prop · GI03208 · 1995-01-01 00:00:00 — 1994/95:208 Regeringens proposition 1994/95:208 Beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att beslut om kyrkliga kulturminnen enligt 4 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. i fortsättningen skall fattas av länsstyrelserna i första instans i stället för av och statens historiska museer. Eftersom länsstyrelserna redan nu beslutar i ärenden om begravningsplatser enligt 4 kap. 11-15 §§ samma lag innebär förslaget att besluten om den kyrkliga kulturmiljön samlas hos länsstyrelserna. De nya reglerna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till riksdagsbeslut................. 3 2 Lagtext..................................... 4 3 Ärendet och dess beredning.................. 5 4 Bakgrund.................................... 5 5 Nuvarande ordning........................... 5 6 Överföring av beslutanderätten till läns- styrelserna................................. 7 7 Kostnader................................... 9 8 Ikraftträdande.............................. 10 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian......... 11 Bilaga 2 Promemorians lagförslag............... 12 Bilaga 3 Förteckning av remissinstanserna med sammanställning av yttrandena......... 13 Utdrag ur protokoll från regeringssammanträde ............................... 15 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. dels att i 4 kap. 3 och 9 §§ ordet "" skall bytas ut mot "", dels att 4 kap. 10 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse och får besiktiga kyrkliga får inventarier. besikta kyrkliga inventarier. får också får också besluta att ett besluta att ett föremål föremål skall tas upp i skall tas upp i för- förteckningen. Om det finns allvarlig Om det finns allvarlig fara för att ett föremål fara för att ett föremål skadas, får skadas, får tills vidare ta hand om tills vidare ta hand om det eller vidta någon det eller vidta någon annan nödvändig åtgärd annan nödvändig åtgärd för för att skydda eller att skydda eller vårda vårda det. Innan läns- det. Innan en sådan åtgärd styrelsen vidtar en vidtas, skall samråd ske sådan åtgärd, skall den med kontraktsprosten samråda med kontrakts- eller biskopen och, om prosten eller biskopen föremålet ägs av någon och, om föremålet ägs av enskild, med denne. någon enskild, med denne. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller för ansökningar om tillstånd som kommit in till före . 3 Ärendet och dess beredning I en departementspromemoria som upprättats inom Beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen (dnr Ku95/166/Ka) föreslås att beslut om kyrkliga kulturminnen i fortsättningen i första instans skall fattas av länstyrelserna i stället för av och statens historiska museer. Promemorian har remissbehandlats. En sammanfattning av promemorian och promemorians lagförslag finns i bilaga 1 respektive 2. En förteckning av remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 3. I budgetpropositionen 1993 (prop. 1992/93:100 bil 12 s. 125) konstaterades att den statliga kulturmiljövårdsektorns organisation behöver utvecklas och effektiviseras. Ett viktigt led i detta var enligt propositionen att och statens historiska museers (RAÄ) verksamhet skulle koncentreras på ledning av den samlade kulturmiljövården och sektorns kunskapsuppbyggnad och att handläggning och beslut i löpande förvaltningsärenden skulle överföras till länsstyrelserna. Mot denna bakgrund gavs i förordningen (1993:379) om bidrag till kulturmiljövård RAÄ möjlighet att bemyndiga länsstyrelserna att besluta om bidrag. RAÄ har gett länsstyrelserna ett sådant bemyndigande (KRFS 1993:1). fick RAÄ i uppdrag att redovisa planering och underlag för beslut om att överföra RAÄ:s beslutsfunktioner enligt 4 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. till