prop · GI03209 · 1995-01-01 00:00:00 — I fråga om folkpension I fråga om folkpension och annan ersättning som och annan ersättning som utbetalas tillsammans utbetalas tillsammans med sådan pension får den med sådan pension får den utbetalande myndigheten utbetalande myndigheten eller inrättningen vid eller inrättningen vid beräkning av preliminär beräkning av preliminär A-skatt med frångående av A-skatt med frångående av bestämmelserna i 4 och bestämmelserna i denna 40 §§ ta hänsyn till att lag ta hänsyn till att den skattskyldige kan den skattskyldige kan vara berättigad till vara berättigad till särskilt grundavdrag, om särskilt grundavdrag, om därmed bättre överensstäm- därmed bättre melse kan uppnås mellan överensstämmelse kan uppnås preliminär och slutlig mellan preliminär och skatt. beslut med stöd av 3 § 2 beslut mom. om preliminär skatt med stöd av 3 § 2 mom. om för den skattskyldige får preliminär skatt för den dock inte frångås. skattskyldige får dock inte frångås. 59 §3 Skatt, dröjsmålsavgift, kvarskatteavgift eller ränta som inte har betalats in i rätt tid skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Om den skattskyldige är försatt i konkurs skall skatt, dröjsmålsavgift, kvarskatteavgift eller ränta, även om fordran inte har förfallit till betalning, överlämnas till kronofogdemyndigheten för åtgärder som avses i 16 § lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. Denna lag träder i Denna lag träder i kraft kraft . När 1995. det gäller slutlig skatt tillämpas de nya föreskrifterna första gången vid debitering av sådan skatt på grund av taxering. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs föreskrifter (RSFS 1983:51) om indrivning och avskrivning av skatt, allmänna avgifter m.m. 1 Lagen omtryckt 1991:97. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771. 2 Senaste lydelse 1994:1679. 3 Senaste lydelse 1993:894. 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter Härigenom föreskrivs att 5 kap. 16 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 kap. 16 §1 Om skatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Om den skattskyldige är försatt i konkurs skall skatten, även om fordran inte har förfallit till betalning, överlämnas till kronofogdemyndigheten för åtgärder som avses i 16 § lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1993:906. 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare Härigenom föreskrivs att 28 a § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 28 a §2 Arbetsgivaravgifter, ränta och dröjsmålsavgift som inte har betalats i rätt tid skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för en fordran som avser ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Om arbetsgivaren är försatt i konkurs skall arbetsgivaravgifter, ränta och dröjsmålsavgift, även om fordran inte har förfallit till betalning, överlämnas till kronofog- demyndigheten för åtgärder som avses i 16 § lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1991:98. 2 Senaste lydelse 1993:908. 2.7 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs att 16 kap. 16 § mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 16 kap. 16 § Skatt som inte har betalats in i rätt tid skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att betala skatt. Om den skattskyldige är försatt i konkurs skall skatten, även om fordran inte har förfallit till betalning, överlämnas till kronofogdemyndigheten för åtgärder som avses i 16 § lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. Denna lag träder i kraft . 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1§1 Förhandsbesked får, om Förhandsbesked får, om det är av synnerlig vikt det är av synnerlig vikt för någon, efter ansökan för någon, efter ansökan lämnas angående viss lämnas angående viss fråga, fråga, som avser som avser sökandens taxe- sökandens taxering till ring till inkomstskatt, inkomstskatt, statlig statlig inkomstskatt, inkomstskatt, statlig statlig förmögenhets- förmögenhetsskatt, skatt, avkastningsskatt avkastningsskatt på på pensionsmedel eller pensionsmedel eller särskild löneskatt på särskild löneskatt på pensionskostnader samt pensionskostnader samt fråga rörande fråga rörande tillämpningen tillämpningen av lagen av lagen (1951:763) om (1951:763) om statlig statlig inkomstskatt på inkomstskatt på ackumulerad inkomst. Gäller ansökningen fråga om Gäller ansökningen fråga tillämpning av lagen om tillämpning av lagen (1995:000) mot (1980:865) mot skatteflykt får skatteflykt får förhandsbesked meddelas, förhandsbesked meddelas, om det är av vikt för om det är av vikt för sökanden. I frågor som avses i första stycket får förhandsbesked också meddelas, om det är av vikt för enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning. Vad som har sagts i första stycket första meningen och andra stycket skall också tillämpas, när ägare till fastighet önskar erhålla förhandsbesked angående viss fråga, som avser taxering av fastigheten. Detsamma gäller den som enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall anses som ägare. Bestämmelser om rätt att erhålla förhandsbesked finns också i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, fordonsskattelagen (1988:327) och mervärdesskattelagen (1994:200). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1994:202. 3 Ärendet och dess beredning Beskattningssystemet bygger på kontrolluppgifter och uppgifter lämnade i självdeklarationerna. Uppgiftsskyldigheten och kontrollen av att uppgiftsskyldigheten fullgörs är basen för en effektiv och likformig beskattning. Ändamålsenliga regler om uppgiftsskyldighet och en effektiv skattekontroll är dock inte alltid tillräckligt för att garantera att skattebördan fördelas mellan de skattskyldiga på det sätt som förutsätts i de materiella skattereglerna. Olika former av skatteflyktstransaktioner kan medföra att de materiella skattereglerna sätts ur spel. Regeringen anser det angeläget att åtgärder nu vidtas för att förbättra förutsättningarna för en effektiv och likformig beskattning av kapitalinkomster och för att hindra skatteflykt. Som ett led i det nya deklarationsförfarande som börjar tillämpas vid taxering infördes en skyldighet för fondbolag att lämna kontrolluppgift om reavinst respektive reaförlust vid försäljning av andel i allemansfond. Vid införandet av denna uppgiftsskyldighet ansågs beträffande andra värdepapper än andel i allemansfond att den tekniska utformningen av en utvidgad uppgiftsskyldighet borde utredas vidare. Utredningen om översyn av allemanssparandet överlämnade betänkandet Allemanssparandet - en översyn (SOU 1994:50). Utredningen föreslog bl.a. att särlagstiftningen för allemansfonderna skall tas bort, vilket skulle innebära att de måste omvandlas till vanliga värdepappersfonder. Som en följd härav föreslogs att en motsvarande skyldighet att lämna kontrolluppgifter till ledning för taxeringen som den som gäller för allemansfonder skall införas även för värdepappersfonder i övrigt. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En sammanställning av remissyttrandena har upprättats inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi94/1270). () har i en framställning till föreslagit införande av en obligatorisk skyldighet för värdepappersinstitut m.fl. att lämna kontrolluppgift om avyttringar av aktier och andra finansiella instrument. Framställningen har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena har upprättats inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi93/1136). I det följande behandlas förslagen i betänkandet Allemanssparandet - en översyn, såvitt gäller kontrolluppgiftsskyldighet vid försäljning av andel i värdepappersfond och RSV:s framställning. I propositionen föreslås vidare att den tidigare upphävda lagen mot skatteflykt återinförs . Slutligen behandlas vissa mindre ändringar i uppbördslagen (1953:272), lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare och mervärdesskattelagen (1994:200). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Vissa redaktionella ändringar har gjorts i lagtexten. Lagrådets yttrande har inte inhämtats över förslaget om återinförande av skatteflyktslagen. Förslaget innebär en återgång till de regler som upphävdes av den förra regeringen och som gällde fram t.o.m. . Dessa lagregler har tidigare granskats av Lagrådet. Med hänsyn till att endast ett par mindre lagtekniska ändringar vidtagits i den tidigare lagen är förslaget av sådan beskaffenhet att en förnyad granskning av detsamma framstår som obehövlig. 