prop · GI03160 · 1995-01-01 00:00:00 — En helhetsbedömning av riskläget för affärer inom ramen pekar dock mot en förbättring varför en viss utökning av ramen kan ske utan att ytterligare avsättningar görs. För en utökning av ramen med l miljard kronor bedöms dock att ytterligare avsättningar med sammanlagt bör göras . För budgetåret l995/96 föreslår regeringen att anvisas för avsättningar samt att får disponeras av tidigare reservationer som anvisats för avsättning för finansiellt stöd i enlighet med vad som angivits tidigare. För de återstående 30 miljonerna avser regeringen att göra avsättningar med för vardera budgetåret l997 och l998. Om kostnaden för förluster överstiger det belopp som tidigare avsatts bör överskjutande belopp belasta anslaget G 5. Täckande av eventuella förluster i anledning av statliga garantier till länder i . Regeringen beräknar behovet av anslagsmedel under detta anslag för förlustrisker vad avser garantier för exportkreditgarantier till för /96. Täckande av eventuella förluster i anledning av statliga garantier till länder i 1993/94 Utgift - 1994/95 Anslag 1 000 1995/96 Förslag 1 000 Anslaget disponeras för täckande av evnetuella förluster i anledning av statliga garantier avseende finansiellt stöd och exportkreditgarantier till länder i Central- och Österuopa i de fall avsättningen under anslaget G 4. Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier ej är tillräcklig. Kostnader som belastar detta anslag skall finansieras i första hand med anslag under littera G. och i andra hand genom omfördelningar inom statsbudgeten. Anslaget bör föras upp med ett formellt belopp på . Bilaga 1 Sammanfattning av samarbete med (Ds 1994:134) av utvecklingssamarbete (KAU) fick i tilläggsdirektiv i uppdrag att ombesörja en studie av samarbete med . Studien har genomförts av Sekretariatet för analys av utvecklingssamarbete (SAU) och kan bäst beskrivas som en översyn av samarbetet. Uppdraget begränsades till att endast omfatta bilateralt samarbete som finansieras med medel från anslag under tredje huvudtitelns litera G. Samarbete med , samt den verksamhet som finansieras inom ramen för Miljö- och naturresursdepartementet, och Kommunikations-departementet. Dessa anslag har beviljats på grundval av de s.k. klimatpropositionerna (1992/93:99 och 179). En kartläggning av det hittillsvarande samarbetet presenteras i kapitel 2. En kortfattad beskrivning av Östsamarbetets framväxt ges. En genomgång görs av Östsamarbetets organisation, anslagskonstruktion, olika former av stöd, landval och val av sektorer. Utgångspunkter och allmänna förutsättningar för samarbetet analyseras i kapitel 3, bl.a. beskrivs den ekonomiska och politiska situationen i mottagarländerna i korta ordalag. Utvärderingen tar upp vissa principer för Östsamarbetet, här betonas att samarbetet är en del av vår östpolitik och bör stå i samklang med våra utrikespolitiska strävanden i allmänhet och vårt förhållande till i synnerhet. Systemskiftet präglas av stora teoretiska och praktiska svårigheter. Utredarna anser att det främst är kvardröjande brister från kommunisttiden i de politiska och ekonomiska strukturerna som sätter hämsko på utvecklingen. Östsamarbetet bör främst riktas mot sådana systembrister. Vidare anser SAU att Östsamarbete bör utformas utifrån målet att skapa "normala" relationer till alla stater i närområdet. De avråder från att bygga upp svåravecklade samarbetsstrukturer. Man bör utnyttja stödinstrument som ligger nära de instrument som används i ett reguljärt samarbete. Man poängterar att Östsamarbetet präglas av att intressena är alltigenom ömsesidiga. Utöver ovanstående utgångspunkter nämns en rad faktorer som bör vara vägledande för samarbetets innehåll och genomförande: den begränsade medelsvolymen, särskilda förutsättningar (geografisk närhet, starkt folkligt engagemang, organisatoriska struktur inom förvaltningen och kompetensen inom denna), andra staters och multilaterala organs insatser till stöd åt osv. I kapitel 4 görs en analys av det hittillsvarande Östsamarbetets inriktning och ändamålsenlighet. Inledningsvis påtalar man att studien är en översyn av det svenska östsamarbetet. Det är ännu för tidigt att bedöma effekterna av samarbetet. Utvärderarna har kommit fram till att samarbetets allmänna inriktning varit