prop · GI037 · 1995-01-01 00:00:00 — Är skyddsrummen avsedda för särskilda ändamål, skall även detta anges. Allmänna förutsättningar för skyddsrum 4 § Skyddsrummen skall placeras och utformas så att befolkningen efter varning har möjlighet att hinna fram till skyddsrummen och att uppehålla sig där som behövs. 5 § Skyddsrummen skall företrädesvis byggas i utrymmen som under fredstid är avsedda att användas för andra ändamål. Om detta inte kan ske, skall skyddsrummen byggas så att de under fredstid kan användas för andra ändamål. Skyddsrum som används för andra ändamal skall skyndsamt kunna ställas i ordning. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall meddela ytterligare föreskrifter eller i särskilda fall besluta om skyddsrummens utformning och utrustning. Förberedelser för ytterligare skyddsrum 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att förberedelser skall vidtas inom områden där skyddsrum skall byggas, så att lämpliga utrymmen skyndsamt kan ställas i ordning till skyddsrum under skärpt och högsta beredskap. 8 § Den som inom en kommun där skyddsrum skall byggas avser att utföra sådana byggnadsåtgärder som kräver bygglov enligt 8 kap. 1 § första stycket 1 - 4 (1987:10) skall anmäla detta till kommunen. Kommunen skall lämna besked om skyddsrum skall byggas till den som gjort anmälan, och om så är fallet, lämna uppgift om det antal personer som skall beredas plats i skyddsrummet. Besked som kommunen lämnat enligt första stycket gäller eller, om bygglov eller tillstånd enligt 8 kap. 34 § (1987:]0) har meddelats, som bygglovet eller tillståndet gäller. Kommunen får ändra beskedet endast om den som gjort anmälan godtar ändringen. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, kommunen får meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten enligt första stycket. 9 § Bygglov eller tillstånd enligt 8 kap. 34 § (1987:10) får inte lämnas förrän kommunen har lämnat besked enligt 8 § första stycket. Detta gäller dock inte om regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, kommunen beviljat undantag fran anmälningsskyldigheten enligt 8 § tredje stycket. 10 § Staten och skall, även i de fall då skyldighet att ansöka om bygglov inte föreligger enligt 8 kap. 1 § andra stycket (1987:10), anmäla de avsedda byggnadsåtgarderna till kommunen. 11 § Vid prövningen av ansökan om bygglov skall kommunen se till att byggnadsåtgärderna stämmer överens med det besked som har lämnats enligt 8 § första stycket och med bestämmelserna i 4 och 5 §§ samt med föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av 6 §. Ansvaret för att bygga, utrusta och underhålla skyddsrum 12 § Den som avser att utföra sådana byggnadsåtgärder som anges i 8 § skall bygga och utrusta sådant skyddsrum som enligt kommunens beslut skall finnas i byggnaden eller anläggningen, om inte annat föreskrivs i 14 och 15 §§. 13 § Ägaren av en byggnad eller annan anläggning där skyddsrum har byggts är skyldig att vårda och underhålla skyddsrummet och dess utrustning. Vad som anges i första stycket gäller också sådana byggda skyddsrum där bidrag betalats ut av staten enligt 27 §. 14 § Om kommunen beslutar att skyddsrum skall finnas i befintliga byggnader eller andra anläggningar, skall kommunen bygga, utrusta, vårda och underhålla skyddsrummen om det inte är fråga om sådana byggnadsåtgärder som anges i 8 § första stycket. Detsamma gäller för skyddsrum som skall byggas på mark som är avsedd för gata, torg, park eller annan allmän plats. Kommunen skall också, efter beslut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, under skärpt och högsta beredskap ställa i ordning de utrymmen som förberetts för skyddsrum. 15 § Om det finns särskilda skäl, får besluta att ägaren eller nyttjanderättshavaren till mark, byggnader eller andra anläggningar i stället för kommunen skall vidta de åtgärder som anges i 14 §. 16 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning där skyddsrum finns är skyldig att efter anmodan av kommunen vidta de åtgärder som behövs för att skyddsrummet skall få en tillfredsställande skyddsförmåga. 17 § Den som innehar en byggnad eller annan anläggning eller del därav med nyttjanderätt får inte hindra ägaren att inrätta skyddsrum eller företa andra åtgärder enligt detta kapitel. Skyldighet att bereda plats i skyddsrum 18 § Ägaren eller innehavaren av en nyttjanderätt till en byggnad eller annan anläggning där det finns skyddsrum är skyldig att under skärpt och högsta beredskap bereda plats åt civilbefolkningen i skyddsrummet. 19 § Ägaren av en byggnad eller annan anläggning där det finns skyddsrum skall genom skyltning av byggnaden eller anläggningen ge anvisning om var skyddsrummet finns. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestammer får meddela närmare föreskrifter om skyltningen. 20 § Om det finns särskilda skäl, får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, i fråga om redan byggda skyddsrum besluta att skyldigheten enligt 13, 18 och 19 §§ inte längre skall gälla. Berörda fastighetsägare och kommunen skall underrättas om beslut som avses i första stycket. Kommunen skall avföra skyddsrum som berörs av beslutet från det register som avses i 3 §. Ersättning för att bygga, vårda och underhålla skyddsrum 21 § Den som skall bygga ett skyddsrum enligt 12 § får ersättning av staten enligt 22 - 24 §§ för de merkostnader som uppkommer för att bygga och utrusta samt vårda och underhålla skyddsrummet. Ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 22 § Ersättningen från staten består av ett grundbelopp och ett tillägg till grundbeloppet. Storleken av grundbeloppet och tilläggsbeloppet fastställs av regeringen. 23 § Om ersättningen enligt 21 § blir oskäligt låg, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta om högre ersättning. 24 § Om den som är berättigad till ersättning enligt 21 - 23 §§ inte är redovisningsskyldig enligt lagen (1968:439) om mervärdeskatt, skall ersättningsbeloppet räknas upp med sex tiondelar av den skattesats som enligt 13 § den lagen gällde för slutbesiktningen. 25 § Den som skall vidta åtgärder enligt 15 § har rätt till ersättning av staten för skäliga kostnader. Den som efter anmodan av kommunen vidtagit åtgärder som anges i 16 § är berättigad till ersättning av staten för de skäliga kostnader som åtgärden föranlett. Ersättning lämnas dock inte för åtgärder som har föranletts av att ägaren eftersatt vården och underhållet av skyddsrummet, gjort otillåtna ingrepp i det eller på annat sätt varit försumlig. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om grunderna för ersättningen. Ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Kommunen skall kontrollera skyddsrummen 26 § Kommunen skall regelbundet kontrollera att skyddsrummen i kommunen har en tillfredsställande skyddsförmåga och se till att fel och brister åtgärdas av ägaren till byggnaden eller anläggningen eller i fall som avses i 14 § av kommunen. Ersättning till kommunen för vissa kostnader 27 § Kommunen har rätt till ersättning för kostnader som uppkommer för kommunen på grund av åtgärder enligt 14 § och 26 § i den mån kostnaderna kan anses skäliga. Vid bestämmandet av ersättningen skall skälig hänsyn tas till det värde som vidtagna åtgärder kan ha för byggnadens eller anläggningens användning i fred. Kommunen har rätt till förskott på ersättningen enligt de föreskrifter som regeringen meddelar. Ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Bidrag för frivilligt byggda skyddsrum 28 § Var och en som vill bygga ett skyddsrum utan att vara skyldig att göra det kan få bidrag av staten, om kommunen i förväg godkänner att skyddsrummet byggs och medel till bidrag finns tillgängliga. Bidraget bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Allmänna förutsättningar för skyddade utrymmen 29 § Skyddade utrymmen skall byggas under skärpt och högsta beredskap. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får dock besluta att en byggnad eller anläggning skall förses med ett skyddat utrymme. Av den skyddsplan som anges i 3 kap. 8 § 3 framgår behovet av skyddade utrymmen i kommunen. 30 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om skyddade utrymmens utformning och utrustning. Kommunens ansvar för skyddade utrymmen 31 § Kommunen skall genom inventering, planläggning och andra åtgärder förbereda byggandet av skyddade utrymmen. Kommunen skall också bistå ägaren till en byggnad eller annan anläggning med att förse byggnaden eller anläggningen med skyddade utrymmen. Kommunen skall dessutom föra register över de byggnader där skyddade utrymmen planlagts och vilka förberedelser som vidtagits. Ägarens ansvar för skyddade utrymmen 32 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning är skyldig att bygga ett skyddat utrymme där sådant utrymme skall finnas. Ägaren är också skyldig att vårda och underhålla det skyddade utrymmet. 33 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning har rätt till ersättning av staten för skäliga kostnader för att bygga ett skyddat utrymme. Ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 34 § Kommunen har rätt till ersättning av staten för skäliga kostnader på grund av åtgärder enligt 31 §. Ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Skyldighet att bereda plats m.m. 35 § Vad som anges i 19 § skall också tillämpas på skyddade utrymmen. Särskilda skyldigheter för ägare och andra innehavare av egendom m.m. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får ålägga ägaren av en byggnad eller annan anläggning att 1. hålla med utrustning och vidta de övriga förberedelser som behövs för varning av dem som vistas i eller vid byggnaden eller anläggningen, 2. tåla att utrustning för varning av befolkningen installeras pa byggnaden eller anläggningen, 3. hålla med utrustning och vidta de övriga förberedelser som behövs för mörkläggning av byggnaden eller anläggningen, 4. om det meddelas beslut om mörkläggning, se till att mörkläggningen genomförs. Är byggnaden eller anläggningen helt eller delvis upplåten med nyttjanderätt, åligger det nyttjanderättshavaren att ha hand om utrustningen för mörkläggning och, om det meddelas beslut om mörkläggning, se till att mörkläggningen genomförs. 2 § Den som äger eller på annat sätt innehar en byggnad eller annan anläggning är skyldig att låta eller kommunen besikta eller regelbundet kontrollera byggnaden eller anläggningen för ändamål som har samband med tillämpningen av denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag. 3 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, eller kommunen får under skärpt och högsta beredskap ålägga ägaren eller innehavaren av viss egendom att tåla eller vidta annan åtgärd beträffande egendomen än som förut sagts i denna lag, om åtgärden är av mycket stor betydelse för det civila försvaret. Skyldigheter för nyttjanderättshavare m.fl 4 § De skyldigheter som ägaren av en viss egendom har enligt denna lag skall också gälla för den som innehar egendomen med fri förfoganderätt, fideikommissrätt eller annan därmed jämförlig rätt. 5 § Kostnader för ägaren av en byggnad på grund av åliggande enligt denna lag skall betalas av bostadsrättshavarna om byggnaden tillhör en bostadsrättsförening. Detta galler oavsett vad som föreskrivs i bostads- rättsföreningens stadgar. 6 § En nyttjanderättshavare är skyldig att på begäran av ägaren till en byggnad eller annan anläggning betala ett skäligt bidrag till kostnader som ägaren får på grund av åliggande enligt denna lag. Detta gäller dock endast om 1. ägaren inte kände till att åtgärderna skulle vidtas då nyttjanderättsavtalet träffades eller senast kunde sägas upp och återstod av nyttjanderätten då skyldigheten att vidta åtgarderna blev kända för ägaren, och 2. det kan anses uppenbart oskäligt att ägaren skall svara for hela kostnaden. Förbud mot att använda samlingslokaler och skolor m.m. 7 § och kommunen får meddela förbud mot att använda samlingslokal, skola, förskola eller annan lokal för motsvarande ändamål under skärpt och högsta beredskap, om inte skyddsrum finns för de personer som kan komma att vistas i lokalen. Skyldighet att lämna upplysningar m.m. 8 § Innehavaren av en byggnad eller annan anläggning samt den som i fråga om förvaltning och skötsel företräder honom är skyldig att i frågor som rör verksamhet enligt denna lag 1. lämna upplysningar till statliga och kommunala myndigheter om dem som bor eller bedriver verksamhet i byggnaden eller anläggningen, 2. förmedla myndigheternas beslut och meddelanden till dem som anges i 1, 3. medverka vid åtgärder som föranleds av ransonering. Samma skyldighet gäller också för arbetsgivare och deras foreträdare när det gäller de anställda. 9 § Var och en är skyldig att på förfrågan av statlig eller myndighet upplysa om huruvida och i vilken mängd han har egendom som kan behöva tas i anspråk för verksamhet enligt denna lag. 10 § Den som med stöd av 3 § ålagts att tåla eller vidta en viss åtgard har rätt till skälig ersättning av staten för den kostna eller skada som han åsamkats. När ersättningen bestäms, skall hänsyn tas till den nytta som åtgarden kan medföra för honom. Är kostnaden eller skadan ringa, betalas ingen ersättning. Anspråk på ersättning prövas på det sätt som föreskrivs i förfogandelagen (1978:263). Utrymning samt ut- och inflyttningsförbud l § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får under skärpt och högsta beredskap ålägga invånarna inom ett område att utrymma området och uppehålla sig utanför detta 1. om området blivit eller kan antas bli utsatt för stridshandlingar och utrymningen är nödvändig för att skydda befolkningen, eller 2. om det i området behöver vidtas militära åtgärder av synnerlig betydelse för totalförsvaret. Även kommunen får, i samråd med , besluta om utrymning, om denna skall ske inom kommunen. Föreskrifter om utrymning i samband med räddningsinsatser finns i 45 § räddningstjänstlagen (1986:1102). 