prop · GI033 · 1995-01-01 00:00:00 — utvidgades bostadsområdet över fälten ner mot Tivoliberget och Piperska parken vid . lät uppföra säterigården Brahelund på marker vid . köptes gården in av som då förvärvade markområden kring . Med hjälp av arkitekten skapades Haga-, Bellevue- och Tivoliparkerna enligt den engelska parkens ideal. Träddungar, öppna ängar, naturliga höjdpartier och dalsänkor formades varligt för att förhöja skönheten och skapa intressanta utsiktspunkter och siktlinjer. Tidens främsta arkitekter och konstnärer formade ett romantiskt naturlandskap med infogade byggnadsverk, paviljonger och konst- verk där vattenspegel fungerade som ett samlande element. I uppfördes som används av regeringen för representation och liknande ändamål. paviljong visas för allmänheten och är inrymt i ett av de s.k. Koppartälten. I parken finns även växthus som hyser bl.a. exotiska fjärilar. I arrangeras guidade vandringar med olika teman. I ett område norr om finns Frösundaviks herrgård och f.d. ka- sernetablissement som rymmer en miljö av stort kulturhistoriskt värde. Kasernetablissementets väl sammanhållna byggnader uppförda i nyklassicistisk stil utgjorde under ett halvt sekel en av viktigaste militära utbildningsanstalter. Den disponerade även Annelunds välbevarade herrgårdsbyggnad längre norrut. Hela park- och vattenområde har stor betydelse för det biologiska sambandet mellan , och . Till stora delar är växtligheten rik och sammanhängande. I skogsbestånd häckar bl.a. större och mindre hackspett, gröngöling, stenknäck och sparvhök. i södra består av två kullar, varav den västra kallas Tivoliberget och den östra park. På den östra kullen finns tydliga spår kvar av den engelska parken. Vegetationen har fått utvecklats tämligen fritt och består till stor del av ekskog med i buskskiktet och en rik lundflora med många vårblommor. På finns kompositören grav. Vid ligger äldsta kvarvarande utvärdshus, , vars traditioner och funktioner varit obrutna . Öster om värdshuset leder en lindallé upp till vars engelska park har utsiktspunkter som samordnades med . Den idylliska bebyggelsen på rymmer en av de få gårdsenheterna i . sparades sällan ekonomibyggnader då man bevarade gamla gårdar. utgör ett stall och en lada på de enda exemplen på sådan bebyggelse inom tullar. Här kan allmänheten även besöka konst- nären Eldhs museum. När skapade parkområdet kring delade han i det roman- tiska natursvärmeriets anda ut tomter till sina nära vänner. Generalen fick ett markområde vars östra strandlinje var ungefär lika lång som på andra sidan . Här uppfördes som senare kom att ge namn åt hela området. På vittnar ett bronsåldersröse om tidig bosättning på som dominerades av byarna . Genom byten och donationer tillföll en stor del av området kloster. Sedan klostergodsen i samband med reduktion drogs in till kronan blev hela kunglig egendom. När inhägnade sin kungliga jaktpark etablerades en rad grind- och hovjägarboställen som placerades längs Djurgårdsgärdesgården. De som bebodde dessa hade som löneförmån att bränna och utskänka starka drycker. , döpt efter en skog- eller grindvaktare som en gång bodde där och var mycket liten till växten, blev det mest populära utskänkningsstället. Namnet lever vidare i Lill-Jans- skogen som ligger öster om . utgörs av om- växlande ängsytor, skogsklädda kullar, ädellövsbestånd och parkliknande landskap där mycket gamla ekar dominerar trädskiktet. Dessa områden är i stort sett av samma karaktär som den forna jaktparkens och har stora naturvärden vilka främst hänger samman med beståndet av ekar och andra ädla lövträd. Många hotade, sällsynta och hänsynskrävande växt- och djurarter finns dokumenterade och området utgör även en klassisk lokal för mykologer. Den gamla ekskogen hyser ett av mest värdefulla bestånd av bark- och vedlevande insekter. För skalbaggar, fjärilar och steklar kan dessa lövträdsbestånd betraktas som unika ur svensk synpunkt. Vid finns en av förnämsta fukt- lövskogar med stadens artrikaste starrgräslokal. Här