prop · GI0310 · 1995-01-01 00:00:00 — Äldre överträdelser kan alltjämt följas av miljöskyddsavgift fastställd i enlighet med miljöskyddslagens regler. Andra meningen är föranledd av bestämmelserna i 4 § om föreskrifters giltighet och tillämpning och de nya bestämmelserna i 22 kap. 1 § om miljöskyddsavgift. Genom dessa bestämmelsers utformning behövs för att undvika retroaktiv tillämpning av de nya bestämmelserna om miljöskyddsavgift ett särskilt stadgande om undantag också för andra tillämpningsområden än miljöfarlig verksamhet. 14 § Beträffande rätt till ersättning eller inlösen på grund av beslut som meddelats före ikraftträdande skall äldre bestämmelser fortfarande gälla. Det är naturligt att frågor om rätt till ersättning och inlösen bedöms enligt äldre lag, när ersättningen grundas på beslut som meddelats före balkens ikraftträdande. leder till samma resultat som äldre lag i fråga om beslut som tidigare medförde rätt till ersättning eller inlösen. En ändring föreslås emellertid såtillvida att ersättning inte skall betalas för intrång upp till den s.k. kvalifikationsgränsen. Det torde också underlätta begripligheten av ersättningsbesluten om de grundas på samma lag som de ersättnings- eller inlösengrundande besluten. En motsvarande övergångsbestämmelse infördes vid naturvårdslagens tillkomst i 45 § andra stycket i lagen. 5.3 Förslag till lag om 1 § prövar enligt ärenden om tillstånd till miljöfarlig verksamhet och överklagande av ärenden som avses i 20 kap. 1 § första stycket 2. I regleras miljöfarlig verksamhet i 13 kap. och frågor om överklagande i 20 kap. Av 13 kap. 12 § framgår att frågor om tillstånd prövas av eller den myndighet som regeringen bestämmer. 2 § skall bereda och lämna yttrande till regeringen i ärenden enligt 5 kap. . Om nämndens handläggning och ansvar för kostnader som därvid kan uppkomma gäller vad som sägs i 13 kap. 16 och 17 §§ . I beredningen av regeringens prövning av tillstånd till vissa anläggningar enligt 5 kap. ingår en bred remissomgång. I skyldigheter ingår att på motsvarande sätt som anges i 14 § femte stycket miljöskyddslagen bereda ärendet och därefter avge yttrande till regeringen. 3 § Beslut i ärenden enligt bilavgaslagen (1986:1386) får överklagas hos enligt vad som sägs i den lagen. Ett beslut av en myndighet om föreläggande enligt 7 § bilavgaslagen får enligt 12 § samma lag överklagas hos . beslut får, som framgår av bilavgaslagen, överklagas hos regeringen. 4 § består av ordförande och tre andra ledamöter. Vid förberedande åtgärd, vid prövning av fråga om avvisning av ansökan eller av- skrivning av ärende samt vid handläggning av överklagande av nämndens beslut, kan nämnden bestå av ordföranden ensam. Paragrafen reglerar antalet ledamöter i . Paragrafen ger också en uttömmande beskrivning av vad ordföranden ensam får handlägga. 5 § Ordföranden skall vara lagfaren och ha erfarenhet som domare. En ledamot skall ha sakkunskap och erfarenhet i tekniska frågor. En ledamot skall ha erfarenhet av frågor som faller inom verksamhetsområdet för . Den fjärde ledamoten skall ha erfarenhet av industriell verksamhet. Om ärendet enligt ordförandens bedömning i huvudsak avser kommunala förhållanden, skall i stället ingå en person med erfarenhet av verksamhet. Ledamot i nämnden skall vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Regeringen förordnar ordförande och övriga ledamöter samt ersättare för dem. Bestämmelserna om ledamot gäller också i fråga om ersättare. Paragrafen har utformats i sak i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen anges närmare sammansättning och den kompetens som ordföranden och övriga ledamöter skall inneha. På motsvarande sätt som anges i lagen (1976:839) om statens va-nämnd föreskrivs i andra stycket att ledamot i nämnden skall vara svensk medborgare som inte är underårig eller har förvaltare enligt de särskilda reglerna i . En ledamot får inte heller vara i konkurstillstånd. Det är regeringen som förordnar ordförande och övriga ledamöter samt ersättare för dem. 6 § Regeringen kan föreskriva att det skall finnas mer än en avdelning i Kon- cessionsnämden. Vad som sägs om gäller också för en avdelning i nämnden. Paragrafen innehåller bestämmelser om avdelningsindelning. De regler som gäller för nämnden i fråga om ledamöter, sammansättning och kompetens skall också gälla för en avdelning i nämnden. 