prop · GI0389 · 1995-01-01 00:00:00 — (För fullständiga motiveringar under varje punkt hänvisas till remissvaret.) MHF-Ungdom avstyrker förslaget. Om förslaget ändå går igenom anser MHF-ungdom att det är ett absolut krav att "man skriver in i LHD att det krävs ett aktivt val av hotellgästen för att han ska få alkoholhaltiga drycker i sin minibar". , ,lokal avdelning i och Vita bandet avstyrker kommissionen förslag. 2.7 Öl klass II Servering och detaljhandel med öl klass II får enligt LHD endast bedrivas av den som har meddelats särskilt tillstånd. Tillstånd får bara ges till den som säljer eller serverar mat. Sambandet mellan ölförsäljning och försäljning av matvaror respektive servering av mat bör behållas, men kommissionen föreslår att den särskilda tillstånd- splikten slopas med undantag för partihandel med öl. Åldersgränsen behålls och även övriga restriktioner i huvudsak. En möjlighet att förbjuda fortsatt detaljhandel med eller servering av öl införs i lagstiftningen. Brister i nykterhet och ordning eller försäljning till underåriga kan vara svåra att förutse vid tillståndsgivningen, som av resursskäl ofta är mycket summarisk. Missförhållanden skall i stället mötas med en effektiv tillsynsverksamhet, administrativa sanktioner och straffrättsliga påföljder. och tillstyrker förslaget. kommun tillstyrker förslaget med förbehåll att inköpsåldern även i fortsättningen är . i tillstyrker förslaget med samma förbehåll och tillägger att endast restauranger och butiker som godkänt bör får tillstånd. bör även vid behov kunna ingripa. i understryker det ökade behovet av tillsyn om tillståndsplikten försvinner. "Kommunerna bör i sina alkoholpolitiska program särskilt uppmärksamma ungdomar och ungdomarnas fritidsaktiviteter i alkoholfria miljöer för att motverka underårigas inköp av öl." i som tillstyrker förslaget har liknande synpunkter. T.ex. bör "det finns ett verkningsfullt sanktionssystem mot de handlare som exempelvis överträder bestämmelserna och säljer till minderåriga". förordar en ändring med lydelsen: "Partihandlare bör vid handel med öl klass II ha skyldighet att kontrollera att det finns en godkänd livsmedelslokal enligt 22 § livsmedelslagen eller 16 eller 37 § livsmedelsförordningen." Det är enligt mening olämpligt att helt slopa partihandlares kontrollplikt vad gäller öl klass II, då det finns stor risk att t.ex. vanliga kiosker börjar handla med öl. anser att kravet på att försäljning av öl klass II endast får ske i godkända livsmedelslokaler bör slopas. Ett exempel man anför är att kan öl klass II köpas på många bensinstationer och kvällsöppna närlivsbutiker. Ett annat skäl är att "förbudet innebär att detaljhandel specialiserad på enbart försäljning av öl, vatten och läskedrycker omöjliggörs. Sådan detaljhandel utgör i EG en väsentlig och kostnadseffektiv del av konkurrensen på dryckesmarknaden. Förslaget torde strida mot konkurrenslagar i EG och i . Systembolaget uttrycker en viss tveksamhet inför förslaget som man menar kan leda till en "okontrollerade försäljning". Systembolaget anför att Försäljning av öl klass II står för av den totala alkoholförsäljningen och det kan missbrukas av barn och unga. IOGT-NTO-rörelsen avstyrker bestämt förslaget med samma motivering. samt DKSN avstyrker förslaget då svårigheten att göra ålderskontroll vid inköp ökar om antalet försäljningsställen blir fler. MHF-Ungdom anser att förslaget är ett av kommissionens sämsta. Man anför i huvudsak samma argumentation som nykterhetsrörelserna och avstyrker med skärpa. och i , och Vita Bandet samt (lokal-förening i stad) avstyrker kommissionens förslag. Enligt nuvarande ordning skall det kommunala vetot användas för att förhindra överetablering av restauranger. Vetot kan ej överklagas. Emellertid bör tillståndsprövningen flyttas från länsstyrelserna till kommunerna. Kommunerna kan då ha inflytande över serveringsverksamheten utan veto. Vetot kan också ifrågasättas ur ett folkrättsligt perspektiv. Det är inte förenligt med för de