prop · GI03155 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1994/95:155 Investeringar i arrendejordbruket m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att det införs generella regler till skydd för jord- bruksarrendatorers investeringar på arrendeställen. Förslaget innebär en ny reglering i syfte att ytterligare stärka arrendatorernas ställning. Det innebär i huvudsak följande. När parterna i ett arrendeförhållande inte kan enas i frågan om en investering skall göras på arrendestället eller de närmare villkoren för den, skall arrenda- torn kunna ansöka om tillstånd till investeringen hos arrendenämnden. Sådant tillstånd skall ges om investeringen kan antas bli lönsam på lång sikt för jordbruket på arrendestället och intresset av att investering sker överväger jordägarens intresse av att den inte kommer till stånd. Om tillstånd lämnas och arrendatorn därefter utför investeringen på egen bekostnad, skall han ha rätt att överlåta arrenderätten till någon annan med vilken jordägaren skäligen kan nöjas. Jordägaren skall dock först erbjudas att i stället lösa in den aktuella investeringen. Om jordägaren på detta sätt löser in en investering, skall han ha rätt till skälig höjning av arrendeavgiften. Vidare föreslås att bestämmelsen i 8 kap. 21 § jordabalken ändras så att frånträdande arrendator - vid sidan av rätten att föra bort investeringar som tillhör honom från arrendestället - även skall ha rätt att överlåta dessa till den tillträdande arrendatorn, om jordägaren inte vill lösa in de aktuella investeringarna. I propositionen tar regeringen också upp frågan om rätt till friköp vid s.k. historiska arrenden. Vissa arrendatorer har levt och verkat under speciella och besvärliga sociala och rättsliga förhållanden. På grund av lagändringar i olika etapper har emellertid den rättsliga ställningen för arrendatorer förbättrats avsevärt. Mot bakgrund av dels tidigare genomförda förstärkningar av arrendatorers rättsliga ställning, dels det förbättrade investeringsskydd som föreslås i denna proposition, finner regeringen att en friköpsrätt inte är motiverad. Som skäl härför anförs bl.a. att en sådan lagstiftning inte skulle tillgodose något angeläget allmänt intresse. Regeringen kommer vidare till slutsatsen att en lag om friköp inte är förenlig med bestämmelserna om egendomsskyddet i regeringsformen. Något förslag till lag om friköp läggs därför inte fram. De föreslagna nya reglerna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 5 2 Lagtext.................................. 6 2.1 Förslag till lag om ändring i jorda- balken............................... 6 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder......................... 12 3 Ärendet och dess beredning............... 14 4 Behovet av lagregler om investeringar i arrendejordbruk och om friköpsrätt vid s.k. historiska arrenden................. 16 5 Ett generellt skydd för jordbruksarrenda- torers investeringar..................... 18 5.1 Nuvarande lagstiftning............... 18 5.2 Reformens inriktning................. 23 5.3 De nya reglernas tillämpningsområde.. 26 5.4 Vilken instans skall pröva frågor om investeringstillstånd?............... 28 5.5 Förutsättningar för investeringstill- stånd................................ 29 5.6 Inlösen av investeringar............. 32 5.7 Grunder för fastställande av inlösen- ersättning........................... 36 5.8 Förfarande vid tvist om inlösen- skyldighet och villkor för inlösen... 38 5.9 Överlåtelse av arrenderätten......... 41 5.10Höjning av arrendeavgiften........... 45 5.11Frånträdande arrendators rätt att överlåta investeringar till den tillträdande arrendatorn............. 47 5.12Kostnader och regionalpolitiska konsekvenser......................... 49 5.13Ikraftträdande m.m................... 50 6 Historiska arrenden...................... 50 7 Författningskommentar.................... 57 7.1 Förslaget till lag om ändring i jordabalken.......................... 