prop · GI0367 · 1995-01-01 00:00:00 — Ett aktiebolag kan alltså inte förpliktas träda i likvidation utan att först ha givits tillfälle att utse och anmäla behörig revisor. 6 Särskild avgift i likvidationsärende Regeringens förslag: Om ett bolag inte har anmält behörig styrelse, verkställande direktör eller revisor för registrering och PRV till följd därav meddelar ett likvidationsföreläggande enligt 13 kap. 5 a § aktiebolagslagen, skall bolaget förpliktas betala en avgift motsvarande kostnaderna i likvidationsärendet. Avgift skall dock påföras bolaget endast om likvidationsföreläggandet har föregåtts av en skriftlig påminnelse till bolaget. Avgiften skall kunna efterges om underlåtenheten att göra registreringsanmälan framstår som ursäktlig. PRV:s förslag: PRV har föreslagit att en särskild registreringsavgift skall tas ut när ett bolag som har saknat behörig styrelse, verkställande direktör eller revisor och som på grund därav har fått likvidationsföreläggande gör anmälan för registrering avseende de bolagsorgan som likvidationsföreläggandet har avsett. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt PRV:s förslag. Några remissinstanser har dock menat att det är fel att ta ut en avgift när anmälan för registrering sker. Ett par av dem har föreslagit att avgiften i stället tas ut i samband med likvidationsföreläggandet. Hovrätten över och har ansett att den särskilda registreringsavgiften förutsätter att bolaget före likvidationsföreläggandet har fått en skriftlig påminnelse om att anmälan för registrering måste göras. Ett mindre antal remissinstanser har avstyrkt förslaget helt och hållet. Skälen för regeringens förslag: I alla aktiebolag skall det finnas en styrelse. Styrelsen skall bestå av minst tre ledamöter. I aktiebolag där aktiekapitalet eller maximikapitalet uppgår till mindre än får dock antalet styrelseledamöter begränsas till en eller två. I så fall måste det det finnas minst en styrelsesuppleant. Styrelsen utses normalt av bolagsstämman, men i bolagsordningen kan föreskrivas att styrelsen skall utses i annan ordning (se 8 kap. 1 § aktiebolagslagen). Styrelseledamöter och suppleanter skall anmälas för registrering i aktiebolagsregistret (se 8 kap. 15 §). Det är inte ovanligt att styrelseledamöter avgår utan att det utses nya ledamöter i de avgångnas ställe. Detta kan vålla problem för bolagen, t.ex. genom att styrelsen förlorar sin beslutförhet. Problemen torde dock oftast vara ännu mera påtagliga för utomstående. Det är normalt styrelsen som företräder bolaget utåt. Styrelse kan alltid teckna bolagets firma och bolaget anses alltid delgivet om den handling som skall delges överbringas till en ledamot i styrelsen. - eller annan företrädare för bolaget - går det inte att komma i kontakt med bolaget. Det finns rentav en risk för att redan ingångna avtal och skedda delgivningar omintetgörs genom ett påstående om att styrelse- ledamoten för avtalet eller delgivningen hade avgått från sin post. Aktiebolagslagen innehåller vissa medel att komma tillrätta med sådana missförhållanden. Om bolaget inte har anmält behörig styrelse för registrering, kan PRV sålunda vitesförelägga bolagets styrelse eller verkställande direktör att fullgöra denna skyldighet (se 19 kap. 2 §). PRV kan också besluta om att bolaget skall träda i likvidation. Innan ett likvidationsbeslut meddelas måste dock PRV utfärda ett likvidationsföreläggande. Genom föreläggandet, som skall delges bolaget, får bolaget tillfälle att rätta till bristen (se 13 kap. 4 a och 5 a §§). PRV har menat att styrelseavhopp i vissa fall sker systematiskt och med kännedom om hur likvidationsförfarandet fungerar. PRV har nämnt ett exempel på hur bolagen kringgår likvidationsreglerna: Ett bolag utan behörig styrelse likvidationsföreläggs. ett beslut om likvidation skall fattas, anmäler bolaget en ny behörig styrelse. Därigenom förfaller frågan om likvidation. Någon vecka senare avgår styrelsen och bolaget saknar på nytt behörig styrelse. Regeringen delar PRV:s uppfattning att