prop · GI03176 · 1995-01-01 00:00:00 — Kärnkraften kan då också vara avstängd. En stor del av den ordinarie elproduktionen är därmed inte tillgänglig. För att de mest angelägna behoven av el hos allmänheten - såväl personer som företag - ändå skall kunna tillgodoses i sådana situationer är det nödvändigt att befintliga oljekondensverk, gasturbinanläggningar för produktion av el och kraftvärmeverk då kan användas till sin fulla kapacitet . föreslår därför att den som innehar ett oljekondensverk eller en gasturbinanläggning för produktion av el eller som driver ett kraftvärmeverk skall hålla i lager olja och i förekommande fall kol som behövs för att driva anläggningen så att denna med full kapacitet kan framställa el , vars längd anknyter till den av regeringen angivna planeringsmässiga varaktigheten av ett mer omfattande militärt anfall på . Förslaget innebär att innehavare av oljekondensverk behöver lagra något mindre olja än . Lagringsskyldigheten avseende kol och olja för dem som driver kraftvärmeverk bör också sammantaget minska något. Däremot medför förslaget en viss ökning av kraven på beredskapslagring för innehavare av gasturbinanläggningar. Olja och kol för produktion av värme av lägenheterna i flerbostadshus och av småhusen värms med fjärrvärme. Även lokaler av olika slag värms i stor utsträckning med fjärrvärme. Värmen framställs i värmeverk och kraftvärmeverk och överförs i rörsystem. Ett värmeverk producerar endast värme, medan ett kraftvärmeverk även producerar el. Ungefär hälften av småhusen värms endast med el och ungefär en tredjedel kan växla mellan olja, el och ved. Svårigheter att klara fjärrvärmeförsörjningen för bostäder och lokaler kan väntas uppkomma endast vid ett militärt angrepp på som inträffar . Kol och olja svarar för ungefär 16 resp. av energiinsatserna i fjärrvärmeverken. Härutöver används bl.a. trä, torv och avfall. Situationen är därmed nu radikalt annorlunda än , då olja svarade för av energiinsatsen. föreslår att den som driver ett värmeverk eller ett kraftvärmeverk även i fortsättningen skall vara skyldig att lagra olja och kol. Om tillsynsmyndigheten - - anser att en betryggande planering finns för tillförsel i krig av de inhemska bränslen som normalt används vid verket, bör omfattningen av beredskapslagringen av olja och kol bestämmas med utgångspunkt i den mängd olja och kol som normalt förbrukas under årets kalla månader. Storleken av beredskapslagret skall medge produktion av värme , vars längd anknyter till den av regeringen angivna planeringsmässiga varaktigheten av ett mer omfattande militärt anfall på . Bränsle bör finnas i sådan mängd att förutsättningar finns att i fjärrvär- meanslutna fastigheter hålla inomhustemperaturen och . vill fästa uppmärksamhet vid att en väsentlig förändring har skett i fråga om vilka bränslen som används i värmeverk och kraftvärmeverk. I stor utsträckning används numera inhemska bränslen av olika slag. Tillförseln av sådana bränslen kan inte förutsättas förbli ostörd vid ett militärt angrepp på . Beredskapsåtgärder som avser olja och kol är därmed inte längre tillräckliga för att säkra en nödvändig försörjning med värme och el om landet utsätts för ett militärt angrepp. Liksom olja är kol ett importerat fossilt bränsle. Det måste förutsättas att importen av kol kan upphöra i en situation när landet utsätts för ett militärt angrepp eller krigshandlingar förekommer i vår nära omvärld. Däremot finns inte anledning att utgå från att kraftiga störningar i handeln med och transporterna av kol skall inträffa redan i ett säkerhetspolitiskt krisskede med höjd politisk spänning mellan stormakterna. I används kol numera främst i värmeverk och kraftvärmeverk för produktion av hetvatten för fjärrvärmenät och för framställning av el. Som framgått föreslår att värmeverk och kraftvärmeverk skall beredskapslagra olja och kol i sådan omfattning att de kan producera tillräckligt med värme . skall därtill lagra olja