prop · GI03215 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1994/95:215 Redogörelse för verksamheten inom Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom . 1 Förord................................... 4 2 Ministerkommittémöten m.m................ 5 2.1 94:e ministerkommittémötet .......... 5 2.2 95:e ministerkommittémötet........... 6 2.3 Den fortsatta utvidgningen........... 7 2.4 Samarbetsprogrammen.................. 8 2.5 Samarbete med ................... 9 3 Verksamheten inom organisationens nio huvudsektorer........................ 9 3.1 Mänskliga rättigheter inklusive minoritets- och jämställdhetsfrågor.. 9 3.1.1 Reformeringen av övervakningssystemet........... 9 3.1.2 Nationella minoriteter......... 10 3.1.3 Kampen mot rasism och främlingsfientlighet........... 11 3.1.4 övervakning av medlemsstaterna............. 11 3.1.5 Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna....... 12 3.1.6 Europeiska konventionen mot tortyr m.m..................... 14 3.1.7 Jämställdhetsfrågor............ 14 3.2 Massmediefrågor...................... 15 3.3 Sociala frågor, arbetsmarknads-, migrations- och befolkningsfrågor.... 15 3.3.1 Social trygghet................ 15 3.3.2 Socialtjänst................... 16 3.3.3 Sociala stadgan................ 17 3.3.4 Arbetsmarknadsfrågor........... 17 3.3.5 Migrations- och asylfrågor..... 18 3.3.6 Medborgarskap.................. 20 3.3.7 Befolkningsstudier............. 20 3.4 Utbildning, kultur, kulturarv och idrott........................... 22 3.4.1 Utbildning, kultur och kulturarv...................... 22 3.4.2 Idrott......................... 25 3.5 Ungdomsfrågor........................ 26 3.6 Hälso- och sjukvård.................. 26 3.7 Frågor rörande miljö och regional planering............................ 27 3.7.1 Miljö.......................... 27 3.7.2 Regional planering............. 28 3.8 Regionala och kommunala frågor....... 28 3.9 Rättsfrågor.......................... 29 4 sociala utvecklingsfond .... 30 5 Övrigt................................... 31 5.1 ..................... 31 5.2 Pompidougruppen (narkotikafrågor).... 33 5.3 Handikappfrågor...................... 34 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 35 1 Förord I den resolution (nr 319) om förbindelserna med de nationella parlamenten, som antogs , uppmanar regeringarna att lägga fram en rapport om verksamheten i inför sina parlament. Regeringen har lämnat sådana redogörelser för , senast genom skr. 1993/94:248. En redogörelse för verksamheten inom har utarbetats inom efter samråd med de departement inom vilka de ifrågavarande sakfrågorna bereds. upptogs en ny medlem i , . Parlamentarikerförsamlingen valde svensken till ny generalsekreterare efter fransyskan . Tarschys tillträdde sitt ämbete för av . höll sina 94:e och 95:e ordinarie möten (jämför nedan). (medlemsstaternas ambassadörer i ) sammanträdde nio gånger för att behandla allmänna frågor, nio gånger för att behandla frågor rörande främst mänskliga rättigheter och en gång för att fatta beslut om 1995 års budget. Till ställföreträdarna har av praktiska skäl delegerats rätten att behandla och fatta beslut i ärenden inom ministerkommitténs kompetensområde, när ministrarna inte är samlade. Fyra ordinarie fackministerkonferenser arrangerades inom : en utbildningsministerkonferens i , en justitieministerkonferens i , en konferens för ministrar med ansvar för regional planering i och en ministerkonferens om massmediefrågor i . Dessutom samlades ministrar med ansvar för sportfrågor till ett informellt möte i . I anordnades en informell ministerkonferens om lokal demokrati. ordinarie budget uppgick till ca . totala bidrag till organisationen (inklusive bidrag till vissa underordnade verksamheter) belöpte sig under kalenderåret på . höll sitt 94:e ministerkommittémöte under ordförandeskap av den belgiske utrikesministern . Den svenska delegationen leddes av ambassadör . Ministerkommittémötet