är småfågellivet rikt representerat med bl.a. näktergal. Naturområdets storlek på ger möjligheter till relativt ostörd rekreation. Vid Stora Skuggans natur- och friluftscentrum finns bl.a. stigar med naturpedagogiskt material. flyttade från till . Hit lokaliserades även odlingen av grönsaker och blommor för den växande storstadens behov. Området vid sydöstra strand kallas Kräftriket efter ett värdshus som blev känt för att servera ovanligt stora kräftor. Här och vidare norrut utvecklades det s.k. institutionsområdet allt eftersom flera läroanstalter i blev alltför trångbodda. Därmed förändrades delar av den lantliga naturparken till ett område med monumentala byggnader inbäddade i grönska. Flera av landets främsta arkitekter har varit upphovsmän till de kulturhistoriskt värdefulla institutionsbyggnaderna på . dominerar ett vidsträckt landskapsrum. uppfördes på f.d. Lantbruksakademiens område. Det har sagts att den svenska idrotten föddes på . , , Ryttarstadion med tillhörande ridvägar och en rad tennishallar förklarar varför området utgör ett av landets viktigaste idrottscentrum. har sedan medeltiden varit ett öppet fält som använts som betesmark och för militär exercis. På och i Kaknäsområdet anlades kungsladugården Vädla. Här bedrevs åkerbruk i betydande omfattning. Stora delar av användes även till slåtter och bete. ökade den militära verksamheten på som blev de närliggande regementenas exercisplats. inspekterade ofta truppernas övningar från "Borgen" ritad av arkitekten . Han är också upphovsman till kungens slott , beläget på andra sidan . Det öppna landskapet på har i senare tradition använts för demonstrationer, tävlingar och folkfester av olika slag. Här finns även ett motionsspår som kallas Kaknässpåret. och Lidingöbro är två om- tyckta och välbesökta värdshus i området. var från början en plats dit Stockholmare for för att dricka från de hälsokällor som upptäckts där. Lidingöbro är ett minne från den flottbro som i början av 1800- talet ledde till . En del av de museer som finns i området är inhysta i gamla kasernbyggnader som påminner om områdets tidigare militära anknytning. I det artrika ädellövskogs- och parkområdet söder om växer knäckepil och al längs stranden. Områdets markflora hyser många intressanta och ovanliga arter, t. ex. luktvicker och jättesolöga. uppfördes den s.k. Diplomatstaden på det gamla mark. Husen är byggda i nationalromantisk stil med enhetligt formspråk och var från början avsedda för utländska diplomater. Som ett minne av det gamla verksamhet rymmer strax väster om de flesta trädslag som förekommer i . Den s.k. Gärdesstaden norr om kom till efter många förhandlingar mellan staten och . Stadsplanen har monumen- tala drag med öppna och storskaliga former och en arkitektur som präglas av funktionalistiskt formspråk. Området kring karaktäriseras av stora gräsytor, alléer och dammar. Grönskan spelar en viktig roll för det biologiska sambandet mellan och . Inom Kaknäsområdet finns skogspartier med välutbildad dikes- och fuktängs- flora. Utanför kusten på Kaknässkär häckar bl.a. snatterand, mest sällsynta häckande simand. byggdes som är en välkänd orienterings- punkt och har givit området ett karaktäristiskt utseende. Det är en solitär som kommer till sin rätt tack vare att omgivningen är fri från konkurrerande höga byggnader. På toppen av finns en restaurang med tillhörande utsiktsplattform. De äldsta spåren av mänsklig aktivitet på är från yngre järn- åldern och utgörs av ett gravfält på den södra stranden i östra del. Sedan kung bytte till sig dåvarande Waldemarsön från kloster har området varit i kunglig ägo. Namnet kommer troligen från den mindre "Diuregårdh" som anlade i närheten av nuvarande . Här anställdes även en same för att sköta renar, älgar och hjortar. flyttades senare till ett område som omfattar stora delar av nuvarande . intar även i ett internationellt perspektiv en särställning. Hela har varit populäraste utflyktsmål för dem som sökt kultur och nöjen. Här finns bl.a. , och . Den