prop · GI0357 · 1995-01-01 00:00:00 — Kravet på att den utländske företagaren för att ha rätt till återbetalning inte skall vara skattskyldig till mervärdesskatt föreslås slopat. Ändringen kommenteras närmare i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.2. Nuvarande punkt 1 och 2 har ändrats på så sätt den ingående skatten skall avse en omsättning i en verksamhet som bedrivs utomlands och att det är omsättningen som skulle ha medfört skattskyldighet eller rätt till återbetalning om den gjorts här i landet. Ändringar har vidtagits för att den svenska lagtexten bättre skall överensstämma med motsvarande EG-regler. Vidare har en ändring gjorts till följd av ändringen i 1 kap. 1§ första stycket 3. I ett nytt andra stycke har intagits bestämmelser om rätt till återbetalning av skatt som hänför sig till omsättning inom landet av vissa tjänster. De nya reglerna kommenteras i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.2. I ett nytt tredje stycket föreslås regler som i sak motsvarar nuvarande punkt 3 i paragrafen. I paragrafen har ändringar gjorts till följd av ändringen i 1 kap. 1 § första stycket 3. Paragrafen handlar om tidpunkten för återbetalningsrättens inträde. I ett nytt andra stycke föreslås att vid förskottsbetalningar innan leverans av en vara eller tillhandahållande av en tjänst, skall denna tidpunkt inträda redan när förskottet betalas. Ändringarna kommenteras ytterligare i den allmänna motive- ringen, avsnitt 9.2. Paragrafen innehåller vissa beloppsgränser som måste överskridas för att rätt till återbetalning skall föreligga. En viss höjning av beloppen föreslås. Skälen härtill anges i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.2. Paragrafen innehåller regler om återbetalning av skatt till hjälporganisationer och liknande. Som en anpassning till har bestämmelserna delats upp på två stycken. Vidare anges att det för rätt till återbetalning krävs att en vara förs ut ur EG för att användas utom EG. Ändringarna kommenteras ytterligare i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.3. I punkt 6 i paragrafen finns en hänvisning till bränslen som beskattas enligt lagen om allmän energiskatt, lagen om bensinskatt, lagen om koldioxidskatt eller lagen om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter. Hänvisningen bör ändras till att avse bränslen för vilka energiskatt och koldioxidskatt skall tas ut enligt den nya lagen om skatt på energi, som föreslås i prop. 1994/95:54. Paragrafen föreslås upphävd, se den allmänna motiveringen avsnitt 9.5. Paragrafen innehåller regler om rätt till återbetalning vid viss omsättning som är undantagen från skatteplikten. Som en anpassning till föreslås att ytterligare omsättningar skall grunda rätt till återbetalning. Det föreslås bl.a. att omsättning som undantas enligt 3 kap. 30 a § skall föranleda rätt till återbetalning. Bakgrunden härtill är genomförandet av EG:s inre marknad. Som en följd av den inre marknaden har en ny beskattningsordning införts såvitt gäller handel mellan medlemsländerna (jfr allmänmotiveringen, avsnitt 4). I korthet innebär den nya ordningen att beskattningen vid gemen- skapsintern handel inte äger rum vid gränsöverskridandet utan sker inom varje medlemsland. Därvid är det förvärvet och inte omsättningen som beskattas. I den mån ett gemenskapsinternt förvärv beskattas skall omsättningen undantas från be- skattning (artikel 28c.A). Ett sådant undantag skall enligt artikel 17.3 b medföra rätt till avdrag eller återbetalning av ingående skatt. För att uppnå EG-konformitet har förevarande i förevarande paragraf införts en hänvisning till 3 kap. 30 a §. Motsvarande gäller för sådana transporttjänster som undantas med stöd av 3 kap. 30 e §. Övriga ändringar kommenteras i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.3. Förvärv av nya transportmedel från ett annat skall medföra beskattning oavsett köparens och säljarens status. Ett förvärv medför således skattskyldighet även om både köparen och säljaren är privatperson (artikel 28a.1 b; jfr 