och kol i sådan omfattning att de med maximal kapacitet kan producera el . Inom svensk industri används numera kol för energialstring främst vid tillverkning av cement samt inom massa- och pappersindustrin. Mer än hälften av den kol för energialstring som förbrukas inom industrin används av cementtillverkarna. Försörjningen med cement i krigs- och neutralitetssituationer baseras emellertid inte längre i väsentlig mån på att produktion skall ske under krigsförhållanden. Någon beredskapslagring för ändamålet behövs alltså inte. föreslår därför att lagringsskyldighet inte längre skall uppkomma till följd av att kol förbrukas i tillverkning av cement. Även i fråga om andra militära eller civila förnödenheter förutsätts försörjningen inte i väsentlig mån kunna baseras på produktion när ett mer omfattande militärt anfall på har inletts. I en neutralitetssituation kan emellertid viss produktion antas vara möjlig. föreslår att även andra industriella kolanvändare än cementtillverkare i fortsättningen befrias från skyldighet att hålla beredskapslager av kol inför krigs- eller neutralitetssituationer. OLU:s förslag innebär att endast kol som förbrukas vid värmeverk och kraftvärmeverk skall ge upphov till lagringsskyldighet och beredskapslagring av kol. Detta innebär att av myndigheter föreskrivna beredskapslager av kol vid ett antal industriföretag kan avvecklas. I delbetänkandet (SOU 1993:87) föreslog att beredskapslagringen av oljeprodukter inför en neutralitets- eller krigssituation skulle utföras i eller i nära anslutning till det kommersiella distributionssystemet och att det var naturligt att lagringen i fortsättningen genomförs av näringslivet. Regeringen har anslutit sig till denna uppfattning och i tilläggsdirektiven (dir. 1994:9) anges att en utgångspunkt för utredaren skall vara att finansieringen av oljelagringen för såväl krigssituationer som fredskriser i fortsättningen skall åvila näringslivet. har översiktligt analyserat de ekonomiska konsekvenserna för berörda intressenter av att näringslivet finansierar lagringen. Särskilt har beaktats effekterna av en utvidgad lagringsskyldighet på kapitalbindning och soliditet inom oljehandeln. Storleken på det kapital som främst oljehandeln behöver binda i tillkommande lager uppgår enligt OLU:s bedömning till . Vid full lånefinansiering av lagren kan de lagringsskyldiga oljehandelsföretagens soliditet antas försvagas med i genomsnitt mindre än en procentenhet från till . Enligt OLU:s uppfattning bör den tillkommande kapitalbindningen och soliditetsförsvagningen vara av så begränsad omfattning att den utan större svårigheter kan hanteras av de berörda företagen. Det kan erinras om att lageruppbyggnaden är avsedd att genomföras stegvis först under lagringsåren 1996/97, 1997/98 och 1998/99. Företagen får därmed anses ha gott om tid för att vidta finansiella förberedelser av olika slag. Mot denna bakgrund föreslår att de lagringsskyldiga, dvs. oljehandelsföretag och i förekommande fall storförbrukare, skall äga de tillkommande lagren för krigs- och neutralitetssituationer och också svara för finansieringen av lagren. Det betyder att oljehandelsföretag och storförbrukare skall hålla beredskapslager både för oljekriser (tidigare benämnda fredskriser) och för krigssituationer. Den samlade mängd olja, som företagen skall hålla i lager för båda dessa ändamål, är dock mindre än den som de var skyldiga att hålla i lager för endast säkerhetspolitiska krigs- och avspärrningssituationer. Företagens kostnader för att hålla de tillkommande lagren får förutsättas i sista hand komma att bäras av dem som använder oljeprodukterna. Kostnaderna varierar för olika oljeprodukter, men översiktliga beräkningar pekar mot att kostnadsökningen kan motsvara 0,5 till per liter förbrukad bensin eller diesel- och villaolja. Den samlade kostnadsökningen kan bedömas uppgå till 100 à . Beredskapslagring av flygfotogen för svenska civila flygplan har genomförts