mänskliga rättigheterna, som har anslutit sig till. Såväl tillståndsbeslut som ingripanden av olika slag måste kunna prövas av domstol. Vetot bör därför avskaffas. "Behovet" av en restaurang är ett svårtolkat begrepp. Utan koppling till vetot blir behovsprövningen otydlig. Kommissionen föreslår därför att veto och behovsprövning ersätts med att tillståndsmyndigheten vid prövningen av ansökningar om serveringstillstånd skall inrikta prövningen i denna del på att undvika att en etablering medför alkoholpolitiska olägenheter. Kommunerna bör i alkoholpolitiska program närmare utveckla hur lagens kriterier skall tillämpas. Varje ansökan skall med omsorg och ansvar bedömas från dessa utgångspunkter. I huvudsak är remissinstanserna positiva till kommissionens förslag. Flera instanser yttrar sig främst om förslaget att överföra tillståndsprövningen till kommunerna. Ett antal instanser uttrycker tveksamhet inför en kommunalisering av tillståndsprövningen eller avstyrker helt detta. Det görs även påpekanden om att det finns behov av att förtydliga vad som menas med alkoholpolitiska olägenheter för att detta skall kunna fungera som grund för avslag. Kammarrätten i , Länsrätten i , i , i , , , kommun, , , kommun, Systembolaget och tillstyrker kommissionens förslag. tillstyrker förslaget men anser det vara en stor nackdel att det kommunala vetot avskaffas. Föreningen tillstyrker att tillståndsprövningen överförs till kommunerna men förordar att reformens finansiering klargöras innan den genomförs. Verket understryker att en viktig förutsättning för att tillståndsprövningen överflyttas till kommunerna är att behovsprövningen avskaffas. Det kan annars uppstå "en konfliktsituation mellan kommunens roll som tillståndsgivare och kommunens eventuella ekonomiska intressen". i ansluter sig till kommissionens förslag men vill understryka att det "vid en kommunalisering av tillståndsprövningen ställs ökade krav på att göra tydligt vad som ingår i prövningen. Avslag på ansökan måste motiveras, eftersom alla beslut i fortsättningen kan få en sakprövning om de överklagas till domstol." i tillstyrker förslaget att föra över tillståndsprövningen till kommunerna men påpekar att det kommer att innebära att polisens utredningsansvar ökar. bedömer även att det kan bli svårt för tillståndsmyndigheten att hävda trolig "alkoholpolitisk olägenhet" som grund för avslag. i ansluter sig till kommissionens förslag med ett undantag. ifrågasätter om förslaget att ersätta behovsprövningen med en bedömning av om serveringen riskerar att "medföra alkoholpolitiska olägenheter" verkligen innebär ett förtydligande: Att dessutom på föreslaget sätt överlåta åt kommunerna att i alkoholpolitiska program (som kan variera från en kommun till en annan) närmare utveckla hur lagens kriterier skall tillämpas är inte bra. Förslaget till ändring av 40 § LHD bör omarbetas och kriteriet "medföra alkoholpolitiska olägenheter" bör utgå. - Kan det befaras (på grund av vad som framkommit under utredningen) att en restaurangetablering kommer att medföra ordnings- eller nykterhetsproblem eller förorsaka störningar för närboende skall tillstånd kunna vägras. Behövs lagstöd för ett sådant ställningstagande kan det lämpligen ske genom att ett stadgande härom får ersätta sista stycket i § 40 LHD i dess föreslagna nya lydelse. Polisen i anser att om det kommunala vetot slopas så kommer det bli svårt att "upprätthålla en sträng etableringskontroll". Detta menar man kan leda till en stor ökning av antalet krogar och alkoholrelaterad brottslighet. Vad gäller de alkoholpolitiska programmen så måste det i lagtexten framgå vilken "rättslig verkan och tyngd" de har. I så fall skulle dessa kunna fylla en veto funktion. IOGT-NTO-rörelsen föreslår att varje kommun ska fastställa ett maximerat antal serveringsställen och om behov föreligger ett kösystem. Man föreslår även omprövning av serveringstillstånd . IOGT-NTO-rörelsen påpekar också vikten av att det finns god kompetens och kunskap på den