inleddes med en ceremoni vid vilken 31 av organisationens 32 medlemsstater undertecknade ändringsprotokoll nr 11 till , vilket i huvudsak innebär att de nuvarande övervakningsorganen ersätts med en permanent domstol. Ändringsprotokollet hade färdigställts i enlighet med ett beslut fattat vid i . Förhoppningar uttrycktes om en snabb ratifikationsprocess, vilken i sin tur skulle möjliggöra ett snabbt ikraftträdande av reformen. Ministrarna noterade med tillfredsställelse att uppföljningen av en annan av toppmötets huvudfrågor, skyddet för nationella minoriteter, fortgick planenligt. Det gällde dels utarbetandet av en ramkonvention och ett tilläggsprotokoll till om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, dels förtroendeskapande åtgärder. I anslutning till ytterligare ett beslut vid toppmötet välkomnade ministrarna att den för ändamålet upprättade kommissionen mot rasism och intolerans hade påbörjat sitt arbete. Man uppmanade kommissionen att inte förtröttas i sin kamp och att avrapportera på nytt vid nästa ministerkommittémöte. och flera andra länders delegationer informerade om nationella åtgärder på området, bl.a. inom ramen för den särskilda ungdomskampanjen mot rasism. Vidare uppmärksammades frågan om efterlevnad av medlemsstaternas åtaganden gentemot . Man betonade vikten av att dessa åtaganden respekteras. Ministrarna uttryckte också uppskattning över tillskapandet av , ett organ med två kamrar som ersätter den tidigare kommunalkonferensen. fortsatta utvidgning diskuterades dels under den formella delen av mötet, dels i samband med ett informellt åsiktsutbyte. Vid en genomgång av aktuella medlemskapsansökningar poängterades behovet av politisk dialog och samarbete med de potentiella medlemsländerna, i syfte att stödja deras utveckling mot demokrati. Särskilt intresse ägnades konsekvenserna av en rysk anslutning till organisationen. I debatten betonades å ena sidan att måste uppfylla samma kriterier som alla andra kandidatländer. Å andra sidan underströk många talare betydelsen av att möjligt inlemma i den demokratiska, europeiska gemenskapen. I en resolution tackade ministerkommittén den avgående generalsekreteraren för hennes insatser , då medlemsantal genom öppningen mot ökat från 23 till 32. Vidare hade organisationens första toppmöte ägt rum under Lalumières tid vid rodret. höll sitt 95:e ministerkommittémöte under ordförandeskap av den bulgariske utrikesministern . Den svenska delegationen leddes av utrikesminister . Ministerkommittémötet inleddes med en ceremoni för att markera inträde i som organisationens 33:e medlemsland. Liksom vid mötet var utvidgning och framtida roll ett huvudtema både under den formella och den informella delen. Ministrarna betonade vikten av ett outtröttligt arbete för att de värderingar som organisationen företräder skall få fast förankring dels i de nya medlemsstaterna, dels i kandidatländerna. poängterades att man såg fram emot att välkomna ytterligare medlemmar, i första hand som förväntades vinna inträde . Ministrarna tog med intresse del av rapporteringen från besök som ministerkommitténs ordförande och generalsekreteraren gjort i fem av kandidatländerna, nämligen , , , och . Det konstaterades att framsteg gjorts på olika områden men att behovet av politisk dialog och samarbetsprogram var fortsatt stort. Särskild uppmärksamhet tilldrog sig strävanden att uppfylla kraven på anslutning till . Ministrarna menade att antagandet av den nya konstitutionen samt de fria parlamentsval som hållits var viktiga steg på vägen mot ett demokratiskt samhälle. Dock måste samma urvalskriterier gälla för alla ansökande stater. Ministrarna antog vidare en deklaration om efterlevnad av medlemsstaternas åtaganden vad avser hörnstenar: respekt för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Deklarationen innebär att ministerkommittén, på begäran av enskilda medlemsstater eller generalsekreteraren alternativt på basis av en rekommendation