2 a kap. 3 § första stycket 1 ML). Den undantagslösa beskattningen av förvärvet medför att omsättningen är undantagen från beskattning även om den görs av en privatperson (artikel 28c.A b; jfr 3 kap. 30 a § ML). Bestämmelserna i sjätte direktivet innebär att även den som endast tillfälligtvis omsätter ett nytt transportmedel anses som skattskyldig (artikel 28a.4 första stycket). Enligt dessa bestämmelser skall den skattskyldige med vissa begränsningar ha avdragsrätt i omsättningslandet. En motsvarande bestämmelse föreslås införd i förevarande paragraf. Eftersom fråga är om personer som inte bedriver yrkesmässig verksamhet, och som således normalt inte redovisar mervärdesskatt, föreslås rätten till kompensation för erlagd skatt införd som en återbe- talningsrätt. En begränsning av rätten till återbetalning är att denna inte kan avse högre belopp än den skatt som den skattskyldige skulle ha blivit skyldig att betala om omsättningen inte hade varit undantagen från beskattning. Syftet med denna bestämmelse är att förhindra att privatpersoner skaffar sig otillbörliga skattevinster. Vidare krävs enligt andra stycket att det styrks att mervärdesskatt erlagts i det land till vilket transportmedlet omsätts. Skälet till denna bestämmelse är att tillse att skatt endast återbetalas i sådana fall då avsikten verkligen är att transportmedlet skall överföras och användas i ett annat . Bestämmelsen motsvarar artikel 28c.D, se även 2 a kap. 6 § och 3 kap. 30 §. Bestämmelsen avser fall då en privatperson som inte är näringsidkare, eller en näringsidkare utan avdragsrätt, importerar en vara för en efterföljande omsättning till ett annat . Om varan förvärvsbeskattas i det EG-landet, skall återbetalning av importskatten kunna ske. Ändringarna i första stycket utgör en följd av de föreslagna ändringarna i 11 § och 1 kap. 1 § första stycket 3. Bestämmelserna i andra stycket sammanhänger med reglerna om fiktiv skatt. Dessa regler föreslås kvarstå tills dess nya regler om beksattningen av begagnade varor m.m. införs. För att den materiella innebörden av andra stycket skall bibehållas bör lydelsen justeras så att det framgår att bestämmelserna är tillämpliga på omsättning som görs såväl i annat som i ett land utanför EG. Ändringen utgör en konsekvens av de föreslagna bestämmelserna i 1 kap. 2 § första stycket 2-4. I fråga om faktureringsskyldighet är den allmänna regeln i artikel 22.3 densamma i de permanenta bestämmelserna och i övergångsordningen artikel 28 h. Varje beskattningsbar person ("taxable person") måste utfärda en faktura eller motsvarande handling, om han har omsatt eller tillhandahållit ("supplied or rendered") varor eller tjänster till andra beskattningsbara personer. Denna skyldighet är i övergångsordningen utsträckt till att gälla - omsättningar eller tillhandahållanden åt icke beskattningsbara juridiska personer, - alla sådana distansförsäljningar som omfattas av artikel 28b.B 1 och således oberoende av omsättningens storlek (jfr 5 kap. 2 a § ML) eller - alla sådana gemenskapsinterna varuomsättningar som anges i artikel 28c.A (jfr 3 kap. 30 a § ML). De nu angivna bestämmelserna om faktureringsskyldighet gäller även beträffande förskottsbetalningar. Bestämmelser motsvarande den i övergångsordningen angivna fakture- ringsskyldigheten har förts in i den här behandlade paragrafen. Ändringen kommenteras i den allmänna motiveringen, avsnitt 8.5. Både i de permanenta bestämmelserna artikel 22.3 och i övergångsordningen artikel 28 h.3 föreskrivs att fakturan måste innehålla tydliga uppgifter om: - priset exklusive mervärdesskatt, och - såväl mervärdesskattebeloppet för varje skattesats som eventuella undantag från beskattning. har föranlett ett förtydligande i paragrafens första stycke 2. Ändringarna i övrigt kommenteras i den allmänna motiveringen, avsnitt 8.5. För sådana gemenskapsinterna varuomsättningar som anges i artikel 28c.A a (jfr 3 kap. 30 a § första stycket ML) gäller enligt övergångsordningen att såväl säljarens som förvärvarens registreringsnummer