4 Kontrolluppgiftsskyldighet vid avyttring av värdepapper Beräkning av reavinst och reaförlust De materiella reglerna för beräkning av reavinst och reaförlust vid avyttring av aktier och andra värdepapper finns i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL. Huvudregeln, genomsnittsmetoden, innebär att vinsten beräknas till nettoförsäljningslikviden minus det genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktier av det aktuella slaget (27 § SIL). Det genomsnittliga anskaffningsvärdet påverkas av dels anskaffningskostnaden för de aktier som ingår eller tidigare ingått i innehavet, dels om det har förekommit emissioner e.d. i det aktuella bolaget. Separata genomsnittsberäkningar skall göras för olika aktieserier i samma bolag. För marknadsnoterade aktier och liknande värdepapper utom optioner och terminer finns en alternativ regel för beräkning av anskaffningskostnaden (schablonmetoden). Den innebär att av nettoförsäljningslikviden får dras av som anskaffningskostnad vid vinstberäkningen. Den skattepliktiga vinsten uppgår därmed till av nettoförsäljningslikviden. Vid avyttring av andel i allemansfond får dessutom användas en särskild övergångsregel, som innebär att som anskaffningsvärde för andel som anskaffats , får tas upp marknadsvärdet per . års taxering skall ett nytt deklarationsförfarande börja tillämpas (prop. 1992/93:86, bet. 1992/93:SkU11, rskr. 1992/93:146, SFS 1992:1659 m.fl.). Förfarandet innebär bl.a. att en förtryckt blankett för förenklad självdeklaration sänds ut till den skattskyldige, som efter eventuella rättelser och kompletteringar skall underteckna blanketten och skicka tillbaka den till skattemyndigheten. I samband med lagstiftningen om förtryckning av de förenklade deklarationsformulären infördes en obligatorisk kontrolluppgiftsskyldighet om reavinst eller reaförlust vid avyttring av andel i allemansfond i 3 kap. 32 a § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, LSK. I det sammanhanget infördes dock inte någon obligatorisk kontrolluppgiftsskyldighet avseende avyttring av aktier eller andra värdepapper än andel i allemansfond. Det ansågs att den tekniska utformningen av en uppgiftsskyldighet borde utredas vidare (prop. 1992/93:86 s. 45). har enligt 3 kap. 33 § LSK möjlighet att förelägga den som har tillstånd att driva värdepappersrörelse att lämna kontrolluppgift. Kontrolluppgiften skall avse sådana uppgifter om avyttring av finansiella instrument som tas in i avräkningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. I 3 kap. 34 § LSK finns bestämmelser om kontrolluppgiftsskyldighet efter föreläggande som tar sikte på utländska fondpapper. Behovet av ändrade regler Antalet personer i som äger aktier har ökat kraftigt och uppgår till ca 3 miljoner. Det är framför allt det kollektiva sparandet i olika slag av värdepappersfonder som har ökat. Antalet deklarationer som innehåller uppgift om reavinst eller reaförlust på värdepapper kan grovt beräknas till 300 000. Det finns således ett betydande kontrollbehov från skattemyndigheternas sida. Detta understryks inte minst av utfallet av de riktade kontroller som RSV utfört beträffande försäljning av aktier i vissa bolag. Även för de skattskyldiga finns - med hänsyn till de komplicerade vinstberäkningsreglerna - behov av ett system där de kan få uppgift om reavinst respektive reaförlust förtryckt på deklarationsblanketten. En sådan kontrolluppgiftsskyldighet medför också administrativa fördelar för skattemyndigheterna då ett minskat antal tilläggsuppgifter från de skattskyldiga innebär att taxeringsarbetet kan genomföras snabbare och effektivare. Regeringen har beslutat tillkalla en särskild utredare (dir. 1995:12) som bl.a. skall undersöka möjligheterna att få till stånd en uppgiftsskyldighet avseende reavinster på värdepapper som bygger på genomsnittsmetoden eller, för det fall detta inte skulle visa sig vara en framkomlig väg, utforma en kontrolluppgiftsskyldighet som tar sikte på schablonmetoden. Alternativt är en kombination av metoderna tänkbar. Vissa mindre ändringar av vinstberäkningsreglerna kan då visa sig nödvändiga. Även om målet måste vara att kontrolluppgift om reavinst respektive reaförlust skall lämnas om alla försäljningar, är det angeläget att en uppgiftsskyldighet med anledning av försäljning av aktier och andra värdepapper i vissa delar kan genomföras omgående utan att utredningens förslag behöver avvaktas. I det följande kommer därför att presenteras förslag om att kontrolluppgiftsskyldigheten för reavinster och reaförluster vid avyttring av andel i allemansfond utsträcks till att omfatta även värdepappersfonder i övrigt (avsnitt 4.2). Vidare föreslås en kontrolluppgiftsskyldighet avseende andra värdepapper än andelar i värdepappersfonder där den överenskomna ersättningen vid avyttringen skall anges (avsnitt 4.3). 