kommunala nivån så att inte andra intressen väger tyngre. har liknande synpunkter och anser att en kommunalisering enligt kommissionens förslag inte tillvaratar länsstyrelsernas kompetens. i tillstyrker förslaget med förbehåll att länsstyrelserna fortsätter att handha frågor om administrativa ingripanden. kommun däremot tillstyrker förslaget men anser att kommunen också bör få ansvaret att sköta administrativa ingripanden. Föreningen är principiellt emot att flytta tillståndsfrågorna från länsstyrelserna. Men om detta är oundvikligt så kan FLA tänka sig den konstruktion av ansvarsfördelningen som kommissionen föreslagit. är mycket tveksam till förslaget i sin helhet och tillstyrker endast med förbehåll att polismyndigheten får större "påver- kansmöjligheter". "Särskilt förslagen i §§ 40, 64 och 65 bör kompletteras på sådant sätt att polismyndigheten får möjlighet att spela en aktiv roll i dessa sammanhang." Vidare är man mycket tveksam till att flytta tillståndsgivningen från länsstyrelserna till kommunerna då antalet restauranger kan öka och således även alkoholrelaterad brottslighet. Man är också tveksam till de alkoholpolitiska program som kommunerna enligt förslaget bör utforma, då kommunerna kan låta sig påverkas av de "fria marknadskrafterna". Även i (LO) anser det vara orimligt att kommunerna själva ska överta tillståndsgivningen som många kommuner har egenintresse i restaurangbranschen. Kammarrätten i avstyrker en kommunalisering av tillståndsprövningen. Man menar att de skäl som kommissionen redovisat för att fortsättningsvis ska vara beslutsmyndighet för de administrativa ingripandena enligt LHD - att handläggningen kräver stor noggrannhet, opartiskhet och juridiskt kunnande - talar mot en kommunalisering. Kammarrätten delar däremot kommissionens uppfattning att samhällets resurser för tillämpningen av LHD måste föras över från tillståndsprövning till inspektionsverksamhet och kontroll. Kammarrätten delar även kommissionens uppfattning att det kommunala vetot bör avskaffas. avstyrker kommissionens förslag om kommunalisering av tillståndsgivningen. Kommissionens förslag att det kommunala vetot ej bör bibehållas tillstyrks däremot. i , anser, De Kristna Samfundens Nykterhetsrörelse (DKSN) samt anser att även i fortsättningen skall vara tillstånds- och tillsynsmyn- dighet. 3.2 Lämplighets- och lokalprövning Sökanden skall vara lämplig, bl.a. ekonomiskt skötsam, för den socialt ansvarsfulla uppgiften att servera spritdrycker, vin eller starköl. Kommissionen föreslår ingen ändring därvidlag. De krav som gäller för den personliga lämpligheten skall dock klart anges på förhand och sökanden bör åläggas att själv förete nödvändiga ansöknings- handlingar. Även lokalprövningen skall följa strikta regler. Vissa grundförutsättningar måste vara uppfyllda. Lokalernas inredning skiftar dock ofta i takt med trenderna i restaurangbranschen och variationer i lokalernas utformning bör därför kunna tillåtas. och och stödjer kommissionens förslag. tillstyrker kommissionen förslag med motivationen att risken minskar att "andra hänsyn än alkoholpolitiska kommer att ligga till grund för besluten och ökar förutsättningarna för ett varierat marknadsutbud". i tillstyrker förslagen och tillägger att det skärpta kravet på utbildning "är en nödvändighet med hänsyn till den stora omsättningen av restauranger såväl nyetableringar som byten av innehavare". förespråkar vidare någon form av "körkort" för dem som skall driva alko- holservering liknande de krav som länder i redan infört för den personal som ska servera alkohol. Även MHF-Ungdom tillstyrker kommissionens förslag och tillägger att "utbildning om alkoholens skadeeffekter och svensk alkoholpolitik borde vara ett krav för att få tillstånd". kommun tillstyrker förslagen men efterlyser också en starkare koppling mellan utbildning och serveringstillstånd. Utredningen borde ha lagt ett "konkretare" förslag. "Så har exempelvis tidigare presenterat ett förslag till ''''körkort'''' för