57 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder......................... 68 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Historiska arrenden (SOU 1991:85).... 70 Bilaga 2 Sammanfattning av betänkandet Investeringar i arrendejordbruket (SOU 1992:109)....................... 74 Bilaga 3 Lagförslagen i betänkandet Historiska arrenden (SOU 1991:85)............... 80 Bilaga 4 Lagförslagen i betänkandet Investe- ringar i arrendejordbruket (SOU 1992:109)....................... 90 Bilaga 5 Förteckning över remissinstanserna...107 Bilaga 6 Lagrådsremissens lagförslag..........108 Bilaga 7 Lagrådets yttrande...................117 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...............................121 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i jordabalken, 2. lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs i fråga om jordabalken[1] dels att 8 kap. 21, 31 och 33 §§, 9 kap. 22 och 31 §§ samt rubriken närmast före 9 kap. 31 § skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas nya bestämmelser, 9 kap. 21 a, 31 a och 31 b §§. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 21 § Har arrendatorn uppfört Har arrendatorn uppfört egen byggnad på egen byggnad på arrendestället eller har arrendestället eller har han i övrigt nedlagt han i övrigt nedlagt kostnad på detta utöver kostnad på detta utöver vad som ålegat honom, vad som ålegat honom, skall byggnaden eller skall byggnaden eller vad som eljest utförts vad som eljest utförts erbjudas jordägaren erbjudas jordägaren till till inlösen, när inlösen, när arrendatorn arrendatorn frånträder frånträder arrendet. Har jordägaren jordägaren ej inom en ej inom en månad från månad från det erbjudandet det erbjudandet gjordes gjordes förklarat sig förklarat sig villig villig att antaga detta, antaga detta, får får arrendatorn föra bort arrendatorn föra bort egendomen eller överlåta egendomen. Han skall den till en tillträdande dock återställa arrende- arrendator. Om han för stället i tjänligt bort egendomen, skall skick. Är ej vad som han dock återställa arrendatorn enligt arrendestället i tjänligt första stycket får skick. skilja från arrende- Är ej vad som arrendatorn stället bortfört inom enligt första stycket får från det skilja från arrendestället arrendestället avträddes bortfört eller överlåtet eller anspråk på lösen till den tillträdande slutligt ogillades, arrendatorn inom tre tillfaller det månader från det arrende- jordägaren utan lösen. stället avträddes eller anspråk på lösen slutligen ogillades, tillfaller det jordägaren utan lösen. Har ämnen hämtats från jordägarens fastighet till byggnad eller annan anläggning, får anläggningen ej tagas bort, innan arrendatorn ersatt jordägaren värdet av vad som tagits från fastigheten. Bestämmelserna i denna paragraf gäller även sådan egendom som arrendatorn i enlighet med första stycket förvärvat av en tidigare arrendator. Bestämmelserna i denna paragraf gäller ej, om annat avtalats. 31§[2] Om en part inte godtar Om en part inte godtar arrendenämnds beslut i arrendenämnds beslut i fråga om förlängning av fråga om förlängning av arrendeavtal, fast- arrendeavtal, ställande av villkoren fastställande av för sådan förlängning, villkoren för sådan uppskov med avträde förlängning, uppskov med enligt 9 kap. 12 avträde enligt 9 kap. 12 b eller 13 § eller 10 b eller 13 § eller 10 kap. 6 a § eller be- kap. 6 a § eller stämmande av ersättning bestämmande av ersättning enligt 9 kap. 14 § eller enligt 9 kap. 14 § eller i fråga som avses i 9 i fråga som avses i 9 kap. 17 a, 18, 21 eller kap. 17 a, 18, 21, 21 a, 31 § eller 11 kap. 6 b 31 eller 31 b § eller 11 §, får parten klandra kap. 6 b §, får parten beslutet genom att väcka klandra beslutet genom talan mot den andra att väcka talan mot den parten andra parten inom två från den dag beslutet månader från den dag meddelades. Klandras beslutet meddelades. inte beslutet inom Klandras inte beslutet , är partens , är rätt till talan förlorad.partens rätt till talan förlorad. beslut i ärende enligt 9 kap. 2, 3, 7 eller 17 §, 10 kap. 2-4 eller 7 § eller 11 kap. 2 § får ej klandras. 