prop · GI0350 · 1995-01-01 00:00:00 — Den gemensamma ledningen kan bestå av att företagen har samma ledning utan att det följer av avtal eller bestämmelser i stiftelseurkund, bolagsordning eller motsvarande. Det kan även vara två eller flera företag som har en förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganisation som till övervägande del består av samma personer. Av andra stycket följer att när en finansiell företagsgrupp föreligger skall även ett anknutet företag ingå i gruppen. 6 kap. 3 § Paragrafen innebär att vad som gäller för varje kreditinstitut och värde- pappersbolag som sådant också skall tillämpas på den samlade ekonomiska ställningen för varje finansiell företagsgrupp. finns endast bestämmelser om konsoliderat kapitalkrav (se 2 kap. 11 § bankrörelselagen, 4 kap. 4 § lagen om kreditmarknadsbolag och 5 kap. 4 § lagen om värdepappersrörelse). Dessa bestämmelser kompletteras , i enlighet med artikel 3.5 i direktivet om gruppbaserad tillsyn, med regler om att även kapitalkrav för marknadsrisker och begränsning av stora exponeringar skall beräknas på den finansiella företagsgruppens samlade ekonomiska ställning. 6 kap. 4 § Av artikel 3.5 andra stycket i direktivet om gruppbaserad tillsyn framgår att det för finansiella företagsgrupper där kreditinstitut ingår skall kontrolleras att de gränser som angetts i artikel 12 i andra banksamordningsdirektivet, 89/646/EEG, om placeringsaktier efterlevs. När det gäller möjligheterna att förvärva placeringsaktier finns begränsningar i 2 kap. 15 a § bankrörelselagen och 3 kap. 6 § lagen om kredit- marknadsbolag. Sådana begränsningar föreslås i detta lagstiftningsärende även gälla för värdepappersbolag med tillstånd att bedriva verksamhet som avses i 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 lagen om värdepappersrörelse (mottagande av medel på konto resp. kreditgivning). Genom paragrafen införs en regel som innebär att begränsningen av rätten att förvärva placeringsaktier även skall tillämpas på en finansiell företagsgrupp. Begränsningen i bankrörelselagen går längre än vad som föreskrivs i direktivet om gruppbaserad tillsyn. Det är inte avsikten att denna strängare begränsning nu skall mildras. I sådana grupper där en bank ingår skall således bestämmelsen i bankrörelselagen gälla för företagsgruppen som helhet. I andra grupper som omfattas av den gruppbaserade tillsynen skall, där det ingår ett kreditinstitut som inte är bank i företagsgruppen, regeln i lagen om kreditmarknadsbolag gälla och, där det ingår ett värdepappersbolag med tillstånd att ta emot medel på konto och ge krediter, regeln i 3 kap. 1 a § lagen om värdepappersrörelse gälla. 6 kap. 5 § Paragrafen innehåller bestämmelser som bl.a. motsvarar vad som stadgas i 2 kap. 11 § bankrörelselagen, 5 kap. 4 § lagen om värdepappersrörelse och 4 kap. 4 § lagen om kreditmarknadsbolag. Genom de nu föreslagna reglerna sker en utvidgning av vad sammanställningen skall omfatta eftersom direktivet om gruppbaserad tillsyn förutsätter att sammanställning skall ske för beräkning av kapitalbasen, kapitalkrav för kreditrisker och marknadsrisker samt kontroll av stora exponeringar och innehav av placeringsaktier. Av första stycket framgår att en finansiell företagsgrupp skall upprätta gruppbaserad redovisning. Enligt andra stycket bör, i avvaktan på resultatet av förslag (SOU 1994:17), den gruppbaserade redovisningen för finansiella före- tagsgrupper där en bank ingår i huvudsak upprättas med motsvarande tillämpning av reglerna i 4 kap. bankrörelselagen och i övriga finansiella företagsgrupper i enlighet med reglerna i 11 kap. aktiebolagslagen. Att den gruppbaserade redovisningen skall upprättas med motsvarande tillämpning av reglerna i aktiebolagslagen och bankrörelselagen beror på att anpassning av reglerna måste göras i vissa fall. Främst gäller detta när klyvningsmetoden (proportionell kon- solidering) skall användas. Reglerna skall ha motsvarande tillämpning både på koncernbalans- och koncernresultaträkning. 