väl avvägd och dess ändamålsenlighet god. Miljöinsatserna har tagit ett stort utrymme inom samarbetet (), vilket svarar väl mot behoven i regionen. Demokratistödet har däremot varit underdimensionerat () och kritik framförs mot att policy- och metodarbetet inom detta område ej drivits tillräckligt målmedvetet, även om en förbättring ägt rum . Stödet på näringslivsområdet () får ett gott betyg. Dock anser utvärderarna att lagstiftning och institutionella frågor borde ha getts högre prioritet. Suveränitetsstödets () huvudbeståndsdelar har varit väl valda men SAU anser att verksamheten bör vidgas väsentligt. Stöd till handel och investeringar () befinner sig i ett inledande skede och SAU har svårt att bedöma vilken inverkan de kan ha haft på det handelsutbyte som snabbt expanderar. Samarbetets genomförande analyseras i kapitel 5. Flera av delrapporterna riktar in sig på projektens produktivitet (uppnått sina prestationer till lägsta möjliga kostnad jämfört med alt. projekt med samma prestationer) snarare än på deras kostnadseffektivitet. Bland annat redovisas följande synpunkter. - Styrning och biståndsformer. Östsamarbetet präglas av ett stort antal biståndsformer, organisationer och anslag. Bland biståndsformer skiljer man mellan gåvor, garantier, krediter och riskkapital. SAU har funnit att Östsamarbetet kanaliseras via tretton huvudorganisationer som får medel från sju olika anslagsposter. Utvärderarna anser att detta försvårar styrning och samordning och går därmed ut över effektiviteten av medelsanvändningen. Man kommer fram till att bruket av medel (instrument) inte svarar helt mot statsmakternas intentioner. Kunskapsöverföring, som skall dominera, har tagit av anslagen i anspråk medan finansiellt stöd och andra former av penningstöd brukat av anslagen. Kopplingen mellan utbildnings- och kunskapsöverföringsinsatser och institutionsuppbyggande rekommen-deras att få större uppmärksamhet framöver. SAU anser att man borde ha satsat mer på riktad utbildning i nära anslutning till hårdvaruleveranser. Vad gäller det framtida bruket av krediter anser utvärderarna att man noga skall överväga om kreditgivning bör ske bilateralt eller multilateralt. - Myndigheternas arbetssätt. Myndigheterna, som inledningsvis saknade beredskap att handlägga Östsamarbetet och därför hade åtskilliga problem har visat en god förändringseffektivitet. Verksamhetens förmåga att leva vidare när det statliga stödet upphör är svårbedömt i detta skede av samarbetet. Utredningen föreslår att myndigheterna bör ägna ökad uppmärksamhet åt utveckling av indikatorer, mätningar och utvärderingar som tar sikte på bärkraftigheten. Man påpekar att det finns erfarenheter på detta område från u-landsbiståndet att ta till vara på. I betänkandet nämns brister i myndigheternas upphandlingsrutiner, som man utan större svårigheter skulle kunna komma till rätta med. Andelen av upphandling som sker i konkurrens bör kunna öka, även om SAU ser begränsningar för hur långt man kan komma på den punkten. Man påpekar också vikten av att förmedla kunskap i upphandlingsfrågor till mottagarländerna. Inom ramen för Östsamarbetet finansieras ett stort antal kurser, utbildning på högskolenivå, seminarier och studiebesök. Verksamhetens ändamålsenlighet och kvalitet har inte analyserats utan SAU har valt att studera vissa grundläggande faktorer; beslutsunderlag, direktiv, redovisning och återkoppling. Man har funnit brister på samtliga områden och rekommenderar att enhetliga och samordnande rutiner arbetas fram. SAU anser att utvärderingsverksamheten kan förbättras och därmed bidra till ökat effektivitet i det framtida Östsamarbetet. Man poängterar att samarbetetspartners i mottagarländerna engageras i utvärderingsarbetet. Det visar sig dock att utvärderingar på Östområdet håller något bättre kvalitet än utvärderingar inom u-biståndet. - Makroekonomisk effektivitet. SAU har noterat att makroekonomiska övervägande i stort sett saknas inom Östsamarbetet. Vidare har man fått intrycket att konditionalitet saknas i samarbetet med . Man finner det troligt att avsaknanden av konditionalitet varit till nackdel för Östsamarbetets effektivitet. - Slutligen berörs i kapitel 5 också myndigheternas internadministrativa kostnader och de specifika myndigheternas arbetssätt. Kapitel 6 innehåller