det måste vidtas åtgärder för att komma till rätta med de nu beskrivna förhållandena. Det finns två olika skäl för detta. För det första synes vissa bolag användas för mer eller mindre kriminell verksamhet, varvid bolaget gör sig "oanträffbart" genom att inte utse någon styrelse. Det är synnerligen angeläget att söka komma till rätta med sådana företeelser. För det andra kräver PRV:s handläggning av ärenden rörande styrelselösa aktiebolag stora administrativa kostnader, t.ex. för bevakning och för utsändande av påminnelser och förelägganden. Det är inte rimligt att dessa kostnader bärs av staten och inte heller att de övervältras på den stora massan av seriöst verkande bolag. Rådande missförhållanden har föranlett några remissinstanser att föreslå bestämmelser av innebörd att en styrelseledamot inte skall kunna avgå så länge inte någon annan träder i hans ställe. Enligt regeringens mening bör det dock inte införas några sådana bestämmelser. Styrelseuppdrag bör bygga på frivillighet. I flertalet fall torde avgående styrelseledamöter ha fullt godtagbara skäl för att avgå, t.ex. tidsbrist, sjukdom, jävsförhållanden m.m. Att dra en klar gräns mellan dessa fall och de fall där skälen är mindre seriösa är inte möjligt. En bestämmelse som förhindrar ett entledigande av en styrelseledamot framstår också från bolagets synvinkel som vansklig. Det kan anmärkas att och Riksåklagaren i annat sammanhang har framställt ett förslag om skärpta likvidationsregler. Förslaget innebär att ett styrelselöst aktiebolag som inte har anmält ny styrelse skall försättas i likvidation utan hinder av att bolaget efter tremånaders- fristens utgång har anmält ny styrelse. Regeringen saknar underlag för att lämna något sådant förslag. Frågan är föremål för överväganden. Det förslag som PRV har lämnat innebär att en särskild registreringsavgift om tas ut vid registrering av ny styrelseledamot. Den särskilda registreringsavgiften skall enligt PRV:s förslag påföras aktiebolag som har saknat behörig styrelse och därför har fått likvidationsföreläggande. Avgiften skall tas ut vid registreringsanmälan som undanröjer den brist som likvidationsföreläggandet avser. Under remissbehandlingen har några remissinstanser ifrågasatt om PRV:s förslag kommer att få någon effekt. Det har också påtalats att förslaget har en ur pedagogisk synpunkt olämplig utformning. Det är enligt regeringens mening rimligt att PRV:s merkostnader i dessa slag av ärenden bärs av de bolag som har försummat sina skyldigheter och därför har tvingat PRV att initiera ett likvidationsförfarande. En regel om detta torde också få en avsevärd förebyggande verkan. Regeringen delar därför PRV:s uppfattning att en särskild avgift bör tas ut av de bolag som försummar att anmäla behörig styrelse och därigenom tvingar PRV att initiera ett likvidationsförfarande. Avgiften bör emellertid konstrueras på ett annat sätt. Enligt regeringens mening bör sålunda avgiften inte tas ut såsom en registreringsavgift. Registrering sker efter anmälan från bolaget. Anmälan innebär att bolaget avhjälper tidigare brister. Att ta ut en särskild avgift för registreringen framstår därför som pedagogiskt olämpligt och skulle rentav kunna motverka sådana anmälningar. I stället bör avgiften tas ut som en ersättning för PRV:s kostnader i likvidationsärendet. Om PRV har haft skäl för att utfärda likvidationsföreläggande, bör bolaget sålunda vara skyldigt att betala ersättning för PRV:s kostnader i ärendet oavsett om föreläggandet leder till ett likvidationsbeslut eller till att ärendet avskrivs på grund av en senare inkommen registreringsanmälan. Det finns emellertid anledning att uppställa ytterligare en förutsättning för påförande av avgift. för tvångslikvidation - och därmed också grund för meddelande av likvidationsföreläggande - föreligger så snart bolaget saknar behörig styrelse. Att ett bolag saknar styrelse kan emellertid bero på förhållanden för vilka bolaget inte kan lastas. Bolaget bör därför förpliktas betala kostnadsersättning