4.2 Kontrolluppgiftsskyldighet om reavinst eller reaförlust vid avyttring av andel i värdepappersfond m.m. Regeringens förslag: Skyldigheten att lämna kontrolluppgift om skattepliktig reavinst eller avdragsgill reaförlust för fysisk person och dödsbo som avyttrat andel i allemansfond utsträcks till att omfatta även andra värdepappersfonder än allemansfonder. Kontrolluppgift skall lämnas av fondbolag som avses i 1 § lagen om värdepappersfonder. För andel som förvärvats före får som anskaffningsvärde användas marknadsvärdet . Utredningens förslag: Överensstämmer i stort sett med regeringens förslag. Remissinstanserna: Endast ett mindre antal instanser har berört förslaget. RSV, och tillstyrker att uppgiftsskyldigheten vidgas till att omfatta alla värdepappersfonder. , och avstyrker en sådan utvidgning. Som grund för avstyrkandet anförs bl.a. att fondbolagen inte med precision kan utföra en riktig genomsnittsberäkning av anskaffningsvärdet. Skälen för regeringens förslag: Som nämnts i avsnitt 4.1 är fondbolag års taxering skyldiga att lämna kontrolluppgift om reavinst respektive reaförlust för den som avyttrat andel i allemansfond under beskattningsåret. För andra värdepappersfonder än allemansfonder finns inte någon motsvarande uppgiftsskyldighet. Antalet sparare som äger andelar i andra värdepappersfonder är visserligen betydligt färre än de drygt två miljoner som sparar i allemansfond. Det finns dock också vid försäljning av andelar i vanliga värdepappersfonder betydande svårigheter för de skattskyldiga att rätt kunna redovisa avyttringarna. Detta kompliceras ytterligare av att det inte finns någon motsvarighet till den övergångsregel som gäller vid beräkning av reavinst vid avyttring av allemansfond och som innebär att som anskaffningsvärde för andelar som anskaffats får tas upp värdet per . I många fall torde det i praktiken vara svårt för den skattskyldige att redovisa vinsten på grundval av ett på faktiska anskaffningsutgifter baserat genomsnittligt anskaffningsvärde. De praktiska svårigheterna med en kontrolluppgiftsskyldighet om reavinst och reaförlust vid avyttring av andel i värdepappersfond är inte lika påtagliga som för vissa andra värdepapper, t.ex. aktier. Ägarförhållandena är i större utsträckning dokumenterade genom att fondbolagen med vissa mindre undantag har alla ägarna registrerade hos sig. Vidare sker avyttring av fondandelar i stort sett uteslutande genom inlösen hos fondbolaget, vilket ger en god kontroll över förändringar i innehaven. Omfattningen av de avvikelser från de verkliga värdena som en i vissa fall schablonmässigt beräknad anskaffningskostnad skulle medföra får därför anses godtagbar. Såväl kontrollbehovet som administrativa fördelar och svårigheterna för de skattskyldiga att rätt beräkna reavinst talar starkt för att en motsvarande uppgiftsskyldighet till den som gäller för andelar i allemansfonder skall införas även för andelar i värdepappersfonder i övrigt. Regeringen föreslår därför att det införs en sådan skyldighet. m.fl. har anfört att fondförvaltarna inte har möjlighet att lämna exakta uppgifter om anskaffningsvärden och reavinster på grund av att det finns för många felkällor. Detta har delvis sin grund i att vanliga värdepappersfonder i motsats till allemansfonder inte omfattats av restriktioner om överlåtelse. En fondandel kan överlåtas utan att fondbolaget är inblandat, genom arv, gåva eller "privat" försäljning. Invändningen att det inte i varje enskilt fall är det för andelsägaren för- månligaste anskaffningsvärdet som anges på kontrolluppgiften restes även vid remissbehandlingen inför införandet av uppgiftsskyldighet för avyttrade andelar i allemansfonder (jfr prop. 1992/93:86 s. 46 f). liksom då får det - mot bakgrund av svårigheterna att beräkna rätt anskaffningsvärde - ändå anses att de skattskyldigas behov av att få uppgift om reavinst eller reaförlust överväger nackdelen att det redovisade värdet i vissa fall inte är det förmånligaste. De skattskyldiga kan också upplysas om detta i samband med att de får kontrolluppgiften. Det kan inte förnekas att de uppgifter som kommer att lämnas för vanliga värdepappersfonder i vissa fall kan vara av sämre kvalitet än de som lämnas för allemansfonder. Alternativet att låta de skattskyldiga själva räkna ut rätt anskaffningsvärde, oavsett när andelarna anskaffats, måste emellertid anses sämre. Fondbolagen får göra vinstberäkning med stöd av de uppgifter som finns hos dem och det förvaringsinstitut (bank eller