33 §[3] Talan får ej föras mot Talan får ej föras mot fastighetsdomstols dom fastighetsdomstols dom i i fråga om fastställande fråga om fastställande av av arrendevillkor i arrendevillkor i fall fall som avses i 9 kap. som avses i 9 kap. 12 12 eller 13 § eller 10 eller 13 § eller 10 kap. kap. 6 a § eller 11 kap. 6 a § eller 11 kap. 6 b § 6 b § eller i fråga eller i fråga som avses i som avses i 9 kap. 17 9 kap. 17 a, 18, 21, 21 a, 18 eller 21 § och ej a eller 31 b § och ej heller mot hovrätts dom heller mot hovrätts dom i i fråga om förlängning fråga om förlängning eller eller överlåtelse av överlåtelse av arrendeavtal, uppskov arrendeavtal, uppskov med avträde enligt 9 med avträde enligt 9 kap. kap. 12 b eller 13 § 12 b eller 13 § eller 10 eller 10 kap. 6 a § kap. 6 a § eller 11 kap. eller 11 kap. 6 b §, 6 b §, fastställande av fastställande av arrendevillkor i fall arrendevillkor i fall som angivits eller som angivits eller bestämmande av ersättning bestämmande av ersätt- enligt 9 kap. 14 §. ning enligt 9 kap. 14 §. 9 kap. 21 a § På ansökan av arrendatorn kan arrendenämnden lämna tillstånd till en investering som innebär att en åtgärd avseende byggnader, mark- anläggningar eller jord på arrendestället skall vidtas och som inte omfattas av arrendatorns underhålls- skyldighet enligt 15 §. Tillstånd skall lämnas om investeringen kan antas bli lönsam på lång sikt för jordbruket på arrendestäl- let och intresset av investeringen överväger jordägarens intresse av att den inte kommer till stånd. Tillstånd enligt första stycket kan förenas med villkor. Denna paragraf gäller inte när arrendetiden uppgår till högst och arrendet inte omfattar bostad för arrendatorn. 22 §[4] Har jordägaren utfört Har jordägaren enligt arbete som avses i 17 a avtal med arrendatorn eller 18 § eller betalat helt eller delvis be- ersättning enligt 17 a kostat en investering på § andra stycket, 18 § arrendestället och har andra stycket eller 21 arrenderättens värde ökat § första stycket för genom investeringen, är arbete som arrendatorn arrendatorn skyldig att utfört och har arrende- godta en skälig höjning av rättens värde ökat genom arrendeavgiften. arbetet, är arrendatorn skyldighet skyldig att godta föreligger också, om en skälig höjning av arrenderätten ökat i värde arrendeavgiften. till följd av att jordägaren 1. utfört arbete som avses i 17 a eller 18 §, 2. betalat ersättning enligt 17 a § andra stycket, 18 § andra stycket eller 21 § första stycket för arbete som arrendatorn utfört, eller 3. löst in en investering. Överlåtelse av Överlåtelse av arrende- arrenderätten rätten och inlösen av investering 31 §[5] Arrendatorn får inte Arrendatorn får inte överlåta arrenderätten överlåta arrenderätten utan utan jordägarens jordägarens samtycke, om samtycke, om ej annat ej annat följer av följer av andra-fjärde andra-fjärde styckena styckena. eller av 31 a §. Är arrendeavtalet slutet som ej understiger , får arrendatorn, om ej annat avtalats, överlåta arrenderätten till annan med vilken jordägaren skäligen kan nöjas. Han skall dock först erbjuda jordägaren att återtaga arrendestället mot skyldighet att vid avräkning enligt 23 § utge skälig ersättning för arrenderättens värde. Vill jordägaren antaga erbjudandet, skall han lämna besked därom inom en månad.Vidare gäller beträffande arrenden att arrendatorn, även om annat avtalats, får överlåta arrenderätten, om den avser ett utvecklat eller utvecklingsbart lantbruksföretag, till sin make eller avkomling, om arrendenämnden tillåter det. Sådant tillstånd skall lämnas, om inte jordägaren har befogad anledning att motsätta sig överlåtelsen. Avlider arrendatorn , har dödsboet, oavsett för vilken tid avtalet är ingånget, samma rätt som enligt andra stycket tillkommer arrendator för där avsett fall, om ej annat avtalats. Erbjudandet till jordägaren skall göras efter dödsfallet. Dödsboet har vidare samma rätt som enligt tredje stycket tillkommer arrendator för fall som avses där. Första-tredje styckena äger motsvarande tillämpning på arrenderättens övergång genom bodelning, arv, testamente, bolagsskifte eller liknande förvärv. 