskalig privatisering har inletts. Associationsavtalen med EU kommer sannolikt att påskynda omvandlingsprocessen i dessa två länder. Det är en viktig del av den europeiska integrationsprocess som pågår i området. och tillhör en annan grupp av geografiskt närbelägna länder. Sedan demokratiska president- och parlamentsval genomförts i har förutsättningarna för en stabil och demokratisk utveckling i detta inte minst säkerhetspolitiskt viktiga, stora land avsevärt förbättrats. Ett mycket ambitiöst ekonomiskt reformprogram har lanserats och vägen har stakats ut mot marknadsekonomi och makroekonomisk stabilitet. och har nått enighet med IMF och om stabiliseringsprogram. Även har genomfört strukturella reformer med stöd av IMF och . Reformprocessen är således i gång men ännu återstår många prövningar för länderna och dess befolkningar. Vad det gäller länderna i kastar kriget i Bosnien sin skugga över hela regionen. Det svenska katastrof- och flyktingbiståndet i f.d. uppgår sedan krisens början till . Betydande ansträngningar görs för att möjliggöra insatser för mänskliga rättigheter, försoning och demokrati i hela regionen. Katastrofbistånd har förmedlats även till . har erhållit betalningsbalansstöd. samarbete med länderna utanför det geografiska närområdet äger i huvudsak rum genom svensk medverkan i olika multilaterala organs insatser. Av de organ och institutioner som omfattas av detta samarbete är , , G 24-gruppen och Europeiska och EU av stor betydelse. Samarbetet har dels formen av tekniskt bistånd, dels av samordnat finansiellt stöd. Flertalet centraleuropeiska länder har varit mottagare. Reforminriktade OSS-stater som och förutses i stigande utsträckning bli delaktiga av det multilaterala samarbetet. bör verka för att stärka sin närvaro i . Det är av avgörande betydelse att stödet till dessa länder fullföljs under fortlöpande anpassning av insatserna till den utveckling som äger rum. får klyftan mellan dessa länder och de nya republikerna inom OSS inte vidgas så att nya politiska och ekonomiska motsättningar uppstår. Det förtjänar att erinras om att är ett land med ungefär samma yta och invånarantal som . Huvudstaden i , , ligger på ungefär samma avstånd från som . Viktigt är att genom medlemskapet i EU fått ökade möjligheter att medverka i samarbetet med dessa länder. Som tidigare nämnts, går en betydande del av PHARE-programmets medel till , Tjeckiska republiken, , , och . Flera av de större OSS-staterna får betydande bistånd genom TACIS-programmet. Det gäller även de transkaukasiska och centralasiatiska republikerna, som behandlas på samma sätt som övriga OSS-stater, fastän de räknas som utvecklingsländer (s.k. DAC-länder). har till dessa länder gett katastrofhjälp från anslaget för utvecklingsbistånd. Dessa länder inklusive staterna i f.d. samt ingår emellertid inte i bilaterala samarbetsprogram med . skall aktivt medverka i EU:s samarbetsprogram i samtliga dessa länder. Genom arbetet i EU kan de svenska myndigheter, företag och organisationer som är aktörer i samarbetet med få ökade kunskaper om flera mottagarländer. Därmed förbättras också möjligheterna att delta i PHARE- och TACIS-projekten. Det faktum att det svenska samarbetet utanför närområdet koncentreras till medverkan i olika multilaterala organs insatser utesluter inte enstaka bilaterala åtaganden i regionen. Begränsade svenska samarbetsprojekt skall kunna göras i flertalet länder i regionen. Inte minst då det gäller de länder som har associationsavtal med Europeiska unionen är det angeläget att kontakterna förstärks. Ett utökat expertutbyte på olika nivåer tillhör de samarbetsinstrument som på ett konkret sätt bidrar till utveckling och integration utan att medföra stora kostnader. I detta sammanhang förutses folkrörelser och enskilda organisationer kunna spela en viktig roll. 9 EU:s samarbete med Regeringens bedömning: - skall ta aktiv del i EU:s omfattande samarbete med och medverka till att det vidareutvecklas och effektiviseras. - Regeringen kommer att arbeta för att EU:s öst- samarbetsprogram ägnar ökad uppmärksamhet