prop · GI0373 · 1995-01-01 00:00:00 — Med utgångspunkt från nattågstrafikens ekonomi och marknadsmässiga förutsättningar anser kommittén att trafiken Gävle-Borlänge-Göteborg/kan avvecklas från /95 på grund av dålig ekonomi och brist på sovvagnsmateriel. Ett förslag till nytt nattågskoncept har lagts fram av i med konsulthjälp. Förslaget innebär i korthet att ett helt nytt tågupplägg med nytt tågmateriel, vilket kan utnyttjas både dag och natt tas fram. Förslaget förutsätter stora investeringar i ny materiel som kommer att kräva finansiellt stöd från staten i form av villkorslån. Skälen för regeringens bedömning: För upphandlade staten trafik för . Utgångspunkten för upphandlingen inför har varit att upphandlingen inte skall överstiga föregående års köp. Staten skall alltså, för att hålla sig inom föregående års ram, upphandla trafik för för . Av dessa medel är redan låsta i långtidsavtal med SJ och avser sovvagnstrafiken på övre och västra . Därmed återstår för upphandling av övrig trafik. Nattrafiken omsätter totalt ca och går med ett kraftigt underskott. SJ står dessutom inför beslut om en kraftig investering i nya vagnar, vilket är svårt att motivera ur lönsamhets- eller marknadsperspektiv. Nattågstrafiken utvecklades i ett historiskt skede, då det saknades alternativa färdsätt till persontransporter på järnväg. har nattågstrafiken utvecklats till en för SJ kostnadskrävande och förlustbringande verksamhet. I takt med en vikande efterfrågan och bristande betalningsvilja hos resenärerna har produktens attraktivitet minskat trots att kraftiga standardförbättringar har skett t.ex. i form av nya sovvagnar med dusch och nya liggvagnar. Detta innebär att det, trots försök till förbättringar och rationaliseringar, blir allt tydligare att denna trafik är olönsam och inte kan uppnå lönsamhet . Statliga engagemang, genom upphandling av nattågstrafik, blir därmed långsiktiga åtaganden. Det finns inte heller något exempel på nattågstrafik i som bedrivs med lönsamhet. Tydligt är att denna kapitalintensiva verksamhet inte har möjlighet att betala igen de investe- ringar som krävs i ett skede där den gamla materielen inte längre går att använda. Ytterligare en anledning till att nattågstrafiken inte kan bli lönsam på lång sikt är att omkostnaderna för personalen blir mycket högre under ett nattskift än under dagturerna samt att det därmed är svårt att få själva driften att gå runt ekonomiskt. Ett annat perspektiv är att antalet platskilometer i en sovvagn inte är jämförbart med en vanlig sittvagn. Det är ur regionalpolitisk synvinkel av största vikt att nattågstrafiken kan upprätthållas inom de regioner i där avstånden utgör ett problem för resenärerna och där dagtåg inte är ett alternativ. Inte heller kan flygtrafiken i realiteten sägas vara ett realistiskt alternativ till tågtrafiken i dessa speciella regioner. Regeringen har därför gjort den bedömningen att nattågstrafiken på övre samt på västra skall upphandlas. Regeringens bedömning ligger också i linje med trafikpolitiska beslut att staten skall fortsätta köpa sådan persontrafik på stomnätet som är regionalpolitiskt önskvärd men som inte kan komma till stånd på företagsekonomiska grunder. Staten bör inte, med tanke på det statsfinansiella läget, komma i en situation där upphandlingen av nattågstrafiken ständigt utökas. Det är således av vikt att staten i direktiven till förhandlaren är tydlig på vilken nattågstrafik som skall upphandlas och hur bedömningen skall ske mellan olika sträckor. När det gäller nattågstrafiken mellan och /via /anser regeringen att denna sträcka inte skall upphandlas. Den viktigaste anledningen är att SJ:s sovvagnskapacitet inför inte räcker till. kommer den nuvarande dispensen för att köra med sovvagnar med asbest att upphöra, vilket innebär att SJ:s sovvagnspark minskar. SJ har inkommit till regeringen med en hemställan om en fortsatt dispens för att få utnyttja fordon med asbest i trafik fram till att sista fordonet tagits in på verkstad för sanering och upprustning. De vagnar som kommer att asbestsaneras skall sedan gå i trafik på övre och västra där läget är akut. Asbestsaneringen löser således inte problemet med bristen på sovvagnar. För att lösa bristen på rullande materiel krävs nyinvesteringar. En upphandling av nattågstrafiken på sträckan Gävle- /skulle innebära en nyinvestering i sovvagnar på . Investeringen skulle leda till att driftsunderskottet förstärks genom högre kapacitetskostnader. Därmed uppstår ett ännu större driftsunderskott som staten skulle tvingas upphandla. I statens köp av trafik i Bergslagen ingår fyra tågpar i form av dagtåg på sträckan . En statlig upphandling av nattågs- trafiken skulle således innebära att samhället köper hela utbudet på den aktuella sträckan. Regeringen delar kommitténs bedömning att detta inte står i rimlig proportion till banans regionalpolitiska betydelse och regionens trafikmässiga läge med ett i övrigt bra trafikutbud. Till skillnad från nattågstrafiken på övre där avstånden och avsaknaden av i realiteten realistiska alternativ till flygtrafiken talar för en upphandling av trafiken, är avstånden på sträckan /tillnärmelsevis inte av den betydelse som på övre . På sträckan /är turtätheten för dagtåg relativt god. Regeringen anser vidare att förslaget från i inte är företagsekonomiskt försvarbart då nyinvesteringar på ca , enligt förslaget, är en förutsättning för fortsatt nattågstrafik mellan /. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:73 Köp av interregional persontrafik på järnväg m.m.