konstintresserade kan besöka , och på . , som ursprungligen var namnet på en trädgårdstomt i den s.k. Djurgårdsstaden, är ett mycket populärt nöjesfält med bl.a. ett utvärdshus . Södra strandlinje kom tidigt att påverkas av örlogsflottans verksamhet på . uppkom behov av vinterförvaring av galärer som farit illa i krigen och inte fick plats på . Dessa placerades på strandområden som senare utvecklades till Galärvarvet och Djurgårdsvarvet. Vid Galärvarvet finns en gästhamn för besökande båtar. I närheten vid kan man hyra roddbåtar och kanoter. Flottan har haft intressen på strax utanför Djurgårdsstaden som även hyst verksamhet för lagring och export av beck och tjära. etablerades en reparationsanläggning för ångfartyg då skeppsdockor sprängdes ut på ön. Naturen på karaktäriseras av den engelska parkens landskaps- planering men området hyser en biologisk mångfald som väl kan jämföras med . Även här finns spår av den forna jaktparkens omväxlande natur och förutom de parkliknande landskapen och trädgårdarna har den även en naturmark som innehåller avskilda skogspartier och ekbackar. I områdets östra del ligger Isbladskärret där bl.a. brunand, snatterand, skedand och häger häckar. Runt kärret, som anses vara kommuns förnämsta fågellokal, finns en anlagd stig med observationsplatser. Välkända arkitekter har satt sin prägel på en stor del av bebyggelsen på . var sommarresidens och fungerar som Bernadottemuseum där allmänheten kan beskåda den väl bibehållna ursprungliga inredningen. Arkitekten svarade för de pampiga jugendvillorna Oakhill (nuvarande italienska ambassaden) och . är även upphovsman till . och utgör en värdefull del av och en unik miljö genom sin oförändrade topografi och den obrutna kontinuiteten i bebyggelsen som tydligt vittnar om flottans fäste i . var en kunglig lustgård som kallades Vagnsön eller Lustholmen. Här hade hovet en särskild byggnad där det hölls gästabud och officiella mottagningar. Holmen behöll länge sin trädgårdskaraktär som ytter- ligare förstärktes under inflytande av 1700-talets engelska parkideal varifrån spår finns kvar än . fick sitt nuvarande namn då örlogsflottan flyttades hit från . förlades örlogs- basen till men behöll sin funktion som örlogsstation fram då verksamheten flyttades till . Regalskeppet är ett av de skepp som byggdes på . I samband med örlogsflottans flyttning från till väcktes tanken att grunda ett hospital för sjuka och uttjänta båtsmän och beslöt man att uppföra några stugor till deras vård. Dessa stugor förlades inom det område som senare utvecklades till den s.k. Djurgårdsstaden vars bebyggelse på stranden av nu- varande också i andra avseenden hade ett starkt samband med Skepps- och verksamhet. Flera av de byggnader som uppfördes ritades av arkitekten . Några exempel är , Amiralitetshuset och det gamla excercishuset, dit lokaliserades . har blivit konstens och kulturens skärgårdsö. , , och disponerar alla byggnader som har historisk anknytning till den verksamheten på ön. Nere på strömmen ligger segelfartyget , som byggdes i för att gå i linjefart till . På har örlogsflaggan vajat och härifrån har även gästande örlogsmän saluterats. Hantverkarbostället nyttjades förr som förläggning för skeppsgossar. Flaggkonstapelbostället var ett välkänt värdshus. Den stora kajen i sydväst har fått namnet Britanniakajen efter den engelska drottningens besök här . har bl.a. föreningar med anknytning till sjöfart och sjöförsvar sina kanslier i kastellet. har stor betydelse för kulturhistoria och för dess samband med skärgården. och ända bedrevs krogrörelse på . inköptes öarna av som lät vissa öar bli avstjälpningsplats för latrin, en verksamhet som pågick . I samband med började nyttjas för militära ändamål. Då uppfördes bl.a. bostadshus och magasin. De kom under att kompletteras av ytterligare förrådsbyggnader och baracker. Enligt ett regeringsbeslut ingår nu i och administreras därmed av som genomfört en omfattande upprustning på öarna. De fyra största öarna är , Ängsholmen, och Rövarns holme. På finns verksamheter som båtbyggeri och annat hantverk samt fiskrökeri. I några byggnader samt i hamnen visas båtar som tillhör och föreningen . Det finns även tre matserveringar på ön samt galleri, smedja, bageri, konferens- lokal, utställningar om skärgården samt ett skärgårdsakvarium. Via en nyanlagd promenadväg runt är det möjligt att besöka områden med typisk skärgårdsnatur med klippor utmärkta för solbad. Ön trafikeras av ett antal rederier. Öarna och Rövarns holme är fågelskydds- område med förekomst av bl.a. snatterand, vitkindad gås och vitfågel. 