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får anvisa uppehållsplats för dem som omfattas av utrymningsbeslutet och meddela föreskrifter för vistelsen på uppehållsplatsen. Om kommunen fattat beslut om utrymning, får kommunen anvisa uppehållsplats och meddela föreskrifter för vistelsen där. 3 § Bestämmelser om rätt för dem som omfattas av ett utrymningsbeslut att få bistånd, inkvarteringsbostad m.m. finns i 10 och 11 kap. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får under skärpt och högsta beredskap meddela förbud för dem som uppehåller sig inom ett visst område att lämna detta (utflyttningsförbud). Om det har meddelats beslut om utrymning av ett visst område, får den myndighet som meddelat beslutet också besluta om utflyttningsförbud för dem som finns inom området men inte omfattas av utrymningsbeslutet. 5 § Utflyttningsförbud får meddelas endast om en utflyttning väsentligt skulle försvåra åtgärder av synnerlig betydelse för totalförsvaret inom området eller om den är förenad med uppenbar livsfara. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får under skärpt och högsta beredskap meddela förbud för dem som inte bor inom ett visst område att annat än tillfälligt uppehålla sig inom området (inflyttningsförbud). 7 § Inflyttningsförbud får meddelas endast om det föreligger sådana förhållanden som anges i 5 §. Skyldigheter för kommuner, landsting och kyrkliga kommuner i samband med utrymning och flyktingmottagning m.m. Skyldighet att ta hand om utrymmande och flyktingar 1 § Under skärpt och högsta beredskap är kommunen och skyldiga att hjälpa, vårda och på annat sätt ta hand om invånare från andra kommer och landsting samt flyktingar, på samma sätt som gäller för de egna medlemmarna av kommunen och . Inskränkningar i skyldigheterna enligt första stycket kan gälla på grund av att vistelsen i kommunen eller upphör när det inte längre råder skärpt eller högsta beredskap eller på grund av särskilda föreskrifter i lag eller annan författning. 2 § Under skärpt och högsta beredskap är den kyrkliga kommunen skyldig att utöva verksamhet för invånare från andra kyrkliga kommuner samt flyktingar på samma sätt som gäller för dem som bor inom den kyrkliga kommunen. 3 § Kommunen skall under skärpt och högsta beredskap eller när ransoneringslagen (1978:268) i annat fall skall tillämpas, i den omfattning som regeringen bestämmer, 1. vidta nödvändiga åtgärder för att befolkningen och produktionen skall få de viktiga varor som behövs, 2. medverka vid allmän prisreglering och ransonering, 3. medverka vid genomförandet av åtgärder i övrigt som år viktiga för folkförsörjningen. Skyldighet att hjälpa andra kommuner och landsting 4 § Kommuner och landsting som i större omfattning får ta emot befolkning från andra kommuner och landsting på grund av beslut om utrymning eller av mycket allvarliga förhållanden som orsakats av krig eller krigsfara har rätt till hjälp i skälig omfattning från den ankommande befolkningens hemortskommuner och landsting. Hjälpen skall främst bestå av personal och utrustning. Kan kommunerna eller landstingen inte enas om hjälpen, får i det län varifrån befolkningen kommer besluta om hjälpens storlek. 5 § Om en för försvarsansträngningarna viktig uppgift, som det åligger kommunen eller att utföra, blir oskäligt betungande till följd av krigsskada eller andra mycket allvarliga förhållanden som orsakats av krig eller krigsfara, är andra kommuner och landsting skyldiga att lämna hjälp i den omfattning som bestäms av regeringen eller den myndighet som regeringen utser. 11 kap. Skyldighet för enskilda att upplåta inkvarteringsbostad Skyldighet att upplåta bostad l § Under skärpt och högsta beredskap är ägaren eller innehavaren av en byggnad eller bostadslägenhet (inkvarteringsvärd) skyldig att efter beslut av kommunen upplåta bostad för den som på grund av utrymning, krigsskada eller annan därmed jämförlig händelse behöver en bostad (inkvarteringsbostad). Inkvarteringsvärden är skyldig att låta de inkvarterade använda den utrustning som finns i bostaden och som är nödvändig för att tillgodse de inkvarterades dagliga behov. Kommunen beslutar om inkvarteringsbostad 2 § Beslut enligt 1 § skall meddelas av den kommun där bostaden finns. Ett sådant beslut får meddelas endast om behovet av bostad inte kan tillgodoses på annat lämpligt sätt. Beslutet får inte medföra större olägenhet för inkvarteringsvärden än som är nödvändigt och får inte avse utrymmen som är absolut nödvändiga för inkvarteringsvärden och hans familj eller någon närstående till honom. Inkvarteringsersättning och ersättning för skada 3 § Inkvarteringsvärden har rätt till skälig ersättning av kommunen för inkvarteringsbostaden. 