åt . - Regeringen skall verka för att miljöfrågorna, det medborgerliga inflytandet, jämställdheten och den sociala tryggheten beaktas i alla relevanta sammanhang i EU:s östsamarbete. - Regeringen skall genom information och kontakt- verksamhet skapa goda förutsättningar för att kunskaper och erfarenheter hos svenska företag, myndigheter, institutioner och organisationer kommer till användning i EU:s östsamarbetsprojekt. Som medlem i Europeiska unionen från deltar i dess omfattande samarbete med . Detta samarbete är av skiftande slag och tar sig olika former, bl.a. politisk dialog, handelsfrämjande åtgärder, ekonomiskt samarbete och investeringar samt tekniskt bistånd. En betydande del av insatserna görs inom ramen för de båda programmen PHARE (för , inklusive de baltiska staterna) och TACIS (för länderna inom Oberoende Staters Samvälde, samt ). avsätts 1 miljard ecu () för PHARE-programmet och ca 500 miljoner ecu () för TACIS. Båda programmen finansieras över EU:s reguljära budget och utgör av denna. Samma procentsats har använts vid framräknandet av den andel av det svenska samarbetet med som bör avsättas för att bekosta deltagande i EU:s östsamarbetsprogram. Under det förlängda /96 skall det svenska bidraget till detta samarbete utgöra (, räknat ). Frågan om relationerna till länderna i har getts hög prioritet inom EU. Med flertalet PHARE-länder finns redan associationsavtal med sikte på framtida medlemskap, med de baltiska staterna håller liknande avtal på att förhandlas fram. Med ett antal länder inom Oberoende Staters Samvälde har särskilda partnerskaps- och samarbetsavtal slutits. Stödprogrammen har i stigande utsträckning kommit att knyta an till respektive avtals syften och innehåll. PHARE-programmet inleddes som ett biståndsprogram för och (därav förkortningen: et , à la Reconstruction Economique). Kretsen av programländer har successivt utvidgats och omfattar elva länder (, , , , , , , , , Tjeckiska republiken och ). Namnet PHARE har, trots utvidgningen, behållits, eftersom det på franska har betydelsen fyrtorn. PHARE är avsett att stödja ekonomisk omstrukturering och demokratisering i . Stödet lämnas i form av gåvomedel för att finansiera reformprogram i de mottagande länderna. Tonvikten ligger på genomförbarhetsstudier, aktionsplaner, rådgivning och utbildning. I vissa fall kan bidrag lämnas till inköp av nödvändig basutrustning, vilket främst skett inom jordbruks-, transport- och hälsovårdssektorerna. Medlen är också avsedda att stimulera inhemska och utländska investeringar samt utveckling av den privata sektorn. En del av den för varje mottagarland fastställda landramen () får användas för att täcka egenfinansieringsandelen av investeringar, för vilka länderna erhåller stöd från de internationella finansieringsinstitutionerna. PHARE-medlen får däremot inte användas för långivning. har PHARE-medlen i stor utsträckning gått till de centraleuropeiska staterna. har erhållit ca en fjärdedel av det ackumulerade anslaget sedan programmet påbörjades. Andra stora mottagare är , (mera än vardera), Tjeckiska republiken, och . Stödet till de baltiska länderna har varit av begränsad omfattning, men de förutses få större uppmärksamhet . Bl.a. mot bakgrund av den förutsedda utvidgningen med de nordiska länderna har EU arbetat på en särskild Östersjöstrategi som även berör östsamarbetets utveckling i regionen. Insatser syftande till utveckling av det privata näringslivet utgör en betydande del - nära en fjärdedel - av PHARE-samarbetet. Utbildning och forskning, hälso- och sjukvård samt omstrukturering av jordbruket är andra stora insatsområden. Miljö, inklusive kärnsäkerhet, har svarat för av det hittillsvarande PHARE-programmet. Andelen insatser inom sektorn social utveckling och sysselsättning har uppgått till , men insikten om behovet av förstärkta insatser inom dessa områden ökar. En del av medlen avsätts för regionalt samarbete i områden där EU-stater och PHARE-länder har gemensam land- eller havsgräns (cross border cooperation). Vissa humanitära hjälpinsatser, inklusive