31 a § En arrendator som har utfört en sådan investering som avses i 21 a § får överlåta arren- derätten, om 1. arrendatorn skriftligen har erbjudit jordägaren att lösa in investeringen, samt 2. jordägaren inte från erbjudandet har åtagit sig sådan inlösen. Har en arrendator utfört en investering som avses i 21 a § och upphör arrendeförhållandet på grund av en omständighet som avses i 8 §, är jordägaren skyldig att lösa in investeringen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller även en arrendator till vilken överlåtits arrenderätt omfattande en investering som avses i 21 a §. Inlösenbeloppet skall, om inte annat avtalats, motsvara vad arrendestället har ökat i värde genom investeringen. 31 b § Arrendatorns överlåtelserätt enligt 31 a § innebär att arrendatorn får överlåta arrenderätten till någon annan med vilken jordägaren skäligen kan nöjas. Om jordägaren inte som ny arrendator godtar en person som arrendatorn anvisar, får arrenderätten överlåtas till denne endast om arrendenämnden funnit att jordägaren skäligen kan nöjas med honom. Sådan prövning kan ske beträffande flera tänkbara förvärvare. Har överlåtelsen inte fullbordats från arrendatorns erbjudande om inlösen, får överlåtelse inte ske utan att jordägaren på nytt erbjudits att lösa in- vesteringen enligt 31 a §. Överlåtelse till den som genom beslut av arrendenämnd eller fastighetsdomstol godtagits som ny arrendator får dock alltid ske från den tidpunkt då talan inte kan föras mot beslutet, om förfarandet i arrendenämnden inletts före treårsfristens utgång. Denna lag träder i kraft . I fråga om arrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller den nya lydelsen av 8 kap. 21 § samt de nya bestämmelserna i 9 kap. 21 a, 31 a och 31 b §§ först efter den tidpunkt till vilken jordägaren tidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet. **Fotnot** [1] Balken omtryckt 1971:1209. [2] Senaste lydelse 1984:678 [3] Senaste lydelse 1984:678. [4] Senaste lydelse 1984:678. [5] Senaste lydelse 1984:678. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder Härigenom föreskrivs att 1 och 17 §§ lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder[1] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §[2] som avses i 8 kap. 29 § jordabalken har till uppgift att 1. medla i arrendetvist, 2. pröva tvist om 2. pröva tvist om förlängning av förlängning av arrendeavtal vid arrendeavtal vid jordbruksarrende, jordbruksarrende, bostadsarrende eller bostadsarrende eller fiskearrende eller av fiskearrende eller av avtal om jakträttsupp- avtal om jakträttsupp- låtelse eller om villkor låtelse eller om villkor för sådan förlängning för sådan förlängning samt samt tvist i fråga som tvist i fråga som avses i avses i 9 kap. 14 § 9 kap. 14 § jordabalken jordabalken eller vars eller vars prövning prövning enligt 9 kap. enligt 9 kap. 12 b, 17 12 b, 17 a, 18, 21 a, 18, 21, 21 a, 31 eller 31 §, 10 kap. 6 a eller 31 b §, 10 kap. 6 a § § eller 11 kap. 6 b § eller 11 kap. 6 b § samma samma balk ankommer på balk ankommer på arren- arrendenämnd, denämnd. 3. pröva fråga om godkännande av förbehåll eller annat avtalsvillkor som avses i 9 kap. 2, 3, 7 eller 17 §, 10 kap. 2-4 eller 7 § eller 11 kap. 2 § jordabalken eller 3-6 § lagen (1957:390) om fiskearrenden, 4. vara skiljenämnd i arrendetvist, 5. pröva frågor enligt lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. Ärende upptages av den arrendenämnd inom vars område fastigheten är belägen. 