skall vara angivna på fakturan. Övergångsordningen innehåller också särskilda bestämmelser om var vissa slag av tjänster skall anses omsatta (artikel 28b.C, D och E, jfr 5 kap. 5 a, 6 a och 7 a §§ ML). Bestämmelserna gäller dels godstransporttjänster, dels tjänster med anknytning till godstransporttjänster och dels förmedlingstjänster. I den mån en omsättning omfattas av dessa bestämmelser, måste fakturan innehålla uppgift om säljarens registreringsnummer och det registreringsnummer under vilket kunden har tillhandahållits tjänsten. För att det förenklade förfarandet vid s.k. triangeltransaktioner som regleras i bl.a. 3 kap. 30 b § skall få tillämpas, ställs krav på uppgifter om för- farandet i fakturan, jfr. artikel 28h.3 b andra stycket sista strecksatsen. Fakturan skall då innehålla en uttrycklig hänvisning till undantagsbestämmelsen liksom registreringsnumret för mervärdesskatt under vilket den beskattningsbara personen gjort det gemenskapsinterna förvärvet och det efterföljande tillhandahållandet av varor, samt registreringsnumret för mervärdesskatt för den person för vilken tillhandahållandet skett. Vid omsättning av nya transportmedel måste fakturorna innehålla uppgifter om de förhållanden som avgör att varorna skall klassificeras som sådana (jfr föreslagna 1 kap. 13 a § ML). Bestämmelser motsvarande dem som anges i övergångsordningen föreslås införda i den här behandlade paragrafen. Bestämmelsen har kommenterats i den allmänna motiveringen, avsnitt 4.4 och 4.5. Bestämmelsen har kommenterats i den allmänna motiveringen, avsnitt 4.6. 1 och 1 a § Kapitlet reglerar vem som är skyldig att redovisa mervärdesskatt. Vidare behandlas i kapitlet vilken skatt som skall redovisas och frågor om när, dvs. för vilken redovisningsperiod, den utgående respektive den ingående mervärdesskatten skall redovisas. I 14 kap. finns bl.a. bestämmelser om registreringsskyldig och om skyldighet att lämna deklaration. Enligt EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv skall den som är deklarationsskyldig även lämna vissa uppgifter i deklarationen och i en särskild periodisk samman- ställning (artikel 22.6 b och c i dess lydelse enligt artikel ). Bestämmelser om detta föreslås införda i de nya 29 och 30 §§. Med hänsyn härtill föreslås att 1 § första stycket ändras på så sätt att det anger vilket innehåll kapitlet kommer att ha. I paragrafen hänvisas även till de föreslagna redovisningsbestämmelserna i 28 a § avseende jämkning av avdrag som gjorts för ingående skatt. Det nuvarande första stycket föreslås överfört till en ny paragraf, 1 a §. I den nya 1 a § anges särskilt att den utgående skatten skall redovisas separat i fråga om skatt som avser gemenskapsinterna förvärv. En sådan särredovisning krävs enligt artikel 28h.4 c. Enligt artikeln skall i deklaration även lämnas vissa uppgifter om omsättningen till andra m.m., vilka uppgifter skall användas för kontrolländamål. Uppgiftsskyldigheten i dessa avseende skall enligt den föreslagna 29 § regleras i tillämpningsföreskrifter. I punkt 2 har lagts till att även de som enligt de nya bestämmelserna i 1 kap. 2 § första stycket är skattskyldiga för omsättning eller förvärv skall redovisa utgående skatt. 10 och 11 §§ Ändringarna utgör konsekvenser av tidigare föreslagna ändringar i 1 kap. 1 och 2 §§. Ändringen är en konsekvens av de föreslagna ändringarna i 2 kap. 16, 21 och 23 §§ I paragraferna har ändringar gjorts till följd av ändringen i 1 kap. 1 § första stycket 3. Paragrafen motsvarar artikel 28b.A 2 andra stycket. Bestämmelserna avser att säkerställa att dubbelbeskattning inte sker. Om det belopp som omfattas av en ändring enligt förevarande paragraf överstiger den utgående skatt som skall redovisas, får den utgående skatten i deklarationen redovisas med ett negativt belopp. Ändringarna hänger samman med de föreslagna ändringarna i 10 kap. 12 §. Paragrafen, som är ny, handlar om tillämpningen av de föreslagna reglerna om jämkning i vissa fall av avdragen ingående skatt. Dessa regler finns i 8 kap. 16 