6 kap. 6 § Av paragrafen följer att för företag ingående i en finansiell företagsgrupp skall, som huvudregel, göras en fullständig konsolidering, om inte förut- sättningarna i 7 eller 8 §§ föreligger. Den metod som skall användas vid konsolidering enligt huvudregeln är för- värvsmetoden. Vid denna metod betraktas ett företags förvärv av ett dotterföretag som en transaktion, varigenom moderföretaget och därigenom företagsgruppen indirekt förvärvar dotterföretagets tillgångar och övertar dess skulder. Om det bokförda värdet av moderföretagets aktier eller andelar i dotterföretaget avviker från den andel i dotterföretagets eget kapital som aktierna eller andelarna representerar skall skillnadsbeloppet fördelas på de poster i dotterföretagets balansräkning vilkas verkliga värde överstiger eller underskrider bokförda värden. Syftet är att bestämma koncernens anskaffningsvärde för dotterföretagets tillgångar och skulder eftersom köpeskillingen ofta innehåller ersättning för övervärden. Med verkligt värde menas marknadsvärde, nettoförsäljningsvärde, återanskaffningsvärde, nyttovärde eller något annat värde som bestämts utifrån köparens synvinkel och förutsättningar. Det belopp som återstår efter fördelningen benämns koncerngoodwill eller negativ koncerngoodwill. Motsvarande regler skall användas på företag vari ägarintresse föreligger om de ingår i den finansiella företagsgruppen. Enligt 7 kap. 17 § 7 kan regeringen bemyndiga att meddela närmare föreskrifter om hur konsolideringen skall ske. 6 kap. 7 § Om det föreligger ett samriskföretag i enlighet med 1 § första stycket 2 skall det ske en proportionell konsolidering. Den metod som skall användas vid den proportionella konsolideringen i detta fall är klyvningsmetoden. Denna metod innebär att en så stor andel av det ägda företagets tillgångar, åtaganden, skulder, och kapital samt intäkter och kostnader som belöper på ägarföretaget redovisas i den konsoliderade balansräkningen resp. resultaträkningen. Vad som anges i paragrafen är endast en kort beskrivning av den metod som skall användas. En mer ingående beskrivning av metoden får meddelas genom föreskrifter. Enligt 7 kap. 17 § 7 kan regeringen bemyndiga att meddela närmare föreskrifter om hur konsolideringen skall ske. 6 kap. 8 § Regeringen får i enlighet med 2 § föreskriva att en grupp av företag skall omfattas av bestämmelserna om finansiella företagsgrupper. Denna föreskriftsrätt kan regeringen överlåta till med stöd av 7 kap. 18 § andra stycket. Om regeringen eller, efter bemyndigande, beslutar att reglerna om finansiella företagsgrupper skall gälla för dessa företag så kan inspektionen medge att en proportionell konsolidering sker enligt 7 § eller att kapitalandelsmetoden används. Kapitalandelsmetoden är en metod för partiell konsolidering som innebär att endast det ägande företagets andel i det ägda företagets resultat och eget kapital tas med i konsolideringen. Metodens tillämpningsområde rör endast företag vari ägarintresse föreligger, när det inte är fråga om ett samriskföretag, och då kapitalbindningar föreligger. Vad som anges i paragrafen är endast en kort beskrivning av den metod som skall användas. En mer ingående beskrivning av metoden får meddelas genom föreskrifter. Enligt 7 kap. 17 § 7 får regeringen bemyndiga att meddela närmare föreskrifter om hur konsolideringen skall ske. Beräkning av kapitalbas m.m. 6 kap. 9 § Paragrafen anger grunderna för beräkningen av den kapitalbas som skall gälla för en finansiell företagsgrupp. Vad som angetts i 2 kap. om kapitalbasen för ett enskilt institut skall även gälla för en finansiell företagsgrupp. Minoritetsandelar avseende dotterföretag eller ägarintressen skall medräknas i de fall när fullständig konsolidering sker. Genom hänvisningen i paragrafen till reglerna i 2 kap. kommer avräkning för en finansiell företagsgrupp att göras för såväl inkråmsgoodwill som koncerngoodwill. Enligt 7 kap. 17 § 7 får regeringen bemyndiga att meddela närmare föreskrifter om hur kapitalbasen skall beräknas. 