länsstyrelserna med verkan från . RAÄ har rapporterat uppdraget i sin anslagsframställning för /96 och har också lämnat förslag till de författningsändringar som behövs. Regeringen har i årets budgetproposition förklarat att den avser att återkomma till med förslag till författningsändringar (prop. 1994/95.100 bil. 12 s. 54). Regeringen tar nu upp dessa frågor. Bestämmelser om kyrkliga kulturminnen finns i 4 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (kulturminneslagen) och i 18-22 §§ förordningen (1988:188) om kulturminnen m.m. (kulturminnesförordningen). Enligt 4 kap. 3 § kulturminneslagen får kyrkobyggnader som är uppförda och kyrkotomter som tillkommit före utgången av inte på något väsentligt sätt ändras utan tillstånd av och statens historiska museer (RAÄ). RAÄ får ställa skäliga villkor för tillståndet. RAÄ kan enligt 4 § besluta att tillståndsprövning även skall tillämpas på kyrkobyggnad och kyrkotomt som tillkommit . I 4 kap. 6_10 §§ kulturminneslagen finns bestämmelser om kyrkliga inventarier. Av 7 § framgår att det i varje församling, och i domkyrkor som står under egen förvaltning, skall föras en förteckning över kyrkliga invenarier av kulturhistoriskt värde. Enligt 9 § krävs det tillstånd av RAÄ för att avyttra inventarier av kulturhistoriskt värde, avföra dem från listan, reparera eller ändra dem eller flytta dem från den plats där de sedan gammalt hör hemma. Av 10 § framgår att RAÄ har rätt att besikta kyrkliga inventarier och att tills vidare ta hand om ett föremål eller på annat sätt skydda eller vårda det om det finns allvarlig risk för att föremålet skadas. RAÄ får enligt 22 § kulturminnesförordningen meddela verkställighetsföreskrifter till 4 kap. kulturminneslagen. Enligt 1 kap. 2 § tredje stycket kulturminneslagen får RAÄ överklaga beslut av domstol eller myndighet enligt kulturminneslagen. Därutöver ger RAÄ ut information och allmänna råd samt bereder ärenden om kyrkobyggnadsbidrag. RAÄ:s handläggning av kyrkoärenden Kyrkobyggnadsfrågor kan gälla allt från grundförstärkning och byggnadsteknik till konservering av ömtåliga inventarier. Det framförs också ofta önskemål om förändringar av kyrkorna från församlingarnas sida när ett kyrkoärende aktualiseras. Det kan gälla förbättring av värmesystemet, den konstnärliga utsmyckningen, belysningen, installation av toaletter, handikappanpassning, brottsförebyggande åtgärder och liknande. RAÄ:s nuvarande granskning utförs därför av antikvarier och arkitekter gemensamt. Inom RAÄ används sex årsarbetskrafter på byggnadsavdelningens granskningsenhet för handläggning av kyrkoärenden. handlades närmare 800 ärenden . har mängden ärenden ökat kraftigt bl. a. på grund av det förmånliga prisläget på byggmarknaden. Dessutom samarbetar granskningsenheten med andra experter inom myndigheten, främst institution för konservering (RIK) när det gäller konservering av textilier, polykromt trä, metall, sten och inredning för textilförvaring. Ärenden rörande kyrkor remitteras i de flesta fall till berört länsmuseum. Eftersom många kyrkobyggnadsärenden kräver bygglov samråder RAÄ i vissa fall med de kommunala byggnadsnämnderna. RAÄ:s bedömning och beslut innebär en sammanvägning av kulturhistoriska, konstnärliga, funktionella och tekniska synpunkter. I beslutet ges ofta anvisningar angående arbetets utförande. Vidare meddelar RAÄ föreskrifter om kulturhistorisk dokumentation och kontroll och utser kontrollant, vanligen eller dess motsvarighet. RAÄ medverkar också i stor omfattning i kursverksamhet för olika personalkategorier inom . Länsmuseernas medverkan På de flesta länsmuseer är det vanligt att en handläggare ägnar sig åt kyrkobyggnadsfrågor. Två länsmuseer saknar kompetens för sådana frågor. Tio länsmuseer saknar handläggare med kompetens beträffande kyrkliga inventarier. Ett kyrkoärende inleds