av staten, senast genom . Detta gäller beredskapslager såväl för fredskriser som för neutralitets- eller krigssituationer. Någon tvångslagring av denna oljeprodukt hos näringslivet har således inte förekommit tidigare. lagrar för Försvarsmaktens räkning den mängd flygfotogen som bedöms nödvändig för miltära flygplan i ett säkerpolitiskt krisskede och för en neutralitets- eller krigssituation. Mot bakgrund av statsmakternas beslut att den statliga beredskapslagringen av olja för främst den civila delen av totalförsvaret skall avvecklas, är den naturliga lösningen att ett nödvändigt beredskapslager av flygfotogen byggs upp i näringslivet och att näringslivet också skall svara för finansieringen av detta lager. I fråga om flygfotogen råder dock särskilda förhållanden som behöver uppmärksammas. Kostnader för drivmedel utgör en väsentlig kostnadspost för flygbolagen. Flygbolagen kan i viss utsträckning välja plats och land för att tanka flygplanen. Påtagliga prisskillnader för flygfotogen vid bränslepåfyllning i olika länder kan därför påverka tankningsmönstret vid flygning i internationell trafik. Vid flygning i inrikes trafik finns inte samma valmöjlighet för flyg- bolagen. Dessa omständigheter har påverkat utformningen av bl.a. de svenska beskattningsreglerna för flygfotogen. Sålunda utgår varken mervärdeskatt eller allmän energiskatt på flygfotogen, oavsett om bränslet används i inrikes eller utrikes trafik. Däremot finns en miljöskatt på inrikes flygtrafik. Vidare kan nämnas att ansett det nödvändigt att anpassa och minska av- giftsbelastningen vid tankning av flygfotogen vid verkets flygplatser. En skyldighet för importörer, säljare och förbrukare - i praktiken säljare - att hålla beredskapslager av flygfotogen höjer kostnaderna för säljaren och leder till att priset på flygfotogen höjs. En möjlighet vore att lägga hela kostnaden för beredskapslagring av flygfotogen på den inrikes trafiken. Endast en tredjedel av den flygfotogen som säljs i landet för civila ändamål används dock i inrikes trafik. Det betyder att kostnadsgenomslaget i så fall blir så stort som om kostnaderna får belasta all flygfotogen som säljs för civila ändamål i landet. Risken för snedvridande effekter av olika slag skulle då öka. anser därför att all flygfotogen som säljs i landet för civila ändamål bör grunda skyldighet att hålla beredskapslager. föreslår att beredskapslager av flygfotogen byggs upp i näringslivet i en omfattning som svarar mot vad angav i delbetänkandet, minskad med en mängd som finns i tankar som innehar. I praktiken kommer säljarna på den svenska marknaden att få hålla lagret. Kostnaden för att hålla ett beredskapslager av flygfotogen av denna omfattning kan bedömas uppgå till omkring ett öre per liter flygfotogen som säljs i för användning i civila flygplan. I en effektivt bedriven verksamhet, som i övrigt är belastad med rimliga kostnader, bör enligt OLU:s uppfattning en prishöjning av så begränsad omfattning inte i väsentlig mån påverka flygbolagens normala tankningsmönster. utgår från att beredskapslagringen av olja för krigs- och netralitets- situationer skall åstadkommas genom att lagen (1984:1049, LBOK) om beredskapslagring av olja och kol tillämpas. vill erinra om att LBOK ursprungligen utformades för detta ändamål. används emellertid lagen främst för att reglera oljelagring i näringslivet för fredskrisändamål. I syfte att anpassa beredskapslagringen av olja till de aktuella beredskaps- behoven och för att underlätta tillsynsarbetet, föreslår att antalet lagringsskyldiga bör minskas. Detta bör ske på tre olika sätt. För det första bör en regel införas om koncernlagring. En sådan regel bör innebära att lagringsskyldigheten kan beräknas för koncernen som helhet och att moderbolaget i koncernen skall svara för fullgörandet av skyldigheten. Fullständigt införande av koncernlagring för oljehandelsföretag medför att rapporteringen från 33 företag upphör och ersätts med