6 Exploateringsintressen och skyddsbehov Redan när upplät stora marker till , Edelcrantz och andra väckte dessa donationer kritik. efter kungens död tillsattes en kommission för att reglera och förbättra dispositionen av Djur- gårdens mark. Marken på är statens egendom. Konungen har dock för evärderlig tid enskild dispositionsrätt till marken. Denna rätt reglerades genom överenskommelse mellan och rikets ständer. Dispositionsrätten utgår från förutsättningen att avkastningen av mark, byggnader och anläggningar m.m. får användas endast till underhåll, förbättring och förskönande eller, enligt särskilda beslut, för upp- rustningsarbeten på de kungliga slotten. Såsom dispositionsrätten tillämpats innebär den att Konungen avstått från denna sin rätt dels till förmån för olika juridiska och fysiska personer, dels till olika ändamål (s.k. ändamålsupplåtelser). I de fall Konungen till förmån för visst ändamål avstått från sin disposition har Konungen när ändamålet upphört återinträtt i dispositionsrätten. Marken på förvaltas av som är en del av . beslutade och att upplåta mark till för en hamnanläggning vid Värtan och för ett nytt gasverk. Detta var början till en exploatering av i större skala. Djurgårdssakkunniga lade fram ett förslag till markdisposition för som innehöll markupplåtelser för bl.a. bebyggelse men som också innebar att betydande delar skulle behållas som naturlig park. De i betänkandet och den därtill hörande dispositionsplanen uttalade rekommenda- tionerna blev vägledande vid framtida behandling av frågor om djurgårdsmarkens användning. väcktes motioner i om att bevara som en naturlig park. lade fram ett betänkande där det slogs fast att upplåtelse av djurgårdsmark för statliga och enskilda byggnader skulle upphöra med eventuellt undantag för måttlig komplettering av befintlig bebyggelse. Beslut om detta togs av Kungl. Maj:t och (prop. 1964:183, bet. 1964:SU195, rskr. Brunnsvikenutredning redovisade dåvarande alter- användningssätt för institutionsområdet vid . Utredningen förordade "det alternativ som säkerställer vissa marktillgångar för eventuella framtida statliga behov och som ger goda möjligheter för rekreativa funktioner". med den beredning som har skett i enlighet med regeringens uppdrag enligt lagen om hushållning med naturresurser m.m. har Djurgårdsmarken varit föremål för ställningstaganden i samband med omorganisationen av den statliga fastighetsförvaltningen. I regeringens proposition om riktlinjer för den statliga fastighetsförvaltningen och ombildning av m.m., förordade regeringen att de kungliga slotten och skulle förvaltas efter oförändrade principer. anslöt sig till regeringens förslag i denna fråga men begärde en fortsatt redovisning av bl.a. frågor om nationella kulturvärden (prop. 1991/92:44, bet. 1991/92:FiU8, rskr. 1991/92:107). Regeringen återkom därför i propositionen (prop. 1992/93:37) om ny organisa- tion för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m. till frågan om Djurgårdsmarkens framtida användning. I propositionen konstaterar regeringen att präglas av dels utbildnings- och högskolekomplexen, dels den kvarvarande karaktären av strövområden. Regeringen anförde vidare att det är angeläget att dessa huvudkarakteristika konfirmeras i valet av framtida förvaltningsformer för området. "Det bör sålunda i anslutning till det pågående utredningsarbetet kring bl.a. den framtida markanvändningen i området kring m.m. slås fast att