ofta med att det lokala kyrkorådet tar kontakt med . kan lämna råd och anvisningar och rekommendera lämpliga konsulter. Vid större restaureringar och vid särskilt komplicerade ärenden gör RAÄ och gemensamma besiktningar. När ett färdigt förslag föreligger skickas det av församlingen till , som med eget yttrande vidarebefodrar det till RAÄ för tillståndsprövning. följer arbetet och kallas till byggmöten. Länsmuseerna medverkar också i den bedömning som RAÄ gör av ansökningar om kyrkobyggnadsbidrag ur kyrkofonden och utfärdar intyg om att arbetena är utförda på ett tillfredsställande sätt. 6 Överföring av beslutanderätten till länsstyrelserna Regeringens förslag: Länsstyrelserna skall som första instans fatta beslut om kyrkliga kultur- minnen enligt 4 kap. kulturminneslagen. Promemorians förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker att beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen överförs till länsstyrelserna. och statens historiska museer (RAÄ), i och Föreningen menar dock att beslut om tillstånd till rivning av kyrkor även fortsättningsvis bör fattas av RAÄ. Vidare anser RAÄ och Kammarkollegiet att överklaganden av beslut enligt 4 kap. 10 § kulturminneslagen bör prövas av förvaltningsdomstol och inte av regeringen. Enligt RAÄ bör uppdras åt (Ku 1994:09) att utreda och lämna förslag till straffbestämmelser samt regler om förelägganden om rättelse och handräckning. Även och Stiftelsen länsmuseer och menar att det är angeläget att sådana bestämmelser och regler införs. Kammarkollegiet sätter i fråga lämpligheten av att RAÄ kan överklaga beslut enligt kulturminneslagen. Kammarkollegiet föreslår vidare att också RAÄ skall få besikta kyrkliga inventarier enligt 4 kap. 10 § kulturminneslagen. Skäl för regeringens förslag: De principer som lades fast bör fullföljas. Det innebär att tillståndsfrågor avseende kyrkliga kulturminnen nu bör överföras till länsstyrelserna. Länsstyrelserna handlägger ärenden om byggnadsminnesförklaringar. Den föreslagna överföringen innebär att länsstyrelserna får ett samlat ansvar för den statliga kulturmiljövården på regional nivå. RAÄ avlastas härigenom ärendehandläggningen, och kan då i stället prioritera insatser på tidigare eftersatta uppgifter som policyarbete, vidareutbildning, uppföljning och utvärdering. RAÄ har enligt 1 kap. 2 § kulturminneslagen möjlighet att överklaga beslut som fattat. Vidare får RAÄ meddela föreskrifter för verkställigheten av 4 kap. kulturminneslagen (22 § kulturminnesförordningen). Mot den bakgrunden anser regeringen det inte behövligt att, såsom bl. a. RAÄ föreslagit, låta beslutanderätten i fråga om rivning av kyrkor ligga kvar hos RAÄ utan även dessa frågor bör i första instans beslutas av . RAÄ bör dock även fortsättningsvis ha möjlighet att besikta kyrkliga kulturföremål (4 kap. 10 § kulturminneslagen). Som Kammarkollegiet anfört kan det vara väsentligt med besiktning i enskilda ärenden och som ett led i tillsynsverksamheten. Däremot finner regeringen att det i detta ärende saknas tillräckligt underlag för att bedöma behovet av bestämmelser om straff, handräckning och vite. Några sådana bestämmelser bör därför inte införas. (Ku 1994:09) överväger vissa förändringar i kulturminneslagen, bl.a. i vilken utsträckning regeringen bör pröva överklaganden av beslut enligt 2 kap. kulturminneslagen. Frågor om regeringens överprövning av beslut enligt 4 kap. samma lag bör lämpligen anstå till dess kommande förslag skall genomföras. Detsamma gäller de förslag till redaktionella ändringar i 4 kap. kulturminneslagen som RAÄ föreslagit. Regeringen finner vidare inte skäl att i detta ärende överväga frågan om RAÄ:s rätt att överklaga beslut enligt kulturminneslagen. Den nu föreslagna förändringen innebär att RAÄ får delvis ändrade uppgifter. Dess uppgift som tillsyns- och servicemyndighet