rapportering från nio koncernmoderbolag. Nettoförändringen skulle alltså bli en minskning med 24 lagringsskyldiga. För det andra bör lagringsskyldigheten slopas för tillverkningsindustrier. Den skyldighet att hålla beredskapslager, som åvilar tillverknings- industrin, skall i stället föras över till oljehandelsföretagen och raffinaderierna. Slopad lagringsskyldighet för tillverkningsindustrier medför att 42 företag med sammanlagt 60 anläggningar upphör att vara lagringsskyldiga. Sådana industrier som själva importerar olja skall dock även i fortsättningen vara lagringsskyldiga. För det tredje bör gränsen höjas för när en återförsäljare av olja blir lagringsskyldig. Med återförsäljare avses en säljare som inte har egen import av olja. är den som sålt olja lagringsskyldig. föreslår att denna gräns höjs till . Därmed minskar antalet lagringsskyldiga företag med sex. Sammantaget innebär dessa tre förslag till regeländringar att antalet lagringsskyldiga kan minskas från 134 till ungefär 62 och att antalet anläggningar med lagringsplikt hos förbrukare kan minska från 105 till ungefär 45. Genomförs förslagen skulle således antalet lagringsskyldiga och antalet anläggningar som står under tillsyn minska till mindre än hälften. Konsekvenser av ett EU-medlemskap har sökt klarlägga konsekvenserna för den svenska beredskapslagringen av olja och kol av ett svenskt medlemskap i . Om blir medlem i EU, skall ett 90-dagarslager av olja hållas som tillgodoser såväl IEA:s som . De två organisationernas beräkningsgrunder skiljer sig åt, men enligt OLU:s bedömning är det inte troligt att den mängd olja, som skall hålla i lager enligt , är större än den som redan nu hålls för att fullgöra åliggandet enligt . bör i allmänhet medföra något mindre krav på lager för länder som själva inte utvinner olja. Enligt OLU:s bedömning är det svårare att avgöra vilken effekt kan få på lagrens fördelning på olika produkter. Avgörande härför kan vara det sätt på vilket tillsynsmyndigheten väljer att omräkna lager av råolja till oljeprodukter av olika slag. har noterat att såväl IEA:s som medger att lager, som en lagringsskyldig har i ett annat medlemsland, kan få tillgodoräknas under vissa villkor. En förutsättning är att de två berörda regeringarna träffar en överenskommelse i frågan. Enligt nuvarande svenska regler gäller dock att beredskapslager skall förvaras inom landet. förslår att denna föreskrift ändras så att överensstämmelse nås med IEA:s och . Inom EU gäller viss lagringsskyldighet för innehavare av anläggningar där el produceras med fossila bränslen. Innebörden av reglerna är att främst innehavare av olje- och kolkondensverk samt olje- eller koleldade kraftvärmeverk skall hålla ett bränslelager som möjliggör elproduktion med full kapacitet i minst . Enligt OLU:s bedömning bör denna lagringsskyldighet bli tillgodosedd med de förslag som nu lämnar i fråga om beredskapslagring av olja och kol för oljekondensverk och kraftvärmeverk. En överföring av uppgiften att genomföra krigslagringen av olja från staten till näringslivet innebär att ökade krav ställs på myndighetstillsyn. behöver ha goda möjligheter att fortlöpande kontrollera att beredskapslager av respektive produkt faktiskt hålls i lager i enlighet med de föreskrifter som meddelas. I tillsynen av beredskapslagringen ingår att besluta om lagringsmängd, att kontrollera att lagringsskyldigheten fullgörs, att hantera dispenser och förfrågningar, att genomföra revision hos de lagringsskyldiga samt att rapportera till IEA och EU. För de olika arbetsmoment som ingår i tillsynen av beredskapslagringen av främst olja, använder omkring tre årsarbetskrafter. Styrande för omfattningen och svårighetsgraden i tillsynsarbetet är bl.a. antalet lagringsskyldiga. Som framgått föreslår regeländringar som innebär att antalet lagringsskyldiga minskas till mindre än hälften. Formen för tillsyn av de stora oljehandelsföretagen kan vidare förenklas. Antalet dispensärenden