17 §[3] Om anledning därtill förekommer, skall nämnd eller den nämnden förordnar besiktiga den fastighet som ärendet rör. Parterna skall beredas tillfälle att närvara vid sådan besiktning. får också föranstalta om annan nödvändig utredning. I ärende som avses i 9 I ärende som avses i 9 kap. 17 a, 18, 21 eller kap. 17 a, 18, 21, 21 a 31 § jordabalken skall eller 31 § jordabalken arrendenämnden inhämta skall arrendenämnden yttrande från läns- inhämta yttrande från styrelsen. Sådant yttrande skall också i- yttrande skall också hämtas om det beträff- inhämtas om det ande jordbruksarrende beträffande jord- uppkommer fråga om till- bruksarrende uppkommer lämpning av 6 § första fråga om tillämpning av 6 § stycket 3 eller 4 eller första stycket 3 eller 4 7 § tredje stycket eller 7 § tredje stycket lagen (1985:658) om lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. I ärende som avses i 9 ärende som avses i 9 kap. kap. 9 § jordabalken får 9 § jordabalken får arren- arrendenämnden, om denämnden, om utredningen utredningen ger ger anledning till det, anledning till det, inhämta yttrande från läns- inhämta yttrande från styrelsen om om arrendeställets avkast- arrendeställets avkast- ningsförmåga. Yttrandena skall inhämtas från den skall inhämtas från den länsstyrelse inom vars länsstyrelse inom vars område fastigheten är område fastigheten är belägen. I ärende angående tvist om hyresvillkor enligt 22 § hyresförhandlingslagen (1978:304) skall hyresnämnden, om det finnes erforderligt, bereda den hyres- gästorganisation som ingått den klandrade överenskommelsen tillfälle att yttra sig. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1] Lagen omtryckt 1985:660. [2] Senaste lydelse 1987:264. [3] Senaste lydelse 1994:820 3 Ärendet och dess beredning Frågor om skydd för de investeringar som jordbruksarrendatorer gör på sina arrendeställen samt införandet av en friköpsrätt för innehavare av s.k. historiska arrenden har diskuterats i ett flertal sammanhang . Frågan om skydd för arrendatorers investeringar behandlades av i dess slutbetänkande Arrenderätt 2 (SOU 1981:80). Detta betänkande innehöll ett förslag om att en arrendator som utfört förbättringsarbete med arrendenämndens tillstånd skulle ha rätt till ersättning av jordägaren för investeringens restvärde när arrendeförhållandet upphörde. förslag i denna del fick ett blandat mottagande av remissinstanserna. I samband med ändringar i 9 kap. jordabalken uttalade den i propositionsärendet föredragande departementschefen (prop. 1983/84:136 s. 207) att de föreslagna reglerna om investeringar vid jordbruksarrende inte borde genomföras, utan att frågan borde utredas ytterligare. Regeringens förslag utformades mot denna bakgrund. beslutade i enlighet härmed (bet. 1983/84:LU35 s.10, rskr. 1983/84:394). Regeringen uppdrog därefter åt Lantbruksstyrelsen att utreda bl.a. frågan om generella investeringsregler vid jordbruksarrende. Lantbruksstyrelsens uppdrag redovisades till regeringen . Även det förslag som Lant- bruksstyrelsen presenterade utsattes för kritik. Förslaget ledde inte till lag- stiftning. Investeringsfrågan har härefter även behandlats i en skrivelse från som gavs in till . Denna skrivelse innehåller ett principförslag till lösning av investeringsfrågan. tillsattes , vars huvudsakliga uppgift var att förutsättningslöst utreda frågan om införandet av en friköpsrätt för innehavare av historiska arrenden. I betänkandet Friköp vid historiskt arrende (SOU 1986:52) avstyrkte majoritet införandet av en lag om friköpsrätt. Vid remissbehandlingen av betänkandet framkom att så gott som alla remissinstanser delade utredningens uppfattning att det inte borde införas en friköpslag. Någon lagstiftning om friköpsrätt kom därför inte till stånd. Krav på införande av regler om friköpsrätt har därefter rests i . Med anledning av vissa motioner rörande införandet av en friköpsrätt togs denna fråga samt frågan om skydd för jordbruksarrendatorers investeringar upp till behandling av lagutskottet (bet. 1989/90:LU6). Enligt utskottet måste de krav som framförts på en friköpsrätt vid historiska arrenden ses mot bakgrund av att det saknas generella regler som ger en jordbruksarrendator rätt till ersättning för de investeringar som gjorts på arrendestället. Investerings- frågorna borde emellertid enligt utskottets mening ses i ett vidare perspektiv. Utskottet refererade till en hearing som utskottet hållit i det aktuella ärendet. Vid denna hade företrädare för såväl som för jordägarna och jordbruksarrendatorerna framhållit att det finns ett behov av regler som skyddar arrendatorernas investeringar. Både från jordägarnas och jordbruksarrendatorernas sida hade man vidare förklarat sig vara beredd att medverka till en sådan reglering. Utskottet ansåg därför att frågan om ett lagreglerat skydd för jordbruksarrendatorernas investeringar borde bli föremål för en förnyad utredning och att det borde ankomma på regeringen att bestämma de närmare formerna för utredningsarbetets bedrivande samt att därefter återkomma med ett lagförslag till . En lagstiftning om generella investeringsregler skulle emellertid, enligt lagutskottets mening, inte kunna tillgodose arrendatorernas intresse av att få skydd också för de insatser som redan gjorts. På grund härav kvarstod de ekonomiska skälen för en friköpsrätt vid historiska arrenden. Även andra omständigheter kunde enligt utskottets mening åberopas till stöd för att innehavare av historiska arrenden bör ges en möjlighet att förvärva sina arrendeställen. Sammanfattningsvis ansåg lagutskottet att en friköpsrätt vid historiska arrenden borde införas och att det fick ankomma på regeringen att utforma ett förslag till lagstiftning. Sedan bifallit lagutskottets hemställan rörande arrendefrågorna och gett regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört om skydd för jordbruksarrendatorers investeringar samt införandet av en friköpsrätt (rskr. 1989/90:39), bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en kommitté, som antog namnet arrendekommitté. Enligt direktiven för utredningsuppdraget (Dir 1990:33) var kommitténs huvuduppgifter att utforma förslag till regler som dels skyddar en jordbruksarrendators investeringar på arrendestället, dels ger arrendatorn vid s.k. historiskt arrende rätt att friköpa arrendestället. Kommittén skulle vid sidan härav även behandla vissa andra arrenderättsliga frågor, i första hand sådana som tagits upp i olika skrivelser till . arrendekommitté har i två betänkanden presenterat förslag i de aktuella frågorna. I delbetänkandet Historiska Arrenden (SOU 1991:85) har kommittén lagt fram förslag till en lag om friköpsrätt vid historiska arrenden samt till vissa följdändringar i annan lagstiftning. I slutbetänkandet Investeringar i arrendejordbruket och andra arrenderättsliga frågor (SOU 1992:109) har presenterats förslag till regler om skydd för jordbruksarrendatorers investeringar på arrendestället. I det senare betänkandet har vidare lämnats förslag till ändringar rörande lagstiftningen om ansvaret för skador på byggnader och andra anläggningar, om ansvaret för skador av vilt, om möjlighet att klandra en syn anslutningsvis, om möjlighet att i vissa fall deponera arrendeavgift, om besittningsskydd när en medarrendator vill träda ur arrendeförhållandet samt vissa redaktionella ändringar av bestämmelserna i 9 kap. jordabalken. I denna proposition kommer dock endast kommitténs förslag till regler om skydd för jordbruksarrendatorers investeringar samt om friköpsrätt vid historiska arrenden att behandlas. Övriga förslag kommer att behandlas i ett annat sammanhang. Sammanfattningar av kommitténs betänkanden finns i bilaga 1 och 2. De lagförslag som läggs fram i betänkandena finns i bilaga 3 och 4. Betänkandena har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Sammanställningar av remissyttrandena har gjorts inom och finns tillgängliga i lagstiftningsärendena (dnr Ju91/3411 och Ju92/4401).