endast om likvidationsföreläggandet har föregåtts av en anmaning till bolaget att avhjälpa den aktuella bristen. skickar PRV regelmässigt ut påminnelser till de aktiebolag som saknar behörig styrelse. Enligt regeringens uppfattning bör de nya reglerna anknyta till denna ordning. Ett bolag som har likvidationsförelagts på grund av att behörig styrelse saknas bör därför förpliktas betala ersättning för kostnaderna i likvidationsärendet endast om PRV sänt ut en påminnelse om att bristen måste avhjälpas. Av påminnelsen bör framgå att underlåtenhet att anmäla behörig styrelse kan leda till att en särskild avgift tas ut. Om bolaget försummar att följa anmaningen, kommer PRV att utfärda likvidationsföreläggande. Eftersom detta normalt innebär att bolaget kommer att drabbas av ett kostnadsansvar, kan det hävdas att påminnelsen borde delges bolaget. Övervägande skäl talar dock mot detta. Ett krav på delgivning - som skulle bli svårt att tillämpa i de fall då bolaget saknar företrädare som kan motta delgivning å bolagets vägnar - skulle göra det svårt att använda reglerna mot mindre seriösa bolag. Till detta kommer att alla bolag är skyldiga att anmäla sin postadress för registrering i aktiebolagsregistret. Det finns alltså en adress som enligt vad PRV bör kunna utgå från är korrekt. Det får därför anses tillräckligt att påminnelsen sänds med vanlig post till bolagets senast anmälda postadress. Avsikten med påminnelsen är att bolaget skall vidta åtgärder så att styrelse kan registreras. Finns det inte tillräckligt antal styrelseledamöter utsedda, måste bolaget hålla bolagsstämma. Bolagsstämma kan hållas först två - efter det att kallelse har gått ut. Ytterligare tid kan krävas för att finna personer som är villiga att åta sig uppdrag i bolaget. För att ge bolaget möjlighet att vidta de nödvändiga åtgärderna bör kostnadsansvar kunna åläggas bolaget enbart om likvidationsföreläggandet har meddelats tidigast efter det att påminnelsen avsändes. Vad som har sagts angående de fall då ett aktiebolag saknar behörig styrelse äger till stora delar relevans även då aktiebolag saknar en behörig revisor eller verkställande direktör. Också aktiebolag som trots påminnelse underlåter att anmäla behörig revisor eller verkställande direktör, där en sådan skall finnas, för registrering, bör därför påföras en särskild avgift som täcker PRV:s kostnader i likvidationsärendet. Med den av regeringen föreslagna utformningen av avgifterna kan dessa inte anses falla in under det bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om avgifter i registreringsärenden som finns i 18 kap. 1 § aktiebolagslagen. Bestämmelserna om skyldighet för likvidationsförelagda bolag att betala en avgift i likvidationsärendet bör därför ges lagform. I lagen bör anges principen för avgifternas bestämmande, dvs. att avgifterna skall motsvara kostnaderna i likvidationsärenden. Avgifterna avser emellertid ett område där regeringen enligt 8 kap. 7 § regeringsformen kan bemyndigas meddela föreskrifter. Enligt regeringens mening är det lämpligt att regeringen ges bemyndigande att faststäl- la avgifternas storlek. Mot bakgrund av nuvarande kostnadsnivå torde avgifterna böra fastställas till . Varken PRV eller någon av remissinstanserna har tagit upp frågan om eftergift av den särskilda avgiften. Enligt regeringens mening gör sig samma synpunkter gällande i fråga om detta slag av avgifter som i fråga om förseningsavgifter. Det bör således finnas en möjlighet att efterge avgiften. Även beslut om avgifter av detta slag bör vara verkställbara. För att ytterligare säkerställa att betalning sker bör sådan betalning vara en förut- sättning för att ett meddelat likvidationsföreläggande inte skall leda till likvidationsbeslut. 