som behöver handläggas minskar dessutom. Sammantaget innebär detta att tillsynsarbetet kvantitativt sett väsentligt underlättas. Mot denna bakgrund kan, enligt OLU:s uppfattning, en fullgod tillsyn säkerställas av beredskapslagringen av olja och kol för såväl oljekriser som krigssituationer med den mängd resurser som disponerar för ändamålet. I detta slutbetänkande presenterar en rad förslag om förändringar i fråga om lagringsskyldighet och beredskapslagring av olja och kol. Flertalet ändringar är sådana som förutsätter medverkan. Regeringens förslag om förändringar i LBOK med anledning av OLU:s olika förslag kan eventuellt behöva redovisas för . Ett första tillfälle bör kunna vara . Då bör bl.a. förslag lämnas om finansieringen av oljelagringen och om slopandet av beredskapslagring av kol för industriella användare av kol. Vissa författningsändringar kan visa sig kräva längre beredningstid och några av förslagen behöver kunna tillämpas först från och med /97. Detta gäller bl.a. de regeländringar som starkt minskar antalet lagringsskyldiga och införandet av lagringsskyldighet i fråga om flygfotogen. Förteckning över de remissinstanser som yttrat sig oljelagrings- utrednings slutbetänkande Skyldighet att lagra olja och kol (SOU 1994:116) Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av , , , , , , , , , , , , , , , , Svenska , och . Yttranden har också avgetts av och OK . Sammanfattning av promemorian Beredskapslagring av olja och kol I denna promemoria läggs fram förslag till ändringar i de författningar som reglerar beredskapslagring av vissa bränslen, nämligen lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol och förordningen (1984:1050) om beredskapslagring av olja och kol. Förslagen till författningsändringar utgör en komplettering av de betänkanden i sakfrågorna som har redovisats av oljelagringsutredning. Förslagen innebär betydande förändringar i det nuvarande regelverket. Här skall pekas på följande: -Lagringsskyldigheten slopas för alla förbrukare av olja och kol, med undantag främst för innehavare av vissa el- och värmeproducerande anläggningar (värmeverk, kraftvärmeverk, gasturbinanläggningar och oljekondensverk). -Lagringsskyldigheten hos säljarna, dvs. i huvudsak oljehandeln, koncentreras till ett begränsat antal koncerner och företag. -Värmeverkens och kraftvärmeverkens lagring skall bestämmas efter prövning av beredskapsbehoven för varje särskild anläggning. -Flygfotogen skall vara lagringsbränsle, vilket medför skyldighet att lagra för vissa säljare. -Lagring i annat land skall kunna medges. De föreslagna författningsändringarna är avsedda att träda i kraft . Förteckning över de remissinstanser som yttrat sig över promemorian Bered- skapslagring av olja och kol Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av Försvarsmakten, , , , , Svenska och . Yttrande har också avgetts av . Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol Härigenom föreskrivs[4] i fråga om lagen (1984:1049) om beredskaps-lagring av olja och kol dels att 10 § skall upphöra att gälla, dels att 3-9, 11-14, 16, 18-20, 22, 24, 25, 28 och 37 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 18 a § och 23 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Skyldigheten att hålla Skyldigheten att hålla beredskaps-lager beredskaps-lager fastställs i fastställs i taget från och med den 1 taget, räknat (lagringsåret) och till och med grundas på försäljningen eller förbrukningen (lagringsåret). under det närmast Skyldigheten grundas på föregående kalenderåret verksamhet enligt 7 § (basåret). under det närmast före- För vissa anläggningar gående kalenderåret gäller särskilda (basåret) eller, för de bestämmelser enligt anläggningar som anges i 18-21 §§. 