förslag och rekommendationer för det framtida Östsamarbetet. - De fyra målsättningarna har varit väl valda, men SAU föreslår vissa modifieringar av formuleringarna och en väsentlig förändring. Miljömålet förslås lyda "att stödja miljösamarbete och åtgärder för att bevara och förbättra miljön, särskilt i och kring , och att minska riskerna för stora miljökatastrofer". SAU anser att det marknadsekonomiska målet bör förtydligas så att den sociala dimensionen lyfts fram liksom vikten av miljömässig uthållighet. Målet föreslås lyda "att stödja en ekonomisk utveckling på marknadsekonomisk grund som är socialt och miljömässigt hållbar". Demokratimålet bör behållas men föreslås få en något modiferad formulering "att stödja en konsolidering och utveckling av demokratin och rättsstaten". Suveränitetsmålet bör omformas. suveränitet förblir central men målet bör också betona vikten av stabilitet i området - såväl inre som yttre - samt vikten av samarbete. Målet får härigenom karaktären av ett säkerhetspolitisk mål. Målet föreslås lyda "att stödja suveränitet, stabilitet och samarbete, särskilt i vårt närområde". - Beträffande valet av samarbetsländer anser SAU att fortsatt prioritet bör ges åt , och , som erhållit av stödet. som endast mottagit av stödet föreslås få ett större utrymme i budgeten, det gäller särskilt nordvästra . andel () kan reduceras. - Utvärderarna avstår från att göra en generell prioritering över sakområden för Östsamarbetet eftersom förutsättningar förändras över tiden och samarbetsländernas behov varierar. Vissa viktiga områden nämns dock: rättsväsendet och offentlig förvaltning; åtgärder som stödjer ett regionalt och alleuropeiskt samarbete; sociala sektorer; demokrati; marknadsekonomins förutsättningar; handel; miljö och kärnsäkerhet; åtgärder som främjar suveränitet samt inre och yttre stabilitet i vårt närområde. - Såvitt gäller medel (instrument) och arbetssätt rekommenderar SAU en koncentration till biståndsformerna garantier och gåvor. Kunskapsöverföringens relativa andel föreslås öka. Prioritet bör ges åt medel att säkra projektens bärkraftighet. Vissa förbättringar kan göras av upphandlingsrutiner och utvärderingssystem. Makro-ekonomiska övervägande bör beaktas i högre grad än . - Utvärderarna föreslår att en sammanhållen strategi bör utformas för Östsamarbetet. Denna skulle täcka alla anslag och alla myndigheter. Strategin bör innehålla riktlinjer för val av länder, prioriterade sakområden, riktlinjer angående instrument, arbetssätt och andra faktorer som är viktiga för genomförandet. Strategin bör vara ett politiskt dokument som ger regeringen möjlighet att få genomslag för sina prioriteringar och politik i övrigt. - Jämställdhet och andra genderaspekter bör uppmärksammas mer i Östsamarbetet. - Slutligen konstateras att medlemskap i får flera konsekvenser på Östsamarbetet. bör påverka EU:s öststöd så att detta får en inriktning som stämmer med våra prioriteringar. Medlemskapet talar också för en koncentration av insatserna. Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser Remissinstanser som anmodats yttra sig: Yttrande Avstår Ej svarat från yttrande Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X BITS X X Försvarsmakten X X X Generalkonsulatet X X X X i X i län X i X i X i X Närings- & teknikutvecklingsverket X X X SIDA X X X X X X Statskontoret X X X X X X Remissinstanser som beretts tillfälle att yttra sig: Yttrande Avstår Ej svarat från yttrande AB X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X Ambassaden X X X BIFO X X X - nordiska kontoret X X X , X Hälso- och sjukv. X - nordiska kontoret X X X X X Kungl. Skogs- & lantbruksakademin X Kungl. X X X LO-TCO s biståndsnämnd X X i X i X i X i Gtbgs & län X i X i X i län X i X i X i X i X i X i X i län X i X i X i X i X i län X X Centrum X X revisorer X Riksåklagaren X SAREC X Swedish Int. X X X Sv. Vatten- och avloppsverksför. X X X X , X X Bilaga 3 Sammanfattning av remissinstansernas yttranden över samarbete med (Ds 1994:134) Översynen har utsänts till 104 instanser för remissyttrande. Alla de 34 myndigheter och organisationer som anmodades inkomma med svar har gjort detta. Av de 70 som bereddes möjlighet att inkomma med yttrande har 37 instanser begagnat sig av den möjligheten. Inga invändningar framförs av remissinstanserna