krögare där uppfyllandet av vissa utbildningskrav är en förutsättning för erhållande av serveringstillstånd." ombudsmän () har invändningar mot att sökanden enligt 40 § andra stycke ska visa att han är lämplig. JO menar att det slutligen bör vara en uppgift för tillståndsmyndigheten att bedöma lämpligheten och för den sökande att till sin ansökan bifoga handlingar som förbättrar hans chans att få tillstånd: Bestämmelsens andra stycke bör därför ges en annorlunda utformning än i förslaget. Vilka intyg och övriga handlingar som en sökande skall åläggas att förete torde kunna regleras i förordning eller myndighetsföreskrifter. På de grunder som här anförts angående utformningen av bestämmelsens andra stycke bör även dess tredje stycke omformuleras och i sak utformas i överensstämmelse med bestämmelsens nu gällande andra stycke. I ett fjärde stycke föreslås att tillstånd under viss förutsättning skall få vägras även om sökanden uppfyller kraven i första stycket. Hänvisningen i första stycket är svårförståelig, eftersom där inte uppställs några uttryckliga krav. Möjligen avses här i stället de krav som uppställs i andra stycket. i anser att även kronofogdemyndigheten bör yttra sig vid en lämplighetsprövning och att det bör tas in ett stadgande om detta i 60 § LDH. anför att "enbart av sökande ingivna utdrag från krono- fogdemyndigheten kan inte anses tillräckligt för att få en bild av sökandens förmåga att sköta sin ekonomi och fullgöra sina förpliktelser gentemot det allmänna". gäller att servering av spritdrycker, vin och starköl får påbörjas och skall normalt avslutas 01.00, även om undantag förekommer. Någon rekommenderad sluttid finns inte, förutom att serveringen "normalt" skall avslutas . Dessa bestämmelser har lett till osäkerhet om vad som egentligen gäller. Kommis- sionen föreslår att tillståndsmyndigheten fritt får bestämma tider för alkoholserveringen, dock att servering skall få påbörjas tidigast och avslutas senast . Vid prövningen av serveringens sluttid skall särskild hänsyn tas till risken för att närboende störs. i , och MHF-Ungdom tillstyrker kommissionens förslag. betonar "vikten av att särskilda hänsyn tas till krav på konkurrensneutralitet mellan och likabehandling av restaurangföretag". Olika öppethållandetider i erhållna serveringstillstånd är ofta avgörande för konkurrensförhållandet. i ifrågasätter om det finns anledning att reglera serveringstiderna i samband med tillståndsgivningen då det föranleder en mängd ärenden som endast handlar om förlängt öppethållande. anser att det bör räcka med en lagreglering om serveringstid till senast 03.00. På samma sätt anser i att serveringstiderna inte bör lagstadgas utan kan avgöras lokalt. delar reservanten uppfattning att paragraf 46 bör tas bort i sin helhet. Detsamma anser som annars förslår serveringstid . Även stad anser att serveringstiderna bör kunna avgöras lokalt av kommunen med hänsyn till miljö, närboende e.t.c. påpekar att närheten till kontinenten och Danmarksfärjorna gör staden speciell - det finns möjlighet att köpa sprit . Ett förlängt öppethållande får enligt stad först effekt om det gäller "riktiga" restauranger som drar en vuxen publik. erfarenhet är att efter stängningstiden 03.00. så strömmar människor till både färjor och illegala klubbar. För att minska denna tendens föreslår att: /.../man i den nya lagstiftningen ger möjlighet att meddela dispens . För att inte risken att sluttiden förskjuts genom en mängd dispenser bör dispensmöjligheten begränsas mycket snävt, möjligen genom en procentuell fördelning inom staden. Det är för övrigt bara och de tre storstäderna, som skulle behöva använda sig av dispensmöjligheten. För del skulle en dispensmöjlighet ge större möjlighet till kontroll av alkoholserveringen eftersom den då sker på restauranger med tillstånd och tillsyn. tillstyrker förslaget med förbehållet att polisen får större möjligheter att påverka alkoholserveringen. Då skulle man även kunna tänka sig att skötsamma restauranger