7 Registreringsåtgärder med anledning av beslut om konkurs m.m. Regeringens förslag: Om en styrelseledamot, en verkställande direktör eller en särskild firmatecknare i en ekonomisk förening i konkurs eller får förvaltare enligt 11 kap. 7 § eller meddelas näringsförbud, skall PRV självmant avföra den aktuelle personen från före- ningsregistret. PRV har inte lämnat något förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag: har beslutat att i aktiebolagslagen införa en ny paragraf, 18 kap. 4 a §, som innebär att PRV självmant skall från aktiebolagsregistret avföra styrelseledamot, verkställande direktör, särskild firmatecknare eller annan ställföreträdare för bolaget, om denne har försatts i konkurs, fått förvaltare enligt 11 kap. 7 § eller fått näringsförbud (se prop. 1993/94:196 s. 209 f, bet. 1993/94:LU32 och SFS 1994:802). Bestämmelsen skall ses mot bakgrund av att ställföreträdare av de angivna slagen inte får vara försatta i konkurs, ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § eller ha näringsförbud. Beslut om konkurs, förvaltarskap eller näringsförbud medför därför att ställföreträdaren utan vidare förlorar sin be- hörighet att vara ställföreträdare för bolaget. Lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar innehåller regler om registrering av ekonomiska föreningar. Reglerna föreskriver bl.a. att styrelseledamöter, verkställande direktör och särskilda firmatecknare skall registreras i ett föreningsregister. förs från och med utgången av helt och hållet av PRV. Av 6 kap. 4 och 11 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar följer att inte heller styrelseledamot, verkställande direktör eller särskild firmatecknare i ekonomisk förening får vara i konkurs, ha förvaltare eller vara underkastad näringsförbud. Försätts han i konkurs, får han förvaltare enligt eller åläggs han näringsförbud utgör det därför hinder för honom att fortsättningsvis vara ställföreträdare för föreningen. Det är givetvis inte lämpligt att han efter ett sådant beslut finns registrerad i föreningsregistret som om han hade rätt att företräda föreningen. Med hänsyn härtill bör det även i lagen om ekonomiska föreningar införas en bestämmelse om skyldighet för PRV att självmant avregistrera personer som har blivit föremål för beslut av de angivna slagen. Förslaget har inte varit föremål för något remissförfarande. Med hänsyn till frågans beskaffenhet och då en motsvarande fråga har behandlats i ett tidigare lagstiftningsärende har detta inte ansetts nödvändigt. Regeringens förslag: De nya reglerna skall träda i kraft . Reglerna om förseningsavgifter och de nya reglerna om likvida- tion på grund av att årsredovisning och revisions- berättelse inte har givits in till PRV skall dock gälla enbart årsredovisningar och revisions- berättelser för räkenskapsår som avslutas eller . PRV:s förslag: PRV har föreslagit att de nya reglerna skall träda i kraft och att bestämmelserna om förseningsavgifter skall tillämpas första gången beträffande den räkenskapsperiod som avslutas nämnda dag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot PRV:s förslag. Två remissinstanser har dock ansett att inte heller de nya bestämmelserna om likvidation när årsredovisning och revisionsberättelse saknas bör tillämpas förrän i fråga om den räkenskapsperiod som avslutas . Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget att skyndsamt komma till rätta med de dröjsmål med ingivande av redovisningshandlingar som förekommer. De nya reglerna om förseningsavgifter och de skärpta likvidationsbestämmelserna bör därför gälla redan från ingången av . Det är emellertid inte lämpligt att de nya sanktionsformerna görs tillämpliga i sådana fall där det vid tiden för ikraftträdandet redan har förflutit en del av den tid som fordras för upprättande och ingivande av handlingarna. Bestämmelserna om förseningsavgifter och om likvidation bör därför tillämpas först i fråga om årsredovisningar och revisionsberättelser som hänför sig till räkenskapsår som avslutas den 31 decem- ber 1994 eller . Även övriga föreslagna bestämmelser bör träda i kraft möjligt, dvs. Förslaget om förseningsavgifter innebär att PRV tvingas vidta vissa åtgärder som inte behöver vidtas . Avsikten är bl.a. att PRV skall skicka påminnelser till bolagen, bevaka att