från parlamentarikerförsamlingen, kan ta upp aktuella missförhållanden. förväntas sedan föreslå åtgärder som bygger på dialog och samarbete, i syfte att på ett konstruktivt sätt komma till rätta med problemen. gavs i uppdrag att utarbeta en tillämpningsprocedur för deklarationen. utrikesminister välkomnade antagandet av deklarationen och nämnde den oroande situationen vad beträffar respekten för mänskliga rättigheter i som ett typexempel på en situation som borde utgöra föremål för dialog i ministerkommittén. Det beslutades att den sedan föregående ministerkommittémöte färdigställda ramkonventionen om skydd för nationella minorieter skulle öppnas för underskrift i samband med parlamentarikernas session i . Konventionen var den första internationella överenskommelsen i sitt slag och utgjorde ett viktigt resultat av de beslut som fattades vid toppmötet i . Arbetet med ett tilläggsprotokoll till om kulturella rättigheter pågick och skulle fullföljas. Ministrarna underströk på nytt den vikt de fäster vid ett framgångsrikt genomförande av toppmötesbeslutet om en aktionsplan mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans. Man välkomnade det faktum att den speciella ungdomskampanjen skulle lanseras . Verksamheten inom kommissionen mot rasism och intolerans omnämndes också. 2.3 Den fortsatta utvidgningen Som framgått av referaten ovan från årets ministerkommittémöten var särskilt medlemskapsansökan föremål för intresse. Skäl anfördes såväl för som emot ett upptagande av det både befolknings- och ytmässigt väldiga landet i . Händelserna i , som inleddes , kom av naturliga skäl att spela en avgörande roll för den fortsatta behandlingen av den ryska kandidaturen. Mot bakgrund av frågans betydelse för framtid lämnas här en kort redogörelse för utvecklingen . Generalsekreterare gjorde ett uttalande vari han, med medlemsstaternas stöd, uttryckte oro, uppmanade till en fredlig lösning, samt betonade betydelsen av () insatser. och en rad andra länder gick ett steg längre och hävdade att vad som skedde i visade på allvarliga brister i den ryska demokratin. Den parlamentariska församlingen beslutade att tills vidare suspendera den formella behandlingen av ansökan. I beslutet betonades det oproportionerliga våldet, bristen på demokrati och rättssäkerhet liksom förbrytelserna mot de mänskliga rättigheterna. Den fann parlamentarikernas steg välmotiverat. Med hänsyn till de grundläggande värderingar som representerar anser man att det ryska agerandet är oförenligt med ett medlemskap i organisationen. Innebörden av beslutet är att relevanta utskott skall följa utvecklingen men inte vidta några åtgärder som för kandidaturprocessen framåt. Utskottet för mänskliga rättigheter har instruerats att besöka så snart striderna upphört. Däremot fortsätter bistånds- och samarbetsprogrammen med . Den ryska gästdelegationen till parlamentarikerförsamlingen får fortsatt delta i arbetet. Enligt den åsikt får suspenderingen av själva ansökningsproceduren inte heller leda till en isolering av . Stödet till demokratiseringsprocessen måste tvärtom intensifieras. Ett avbrott skulle drabba just det man önskar främja - demokratiseringen av . Behandlingen av ansökan pågick och resulterade i att landet upptogs som 34:e medlem i vid en ceremoni . representerades i sammanhanget av vice statsminister . Medlemskapsansökningarna från , , , , och , befann sig på olika stadier i den granskningsprocess som föregår upptagandet i Europarådskretsen. Den snabba utvidgningen av medlemskretsen har enligt många stater lett till en försämrad efterlevnad av de värderingar som representerar. Därmed ställs också ökade krav på övervakning av medlemsstaternas åtaganden i kombination med ökade stödåtgärder (se vidare 3.1.4 nedan). bedriver en rad samarbetsprogram både med nytillträdda central- och östeuropeiska medlemsstater och med kandidatländer. Genom dessa ges berörda länder vägledning om hur lagstiftning, författning