6 kap. 10 § Vid beräkning av om gränserna för stora exponeringar överskrids på individuell nivå skall exponeringar som kreditinstitut eller värdepappersbolag har gentemot ett moder-, syster- eller dotterföretag helt undantas under förutsättning att företagen i koncernen står under tillsyn och omfattas av samma gruppbaserade redovisning som moderföretaget. Ytterligare en förutsättning är att moderföretaget är ett kreditinstitut eller värdepappersbolag. Anledningen till att undantaget kan medges är att löpande har både individuell tillsyn över varje företag i koncernen och gruppbaserad tillsyn över hela koncernen . Undantaget är endast tillämpligt när det är ett moderföretag hemmahörande i . För koncerner där moderföretaget är ett holdingföretag med finansiell verksamhet får besluta att undantag från begränsningsreglerna skall tillåtas. Det får avgöras i varje enskilt fall om undantaget skall tillåtas. Avgörande bör vara om tillsynen över holdingföretaget och dess dotterföretag är så tillfredsställande att undantaget kan medges. Ett medgivande kan endast komma i fråga när holdingföretaget är etablerat i . 7 kap. 1 § Paragrafen innehåller några grundläggande bestämmelser om tillsyn, vilka bl.a. innebär att skall utöva tillsyn över att instituten följer bestämmelserna om kapitaltäckning och stora exponeringar enligt denna lag. får därvid med de tillägg som följer av övriga paragrafer i kapitlet bedriva tillsynen med utgångspunkt i de för resp. institut i särskild lagstiftning gällande reglerna. Dessa i annan lagstiftning förekommande regler innebär bl.a. att instituten är skyldiga att till inspektionen lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen begär. Denna upplysningsskyldighet täcker vad som i artikel 8.2 i kapitalkravsdirektivet föreskrivs angående värdepappersföretags skyldighet att rapportera till behörig myndighet (se avsnitt 6.11 i allmänmotiveringen). Inspektionen har också rätt att göra undersökningar hos instituten. Vidare gäller de i resp. lag angivna möjligheterna för att ingripa mot institut samt återkalla tillstånd att driva viss verksamhet. Tillsynsansvar för finansiella företagsgrupper 7 kap. 2 § Är ett kreditinstitut eller värdepappersbolag hemmahörande i och moderföretag till eller innehar ägarintresse i kreditinstitut, värdepappers- bolag, motsvarande utländska företag eller finansiella institut skall Finans- inspektionen ansvara för tillsynen av hela den finansiella företagsgruppen. Således även för de företag som är belägna i andra länder. Om ett holdingföretag med finansiell verksamhet är moderföretag eller innehar ett ägarintresse framgår det av andra stycket i vilka fall det är som skall utöva tillsynen. Om holdingföretaget med finansiell verksamhet är beläget i ett land inom EES och det i det landet inte finns något dotterföretag som motsvarar ett kreditinstitut eller värdepappersbolag medan det däremot i finns ett sådant dotterföretag så stadgar direktivet om gruppbaserad tillsyn att de behöriga myndigheterna skall försöka träffa överenskommelse om vem som skall ha ansvaret för den tillsynen. Överenskommelsen skall träffas mellan de behöriga myndigheterna i de länder där företag inom den finansiella företagsgruppen som omfattas av den gruppbaserade tillsynen är hemmahörande. En sådan överenskommelse skall innehålla bestämmelser om samarbete och överföring av sådan information som behövs för att syftet med den gruppbaserade tillsynen skall uppnås. Enligt 10 kap. 1 § regeringsformen ingås överenskommelse med annan stat eller mellanfolklig organisation av regeringen. Regeringen kan enligt 10 kap. 3 § regeringsformen uppdra åt ingå internationell överenskommelse i fråga där överenskommelsen inte kräver eller medverkan. Det behöver därför inte särskilt stadgas att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, kan ingå sådan överenskommelse. 