18 §, på de särskilda bestämmelserna för sådana anläggningar. Lagringsskyldighet på Lagringsskyldighet för en grund av förbrukning vid anläggning som anges i 18 § en anläggning åligger åligger den som innehade den som innehade anlägg- anläggningen vid basårets ningen vid basårets utgång. Skyldigheten Vid tillämpning av 18 a § grundas på hela förbruk- skall som en enda ningen vid anläggningen anläggning räknas alla under basåret. värme- eller elproducerande anläggningar som är anslutna till samma fjärrvärmenät och som har samma ägare. Överlåts anläggningen efter basårets utgång, får tillsynsmyndigheten medge att lagringsskyldigheten övergår på den nye innehavaren. Beredskapslagringen skall omfatta följande bränslen (lagringsbränslen). Tulltaxe- Varuslag KN-nr Varuslag nummer ur 27.01 Kolbränslen 1. 2701 Kolbränslen utom 1. sådant 2704 kolpulver som malts för vidare- försäljning och 2. kol-vätske- blandningar ur 27.10 Motorbensin 2. 2710 00 27 Motorbensin utom flygbensin 2710 00 29 och jetbensin 2710 00 32 Fotogen utom 00 34 flygfotogen 2710 00 36 Dieselbrännolja och eldnings- 3. 2710 00 51 Flygfotogen och olja 1 och 2 2710 00 55 annan fotogen Övriga slag av eldningsoljor 4. 2701 00 69 Dielselbrännolja och eldningsolja 1 2710 00 74-Övriga eldnings- 2710 00 78 oljor ur 27.11 Gasol 6. 2711 12 11-Gasol 2711 12 98 2711 13 10- 2711 13 98 6 § Denna lag tillämpas inte Denna lag tillämpas inte på på 1. kol som säljs eller 1. kol annat än såvitt förbrukas för annat avser lagringsskyldighet ändamål än energialst- för värmeverk och ring eller som förbrukas kraftvärmeverk enligt eller säljs för förbruk- 18 a §, ning i metallurgiska processer, 2. bränsle som utvinns inom landet eller som framställs ur råvara som har utvunnits inom landet, 3. bränsle som säljs 3. bränsle som säljs för för export eller som utförsel, förbrukas utom landet, 4. bränsle som förbrukas för drift av fartyg i utrikes trafik eller som införs i landet på annat transportmedel för detta transportmedels drift, 5. gasol som används som råvara i petrokemisk Att industri. lagringsskyldigheten i Att lagrings- vissa fall kan avse skyldigheten i vissa annat än lagringsbränsle fall kan avse annat än framgår av 11, 14 och lagringsbränsle framgår av 19-21 §§. 14 och 19-21 §§. 7 §[5] Skyldig att hålla Skyldig att hålla beredskapslager under beredskapslager av annat ett lagringsår är den lagringsbränsle än kol som under ett lagringsår är 1. importerat den som lagringsbränsle och 1. till landet infört under basåret sålt annat lagringsbränsle än eller förbrukat sådant kol och under basåret sålt bränsle, eller förbrukat sådant 2. drivit oljeraffina- bränsle, deri inom landet och 2. drivit oljeraffi- under basåret sålt lag- naderi inom landet och ringsbränsle, under basåret sålt annat 3. av lagringsskyldig lagringsbränsle än kol, som avses i 1 eller 2 3. av lagringsskyldig köpt samt under basåret som avses i 1 eller 2 sålt köpt samt under basåret a) sålt kol, a) gasol b) eller gasol eller b) minst 50 000 c) andra kubikmeter andra lagringsbränslen än kol. lagringsbränslen, 4. i annat fall än som avses i 1 under basåret vid en anläggning förbrukat a) kol, b) eldningsolja eller dieselbrännolja eller c) kol och eldningsolja eller dieselbrännolja, motsvarande sammanlagt olja, varvid ett ton kol skall anses mot- svara fem åttondels kubikmeter olja eller d) kol jämte naturgas, motsvarande sammanlagt kol, varvid kol skall anses motsvara naturgas, eller eldningsolja eller dieselbrännolja jämte naturgas, motsva- rande olja, varvid olja skall anses motsvara naturgas, 5. a) inom landet framställt och under basåret sålt kolpulver, som malts för vidareförsäljning, eller någon kol-vätskeblandning eller b) under basåret sålt eller förbrukat utom landet framställda pro- dukter som avses i a. Storleken av det Storleken av det beredskapslager som en beredskapslager som en lagringsskyldig skall lagringsskyldig skall hålla beräknas på grund- hålla beräknas på grundval val av mängden sålda av mängden sålda eller, för eller förbrukade förbrukare som infört bränslen (basmängden). lagringsbränsle till landet, förbrukade brän- För säljare motsvarar slen (basmängden).