och olika institutioner skall byggas upp till ett demokratiskt samhälle. De största och mest kända programmen kallas och bis. Samarbetsprogrammen med har som övergripande syfte att utveckla och konsolidera demokratisk säkerhet. Vad gäller de nya medlemsstaterna är det huvudsakliga målet att åstadkomma integrering i det arbete som pågår i organisationen, primärt genom att göra det möjligt för dem att uppfylla de åtaganden de gjort i samband med invalet. och har i hög grad likartade mål. Speciellt gäller detta strävanden efter demokrati, respekt för mänskliga rättigheter samt rättsstatens principer. Däremot skiljer sig organisationerna åt vad gäller medlemskrets och arbetsmetoder. Från att ha präglats av rivalitet och misstänksamhet har relationerna mellan och nu blivit relativt goda. En mer konstruktiv fas har inletts. Att söka få till stånd en fast ansvarsfördelning förefaller dock varken vara realistiskt eller önskvärt. Pragmatiskt samarbete är att föredra. Personal från sekretariat deltar i stor utsträckning vid olika OSSE-möten, -seminarier och -missioner. deltar i vissa av expertkommittéer. Ett samarrangemang i form av ett seminarium om zigenare ägde rum . Ett gemensamt seminarium om tolerans i planeras . Samarbetet på praktisk nivå har varit speciellt framgångsrikt i fråga om . högkommissarie för nationella minoriteter har mycket goda relationer med sekretariat, vilket bl.a. manifesterats i att man skickat gemensamma vädjanden till den lettiska regeringen i medborgarskapsfrågan. Under tid som OSSE-ordförande togs initiativ till samrådsmöten mellan de högsta ansvariga för mänskliga rättighetsfrågor i , och FN. Dessa möten äger fortfarande rum regelbundet. I har man, på ambassadörsnivå, tillskapat en speciell arbetsgrupp, vilken har till syfte att förbättra samarbetet med . Detta har bl.a. lett till att man erbjudit sig att ställa expertis till förfogande vid OSSE-missioner i länder där är aktivt. 3 Verksamheten inom organisationens nio huvudsektorer 3.1 Mänskliga rättigheter inklusive minoritets- och jämställdhetsfrågor har en uppföljning skett av de beslut som fattades vid i beträffande reformeringen av övervakningssystemet enligt om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt beträffande skyddet för nationella minoriteter och aktionsplanen mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans. 3.1.1 Reformeringen av övervakningssystemet Vid det ordinarie ministermötet antogs det protokoll (nr 11) till som utarbetats om en reformering av övervakningssystemet enligt konventionen. Reformen träder i kraft efter det att samtliga konventionsstater förklarat sig bundna av (ratificerat) protokollet. Detta har undertecknats av samtliga konventionsstater, men ratificerats endast av fyra (, , och ). Flertalet medlemsstater förutses komma att ratificera protokollet . För del förelades en proposition om svensk ratifikation av protokollet (prop. 1994/95:115, Reformering av övervakningssystemet enligt ). Det arbete på en europeisk ramkonvention om skydd för nationella minoriteter, som inleddes i den nyinrättade kommittén för nationella minoriteter (CAHMIN) efter toppmötet i , slutfördes . Konventionen antogs av ministerkommittén och öppnades för undertecknande . Den träder i kraft efter det att tolv av medlemsstater förklarat sig bundna av konventionen. Ramkonventionen är det första juridiskt bindande multilaterala instrumentet ägnat åt minoritetsfrågor i allmänhet. instrument har antingen inte varit juridiskt bindande eller endast behandlat vissa begränsade aspekter av minoritetsfrågan. De främsta inspirationskällorna har varit Köpenhamnsdokument samt . Syftet med ramkonventionen är att specificera de juridiska principer som staterna åtar sig att respektera för att tillförsäkra skydd för nationella minoriteter. Detta innebär att konventionen i sig inte ger upphov till några rättigheter, utan dessa uppstår först genom de åtgärder som respektive stat vidtar för