7 kap. 3 § skall enligt 5 kap. 1 § tredje stycket lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag föra en förteckning över kreditmarknadsbolag. Enligt direktivet om gruppbaserad tillsyn skall en liknande förteckning föras över holdingföretag med finansiell verksamhet. Förteckningen skall endast avse sådana holdingföretag som omfattas av tillsynen över finansiella företagsgrupper. 7 kap. 4 § kan efter begäran från utländsk behörig myndighet behöva lämna eller kontrollera information från ett företag beläget i och som ingår i tillsynen över finansiella företagsgrupper. Av denna paragraf följer att inspektionen, i den omfattning som är möjlig enligt gällande lagar och för- ordningar, skall bistå den utländska myndigheten med dessa uppgifter. 7 kap. 5 § Av första stycket följer att det för en finansiell företagsgrupp skall upprättas en gruppbaserad redovisning. Begreppet gruppbaserad redovisning betecknar den särskilda tillsynsredovisning som en finansiell företagsgrupp skall upprätta. Den tillsynsredovisning som holdingföretag med blandad verksamhet skall lämna har i andra stycket betecknats som samlad information. Även om det främst torde bli fråga om lämnande av information om de enskilda koncernföretagen och dessas förhållande till kreditinstituten och värdepappersbolagen så kan det i vissa fall bli fråga om att kräva en särskilt upprättad sammanställning, som visar koncernens samlade ekonomiska ställning. Enligt 7 kap. 17 § 8 skall regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, meddela föreskrifter om innehållet, utformningen och omfattningen av den information som skall lämnas. Utformningen och innehållet i rapporterna kan behöva vara delvis annorlunda än de som grundar sig på årsbokslutet. Den rapportering som skall upprättas i samtliga nämnda fall bör anpassas efter de system för tillsyn som förfogar över. Utformningen av tillsynsredovisningen kan också behöva göras beroende av om ett holdingföretag med finansiell verksamhet tillämpar samma redovisningsregler som ett kreditinstitut eller värdepappersbolag. De väsentligen olika typer av koncernbildningar som kan förekomma gör det också angeläget att flexibla regler finns för hur tillsynsredovisningen närmare skall utformas. Reglerna bör också lätt kunna anpassas till utvecklingen på redovisningsområdet. Den pågående integrationen med den europeiska marknaden kan vidare medföra nya typer av internationella koncernbildningar som ställer särskilda krav på tillsynsredovisningen. 7 kap. 6 § Den gruppbaserad tillsynen förutsätter att något företag inom den finansiella företagsgruppen är skyldig att upprätta och ge in tillsynsredovisningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilket företag som skall upprätta och sända in tillsynsredovisningen. Det bör ankomma på regeringen att föreskriva för vilka räkenskapsperioder och tillsynsredovisningen skall ges in. Enligt 7 kap. 18 § andra stycket kan regeringen bemyndiga att meddela sådana föreskrifter. I samtliga fall skall tillsynsredovisningen sändas in till . I finansiella företagsgrupper där ett kreditinstitut eller värdepappersbolag är moderföretag eller innehar ägarintresse är det naturligt att det företaget har skyldighet att upprätta och ge in redovisningen. I andra finansiella företagsgrupper är det inte lika klart vem som skall ha denna skyldighet. Övervägande skäl talar dock för att även ett holdingföretag med finansiell verksamhet och ett holdingföretag med blandad verksamhet skall upprätta och sända in tillsynsredovisningen. Detta följer av att holdingföretaget i kraft av att det är moderföretag eller innehar ägarintresse kan förväntas besitta den bästa informationen om företagen i företagsgruppen. Om regeringen föreskriver att bestämmelserna om finansiella företagsgrupper skall gälla för andra grupper i enlighet med 6 kap. 2 § får regeringen även bestämma vilket företag som skall upprätta och ge in redovisningen. Eftersom regeringen med stöd av 7 kap. 18 § andra stycket kan överlämna till att meddela föreskrifter enligt 6 kap. 2 § är det också naturligt att regeringen med stöd av 7 kap. 18 § andra stycket kan överlämna till att bestämma vilket företag som i så fall skall upprätta och ge in redovisningen. I andra stycket föreskrivs att för koncerner där moderföretaget är ett holdingföretag med blandad verksamhet skall moderföretaget upprätta och ge in den samlade informationen. 7 kap. 7 § Genom paragrafen undanröjs eventuella hinder för företag att sinsemellan utbyta sådan information som behövs för att upprätta tillsynsredovisningen. Det införs en skyldighet för ett företag att till sitt moderföretag resp. det företag som innehar ägarintresse lämna den information som behövs för tillsynsredovisningen. 7 kap. 8 § Bestämmelsen innebär att det är möjligt för att medge undan- tag från tillsynen för dotterföretag eller företag vari ägarintresse föreligger genom att företaget inte behöver omfattas av sammanställningen och kan utelämnas i den gruppbaserade redovisningen. Undantag kan medges för kreditinstitut, värdepappersbolag, finansiella institut och anknutna företag. Enligt första punkten kan sådana företag som är belägna i ett land som ligger utanför EES undantas om rättsliga hinder föreligger för överföring av nödvändig information. Av andra punkten följer att undantag kan meddelas om företaget är av mindre betydelse med hänsyn till syftet med tillsynen. Med mindre betydelse avses enligt direktivet att företagets totala balansomslutning inte överstiger tio miljoner ecu eller, om det beloppet är lägre, inte överstiger av den totala balansomslutningen i moderföretaget eller i det företag som innehar ägarintresse. Även om flera företag var för sig uppfyller dessa kriterier skall de omfattas av bestämmelserna om sammanställning om de tillsammans är av inte oväsentlig betydelse med hänsyn till syftet med tillsynen över den finansiella företagsgruppen. Enligt tredje punkten kan undantag meddelas om en sammanställning skulle vara olämplig eller vilseledande med hänsyn till syftet med tillsynen över den finansiella företagsgruppen. Det får avgöras i varje enskilt fall om en sammanställning är olämplig eller vilseledande. Om undantag meddelas skall moderföretaget enligt andra stycket ändå lämna den information om det undantagna företaget som inspektionen begär. Denna informationsskyldighet avser endast andra och tredje punkten eftersom första punkten för sin tillämpning förutsätter att nödvändig information inte går att få. 7 kap. 9 § Mot bakgrund av artiklarna 3.10, 6.2 och 7.7 i direktivet om gruppbaserad till- syn införs en rätt för att kontrollera uppgifter som lämnas till följd av bestämmelserna i lagen. I vissa fall måste ha möjlighet att få information från andra företag än kreditinstitut och värdepappersbolag. För att kunna bedöma ställningen för kreditinstitutet eller värdepappersbolaget kan finansiell information behövas avseende hela företags- gruppen. Således kan även finansiell information som avser ett företag som inte är kreditinstitut eller värdepappersbolag vara nödvändig. Direktivet om grupp- baserad tillsyn förutsätter att kan kontrollera även holdingföretag med blandad verksamhet och dessas dotterföretag samt dotterföretag till kreditinstitut, värdepappersbolag eller holdingföretag med finansiell verksamhet även om företagen inte omfattas av sammanställningen. En sådan kontroll bör kunna ske genom inspektionens personal eller genom anlitad revisor. 7 kap. 10 § Paragrafen saknar motsvarighet i nu gällande lagstiftning. Den bygger på bestämmelser i artikel 4.4 och 4.5 i kapitalkravsdirektivet, artikel 8.1 i samma direktiv, artikel 3.4 i direktivet om stora exponeringar och artikel 3.6 i direktivet om gruppbaserad tillsyn. För att ett institut fortlöpande skall kunna uppfylla de kapitalbaskrav som uppställs i 2 kap. 1 § måste instituten upprätta särskilda system dels för övervakning och kontroll av marknadsrisker i insti- tutets verksamhet, dels för beräkning av institutets finansiella positioner . Systemen skall enligt direktiven stå under behörig myndighets tillsyn. Sådana system är även nödvändiga för att möjliggöra för Finansin- spektionen att utöva en effektiv tillsyn av att institutet kontinuerligt uppfyller de i lagen uppställda kapitaltäckningskraven. Systemen skall också innefatta övervakning och kontroll av stora exponeringar i institutets verksamhet enligt de krav som ställs i den förevarande lagen. Såvitt gäller kreditrisker skall finnas ett betryggande system som kan redovisa de fordringar som ett institut har samt klassificera fordringarna med hänsyn till den kreditrisk som är förknippad med låntagaren enligt indelningen i 3 kap. 1 § första stycket. Vidare krävs i paragrafen att instituten skall ha sådana förvaltnings- och redovisningsrutiner som säkerställer en effektiv kontroll från inspektionens sida av att bestämmelserna om kapitalkrav för kreditrisker och marknadsrisker, stora exponeringar samt gruppbaserad redovisning efterlevs. Motsvarande gäller för en finansiell företagsgrupp. 7 kap. 11 § I första stycket regleras instituts rapporteringsskyldighet av stora expone- ringar till . Begreppet stor exponering definieras i 5 kap. 3 § andra stycket. De exponeringar som genom bestämmelserna i 5 kap 4 § samt i föreskrifter från kan undantas vid beräkningen av de maximalt tillåtna exponeringarna skall inte undantas vid bedömandet av om rapporteringsskyldighet föreligger, dvs. om exponeringen mot en enskild kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning uppgår till eller överstiger av institutets kapitalbas. Även exponeringar inom koncerner skall rapporteras. Regeringen eller , skall enligt 7 kap. 17 § 9 meddela närmare föreskrifter om rapporteringsskyldighetens omfattning och fullgörande. I föreskrifterna skall anges vilken av de i artikel 3.2 i direktivet om stora exponeringar anvisade metoderna för rapportering som skall användas. Enligt andra stycket skall ett institut vars exponeringar överskrider gränsvärdena i 5 kap. 1 eller 3 § rapportera detta till Finansinspek- tionen. Inspektionen kan om det finns skäl till det medge institutet en tidsfrist inom vilken nedbringandet av exponeringarna till tillåtna nivåer skall ske. Ett sådant uppskov skall endast meddelas om sådana omständigheter föreligger som omöjliggör en omedelbar nedtrappning. Vad som anges i bestämmelsen om ett enskilt institut skall även gälla för det företag i en finansiell företagsgrupp som skall upprätta den gruppbaserade redovisningen. 7 kap. 12 § Paragrafen, som saknar motsvarighet i nu gällande lagstiftning, bygger på artikel 4.3 i kapitalkravsdirektivet och reglerar skyldighet att ingripa mot ett institut, i det fall att institutets kapitalbas skulle understiga det samlade kapitalbaskravet i 2 kap. 2-5 §§. Utöver de möjligheter till ingripanden mot ett institut som de för resp. institut gällande lagreglerna ger utrymme för, skall inspektionen med stöd av den föreliggande paragrafen förelägga institutet att vidta lämpliga åtgärder för att rätta till den uppkomna situationen. Föreläggande skall även meddelas ett institut som inte uppfyller de krav på övervaknings- och kontrollsystem samt rutiner av olika slag som följer av 10 §. Även för de fall att en finansiell företagsgrupps kapitalbas understiger det minsta beloppet skall inspektionen förelägga ett kreditinstitut eller ett värdepappersbolag i gruppen att rätta till förhållandet. Vad som sagts om system och rutiner för ett individuellt institut skall även gälla för en finansiell företagsgrupp. Bestämmelsen är också tillämplig på ett institut eller en finansiell företagsgrupp som inte nedbringar sina exponeringar enligt bestämmelserna i 11 § andra stycket. Detta ger således inspektionen en möjlighet att ingripa mot ett institut eller en finansiell företagsgrupp som inte anpassar sina gränsvärden till lagstadgade nivåer. 7 kap. 13 § Enligt 7 § skall bl.a. dotterföretag till holdingföretag med finansiell verksamhet och holdingföretag med blandad verksamhet lämna moderföretaget information. Information som lämnas till dessa företag omfattas inte av någon i lag föreskriven sekretess. En sekretessbestämmelse har därför införts i denna paragraf.