livsmedelshjälp, finansieras också av PHARE-medel. Ett särskilt kontor, ECHO (European Community Humanitarian ), samordnar dessa insatser. PHARE-programmet innefattar, utöver de landramsbaserade programmen, vissa specialprogram. Många av dem riktar sig till särskilda kategorier av aktörer. Ett exempel är det av Europa-parlamentet initierade, av administrerade demokratiprogrammet (gemensamt med TACIS), som bidrar till insatser genom enskilda organisationer. Inom den sociala sektorn finns en motsvarighet i LIEN-programmet. TEMPUS (Trans-European Mobility Scheme for University Studies), men separata delprogram för PHARE och TACIS, vilket syftar till att stärka högskoleutbildningen i de central- och östeuropeiska länderna. Programmen administreras av () i , vars huvudsyfte är att stödja och utveckla yrkesutbildningarna i . Små och medelstora företag inom EU som önskar etablera samarbete med företag i kan erhålla både samfinansieringsstöd och bidrag till genomförandestudier, utbildningsinsatser m.m. via JOPP (Programme). Ett program för tekniskt bistånd till dåvarande inrättades och kom sedan att fortsätta att gälla för de stater som ingick i Oberoende Staters Samvälde (OSS) jämte och . (anslöt sig senare till OSS.) Programmet erhöll då namnet TACIS (Technical Assistance to the Commonwealth of Independent States). Det avser alltså , , , de transkaukasiska republikerna , och samt de centralasiatiska republikerna , , , och . Syftet med TACIS-programmet är att hjälpa de berörda länderna att överbrygga sina ekonomiska och sociala problem vid övergången till marknadsekonomi och demokrati. Liksom PHARE-medlen lämnas TACIS-bidragen i form av icke-återbetalningsskyldiga gåvor, avsedda att finansiera tekniskt stöd och kunskapsöverföring. TACIS-programmet är, i högre grad än PHARE, inriktat på större, sammanhållna insatser, ofta med regionala tyngdpunktsförskjutningar från till ett annat. får del av den största delen av TACIS-samarbetet med de enskilda länderna (av stödet ). En rad regionala subprogram möjliggör dock differentiering av insatserna. Den näst största posten i TACIS-budgeten (motsvarande ) avser de program som täcker flera OSS-stater. Sektoriellt upptar kärnsäkerhet en stor andel av TACIS-insatserna (eller 256 miljoner ecu). Omstrukturering av statliga företag och utveckling av det privata näringslivet kommer på andra plats (). Stöd för administrativa reformer och till jordbrukets omvandling svarar vardera för mera än av TACIS-budgeten. Också TACIS innefattar vissa specialprogram, t.ex. "partnerskap" mellan regioner, städer, institutioner och organisationer i EU-staterna och OSS-staterna och Bistro-programmet för snabba finansieringsinsatser (via EU:s delegation i ) till smärre projekt. Vidare finns, som nämnts i avsnittet om PHARE, flera för PHARE och TACIS gemensamma program, avseende bl.a. demokratistöd, universitetssamarbete och sociala insatser genom enskilda organisationer. En annan viktig del av EU:s östsamarbete avser den utlåning som sker från Europeiska investeringsbanken (EIB). Banken lånar ut till infrastrukturella projekt, främst i telekommunikations-, energi- och transportsektorerna. Ofta är dessa projekt knutna till s.k. transeuropeiska nätverk. Dessutom finansierar EIB industriprojekt, i synnerhet med inriktning på små och medelstora företag. lånade banken ut drygt 1,8 miljarder ecu (ca ) till länder i . Bankens utlåning sker på marknadsvillkor. Ett nära samarbete har utvecklats med kommissionen, vilket gör det möjligt i många fall att kombinera lånefinansiering från EIB med bidrag från PHARE till förstudier och annat tekniskt samarbete. fastställdes en ny ram för EIB:s utlåning till och till de tre baltiska staterna. Ramen uppgår till 3 miljarder ecu (ca ) för en treårsperiod. Beslutet är ett led i EU:s ansträngningar att hjälpa länderna i fråga i integrationen med . Banken har ännu inte engagerat sig i utlåning till . 