a-16 f §§. De kommenteras dels i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.5), dels ovan under respektive paragraf. Enligt förevarande paragraf skall jämkning av avdragen ingående skatt utföras i deklarationen för den första redovisningsperiod efter det räkenskapsår under vilket en förändring respektive en avyttring av en investeringsvara har inträffat. Det är först efter räkenskapsårets utgång som jämkningsbeloppet kan fastställas. Hänvisningen till 13 kap. 26 § ML innebär att då ett avdrag för ingående skatt skall minska, skall detta ske på samma sätt som exempelvis då kreditnota mottagits av den skattskyldige. Om avdragsrätten däremot ökar skall den ingående skatten för aktuell redovisningsperiod ökas i motsvarande mån. Det sätt på vilket jämkning av avdrag för ingående skatt skall redovisas leder till att det inte kommer att särskilt framgå av mervärdesskattedeklaration vare sig att jämkning har utförts eller med vilket belopp denna skett. Jämkningsbeloppet kommer så att säga att "bakas in" i övriga belopp som anges på deklarationen. Det kan ifrågasättas om inte jämkningsbeloppet borde anges särskilt på deklaration och om inte någon form av utredning om hur jämknings- beloppet beräknats borde fogas till deklarationen. Några sådana bestämmelser föreslås dock inte. En sådan ordning skulle nämligen avvika från vad som gäller i övrigt vid redovisning av mervärdesskatt. Mot bakgrund av den stora mängd mervärdesskattedeklarationer som lämnas till skattemyndigheterna skulle det dessutom leda till administrativt merarbete. Skyldigheten enligt 14 kap. 17 § ML att bevara kontrollunderlag för särskild deklaration jämte skattemyn- dighetens kontrollmöjligheter enligt 17 kap. ML bör vara tillräcklig även vad gäller jämkning av avdrag för ingående skatt. Paragrafen är grundad på artikel 22.4 c i dess lydelse enligt övergångsbe- stämmelsen artikel . Kompletterande bestämmelser bör införas i mervär- desskatteförordningen (1994:223). Bestämmelserna om periodiska sammanställningar är centrala för det kontrollsystem som införts för mervärdesskatten i den inre marknaden, se allmänmotiveringen, avsnitt 4.6. En omfattande reglering av innehållet och ut- formningen av sammanställningarna finns i artikel 28h.6. Den som är registrerad till mervärdesskatt omfattas av skyldigheten att lämna periodiska sammanställningar över omsättning, förvärv och överföringar av varor som transporteras mellan . Skyldigheten gäller även överföringar av varor från verksamhet i till ett annat om överföringarna är sådana som enligt 2 a kap. 7 § skall jämställas med varuomsättning mot ersättning men ändå är skattefria. Användningen av de uppgifter som på sådant sätt samlas in regleras i rådsförordningen 218/92, som har direkt tillämplighet i medlemsländerna. Detaljerade regler om sammanställningarna torde behöva utfärdas som tillämpningsföreskrifter. En genomgång av formerna för uppgiftslämnandet har gjorts i RSV Rapport 1993:8. I 14 kap. 30 a-30 d §§ regleras närmare bl.a. i vilka fall sammanställningen skall göras för kalenderkvartal eller för kalenderår, när sammanställningen skall ges in samt påförande av förseningsavgift vid utebliven sammanställning. Paragrafen föreslås ändrad på så sätt att registreringsskyldigheten omfattar även den som skall redovisa mervärdesskatten i sin särskilda självdeklaration. Förslaget är en följd av att artikel 22.1 (i dess lydelse enligt artikel ) innebär att i princip alla som är skattskyldiga för omsättning skall registreras. Undantag från registreringsskyldigheten görs dock i andra stycket för den som är skattskyldig endast på grund av förvärv av nya transportmedel eller punktskattepliktiga varor (angående innebörden av dessa begrepp, se föreslagna 1 kap. 13 a och 13 b §§). Bestämmelserna i artikel 22 i dess lydelse enligt artikel innebär nämligen att registrering inte behöver ske i dessa fall (artikel 22.1 c jämförd med 22.1 b). Enligt artikel 22.11 skall medlemsländerna för dessa skattskyldiga bestämma en särskild ordning för deklaration