bör vara att följa verksamheten, tillhandahålla expertkunskap som stöd åt länsstyrelsernas och länsmuseernas arbete och att överklaga vissa beslut. Inom RAÄ finns en väl utbyggd specialistkompetens inom områdena kyrklig byggnadsteknik och materialkunskap och kyrkliga inventarier, såsom textilier, bemålad medeltida träskulpur och orglar. Länsstyrelserna och länsmuseerna bör även efter det att beslutanderätten överförts kunna utnyttja den specialistkompetens som finns hos RAÄ och samråda med RAÄ i exempelvis frågor som gäller äldre kyrkliga inventarier. RAÄ bör behålla viss arkitektkompetens som stöd för det regionala arbetet när det gäller förhandsrådgivning, granskning av invändiga omdisponeringar, tillbyggnader, olika typer av installationer och de bedömningar av helhetsintrycket av samspelet mellan material, form och färg som blir aktuella vid praktiskt taget varje kyrkorestaurering. Det kan i sammanhanget nämnas att regeringen har gett RAÄ ett särskilt upp- drag att i samråd med företrädare för länsstyrelserna, de regionala museerna, och andra utarbeta ett förslag till anvarsfördelning mellan länsstyrelser och länsmuseer bl.a. i fråga om kyrkliga kulturminnen. Uppdraget skall redovisas . Den föreslagna överföringen av beslutanderätten kräver en koncentrerad utbildningsinsats riktad till länsstyrelsernas blivande handläggare av kyrkoärenden. RAÄ har utarbetat en plan för detta. Från kyrkofonden utgår bidrag till kostnadskrävande underhåll och restaurering av kulturhistoriskt värdefulla kyrkor i resurssvaga pastorat (42 kap. 22 § kyrkolagen/1992:300/ och 13_14 §§ kyrkofondsförordningen /1988:1148/). Antalet ansökningar 1993/94 var 319 och bidragsbeloppet . RAÄ yttrar sig över ansökningarna och föreslår kulturhistorisk prioritering. Beslut om bidrag fattas av . RAÄ bör även fortsättningsvis utföra denna uppgift. Kostnaderna för reformen hänför sig dels till krav på ökade resurser för länsstyrelserna, dels till kostnader för utbildning och för mångfaldigande av det arkivmaterial (ritningar och akter) hos och statens historiska museer (RAÄ) som länsstyrelser och länsmuseer behöver ha tillgång till. Vad gäller tilldelningen av anslagsmedel till länsstyrelserna fick i föregående års budget de mest arbetstyngda länsstyrelserna förstärkning bland annat för att kunna överta beslutanderätten avseende de kyrkliga kulturminnena. Regeringen föreslår i årets budgetproposition (prop. 1994/95.100 bil. 14 s. 17) att de länsstyrelser som inte fick någon förstärkning inom kulturmiljöområdet nu får ökade anslag bl.a. för att möjliggöra den föreslagna överföringen av beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen. Allt arkivmaterial som gäller kyrkorna samlas i Antikvarisk-topografiska arkivet () på RAÄ. Handläggningen av kyrkoärenden kräver tillgång till det arkivmaterial som samlats i . Där finns myndighetshandlingar, restaurerings- och konserveringsrapporter, fotografier och ritningar. Handlingarna går delvis tillbaka till 1700-talet och . Länsstyrelserna och länsmuseerna bör få tillgång till kopior av dessa handlingar. Det är dock inte realistiskt att en kopiering av samtliga handlingar skall kunna genomföras . I stället bör kopiering ske successivt . Arbetsvolymen beräknas till ca 1 200 ärenden . RAÄ har specificerat arbetsinsatsen enligt följande. _ Optisk lagring av RAÄ:s dossierer och konvertering till standardiserad version användbar i länen. Engångskostnad som fördelas . _ Fullföljande av pågående mikrofotografering av ritningar som genomförs inom ramen för ATA:s uppdrag. Ingen tillkommande kostnad. _ Kopiering av relevant material och selektiv överföring av fotografier till lämpligt medium (ett försök med digitalisering har påbörjats). Kostnad att fördela . RAÄ har åtagit sig att svara för kostnaderna för de nämnda insatserna och för