nya upplåtelser på bör komma i fråga endast för institutionskomplexets behov och utveckling. Upplåtelser som står i konflikt med bevarande av områdets kulturvärden bör inte kunna göras". Regeringen anförde vidare att fastigheterna inom institutionsområdet borde förvaltas såsom huvuddelen av landets högskolefastigheter i övrigt, dvs. av den bolagsbildning som sedermera fått namnet . En överlåtelse av de därvid berörda ändamålsupplåtelserna borde därför ske. Regeringen slog dock fast att någon ändring av det direkta statliga ägandet av Djurgårdsmarken inte var aktuell. I fråga om upprepade regeringen att detta område med dess komplex av kulturinstitutioner även fortsättningsvis borde förvaltas i myndig- hetsform. Någon ändring av gällande ändamålsupplåtelser är ej aktuell. godkände det som anförts i propositionen i denna del (bet. 1992/93:FiU:8, rskr. 1992/93:123). I figur 2 illustreras hur andelen exploaterad mark successivt ökat inom området kring . Som framgår av det föregående har området komplexa skyddsvärden med nationell och i stor utsträckning internationell betydelse. Det framgår vidare att vissa delar av området successivt tagits i anspråk för anläggningar och institutioner för forskning, högre utbildning, museiverksamhet, idrott, friluftsliv och rekreation samt att området genomkorsas av ett antal viktiga trafikleder, främst , och . De sista resterna av gräns mot väster - den s.k. ahan, ett trädgårdsdike med gräsvall och häckplan- tering, - utplånades i samband med omvandling till motorväg . Delar av den tidigare Djurgårdsmarken har steg för steg tagits i anspråk för industriell och liknande verksamhet i former som inte låter sig förenas med områdets karaktär av historiskt landskap, präglat av parklandskap, naturmark och med kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsemiljöer. Det gäller bl.a. områdena kring och . Ett antal delområden har tagits i anspråk för mer omfattande bebyggelse som områden vid och Stora Lappkärrsberget, kontorsbebyggelsen vid Frösundavik och inom kvarteret på , bebyggelsen för vid öster om samt sjukhusområde och småindustriområdet vid , vilka områden avses utnyttjas för forskning och högre utbildning bl.a. inom det s.k. . I områdets centrala och södra del gäller det bl.a. delar av det s.k. institutionsbältet, Gärdesstaden på , museerna på samt Djurgårdsstaden. Promemorians överväganden i fråga om synen på tillkommande bebyggelse eller anläggningar inom eller i närheten av området Ulriksdal-Haga-Brunnsviken- har föranlett kommentarer från åtskilliga remissinstanser. Kommen- tarerna ger sammantaget en bild av de exploateringsintressen som kan väntas hota skyddsvärdena i området. framhåller att den planerade billeden Ringen måste kunna genom- föras. Enligt finns även starka motiv för att reservera Fisksjöäng - som en naturlig del av - och delar av och Margareteborg för framtida bebyggelse. Dessa områden kan med sina centrala lägen och sina goda möjligheter till bra kollektivtrafik bli attraktiva för bostäder. och anser däremot att planeringen bör utgå från att kommer att ligga kvar i . Vid korsar den i regionplanen redovisade snabbspårvägen både och Bergshamraleden på en lång bro som enligt kommun medför allvarliga komplikationer för landskapsbilden. Kommunen framhåller att hela E4-stråket från till ger upphov till allvarliga miljö- problem. Det finns t.ex. anledning att överväga en sänkning av Bergshamraleden i samband med en ombyggnad av för att återskapa sambandet mellan och . Många remissinstanser uttrycker oro inför hoten mot områdets natur- och kulturvärden från de storskaliga projekt som är kända i och intill det skyddsvärda området. Det gäller framför allt Österleden, en ny stadsdel och eventuell OS-anläggning vid samt utbyggnader för kontor på bensin- stationstomten vid , vid Frösundavik och i kvarteret . , , Miljövårdsråd, Projekt och anser att Österleden utgör det största hotet. påpekar att trafiken från mot centrum kommer att klyva mitt itu. och kommuner framhåller i sitt