och betalning av skatten. Direktivet innehåller bestämmelser om hur registreringsnumren skall vara utformade. Det åvilar RSV att med stöd av 19 § mervärdesskatteförordningen utfärda föreskrifter i enlighet med direktivets bestämmelser. I paragrafen föreslås hänvisningen till 1 § ändrad som en följd av den föreslagna utformningen av den paragrafen. Motsvarande EG-bestämmelser finns i artikel 22.1 (i dess lydelse enligt artikel ). I medlemskapsförhandlingarna har EU accepterat ett fortsatt svenskt användande av det nuvarande förenklade förfarandet för mindre företag, innebärande att redovisning i vissa fall kan ske i självdeklaration för inkomstskatteändamål. Frågan har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 4.6. Nuvarande regler om beskattningen av företag med ett sammanlagt beskattningsunderlag om högst kan därför i huvudsak behållas. Reglerna har överförts till 3 § från 1 §, eftersom registreringsskyldigheten enligt 1 § skall omfatta även dessa mindre företag. En förutsättning för att kunna behålla särreglerna för de mindre företagen är emellertid att de inte tillämpas för företag som är skattskyldiga för gemenskapsinterna förvärv från andra , eller som omsätter varor till andra . Sådana skattepliktiga förvärv eller sådana varuomsättningar föranleder alltid att den skattskyldige skall redovisa sin mervärdesskatt i särskild deklaration. 5 och 12 §§ Den som är skattskyldig endast för förvärv av nya transportmedel eller för förvärv av punktskattepliktiga varor behöver enligt 1 § inte registreras. I dessa fall skall deklaration lämnas för varje förvärv och senast efter förvärvet. 8, 8 a och 9 §§ I 8 a § finns nya bestämmelser om redovisningsperiod för de skattskyldiga som bedriver handel med andra . Bestämmelserna kommenteras i allmänmotiveringen, avsnitt 4.6. I 8 och 9 §§ har gjorts ändringar till följd av införandet av 8 a §. Bestämmelsen har kommenterats i allmänmotiveringen, avsnitt 4.6. 30 a-30 d §§ Bestämmelserna har kommenterats i allmänmotiveringen, avsnitt 4.6. I paragrafen har en ändring gjorts till följd av ändringen i 1 kap. 1 § första stycket 3. Paragrafen innehåller bl.a. regler om vilka handlingar som en utländsk före- tagare skall foga till en ansökan om återbetalning av skatt. I nuvarande punkt 2 anges som ett exempel på sådana handlingar bevis om sökandens verksamhet i utlandet. Bestämmelsen föreslås ändrad på så att det skall vara obligatoriskt att inge sådant intyg. Ett inlämnat intyg skall gälla , vilket anges i ett nytt andra stycke. Vidare har i ett nytt tredje stycke tillagts att vid import skall en av utfärdad tullräkning fogas till ansökan. Ändringarna kommenteras ytterligare i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.4.1. Det nuvarande andra stycket utgår som en följd av att bestämmelsen i 8 kap. 17 § andra stycket föreslås slopad. I paragrafen har ändringar gjorts till följd av ändringar i 14 kap. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av den skattskyldige. I ett nytt tredje stycke föreslås en särskild regel angående tiden för överklagande av beslut om återbetalning av skatt enligt 10 kap. 1-8 §§. Denna tid föreslås förlängd . Skälen härför anges i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.4. Den längre överklagandetiden bör även gälla beslut om betalningsskyldighet och om avräkning enligt 19 kap. 7 §. Paragrafen, som reglerar s.k. finansfullmakt, föreslås upphävd i enlighet med riksdagsbeslut, bet. 1993/94:KU18, rskr. 12.2 Förslaget till lag om kommuners och landstings hantering av mervärdesskatt för Förslaget har behandlats under avsnitt 9.5. Paragrafen reglerar kommuners och landstings rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt som inte är avdragsgill enligt 8 kap. mervärdesskattelagen (1994:200) därför att skatten hänför sig till verksamhet som inte alls eller endast delvis medför skattskyldighet till mervärdesskatt. Andra stycket innebär att återbetalning inte medges för s.k. fiktiv skatt och att de generella bestämmelserna om avdragsbegränsningar