skulle kunna ha ett ännu senare öppethållande i syfte att motverka "svartklubbarna". Annars är man tveksam "till att generellt tillåta som sluttid eftersom erfarenheten säger att en sådan tidsangivelse kommer att förskjuta kroglivet till efternatten - med ökad risk för störningar och därmed ökade kostnader för tillsyn och ordningshållning". Även Polisen i och kommun är tveksam till en senareläggning av serveringstiden utifrån samma argument. Kommunen avstyrker denna del av förslaget. Kammarrätten i instämmer i kommissionens resonemang kring prövningen av serveringstid men är också tveksam till förslaget att införa en senaste sluttid men av en annan orsak. Anledningen är att man avvakta utvärderingen av en försöksverksamhet i med öppettid till 05.00. i kan inte tillstyrka förslaget. Man hänvisar till ovan nämnda försöksverksamhet vilken i ett par fall givit ett negativt utfall. En slutlig utvärdering har dock ännu inte gjorts. i instämmer i kommissionens argumentation men betonar att servering inte bör tillåtas. anser det inte heller vara något hållbart argument att man via sent öppethållande kan motarbeta "svartklubbar". i påpekar att förslaget kan leda till att den förskjutning av serveringstiderna som redan har skett ökar ytterligare. Även () befarar att serveringstiden kommer att förskjutas och undrar om det är "önskvärt". anser att frågan om möjlighet att kunna medge undantag för servering till senare än bör utredas ytterligare. , De Kristna Samfundens Nykterhetsrörelse (DKSN), Kristna Socialdemokraterna, , (lokalavdelning i ) och IOGT-NTO-rörelsen tillstyrker att servering får påbörjas 11.00 men anser att sluttiden bör vara 01.00. avvisar kommissionens förslag. En vanlig regel i andra länder är att de meddelade rättigheterna skall anslås i lokalen. Detta är en upplysning för både restauranggäster och myndigheter. Kommissionen menar att det finns skäl för att införa motsvarande ordning även i , dvs. att tillståndsbeviset skall anslås på väl synlig plats i serveringslokalen. i anser att förslaget är positivt om tillståndsbeviset anslås på väl synlig plats i serveringslokalen. i anser att däremot att det är tillräckligt om tillståndet på begäran kan uppvisas. i berättar att man har denna ordning och att det underlättar vid tillsynsmyndigheternas besök. tillstyrker förslaget och tillägger att anslaget även kan innehålla såväl "väsentliga faktauppgifter, som information till gäster och tillsynsmyndigheter". , samt MHF-Ungdom tillstyrker kommissionens förslag. Ett tidsbegränsat tillstånd (även kallat tillstånd med prövotid) används ofta då tveksamheter föreligger. Enligt nuvarande regler skall dock denna möjlighet användas restriktivt och förnyade prövotider får i princip inte förekomma. Kommissionen föreslår att tillståndsmyndighetens möjligheter att använda prövotider utvidgas. De är t.ex. användbara för restauranger med tydlig inriktning på ungdomar, och där tillståndsmyndigheten behöver på sig innan slutlig ställning kan tas till ansökan om alkoholservering. , och tillstyrker kommissionens förslag. MHF-Ungdom anser att alla permanenta tillstånd borde föregås av en prövotid. Länsrätten i anser att möjligheten att tidsbegränsa ett tillstånd till en prövotid (37 § LHD) bör tas bort: En enskild person som får tillstånd att servera alkoholdrycker behöver ofta göra stora och kostsamma investeringar i lokaler och andra anordningar för att serveringen skall kunna ske under trevliga och betryggande former. Övervägande rättssäkerhetsskäl talar för att han bör kunna utgå från att han får behålla tillståndet om han inte missköter sig innan sådana investeringar görs. Eventuella tveksamheter om lämpligheten att i ett visst fall ge tillstånd bör kunna undanröjas i en utvidgad utredning och tillsyn. 