gemensamma program att den beräknade kraftiga trafikökningen på de leder som går genom området - särskilt på innebär ett allvarligt hot mot natur- och kulturvärdena. och påpekar att och utformning har stor betydelse för sambanden mellan det centrala campusområdet och Kräftriket, samt gymnasium och betonar därför att och måste utformas utifrån tydliga krav på omsorgsfull miljöplanering och ostörd natur. , , , Projekt , och anser att området kring ej bör bebyggas - varken med OS-anläggningar eller bostäder - utan återställas som naturmark. Ny storskalig bebyggelse skulle helt förändra upplevelsen av natur- och kulturlandskapet. 6.3 Kommunernas program och yttrande Berörda förvaltningar i och kommuner redovisade ett förslag till gemensamt program för planering av området Ulriksdal-Haga- . Kommunfullmäktige i båda kommunerna har därefter ställt sig bakom det gemensamma programmet med vissa nyanseringar i fråga om bedöm- ningar av enskilda delområden. Förslaget till program har upprättats i brett samarbete inom kommunerna och under fortlöpande kontakt med . Ett preliminärt förslag till program har varit föremål för samråd. Yttranden över förslaget har inhämtats från grannkommuner, ett stort antal förvaltningar, myndigheter, organisationer och företag. Allmänheten har informerats genom annonser och offentliga samråds- möten. Kommunernas program har sin utgångspunkt i följande principer: * Området skall värnas som en unik natur- och kulturpark med till parken väl anpassad bebyggelse. * Området skall utvecklas för friluftsliv och rekreation i en omfattning och i sådana former som inte skadar områdets natur- och kulturvärden. * Området skall förbättras med avseende på trafikstörningar och andra miljöproblem. Hela området kring är enligt programmet en kulturmiljö som skall bevaras bl.a. genom byggnadsminnesförklaringar eller detaljplanebestämmelser. Övriga värdefulla kulturmiljöer skall också bevaras. Det gäller bl.a. , stora delar av institutionsområdet på , delar av och gasverket, Gärdesstaden och . Naturvårdens intressen av biologiska kärnområden med tillräcklig storlek föreslås säkerställas genom tre naturreservat: , och med . Inom dessa kärnområden skall ingen exploatering få ske. Mellan kärnområdena skall de biologiska spridningsvägarna upprätthållas och där så är möjligt förstärkas. Utveckling av friluftsliv och rekreation, kulturliv, nöjen och turism skall enligt programmet underlättas på lämpliga platser och bör kunna ske utan konflikt med kulturminnesvårdens och naturvårdens intressen. All nybebyggelse inom området skall enligt programmet anpassas till natur- och kulturmiljön. Det innebär att möjligheterna till sådan bebyggelse är mycket begränsade. Möjligheter till nybebyggelse skall i första hand tas till vara för behov av nationell betydelse eller som har naturliga samband med befintliga verksamheter. Trafiklederna utgör miljöproblem och trafikökningar som innebär ökade miljö- störningar är enligt programmet ett allvarligt hot mot natur- och kulturmiljön. En minskning av störningarna är enligt programmet nödvändig och måste framför allt genom regionala åtgärder som går utöver vad som följer av överens- kommelsen om infrastrukturens utbyggnad i . i anför i sitt yttrande till regeringen över kommunernas program att de oexploaterade och kulturhistoriskt värdefulla miljöerna i området nu bör få ett permanent och effektivt skydd. Dessa miljöer utgör unika nationella tillgångar. föreslår därför att detta skydd sker i form av särskild lagstiftning. Utgångspunkten för skyddet bör enligt vara att områdenas karaktär av natur- och kulturmiljöer skall bevaras och förstärkas. Områdets särskilda karaktär kan upprätthållas bara så länge de s.k. spridningskorridorerna för växter och djur hålls intakta. Åtgärder krävs enligt därför för att säkerställa och helst förstärka dessa korridorer. Staten och berörda kommuner måste gemensamt arbeta för detta. Enligt bedömning har det aktuella området en särställning i landet med sina unika bevarandevärden.