4 § Om bostaden eller dess utrustning skadas i samband med att den används som inkvarteringsbostad, är den skadelidande berättigad till skälig ersättning av kommunen. Är skadan ringa, betalas ingen ersättning. 5 § Ersättningen fastställs enligt de grunder som anges i förfogandelagen (1978:262). Kommunen bestämmer ersättningen, om denna skall fastställas enligt taxa. I annat fall bestäms ersättningen av den lokala värderingsnämnden. Vägran att upplåta inkvarteringsbostad 6 § Om ägaren eller innehavaren av en byggnad eller bostadslägenhet vägrar att upplåta inkvarteringsbostad, får kommunen förelägga ägaren eller innehavaren att upplåta bostaden. Föreläggandet får förenas med vite. Följs inte föreläggandet, får kommunen begära handräckning hos polismyndigheten för att få tillträde till inkvarteringshostaden. 7 § Om inkvarteringsvärden begär det, skall kommunen upphäva ett beslut om inkvarteringsbostad, om beslutet inte längre behövs eller om det medför särskild olägenhet för inkvarteringsvärden. 12 kap. Säkerhetsskydd i kommuner och landsting l § Kommunen skall se till att det inom dess verksamhetsområde finns ett tillfredsställande säkerhetsskydd i frågor av betydelse för totalförsvaret eller säkerhet i övrigt. Vad som föreskrivs om kommunen i 1 - 4 §§ gäller också och den kyrkliga kommunen. Krav på svenskt medborgarskap m.m. 2 § En vars befattningshavare i inte ringa omfattning får del av sekretessbelagda uppgifter av betydelse för totalförsvaret eller säkerhet i övrigt, får endast innehas av den som är svensk medborgare och pålitlig från säkerhetssynpunkt. Med tjänst avses också uppdrag hos kommunen. Föreskrifter om krav på svenskt medborgarskap för förtroendevaldas deltagande i handläggningen av vissa ärenden finns i 2 kap. l3 a § och 3 kap. 9 a § kommunallagen (1977:179). 3 § Kommunen får, enligt de bestämmelser som meddelas i personalkontrollagen (199x:xxx), inhämta de upplysningar som krävs för att bedöma om en person är pålitlig från säkerhetssynpunkt. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall, efter samråd med kommunen, meddela närmare föreskrifter om vilka tjänster som avses i 2 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för säkerhetsskyddet. 5 § Den som på grund av någon bestämmelse i denna lag har fått kännedom om en persons eller ett företags affärs- eller driftförhållanden eller förhållanden av betydelse för folkförsörjningen eller för säkerhet får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han fått kännedom om. I fråga om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet gäller sekretesslagen (1980:100). 13 kap. Förfoganderätt och andra särskilda bestämmelser Näringsidkares och andras medverkan i totalförsvaret 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om att allmänheten, företag, organisationer eller andra sammanslutningar skall medverka vid övningar av betydelse för totalförsvaret. 2 § Om näringsidkares och andras medverkan i totalförsvaret finns närmare bestämmelser i lagen (1982:1004) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen. Föreskrifter om varning och om mörkläggning 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om varning och om mörkläggning under skärpt och högsta beredskap. 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om den civila veterinärverksamhetens organisation under skärpt och högsta beredskap. Staten skall vara huvudman för den omorganiserade civila veterinärverksamheten. Med civil veterinärverksamhet avses den veterinärverksamhet som står under lantbruksstyrelsens eller statens livsmedelsverks inseende. 5 § I förfogandelagen (1978:262) och expropriationslagen (1972:719) finns bestämmelser om rätt att genom förfogande ta i anspråk egendom som skall användas i totalförsvaret. 6 § Bestämmelser om undanförsel och förstöring finns i lagen (1961:655) om undanförsel och förstöring. Undantag från denna lag 7 § Vad som föreskrivs i denna lag skall inte tillämpas om motsvarande förhållanden regleras i lagen (1942:335) om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar m.m. Om förhållanden som avses i denna lag får regeringen meddela särskilda föreskrifter i fråga om byggnader eller andra anläggningar som är avsedda för försvarsmaktens behov. l § Till böter högst skall den dömas som är civilpliktig och l. utan giltigt skäl uteblir från uttagningsförrättning som han har kallats tlll, 2. med giltigt skäl uteblir från sådan förrättning men inte anmäler detta enligt 4 kap. 17 § första stycket, 3. inte lämnar sådana upplysningar som anges i 4 kap. 16 §.