3.6 Festivaler och tillfälliga arrangemang Ansökningarna om tillfälliga serveringstillstånd har ökat kraftigt . Servering till allmänheten vid "festivaler" av olika slag står för en betydande del av denna ökning. Hur reglerna skall tillämpas råder det delade meningar om. Kommissionen föreslår att kommunerna bör utforma särskilda riktlinjer om festivaler och andra större evenemang som vänder sig till allmänheten. Dessa riktlinjer kan ingå i kommunens alkoholpolitiska program. För servering till allmänheten bör samma krav på bransch-vana och matutbud gälla för tillfälliga tillstånd som för tillsvidaretillstånd. i påpekar att ansökningarna om tillfälliga tillstånd tar mycket tid då kriterier för tillståndsgivning saknas. Länssty- relsen anser dock att det i lagen ska anges vilka förutsättningar som ska finnas för tillståndsgivning då dessa ansökningar har ökat i antal och gäller både stora och små arrangemang. Länsrätten i kritiserar kommissionens förslag främst då de särskilda riktlinjer som kommunerna föreslås utforma inte har något större värde i en förvaltningsrättslig process. En kommun kan inte med rättslig verkan i en förvaltningsbesvärsprocess ställa upp andra krav eller ytterligare krav utöver de som ställs upp i lag. Program och riktlinjer kan vidare leda till problem när det gäller att identifiera besvär som kommunalbesvär eller förvaltningsbesvär. Länsrätten föreslår i stället att uppstramningen av ansökningsförfarandet åstadkoms genom att ges i uppdrag att utfärda allmänna råd i denna fråga. i anser att kommissionen förslag får konsekvensen att tillfälliga tillstånd endast kan ges till dem som har ett serveringsställe som tillhandahåller lagad mat (enligt 41 § andra stycket LHD). ifrågasätter om denna begränsning varit kommissionens avsikt då det är vanligt med sökande som endast "tillfälligt hyr en lokal för en tillställning". i gör annars samma påpekanden som i med undantag för att man inte har något förslag hur problemet ska lösas. MHF-Ungdom anser att det är positivt med ökningen av festivaler och folkfester men anser det "olyckligt att dessa så starkt kommit att förknippas med en friare tillgång till alkohol". MHF-Ungdom efterlyser en attitydförändring så att inte "alla folknöjen kräver ''''öl-tält'''' för att bli så festliga som de borde vara". Följden kan bli ökat gatuvåld, rattfylleri m.m. 3.7 Utbildning för restaurangpersonal Kommissionen anser det mycket angeläget att personer som driver alkoholservering är kompetenta för sin uppgift. Ett rimligt krav för att få serveringstillstånd är att tillståndshavaren har gått igenom någon form av branschutbildning. finns restaurangskola, dvs. endast en längre utbildning. Kommissionen föreslår att får i uppdrag att utarbeta en lämplig kortare utbildning för restaurangpersonal. Utbildningen bör ge ökat företagskunnande och även innehålla avsnitt om alkoholens skadeverkningar samt om hur en ansvarsfull och återhållsam alkoholservering kan bedrivas. Genomgången utbildning skall sedan gälla som ett krav för att kunna få tillstånd för servering till allmänheten. Kostnaderna för genomförande av utbildningen skall täckas med kursavgifter från deltagarna. i anser att förslaget är bra och fyller ett viktigt behov inte minst vad det gäller de alkoholpolitiska frågorna. Länsrätten i , kommuns socialnämnd, IOGT-NTO-rörelsen, och tillstyrker också förslaget. och anser att det är angeläget att en kortare utbildning införes som komplement till restaurangskolan. samt DKSN tillstyrker förslaget och föreslår att det förläggs som uppdragsutbildning på studieförbund och folkhögskolor. Systembolaget tillstyrker kommissionens förslag och vill gärna "ge synpunkter på uppläggningen och eventuellt medverka i utbildningen". kommun vill understryka kommissionen förslag angående utbildning som krav för att erhålla serveringstillstånd. Länsrätten i anser att förslaget är onödigt och "främst medför ökad byråkrati, varför någon sådan utbildning inte bör införas". Länsrätten anser att den kunskap som efterlyses redan är ett krav för att få serveringstillstånd och i annat fall kan behovet tillgodoses genom informationsmaterial. () informerar om att ett utbildningsprogram som SHR nu lanserar uppfyller kommissionens krav.