redovisningshandlingar ges in, expediera beslut om förseningsavgifter samt driva in avgifterna. Detta kommer att medföra vissa nya kostnader. Å andra sidan kommer ett system med förseningsavgifter att tillföra staten vissa ytterligare intäkter. Det går inte att säkert säga hur stora dessa intäkter är, eftersom det beror på vilken effekt de nya reglerna får. Det finns emellertid skäl att anta att de nya intäkterna kommer att överstiga de tillkommande kostnaderna. För staten torde därför bestämmelserna om förseningsavgifter sammantaget inte medföra några nettokostnader. I sammanhanget bör också beaktas att ett system med förseningsavgifter torde få vissa positiva ekonomiska effekter för det samlade näringslivet. Tillgången till färskare information om bolagens förhållanden ger nämligen bättre underlag för ekonomiska bedömningar i mellanhavanden mellan olika företag. PRV har ansett att avgifterna bör få användas för att bära såväl verkets kostnader för det arbete som är hänförligt till ärenden om årsredovisningar som kostnaderna för handläggning av sådana likvidationsärenden som handläggs av verket. Om det uppstår ett överskott, bör detta enligt PRV fonderas för att användas till att betala likvidatorernas arbete när de bolag som har trätt i likvidation inte kan svara för detta. Detta talar för att avgifterna bör tillföras PRV. har erinrat om att huvudprincipen för redovisning av kostnader för offentligrättslig avgiftsbelagd verksamhet är att utgifterna redovisas över ett ramanslag och att motsvarande inkomster tas in på statsbudgetens inkomstsida. PRV disponerar emellertid för offentligrättsligt avgiftsbelagd verksamhet och uppdragsverksamhet ett formellt s.k. 1 000-kronorsanslag. har vidare framhållit att de föreslagna förseningsavgifterna bör få disponeras av verket endast i den mån de är satta så att de motsvarar kostnaderna för det arbete som PRV beräknas lägga ner på den aktuella verksamheten. Om avgifterna däremot inte är kostnadsrelaterade utan satta i avskräckande syfte, dvs. högre än PRV:s kostnader, skall PRV inte disponera avgifterna utan intäkterna skall inlevereras till en inkomsttitel på statsbudgeten. Ersättning för kostnaderna för ifrågavarande arbete borde i så fall, sett ur ett rättviseperspektiv, egentligen tillföras PRV över ett ramanslag. En sådan ordning skulle emellertid kunna bli administrativt betungande. har därför ansett att det bör accepteras att avgiftsinkomster från andra verksamheter används för att täcka kostnaderna för visst arbete med årsredovisningar. Enligt regeringens uppfattning bör riktmärket för avgiftssättningen vid PRV vara att varje verksamhetsgren skall bära sina egna kostnader. Detta bör gälla även för PRV:s administration av ärenden som hänger samman med försenade årsredovisningar. Men förseningsavgifterna syftar inte i första hand till att täcka PRV:s kostnader utan är främst avsedda att ge bolagen ett incitament att lämna in redovisningshandlingar . Avgiftsintäkerna väntas bli större än kostnaderna. Överskottet bör därför tillföras statsbudgeten och inte stanna hos PRV. Det enklaste sättet att åstadkomma detta är att avgifterna betalas till PRV och att PRV åläggs att leverera överskottet till en inkomsttitel på statsbudgeten. PRV måste därvid särredovisa både avgifter och kostnader som hänger samman med ärenden om försenade årsredovisningar. Förfarandet ryms inom PRV:s 1 000-kronorsanslag och de bestämmelser regeringen utfärdar i regleringsbrevet. De allmänna kraven på effektivitet och kvalitet som ställs på PRV:s verksamhet bör garantera att även de nya uppgifterna utförs kostnadseffektivt. De föreslagna ändringarna i likvidationsreglerna torde inte föranleda några beaktansvärda merkostnader för staten. Förslaget om att aktiebolag skall betala avgifter i likvidationsärenden bygger på att PRV har skickat ut särskilda skriftliga underrättelser till de bolag för vilka behörig styrelse, verkställande direktör eller revisor inte finns registrerad. Sådana påminnelser skickas regelmässigt . Förslaget torde därför inte medföra annat än vissa förhållandevis begränsade merkostnader. Dessa kostnader kan under alla förhållanden antas uppvägas av de ytterligare avgiftsintäkter som de föreslagna bestämmelserna kommer att ge. Eftersom detta slaget av avgifter skall relateras till PRV:s kostnader i likvidationsärendet, bör avgiftsintäkerna i dessa fall tillföras PRV och i statsbudgeten redovisas under ett formellt 1 000-kronorsanslag. Övriga förslag torde inte få några kostnadseffekter. 