mot översynens allmänna slutsats att det hittillsvarande östsamarbetet fungerat väl. Så gott som samtliga remissinstanser är positiva till samordningen av de nuvarande biståndsmyndigheterna i en organisation. Överskådligheten och krånglig byråkrati, menar , som försvårat för företagen att hitta rätt kommer därmed att elimineras. Det absoluta flertalet av remissinstanserna är införstådda med översynens förslag till modifieringar av målen i biståndet. De instämmer också i översynens förslag till sakområden. och Rädda barnen lägger stor tonvikt vid det sociala målet, medan har invändningar mot ett sådant mål av skälet att det skulle bli alltför kostnadskrävande. Ett stort antal instanser, framför allt inom den ekonomiska sektorn, pekar på miljön som ett viktigt målområde. ser gärna att det kompletteras med luftrening och förespråkar att även områden som jordbruk, hälso- och sjukvård, transporter och kommunikationer ges högre prioritet. Förslag finns från att upphöja dess verksamhet till ett eget sakområde. Förslag finns även att identifiera strategiska samhällsområden och förse varje sådant område med en egen programstyrelse. Några av de regionala myndigheterna ser gärna att de tilldelas ett geografiskt områdesansvar med tillhörande anslagstilldelning i och de baltiska staterna. Beträffande landval råder få invändningar mot översynens förslag. Med vissa nyanser är flertalet remissinstanser eniga om att närområde skall prioriteras. Viss oro finns för att en prioritering av nordvästra skall ske på bekostnad av de baltiska staterna (ex. och ). i menar att biståndet till skall förenas med en konditionalitetsaspekt, nämligen krav på demokrati och fredlig utveckling. Andra varnar för en alltför snabb utfasning av i biståndet, bl.a. . Ett par instanser understryker att suveränitetsmålet även skall omfatta (och ). Några instanser - , Skogs- och lantbruksakademien, ambassaderna i och - menar att en alltför strikt låsning till närområdet vore olyckligt; de menar att insatser bör kunna göras även i och samt i andra länder och centralt i när behovet är påkallat av strategiska skäl. Remissinstanserna är genomgående positiva till översynens förslag till strategisk styrning av samarbetet. Så gott som alla remissinstanser betonar vikten av långsiktighet och ökade anslag i biståndet. Detta gäller inte minst instanser inom utbildningssektorn, som önskar större anslag för forskning och utbildning. Framför allt länsstyrelserna menar att den regionala kompetensen inte utnyttjas fullt ut. De framhåller att ett ökat ansvar på regional nivå med delegerad beslutanderätt och tilldelning av medel avsevärt skulle höja biståndets kvalitet. De vill även se årliga avsättningar för vänortssamarbete. Gemensamt för instanser inom ekonomisektorn är att de vill se en större koncentration på investeringar och handel än rent gåvobistånd. En ännu större krets instanser betonar förslaget att biståndet skall kunna kombineras med investeringsstöd och viss utrustning. I övrigt är instanserna genomgående positiva till och erkänner bistånd i form av kunskapsöverförande åtgärder och institutionsuppbyggnad som kostnadseffektivt och värdefullt. Biståndsmyndigheterna är av en annan åsikt än översynen vad gäller koncentrationen till formerna gåvor och garantier. BITS, och har invändningar mot en begränsning av detta slag. Ett flertal instanser instämmer i förslaget att EKN:s särskilda garantiram skall behållas. pläderar framför allt de handels- och ekonomiinriktade instanserna för en ökning av ramen och en liberalisering eller ett borttagande av nuvarande villkor i kreditgivningen. föreslår en höjning till . EKN menar i sitt svar att en höjning är möjlig enligt de villkor, som översynen förordar. Flera av instanserna tar även upp och EU. De instämmer i översynens redovisning och förslag beträffande konsekvenserna av EU-medlemskapet och framtida agerande i EU:s samarbetsprogram med . I remissvaren understryks att måste bevaka sina intressen i såväl TACIS som PHARE samt också verka för en avbyråkratisering av administrationen i dessa. önskar erhålla uppdraget att inom ramen för det fortsatta biståndet och sin egen existerande organisation bevaka svenska företags intressen i . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:160 samarbete med Central och .