9.4 och EU:s östsamarbete För handlar det nu om att ta aktiv del i utformningen och genomförandet av EU:s samarbete med . I fråga om de övergripande målsättningarna råder stor överensstämmelse mellan EU:s insatser och de svenska insatserna. Verksamheten inleddes och arbetsuppgifterna var desamma. Önskan att medverka till en genomgripande integration mellan är gemensam. förestår arbetet med att öppna Europeiska unionen för nya medlemmar. På Europeiska Rådets möte i antogs en samlad Östeuropa-strategi, som innefattar en rad konkreta initiativ i syfte att förbereda de associerade central- och östeuropeiska staterna för ett framtida medlemskap. Grunden utgörs av de associationsavtal som slutits eller håller på att framförhandlas. En vitbok om de åtgärder associationsländerna behöver vidta för att delta i den inre marknaden är under utarbetande och kommer att presenteras . I enlighet med de beslut som fattades vid i , deltar de länder med vilka associationsavtal ingåtts, i en "strukturerad dialog" med EU, som bl.a. innefattar deltagande i möten i anslutning till EU:s ministerrådsmöten. I förberedelsearbetet ingår även utvecklandet av PHARE-programmet. Stöd till EU-anpassningen av lagstiftningen i associationsländerna och ökade insatser på infrastrukturområdet blir allt viktigare. I tilläggsprotokoll till associationsavtalen ges PHARE-länderna också möjlighet att delta i de reguljära EU-programmen på olika områden, förutsatt att överenskommelse nås om finansieringen. EU måste anta den historiska utmaningen och fördjupa sitt arbete för att sprida demokrati, välstånd och stabilitet österut inom ramen för en hållbar utveckling. De central- och östeuropeiska staternas väg till medlemskap måste underlättas genom en mera öppen handelspolitik, en fördjupad och konkret säkerhets- och utrikespolitisk dialog, i vilken även och de övriga OSS-staterna måste engageras, samt stöd till att bygga upp och konsolidera demokratiska och marknadsekonomiska strukturer. Den stabilitetspakt, som tagit initiativ till och som syftar till att samordna ansträngningarna att lösa existerande eller möjliga motsättningar i , kan också komma att främja regionalt samarbete och samförståndslösningar, inte minst på ett praktiskt plan. När det gäller närområde, arbetar Europeiska unionen på ett särskilt Östersjöprogram. kommer att aktivt medverka till dess utformning. Genom utvidgningen av EU med och ökar betydelse i dess förbindelser med . De gemensamma intressen som sammanhänger med belägenheten vid samma innanhav och det omfattande samarbete på olika områden som denna intressegemenskap ställer i utsikt, skall stödjas, inte minst genom att till fullo använda de instrument som EU:s samarbetsprogram ställer till förfogande. Målet skall vara att utveckla i vid bemärkelse till en på en gång stabil och dynamisk del av . aktiva engagemang i EU:s stödprogram förutsätter representation i de organ som svarar för policy och praktisk handläggning samt väl förberett deltagande i de möten där medlemmarna ges tillfälle att påverka samarbetets innehåll och utformning. Huvudansvaret härför åvilar regeringen. representation i förutsätts spela en betydelsefull roll, då det gäller att följa mötesverksamheten i . Då det gäller projektbedömning och den dagliga verksamheten bör den kunskap och erfarenhet utnyttjas som kommer att finnas samlad i den nya biståndsmyndigheten. De svenska utlandsmyndigheterna i EU:s medlemsstater och i de central- och östeuropeiska länderna har viktiga uppgifter i de löpande kontakterna med myndigheter och personer som är knutna till EU:s östsamarbete. Både EU och har prioriterat kunskapsutveckling, medan hårdvaruleveranser reserverats för projekt, där sådana utgör en nödvändig förutsättning för eller framstår som en oundgänglig del av kunskapsöverföringen. Det är klart att tillgången på stora finansiella resurser - sammanlagt ungefär femton gånger mera än det belopp som står till det svenska biståndsprogrammets förfogande - gjort det möjligt för EU att utveckla en annan metodik än den som använts i det svenska bilaterala samarbetet. EU kan utforma sammanhållna program och gå in i enskilda projekt av betydande omfattning. Stora belopp kan avsättas under ett enda budgetår.