att uppfylla sina folkrättsliga förpliktelser. Det åligger ministerkommittén att övervaka att ramkonventionens principer realiseras. Konventionsstaterna åläggs rapportera vilka åtgärder man vidtagit. Till sin hjälp skall ministerkommittén ha en rådgivande kommitté. Konventionen har undertecknats av samt 21 andra stater. En proposition om svensk ratifikation torde kunna föreläggas . Vid toppmötet beslutades också att ett tilläggsprotokoll till om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna skall utarbetas. Detta protokoll skall uppta sådana kulturella rättigheter som är av särskild betydelse för skyddet av nationella minoriteter och kommer att utgöra ett tillägg till rättighetskatalogen i med dess tilläggsprotokoll. Den framtida uttolkningen och tillämpningen av ett sådant protokoll kommer därför att ligga hos när klagomål över påstådda konventionsbrott prövas. Här föreligger alltså en skillnad i förhållande till ramkonventionen där det är konventionsstaterna själva som handhar övervakningen (se ovan). Arbetet på ett tilläggsprotokoll inleddes i CAHMIN . Kraven på precision och tydlighet i en text av detta slag, bl.a. för att undvika dubblering och oavsiktliga begränsningar av i konventionen redan existerande rättigheter, är stora. Det har därför uppstått betydande problem med att utforma en konventionstext. Huruvida det går att nå enighet om utformningen av några rättigheter som kan intas i ett sådant protokoll är oklart. CAHMIN kommer att hålla ett flertal sammanträden för arbetet med protokollet. 3.1.3 Kampen mot rasism och främlingsfientlighet I aktionsplanen mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans ingår bl.a. ungdomskampanjen mot rasism som lanserades i och som pågår . Ungdomskampanjen syftar till att mobilisera den allmänna opinionen i arbetet mot rasism. En viktig komponent i arbetet är medverkan av nationella och internationella icke-statliga organisationer. Speciellt intresse inriktas på ungdomars aktiva medverkan i programmen. Media skall involveras. Arbetet hålls ihop av en styrgrupp i samt av nationella kommittéer i de deltagande länderna. Den svenska kommittén, Ungdom mot rasism, inrättades . En annan del av aktionsplanen är den europeiska kommissionen mot rasism och intolerans (ECRI), som leds av den svenske diskrimineringsombudsmannen . Kommissionen skall utvärdera medlemsstaternas olika åtgärder mot främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans samt granska medlemsstaternas lagstiftning på detta område. I kommissionens mandat ingår att komma med rekommendationer till enskilda stater om vad som enligt kommissionens mening behöver åtgärdas. Kommissionen avser att anpassa sina rekommendationer land för land och att därefter undersöka i vad mån de följs. Kommissionen planerar vidare att utarbeta ett förslag om ett utvidgat förbud mot rasdiskriminering, i form av ett tilläggsprotokoll till . 3.1.4 övervakning av medlemsstaterna Vid det ordinarie ministermötet antog ministerkommittén en deklaration om övervakning av medlemsstaternas åtaganden. Som en uppföljning till denna pågår ett arbete inom ministerkommittén om utformningen av ett system för hur dessa principer skall genomföras i praktiken. Enligt deklarationen skall ministerkommittén övervaka samtliga medlemsstater - gamla som nya - inom de områden som utgör grundvalarna för medlemskap i , dvs. ett demokratiskt styrelseskick, rättsstatens principer samt skydd för de mänskliga rättigheterna. Frågan om övervakning av medlemsstaternas åtaganden har fått förnyad aktualitet i och med den utvidgning av medlemskrets som skett - och som fortsätter att ske - samt mot bakgrund av hur de mänskliga rättigheterna respekteras i vissa medlemsländer. Övervakningsfrågan kommer att vara en av de politiskt viktigaste frågorna för under en rad år framöver. 