10.1Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) 5 § efter utgången av varje räkenskapsår skall hållas ordinarie bolagsstämma. Vid sådan stämma skall årsredovisningen och revisionsberättelsen samt, i moderbolag, koncernredovisningen och koncernrevisionsberättelsen framläggas. Vid stämman skall beslut fattas 1. om fastställelse av resultaträkningen och balansräkningen samt, i moderbolag, koncernresultaträkningen och koncernbalansräkningen, 2. om dispositioner beträffande bolagets vinst eller förlust enligt den fastställda balansräkningen, 3. om ansvarsfrihet åt styrelseledamöterna och verkställande direktör, 4. i annat ärende som ankommer på stämman enligt denna lag eller bolagsordningen. Med beslut i fråga som avses i andra stycket 1-3 skall dock anstå till fortsatt stämma, om majoriteten eller en minoritet bestående av ägare till en tiondel av samtliga aktier begär det. Sådan stämma skall hållas minst en och högst därefter. Ytterligare uppskov är ej tillåtet. Om beslut som avses i andra stycket 1 eller 2 skall anstå till fortsatt stämma, skall styrelsen anmäla detta till registreringsmyndigheten för registrering. Anmälan skall göras efter det att beslut om fortsatt stämma fattades. (Jfr 9 kap. 5 § i PRV:s förslag) Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om fortsatt bolagsstämma. I paragrafen har infogats ett nytt fjärde stycke. Bestämmelsen i det nya stycket kompletterar de nya bestämmelserna i 11 kap. om förseningsavgifter. För- seningsavgift kan påföras ett aktiebolag om årsredovisning eller revi- sionsberättelse inte har givits in från räkenskapsårets utgång eller om årsredovisningen saknar bevis om fastställande av balans- och resultaträkningar eller uppgift om stämmans beslut beträffande vinst eller förlust (se 11 kap. 15 och 16 §§). Frågor om fastställande av balans- och resultaträkningar samt beslut beträffande vinst eller förlust kan emellertid skjutas upp till fortsatt stämma. Den fortsatta stämman måste i så fall hållas . Det har ansetts att, om det har fattats ett sådant beslut om fortsatt stämma, förseningsavgift inte bör få påföras förrän efter räkenskapsårets utgång. I det nya fjärde stycket - som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag - har därför föreskrivits att styrelsen skall underrätta registreringsmyndigheten när bolaget har beslutat att skjuta upp frågan om fastställande av resultat- och balansräkningar eller frågan om disposition av vinst eller förlust till fortsatt bolagsstämma. Denna underrättelse ger PRV besked om vilken tidsfrist som gäller i det enskilda fallet. Det har också ansetts finnas ett visst värde i att uppgifter om fortsatt bolagsstämma offentliggörs. Paragrafen har därför utformats så att uppgiften skall registreras i aktiebolagsregistret. PRV har föreslagit att det skall åligga styrelsen att göra anmälan genast och att anmälan skall vara PRV tillhanda inom från beslutet. Det har dock ansetts att syftet med bestämmelsen tillgodoses även om styrelsen får en på sig. Det har därför föreskrivits att anmälan skall lämnas från det att beslutet om fortsatt stämma fattades. 3 § Minst en månad före ordinarie bolagsstämma skall årsredovisningshandlingarna för det förflutna räkenskapsåret avlämnas till revisorerna. När resultaträkningen och balansräkningen blivit fastställda, skall bestyrkta kopior av årsredovisning och revisionsberättelse ges in till registreringsmyndigheten. Handlingarna skall ha kommit in till registre- ringsmyndigheten inom en månad från fastställelsebeslutet.