utbildning inom ramen för de anslag som ämbetet disponerar. Kostnaderna uppskattas till sammanlagt att fördelas av . Regeringens förslag: Lagändringarna träder i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: i och i menar att och statens historiska museer (RAÄ) bör slutföra handläggningen av de ärenden som kommit in till ämbetet före . Skäl för regeringens förslag: Den nya ordningen bör gälla fr.o.m. . Ärenden som kommit in till RAÄ bör lämpligen slutföras av ämbet. Sammanfattning av promemorian Beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen (Dnr Ku95/166/Ka) och promemorians lagförslag. Beslut om kyrkliga kulturminnen enligt 4 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (kulturminneslagen) fattas i fortsättningen i första instans av länsstyrelserna i stället för av (). Eftersom länsstyrelserna redan nu beslutar i ärenden om begravningsplatser enligt 4 kap. 11-15 §§ kulturminneslagen innebär förslaget att besluten om den kyrkliga kulturmiljön samlas hos länsstyrelserna. 1 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs att i 4 kap. 3, 9 och 10 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. ordet "" skall bytas ut mot "". Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller för ansökningar om tillstånd som kommit in till före . Om ett sådant ärende inte avgjorts före skall det dock överlämnas till för prövning. Sammanfattning av promemorian Beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen (Dnr Ku95/166/Ka) och promemorians lagförslag Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av och statens historiska museer () Kammarkollegiet i i i i i i Föreningen länsmuseer och Remissinstanserna har framfört följande synpunkter. Alla remissinstanser tillstyrker att beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen överförs till länsstyrelserna. Flera remissinstanser pekar på vikten av att ges resurer och kompetens att att hantera frågorna. , i , i och Stiftelsen länsmuseer och pekar på vikten av att behåller sin specialistkompetens när det gäller vården av kyrkor. i menar vidare att det av förordningen (1988:1188) om kulturminnen m.m. bör framgå att och länsmuseerna skall biträda länsstyrelserna vid beredningen av ärenden enligt 4 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (kulturminneslagen). , i och Föreningen menar att beslut om tillstånd till rivning av kyrkor även fortsättningsvis bör fattas av . anser vidare att överklaganden av beslut enligt 4 kap. 10 § kulturminneslagen bör prövas av förvaltningsdomstol och inte av regeringen. Enligt bör uppdras åt (Ku 1994:09) att utreda och lämna förslag till straffbestämmelser samt regler om förelägganden om rättelse och handräckning. Även och Stiftelsen länsmuseer och menar att det är angeläget att sådana bestämmelser och regler införs. har också anfört att dess förslag om redaktionella ändringar av bestämmelserna i 4 kap. kulturminneslagen bör genomföras. Kammarkollegiet anser att överklaganden av beslut enligt 4 kap. kulturminneslagen bör prövas av förvaltningsdomstol. Vidare ifrågasätter Kammarkollegiet lämpligheten av att kan överklaga beslut enligt kulturminneslagen. Enligt Kammarkollegiet bör också ha rätt att besikta kyrkliga inventarier. och anser att det bör klarläggas hur frågan om konserveringstillstånd skall hanteras . i anser att bör samråda med och inte med inför prioriteringen av ansökningar till kyrkofonden. i och i menar att bör slutföra handläggningen av de ärenden som kommit in till ämbetet före . i pekar på att RAÄ varit beredande och uppföljande instans när det gäller kyrkorna i och att det skulle innebära en oförutsedd ekonomisk belastning för , som fungerar som länsmuseum i , att ta över dessa uppgifter. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:208 Beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen.