prop · GI03102 · 1995-01-01 00:00:00 — före driftsinskränkningen, om driftsinskränkningen, om högst 25 arbetstagare högst 25 arbetstagare beröres av uppsägning, berörs av uppsägning, 2. före drifts- 2. inskränkningen, om fler före driftsinskränkningen, än 25 men högst 100 om fler än 25 men högst arbetstagare beröres av 100 arbetstagare berörs uppsägning, av uppsägning, 3. 3. före före driftsin- driftsinskränkningen, om skränkningen, om fler än fler än 100 arbetstagare 100 arbetstagare beröres berörs av uppsägning. 2 a § Ett varsel enligt 2 § skall innehålla all relevant information om de planerade uppsägning- arna och särskilt innehålla uppgift om 1. skälen till de planerade uppsägningarna, 2. antalet arbetstagare som avses bli uppsagda och vilka kategorier de tillhör, 3. antalet arbetstagare som normalt sysselsätts och vilka kategorier de tillhör, och 4. den tidpunkt då driftsinskränkningen är avsedd att genomföras och den tidsperiod under vilken uppsägningarna är avsedda att verkställas. , dock senast en månad före driftsinskränkningen, skall arbetsgivaren skriftligen komplettera varslet med 1. uppgifter om vilka arbetstagare som berörs av uppsägning, 2. relevant information om de förhandlingar som inför uppsägningarna har förts enligt 11 § lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet eller enligt motsvarande bestämmelser i kol- lektivavtal, och 3. en kopia av den skriftliga underrättelse som har lämnats till mot- parten enligt 15 § andra stycket lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. kan förelägga arbetsgivaren vid vite att fullgöra sina skyldigheter enligt andra stycket. 3 § Varsel om sådan driftsinskränkning som kan medföra permittering skall lämnas minst en månad i förväg. Kan arbetstagare, som Varsel om anställts , driftsinskränkningen viss säsong eller visst skall lämnas minst sex arbete, på grund av veckor i förväg om en ar- driftsinskränkning icke betstagare som anställts beredas fortsatt an- för , en viss ställning i samband med säsong eller ett visst att den tidigare arbete på grund av anställningen upphör driftsinskränkning inte eller den nya säsongen kan beredas fortsatt skall börja, skall anställning i samband med varsel om att den tidigare driftsinskränkningen anställningen upphör eller lämnas minst den nya säsongen skall i förväg. 3 a § Ett varsel enligt 3 § skall innehålla uppgift om 1. orsaken till den driftsinskränkning som har föranlett permitte- ringen, 2. den tidpunkt då driftsinskränkningen är avsedd att genomföras, och 3. antalet berörda arbetstagare, fördelade på yrkesgrupper. skall arbetsgivaren skriftligen komplettera varslet med uppgift om vilka arbetstagare som berörs av driftsin- skränkningen. kan förelägga arbetsgivaren vid vite att fullgöra sina skyldigheter enligt andra stycket. 4 § Har arbetsgivare icke Har arbetsgivaren inte kunnat förutse de kunnat förutse de omständigheter, varav omständigheter som driftsinskränkningen driftsinskränkningen beror, så i förvägberor på, så i som anges i 2 eller 3 §, förväg som anges i 2 eller skall varsel i stället 3 §, skall varsel i lämnas så snart det kan stället lämnas så snart som ske. I de fall som avses i 2 § får varsel aldrig lämnas senare än en månad före driftsinskränkningen. 5 § Varsel enligt 2 eller 3 § skall innehålla uppgift om orsaken till och arten av driftsinskränkningen, den tidpunkt då denna är avsedd att genomföras samt antalet berörda arbetstagare, fördelade på yrkesgrupper. Så snart det kan ske skall arbetsgivaren även uppge vilka arbets- tagare som beröres av driftsinskränkningen. kan förelägga arbetsgivaren vid vite att fullgöra denna skyldighet. 6 §[1] En arbetsgivare får i En arbetsgivare får i stället för att varsla stället för att varsla länsarbetsnämnden om länsarbetsnämnden om driftsinskränkning driftsinskränkning underrätta nämnden om attunderrätta nämnden om att arbetsgivaren har arbetsgivaren har begärt påkallat eller avser att eller avser att begära påkalla förhandling förhandling enligt 11 § enligt 11 § lagen lagen (1976:580) om (1976:580) lagen om medbestämmande i medbestämmande i arbetslivet eller arbetslivet eller motsvarande bestämmelser motsvarande bestämmelser i kollektivavtal om en i kollektivavtal om en sådan förändring av sin sådan förändring av sin verksamhet som medför verksamhet som medför eller kan medföra en eller kan medföra en driftsinskränkning. För att arbetsgivaren skall att arbetsgivaren skall få förfara på detta sätt i få förfara på detta sätt istället för att varsla stället för att varsla krävs att underrättelsen är krävs att underrättelsen skriftlig, att den lämnas är skriftlig, att den senast lämnas senast vid den för varsel som anges i tidpunkt för varsel som 2-4 §§ samt att anges i 2-4 §§ samt att arbetsgivaren senast då arbetsgivaren senast då också lämnar sådana också lämnar sådana uppgifter som avses i uppgifter som avses i 2 a § första stycket eller 5 § första stycket. 3 a § första stycket. Annars kvarstår varsel- skyldigheten. 7 a §[2] Om en arbetsgivare Om en arbetsgivare avser att med stöd av avser att med stöd av ett ett kollektivavtal om kollektivavtal om av- avvikelse från 22 § lagenvikelse från 22 § lagen (1982:80) om (1982:80) om anställningsskydd säga anställningsskydd säga upp upp en arbetstagare som en arbetstagare som vid vid uppsägningstidens uppsägningstidens slut är slut är och och ett halvt , skall år, skall arbetsgivaren arbetsgivaren först först underrätta underrätta länsarbets- länsarbetsnämnden. Detta gäller om gäller om uppgiften inte uppgiften inte lämnas i lämnas i den ordning som den ordning som anges i anges i 2 a §. 25 §[3] Regeringen eller, Regeringen eller, efter efter regeringens regeringens bemyndigande, bemyndigande, får föreskriva undantag får föreskriva undantag från 1-12 §§ samt meddelafrån 1-12 §§ samt meddela närmare föreskrifter för närmare föreskrifter för tillämpningen av dessa tillämpningen av dessa bestämmelser. Sådana undantag eller föreskrifter får dock inte innebära att mindre förmånliga regler skall tillämpas för arbetstagarna än som följer av /129/EEG av och 92/56/EEG av . Denna lag träder i kraft . En arbetsgivare är dock inte skyldig att lämna varsel eller underrättelse enligt de nya bestämmelserna, om dessa medför att skyldigheten skulle ha fullgjorts före ikraftträdandet. I sådant fall skall i stället de äldre bestämmelserna tillämpas. 2.6 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100) att 14 kap. 7 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 §[1] Sekretess enligt 6 Sekretess enligt 6 kap. kap. 1-5, 7 och 8 §§, 7 1-5, 7 och 8 §§, 7 kap. 8, kap. 8 och 11 §§ samt 8 10 och 11 §§ samt 8 kap. 2 kap. 2 och 8-10 §§ utgör och 8-10 §§ utgör inte inte hinder mot att hinder mot att myndighet myndighet fullgör vad fullgör vad som i lag är som i lag är föreskrivet föreskrivet om skyldighet om skyldighet att lämna att lämna information information till till företrädare för företrädare för arbetstagarorganisation arbetstagarorganisation eller till skyddsombud. eller till skyddsombud. Denna sekretess hindrar Denna sekretess hindrar inte heller att inte heller att myndighet lämnar sådan myndighet lämnar sådan information till ledamot information till i skyddskommitté som ledamot i skyddskommitté behövs för hans uppdrag som behövs för hans eller till deltagare i uppdrag eller till särskilt organiserad deltagare i särskilt arbetsanpassnings- och organiserad rehabilite- arbetsanpassnings- och ringsverksamhet på ett rehabiliteringsverksam- arbetsställe som behövs för het på ett arbetsställe verksamheten. som behövs för verk- samheten. Är den, som erhåller uppgift med stöd av första stycket, knuten till myndigheten på det sätt som anges i 1 kap. 6 §, gäller för honom samma förbud att lämna ut eller utnyttja uppgiften som gäller hos myndigheten. En företrädare för en arbetstagarorganisation får utan hinder av förbudet lämna uppgiften vidare till en ledamot i organisationens styrelse. Har ett skyddsombud, en skyddskommittéledamot eller en deltagare i särskilt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet utsetts av sådan lokal arbetstagarorganisation som avses i 6 kap. 2 och 8 §§ arbetsmiljölagen (1977:1160), får ombudet, ledamoten eller deltagaren utan hinder av förbudet lämna uppgiften vidare till en ledamot i organisationens styrelse eller till en sakkunnig i arbetsmiljöfrågor hos en central arbetstagarorganisation till vilken den lokala organisationen hör. Rätten att lämna uppgift vidare gäller endast om uppgiftslämnaren underrättar mottagaren om förbudet. I sådant fall gäller förbudet också för denne. Utan hinder av att förbud gäller enligt denna lag att lämna ut eller utnyttja uppgift får företrädare för arbetstagaroganisation, skyddsombud, ledamot av skyddskommitté eller den som deltar i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet på ett arbetsställe utnyttja uppgiften för sitt uppdrag. Därvid får han dock inte röja uppgiften för annan. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1993:1496. /187/EEG finns publicerat i bilagor med rättsakter, band 5, och /533/EEG finns publicerat i EES-supplement till Europeiska gemenskapernas officiella tidning, volym 5. [2] Senaste lydelse 1993:1496. [1] Senaste lydelse 1993:1498. /129/EEG och 77/187/EEG finns publicerat i bilagor med rättsakter, band 5 och /56/EEG finns publicerat i EES-supplement till Europeiska Gemenskapernas officiella tidning, volym 5. Ändrad lydelse föreslås också i prop. 1994/95:76 om förändring av vissa arbetsrättsliga regler. [1] Senaste lydelse 1982:81. [2] Senaste lydelse 1984:511. [3] Senaste lydelse 1975:743. /129/EEG finns publicerat i bilagor med rättsakter, band 5 och /56/EEG finns publicerat i EES-supplement till Europeiska Gemenskapernas officiella tidning, volym 5. [1] Senaste lydelse 1989:962. 3 Ärendet och dess beredning Genom beslut beslöt regeringen att bemyndiga chefen för att tillkalla en kommitté för att göra en översyn av medbestämmandelagen och den centrala arbetsrättsliga lagstiftningen i övrigt. Kommittén, som antog namnet "arbetsrättskommitté", avlämnade delbetänkandet Ny anställningsskyddslag (SOU 1993:32). Delbetänkandet innehåller bl.a. ett avsnitt om Övergång av företag. Kommitténs majoritet föreslog att inga lagstiftningsåtgärder skulle vidtas då. avlämnade kommittén sitt andra delbetänkande Övergång av verksamheter och kollektiva uppsägningar (SOU 1994:83). Delbetänkandet tar upp frågor som rör den svenska arbetsrätten i förhållande till två EG-direktiv och omfattar förslag till ändringar i anställningsskyddslagen, medbestämmandelagen och främ- jandelagen. Kommitténs sammanfattning av delbetänkandet Övergång av verksamheter och kollektiva uppsägningar finns i bilaga 1 och kommitténs lagtextförslag finns i bilaga 2. Det sistnämnda betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga lagstiftningsärendet (dnr A 94/1237/RS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i propositionen i huvudsak följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.2.1 och i författningskommentaren till 6 b § anställningsskyddslagen, 13 § medbestämmandelagen samt övergångsbestämmelserna till anställningsskyddslagen, studieledighetslagen och semesterlagen. Genom som trädde i kraft har åtagit sig att införliva bl.a. rådets direktiv /187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid övergång av företag, verksamheter eller delar av verksamheter och rådets direktiv /129/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (Prop. 1991/92:170 del IV, bilaga 14, huvudavtalet artikel 68 och bilaga XVIII till huvudavtalet, punkt 22 och 23). Genom beslut som fattas i och som sedan blir bindande i enlighet med de avtalsslutande EFTA-staternas nationella procedurer tillförs ytterligare EG-rättsakter. Av intresse i detta sammanhang är att rådets direktiv /56/EEG om ändring i direktivet 75/129/EEG om kollektiva uppsägningar på detta sätt tillförts . har godkänt bl.a. denna ändring i (Prop. 1993/94:203 s. 198 ff och bilaga 2 s. 517, rskr. Ändringen av avtalet trädde i kraft . har vid sina tidigare ställningstaganden uttalat att det inte krävs några lagändringar för att skall uppfylla de två aktuella EG-direktiven. Såvitt avser i vart fall direktivet om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av verksamheter har detta ställningstagande ifrågasatts. Utöver den svenska debatten i frågan har även EFTA:s övervakningsmyndighet i en formell underrättelse, av , till den ifrågasatt om den svenska lagstiftningen överensstämmer med direktivet. Regeringen anser att det är viktigt att det inte råder någon tvekan i frågan om uppfyller sina åtaganden enligt . Det är därför viktigt att rättsläget tydliggörs och att lagändringar vidtas. 5 Övergång av verksamheter Rådets direktiv /187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lag-stiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter innehåller regler om överlåtares och förvärvares skyldigheter i förhållande till anställda när det gäller rättigheter, information och förhandling vid företagsöverlåtelser. Direktivet finns i bilaga 6. Här lämnas en redogörelse för direktivets innehåll och den praxis som utvecklats av . En förteckning över domar med fullständiga beteckningar finns i bilaga 9. Det kan därutöver nämnas att har beslutat att föreslå förändringar i direktivet (COM [94] 300 final). Huvudsyftena med förändringarna är dels att kodifiera gällande rätt, framför allt såvitt avser vad som är en överlåtelse, dels att samordna detta direktiv med de förändringar som vidtagits 1992 i direktivet om kollektiva uppsägningar och dels att införa regler som underlättar övergångar när verksamheten har hamnat i ekonomiska svårigheter. Förslaget behandlas nu av rådet. Enligt direktivets ingress är det mot bakgrund av pågående förändringar i företagsstrukturer genom överlåtelse och fusion nödvändigt att utarbeta bestämmelser för att skydda arbetstagarna vid byte av arbetsgivare, särskilt för att säkerställa att arbetstagarnas rättigheter skyddas. Det finns skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om skyddsnivå och dessa skillnader bör minskas eftersom de kan vara av betydelse för den gemensamma marknadens funktion. Ingressen har visat sig vara av betydelse när tolkat innebörden av direktivet i skilda situationer, i det att domstolen ofta har fallit tillbaka på det skyddssyfte som direktivet grundar sig på. Tolkningen kan sägas ha varit extensiv (se t.ex. Ny M_lle Kro-målet). Det bör redan här framhållas att direktivet endast syftar till en partiell sam- ordning av ländernas lagstiftning. Avsikten är således inte att skapa en ge- mensam skyddsnivå för hela gemenskapen på grund av gemensamma kriterier (Danmols Inventar-målet). Den partiella samordningen uppnås genom att man sträcker ut det skydd som arbetstagarna har enligt nationella regler till att gälla även vid överlåtelse av företag, verksamheter och delar av verksamheter. Däremot finns det ingen gemensam definition av begreppet "arbetstagare" enligt detta direktiv. Danmols Inventar ställde Danmols Inventar A/S in sina betalningar. var anställd i bolaget men sades upp till . Verksamheten i Danmols Inventar A/S fördes över till ett nytt bolag under bildande med verkan från . blev delägare i detta nya bolag (av aktierna och av rösterna på stämman) och styrelseordförande. Han fortsatte att i samma verksamhet och för det nya bolaget arbeta med samma arbetsuppgifter som han hade haft hos Danmols Inventar A/S. försattes Danmols Inventar A/S i konkurs. krävde uppsägningslön av den nya arbetsgivaren för tiden till och semesterlön för tiden januari . Domstolen ställdes först inför frågan om det för en till- ämpning av direktivet var tillräckligt att personen i fråga var arbetstagare hos överlåtaren eller om det därtill krävdes att han var arbetstagare också hos förvärvaren. Vidare frågades hur begreppet "arbetstagare" i direktivet skulle förstås. Domstolen anlade först synpunkter på konkursfrågan (jämför Abels-målet nedan) och uttalade att direktivet i och för sig är tillämpligt då överlåtelse sker före det att konkursförfarandet inleds. Därefter slog domstolen fast att direktivet inte är tillämpligt om den som har varit arbetstagare hos överlåtaren av egen fri vilja inte fortsätter att arbeta såsom anställd hos förvärvaren. Vad därefter gällde frågan om tolkning av arbetstagarbegreppet i just detta direktiv slog domstolen fast att avsikten med direktivet endast är en partiell harmonisering och att direktivet endast skyddar dem som enligt de nationella rättsordningarna åtnjuter skydd såsom arbetstagare. Avsnitt I Räckvidd och definitioner Artikel 1 Enligt artikel 1.1 skall direktivet tillämpas vid överlåtelse av ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet till en annan arbetsgivare genom lagenlig överlåtelse eller fusion. Direktivet skall tillämpas om och i den mån som verksamheten ligger inom fördragets territoriella räckvidd (artikel 1.2). Direktivet skall inte tillämpas på sjögående fartyg (artikel 1.3). har i sin praxis lagt fast att direktivet inte heller behöver tillämpas vid överlåtelse efter konkurs. Överlåtelser som sker inom ramen för andra insolvensförfaranden kan däremot vara omfattade av direktivet. Det avgörande synes vara om syftet är att underlätta en fortsatt drift av företaget, som vid ackordsförfarande, eller om en total avveckling avses, som vid konkurs. beslutades att bolaget skulle försättas i likvidation och konkurs. Dagen därefter överläts Tholes tillgångar m.m. till ett annat bolag. Det nya bolaget fortsatte driften och tog över större delen av arbets- styrkan, bl.a. . framställde löneanspråk för tiden 1-9 juni 1982. Fråga uppkom om direktivet var tillämpligt. Domstolen tolkade begreppet "legal transfer" (lagenlig överlåtelse) och slog fast att innebörden av de olika språkliga versionerna av direktivet varierade på denna punkt. Eftersom varje språklig version har lika stor tyngd kom tolkningen i stället att ske mot bakgrund av direktivets uppbyggnad och syfte samt dess plats i EG-rätten och relation till obeståndsrätten. Slutsatsen blev att direktivet inte var til- lämpligt på överlåtelser där överlåtaren har försatts i konkurs (has been ad- junged insolvent) och där verksamheten i fråga ingår i konkursboet. Medlemsstaterna har emellertid frihet att införa regler som sträcker sig längre och som också täcker sådan konkurssituationer. Direktivet ansågs dock tillämpligt om verksamheten överlåts inom ramen för en annan typ av insolvensförfarande (surseance van betaling). Detta senare institut skiljer sig från konkurs och likvidationsförfaranden på så sätt att domstolens över- vakning av förfarandet är mer begränsad. Jämför målen FNV, Botzen, Wendelboe, Danmols Inventar och D''''Urso. Tillämpningsområdet för direktivet har även i övrigt varit föremål för ett flertal avgöranden av . Domstolen har bl.a. tolkat begreppen "överlåtelse av ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet" samt "lagenlig överlåtelse eller fusion" på ett sätt som låter sig sammanfattas enligt följande. Vid en sedvanlig överlåtelse och ett skifte av ägare till verksamhetens ma- skiner, fastigheter, immateriella rättigheter och andra tillgångar får det av- görande betydelse om verksamheten har bevarat sin identitet eller ej. Det är inte i och för sig tillräckligt att alla tillgångar i en pågående rörelse omfat- tas av överlåtelsen. Det måste, i synnerhet när verksamheten inte pågick just vid överlåtelsetidpunkten, ske en närmare bedömning av frågan om det är en ännu bestående ekonomisk enhet (going concern) som överlåts. Så kan vara fallet när den nya innehavaren rent faktiskt fortsätter eller återupptar driften genom samma eller motsvarande ekonomiska aktiviteter. En helhetsbedömning av samtliga omständigheter kring övergången måste ske. har i flera rättsfall utvecklat sin syn på denna bedömning. I Spijkers-målet har domstolen angett flera omständigheter som kan vara av betydelse (jämför även Bork- och Rask-målen). Dessa är 1. arten av företag eller verksamhet, 2. frågan om företagets materiella tillgångar, såsom byggnader och lösöre, har överlåtits eller inte, 3. värdet av överlåtna immateriella tillgångar vid överlåtelsetidpunkten, 4. om majoriteten av de anställda har tagits över av den nya arbetsgivaren eller inte, 5. om kunderna har tagits över eller inte, 6. graden av likhet mellan verksamheten före och efter överlåtelsen,och 7. i förekommande fall den tidsperiod under vilken verksamheten harlegat nere. De nu angivna omständigheterna får inte ses isolerade var för sig. I stället sker det en samlad bedömning av alla förhållanden kring transaktionen. Spijkers Företaget Colaris överlät ett slakthus med lokaler och visst lösöre till Abattoir. Verksamheten hade då upphört och det fanns ingen goodwill i denna. återupptog Abattoir driften av . Alla anställda övertogs utom Spijkers och ytterligare en anställd. Verksamheten var av samma slag som den Colaris hade drivit, även om kunder inte togs över. försattes Colaris i konkurs. Spijkers krävde lön från och rätt till anställning hos Abattoir i . Han åberopade därvid att överlåtelsen mellan Colaris och Abattoir omfattades av direktivet. Domstolen uttalade att det avgörande vid bedömningen var om verksamheten hade bevarat sin identitet. En överlåtelse föreligger inte bara på grund av att tillgångarna försäljs. Det är nödvändigt att avgöra också om verksamheten var i gång vid överlåtelsetillfället (en "going concern"). En indikation på detta är att den nya arbetsgivaren fortsätter eller återupptar driften med samma eller liknande innehåll. Vid bedömningen är det nödvändigt att iaktta alla de fakta som är karakteristiska för transaktionen, och domstolen hänförde sig till de sju omständigheter som har angetts ovan. Alla dessa omständigheter är enstaka faktorer i bedömningen och kan inte ses isolerade. Det är den nationella domstolen som med ledning av dessa kriterier skall avgöra om det har skett en överlåtelse i direktivets mening eller inte. Det bör härefter observeras att direktivet kan vara tillämpligt också när det gäller andra typer av transaktioner än sedvanliga överlåtelser och fusioner m.m. Här synes domstolen ofta fästa avseende vid att det för en tillämpning av direktivet skall vara fråga om ett arbetsgivarbyte. Direktivet kan vara tillämpligt exempelvis när ett företag upplåter driften av en del av eller hela sin verksamhet till ett annat företag på entreprenad och därvid också låter arbetsgivaransvaret för personalen gå över till entreprenören (Rask- och Schmidt-målen). Kravet på identitet mellan verksamheterna före och efter övergången upprätthålls även i dessa situationer. Vidare kan det vara fråga om en överlåtelse även när driften av ett företag återgår till den ursprungliga ägaren efter en hävning på grund av ett kontraktsbrott (Ny M_lle Kro-målet). Något rättsligt samband mellan den som har drivit en verksamhet och en ny arbetsgivare som tar över verksamheten behöver inte finnas. Exempelvis kan någon upplåta driften av en verksamhet först till ett företag och därefter till ett annat företag när kontraktstiden med det första företaget har gått ut. Det är alltså fråga om ett byte av entreprenör. Trots att det inte finns något avtal eller något rättsligt samband i övrigt mellan de båda entreprenörerna, kan det vara fråga om en överlåtelse i direktivets mening (''''s Dance Hall- och Bork-målen).