som finns i 8 kap. 9 och 10 §§ mervärdesskattelagen skall ha motsvarande tillämpning vid återbetalning enligt denna lag. 2 - 4 §§ Paragraferna överensstämmer i princip med 1-3 §§ lagen (1990:578) om särskilt bidrag till kommuner m.fl. (prop. 1989/90:111, bet. 1989/90:SkU31, rskr. 1989/90:357). Ansökan om återbetalning av mervärdesskatt skall ges in till i som beslutar om återbetalning. Kyrkliga kommuner omfatts inte av lagens tillämpningsområde. Inom EG har genomförts en successiv samordning av medlemsstaternas mervärdesskattelagstiftning. Huvuddelen av EG:s mervärdesska- tteregler finns samlade i det s.k. sjätte mervärdesskattedirektivet. Utredningen har gjort en jämförelse mellan den svenska mervärdesskatte- lagstiftningen och , och lämnar i betänkandet förslag till de ändringar som erfordras. Utredningen har i enlighet med direktiven begränsat förslagen till att avse sådana ändringar i lagstiftningen som obligatoriskt måste genomföras vid ett svenskt medlemskap i . innebär, på samma sätt som anges i den svenska mervärdesskattelagen, att omsättning av varor och tjänster generellt skall beskattas, om inte särskilda undantag införts. Utredningen har jämfört de svenska undantagen från skattebasen med EG-reglerna, och därvid funnit att de svenska reglerna måste ändras på ett antal punkter, bland vilka kan nämnas följande: - Skatteplikt införs får sådana utbildningstjänster som inte avser yrkesut- bildning. - Omsättning av factoringtjänster inordnas i sin helhet under skatteplikten. - Skatteplikt införs för andra frimärken än sådana som gäller för postbefordran i . - Nuvarande undantag från skatteplikten på kulturområdet avseende inträde till teatrar, konserter m.m. slopas. För inträde till biografer behålls skattefriheten . Även i övrigt görs vissa inskränkningar i undantagen på kulturområdet, bl.a. vad gäller konstnärers omsättning av bildkonst (se vidare under rubriken små och medelstora företag nedan). - De ideella föreningarnas generella särställning vad gäller mervärdesskat- teskyldighet slopas. En frigräns införs dock för ideella föreningar med låg skattepliktig omsättning (se under rubriken små och medelstora företag nedan). Särskilda undantag från skatteplikten föreslås vidare för avgifter för tillträde till idrottsliga evenemang eller för att utöva idrottslig verksamhet. I övrigt föreslås vissa verksamhetsinriktade undantag för de ideella föreningarnas aktiviteter. - De särskilda reglerna om skattefrihet vid omsättning m.m. av periodiska medlemsblad, periodiska personaltidningar samt periodiska organisation- stidskrifter föreslås slopade, liksom skattefriheten vid införsel av utländska periodiska publikationer. En viss skattefrihet i fråga om medlemsblad och organisationstidskrifter m.m. möjliggörs dock genom föreslagna generella regler om skattefri omsättning till föreningsmedlemmar mot stadgeenlig medlemsavgift. - De särskilda undantagen från skatteplikt vid import av vissa trycksaker, mikrofilmer samt värme, kyla och elektrisk kraft föreslås slopade. Vad gäller uttag av varor föreslås en inskränkning på så sätt att uttagsbe- skattning skall ske endast om varor överlåts gratis eller mot ersättning som understiger inköpspriset eller tillverkningskostnaden, inte som i samtliga fall då överlåtelse sker till pris som understiger marknadsvärdet. Motsvarande inskränkning föreslås även beträffande uttag av tjänster. Å andra sidan föreslås att uttagsbeskattning generellt skall kunna ske även om fråga är om tjänster som inte normalt omsätts till utomstående mot ersättning. Vidare föreslås att uttagsbeskattning i de fall den skattskyldige personligen utför tjänster åt sig själv för privat ändamål skall kunna ske oavsett om varor därvid tas ut eller inte. Avdrag för ingående skatt Nuvarande regler om avdrag för ingående skatt kan i huvudsak behållas, men vissa ändringar eller kompletteringar föreslås i huvudsak enligt följande: - Bestämmelser om avdragsrätt för "gemenskapsinterna förvärv" (se under rubriken beskattningsordningen nedan) införs.