3.1.5 Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna undertecknades den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () av nya medlem . Vidare ratificerade och konventionen. Övriga stater som erhållit medlemskap i men som ännu inte ratificerat konventionen (och ) kan förväntas göra detta . övervakade, enligt artikel 32 och 54 i konventionen, , fortlöpande verkställandet av domar och den granskade och överprövade de rapporter som den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna avgett över enskilda klagomål. antog 84 resolutioner i sådana ärenden. En av dessa rör klagomål mot . Därutöver är tre svenska mål under behandling i ministerkommittén, målen , och . Målet rör jurys medverkan i ett tryckfrihetsmål med politiska implikationer, där funnit att den svenska domstol som avgjorde tryckfrihetsmålet, på grund av juryns sammansättning, inte varit opartisk. Målet rör rätten till muntlig förhandling, där domstolen funnit att regeringsrätten borde ha hållit en sådan förhandling i ett s.k. rättsprövningsmål. Målet rör en persons möjligheter att besöka en nära anhörig som vistades på vårdhem. Närmare bestämt rör målet avsaknaden av lagstöd för besöksrestriktioner och bristande möjlighet att överklaga beslut om sådana restriktioner. I samtliga mål avvaktar ministerkommittén lagstiftningsåtgärder, alternativt exempel på en ändrad rättstillämpning i regeringsrätten (), innan en slutresolution kan antas. registrerades 2 927 nya klagomål hos kommissionen, varav 161 mot . Motsvarande siffror för var 2 037 respektive 106. Antalet klagomål till kommissionen fortsätter således att öka, varför den genomsnittliga handläggningstiden för mål i kommissionen är fortsatt lång. Vissa brådskande mål, t.ex. sådana som rör brott mot artikel 3 - skyddet mot tortyr m.m. - behandlas dock med förtur. hänsköts 59 mål till domstolens prövning. Av de sammanlagt ca 440 mål som domstolen avgjort tillkomst rör 31 klagomål mot . En redovisning av de fram till och med meddelade domarna i mål mot finns bl.a. i bilaga till Fri- och rättighetskommitténs delbetänkande, Fri- och rättighetsfrågor Del B Inkorporering av (SOU 1993:40). Referat av en del av domar finns numera också att tillgå i offentliga databas, informationssystemet RIXLEX. Det löpande arbetet på det mänskliga rättighetsområdet bedrevs i övrigt i styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) och i dess expertkommittéer. för utveckling av de mänskliga rättigheterna () fortsatte arbetet med ett tilläggsprotokoll till angående vissa ytterligare rättigheter för frihetsberövade, sedan ett första förslag till protokoll återremitterats till kommittén av CDDH. Ett ytterligare bearbetat förslag överlämnades till CDDH. Förslaget är föremål för remissbehandling hos ett par av övriga styrkommittéer. gav CDDH i uppdrag att utreda om det är nödvändigt och lämpligt att inkludera en grundläggande rätt till jämställdhet mellan kvinnor och män i ett tilläggsprotokoll till konventionen. CDDH gav i sin tur i uppdrag att studera denna fråga. huvudsakliga arbete kommer därför att röra jämställdhetsfrågan. för processuella frågor (DH-PR) har sedan arbetet på en reformering av övervakningssystemet avslutades endast hållit ett sammanträde. Därvid avgavs förslag till yttrande till ministerkommittén bl.a. om möjligheten att ålägga en stat att vid sen betalning utge ränta på skadestånd som utdömts av domstolen eller som fastställts av ministerkommittén samt angående staternas möjlighet att verkställa utmätning i sådana skadestånd, t.ex. för skatteskulder. I detta sammanhang kan det finnas anledning att också nämna i vilken utsträckning tilläggsprotokollen till ratificerats av medlemsstaterna. Uppgifterna gäller förhållandet . Som nämnts ovan hade själva konventionen ratificerats av samtliga medlemsstater utom av , och . Samtliga stater som ratificerat konventionen har också accepterat den enskilda klagorätten samt domstolens jurisdiktion. Det första tilläggsprotokollet, som rör bl.a. äganderättsskyddet, har ratificerats av samtliga medlemsstater utom , , , och .