annat kreditinstitut som sköter in- och utbetalningar från fonden) de anlitar. Dessa uppgifter kan tas fram med rimliga insatser. Problemet med gamla feltransaktioner och omläggningar i datasystemen torde till stor del försvinna för äldre andelar i och med att den schablonberäkning av anskaffningsvärdet, som vi strax återkommer till, införs. Fondandelsbevis har utmönstrats och existerar endast i mycket begränsad omfattning. De är dessutom fördelade på ett relativt fåtal delägare. Beträffande överlåtelser kan följande anföras. Det kan med fog antas att det vanliga förhållandet är att andelsägaren har sina andelar samlade i en och samma bank, som också är fondbolagets förvaringsinstitut. Som tidigare nämnts sker överlåtelse av andelar i normalfallet genom inlösen hos fondbolaget, som därmed har alla uppgifter som behövs för att lämna kontrolluppgift. Det kan emellertid förekomma att överlåtelse av andelar sker på annat sätt än genom inlösen. Enligt 31 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder är fondbolaget skyldigt att föra eller låta föra ett innehavarregister. Alla förändringar i innehavet är därmed kända för fondbolaget. I detta sammanhang bör även nämnas att fondbolaget kan förutsättas få in uppgifter även i de fall andelar primärt överlåts vid sidan av förvaringsinstitutet eftersom den nye ägaren inte vinner sakrättsligt skydd för sitt förvärv förrän fondbolaget denuntierats. Det kan emellertid uppstå situationer där ersättningsbeloppet inte är känt för fondbolaget. I sådana fall får godtas att vederlaget tas upp till belopp motsvarande andelens marknadsvärde på avyttringsdagen, eller, om denna inte är känd, marknadsvärdet den dag fondbolaget registrerat överlåtelsen. kan förvalta flera olika fonder för en och samma skattskyldig och olika skatteregler kan gälla för inlösen av andelar i fonderna. En kontrolluppgift skall därför lämnas för varje fond. Uppgift skall lämnas även om fondens organisationsnummer. Därmed kan fondens namn förtryckas på deklarationsblanketten, vilket är en värdefull upplysning för den skattskyldige. RSV har uttryckt önskemål om att uppgift skall lämnas om vilket slag av fond vinsten eller förlusten härrör från eftersom reglerna om kvittning mellan vinster och förluster inte är enhetliga. Hur stor andel av vinst eller förlust i en värdepappersfond som är skattepliktig respektive avdragsgill är först och främst beroende av andelen aktier o.d. i fonden samt förekomsten av en marknadsnotering av andelens värde. Det stora flertalet värdepappersfonder är antingen sådana där innehavet av aktier o.d. uppgår till minst tre fjärdedelar av fondförmögenheten (aktiefond) eller räntefonder. I båda dessa fall föreligger i princip full kvittningsrätt. I aktiefondsfallet begränsas avdragsrätten dock till vinster på sådana marknadsnoterade tillgångar som avses i 27 § SIL. Endast i undantagsfall är emellertid fondförhållandena i sig sådana att avdragsrätten för en förlust är begränsad. För att den enskilde och skattemyndigheterna skall få en tydlig redovisning bör det dock framgå av uppgiften om fondandelarna är marknadsnoterade samt om fonden är en allemansfond, räntefond, aktiefond eller annan fond. En fråga som har uppmärksammats är om problem kan uppstå för det fall fondandelar kommer att förvaltarregistreras. Alla finansiella instrument, således även andelar i värdepappersfonder, kan efter en ändring i aktiekontolagen (1989:827) registreras enligt 9 kap. 1 § tredje stycket samma lag (prop. 1993/94:232, bet. 1993/94:LU37, rskr. 1993/94:352, SFS 1994:505). Av bestämmelserna i aktiekontolagen framgår bl.a. att registreringen i sådant fall skall ske i VPC:s system för registerföring. Andelarna kan då vara registrerade på antingen ägare eller förvaltare. kvarstår dock skyldigheten enligt 31 § lagen om värdepappersfonder för fondbolaget att föra eller låta föra ett innehavarregister. Fondbolaget har därmed kvar kontrollen över delägarnas innehav. För att kunna lämna uppgift om uppkommen reavinst vid avyttring av andelar krävs även uppgift om den faktiska anskaffningsutgiften. Beträffande äldre andelar torde sådana uppgifter i många fall saknas eller endast med svårighet kunna uppbringas av uppgiftslämnarna. Utredningen har föreslagit en schablonregel för beräkning av andelarnas anskaffningsvärde. Schablonen innebär att andelar som förvärvats före får tas upp till ett anskaffningsvärde som motsvarar andelarnas marknadsvärde vid utgången av .