7 § Bestämmelserna i 4 kap. om jäv mot domare gäller också för ledamöterna i . Paragrafen innehåller regler om jäv för ledamöter. Paragra- fen motsvarar nu gällande bestämmelser i 12 § miljöskyddslagen med den ändringen att 4 kap. skall gälla fullt ut för ledamot hos nämnden. Detta innebär att den undantagsregel som gällt i fråga om jävsreglerna för ledamot i genom tas bort. Förfarandet hos nämnden m.m. 8 § Särskilda regler om förfarandet hos nämnden och om överklagande av nämndens beslut finns i fråga om miljöfarlig verksamhet i 13 och 20 kap. . När nämnden prövar överklagade ärenden om miljöfarlig verksamhet gäller i fråga om nämndens handläggning vad som sägs i 13 kap. 16-18 §§. Till besiktning på platsen och sammanträde kallas parter och klagande samt de statliga och kommunala myndigheter som har ett väsentligt intresse att bevaka i frågan. I 13 kap. finns särskilda regler om en tillståndsmyndighets handläggning av ärenden om tillstånd till miljöfarlig verksamhet. I 20 kap. finns regler om hur skall handlägga överklagade miljöskyddsärenden. I 20 kap. 1 § andra stycket regleras frågan när nämnden skall överlämna ett överklagat ärende till regeringen. Andra stycket innehåller bestämmelser om nämndens handläggning av överklagande miljöskyddsärenden. När nämnden prövar ett sådant ärende gäller samma grundläggande krav i fråga om nämndens utredningsansvar som i de fall nämnden prövar ett ärende i första instans. I den mån utredningsansvaret innebär att besiktning eller sammanträde skall hållas, skall kallelse utgå till klaganden och de sakägare som yttrat sig i ärendet. Dessa är att anse som parter i ärendet. Kallelse skall också utgå till de statliga och kommunala myndigheter som har ett väsentligt intresse i saken. Motsvarigheter till i den upphävda lagstiftningen Register över de bestämmelser i naturvårdslagen, NvL, miljöskyddslagen, ML, renhållningslagen, RenhL, hälsoskyddslagen, HsL, lagen om kemiska produkter, LKP, och miljöskadelagen, MskL, m.fl. lagar som närmast motsvarar bestämmelser. NRL, NVL, ML, HsL, RenhL,LKPm.fl. Mål och grundläggande principer 1 kap. 1 § -- 2 § 1 kap 2 § NRL, 3 § LKP 3 § 1 § 1 st NvL 4 § -- Allmänna aktsamhetsregler 2 kap. 1 § -- 2 § 5 § 1 st ML, 5 § 1 st LKP 3 § 5 § 1 st ML 4 § 7 § LKP 5 § 5 § 2 st ML 6 § 5 § 1 st LKP 7 § 5 § 3 st ML Grundläggande hushållningsbestämmelser 3 kap. 1 § 1 kap 1 § och 2 kap 1 § NRL 2 § 4 § ML och 2 kap 1 § NRL 3 § 2 kap 2 § NRL 4 § 2 kap 3 § NRL 5 § 2 kap 4 § NRL 6 § 2 kap 5 § 1 st NRL 7 § 2 kap 6 § 1 st NRL 8 § 2 kap 7 § 1 st NRL 9 § 2 kap 8 § 1 st NRL 10 § 2 kap 9 § 1 st NRL 11 § 2 kap 5-9 §§ 2 st och 10 § NRL Särskilda hushållningsbestämmelser för vissa områden i landet 4 kap. 1 § 3 kap 1 § NRL 2 § 3 kap 2 § NRL 3 § 3 kap 3 § NRL 4 § 3 kap 4 § NRL 5 § 3 kap 5 § NRL 6 § 3 kap 6 § NRL Tillståndsprövning av stora anläggningar m.m. 5 kap. 1 § 4 kap 1 § NRL 2 § 4 kap 2 § NRL 3 § 4 kap 3 § NRL 4 § 4 kap 4 § NRL 5 § 4 kap 5 § NRL Miljökvalitetsnormer 6 kap. 1 § 14 a § HsL 2 § -- 3 § -- 4 § -- 5 § 14 a § HsL Planer och planeringsunderlag 7 kap. 1 § 6 kap 1 § NRL 2 § 6 kap 2 § NRL Miljökonsekvensbeskrivningar 8 kap. 1 § 5 kap 1 § och 2 § NRL 2 § 5 kap 2 § NRL 3 § 5 kap 3 § NRL 4 § 12 § förordningen (1991:738) omMKB 5 § 5 kap 4 § Skydd för naturområden m.m. 9 kap. 1 § 4 § NVL 2 § 5 § 1 st NVL 3 § 7 § och 19 § 1 st NVL 4 § 8 § och 19 § 2 st NVL 5 § 9 § och 19 § 2 st NVL 6 § 12 § och 19 § 2 st NVL 7 § -- 8 § 13 § 9 § 11 § och 19 § 2 st NVL 10 § 15 § NVL 11 § 16 § 1 st NVL 12 § 16 § 3 och 4 st NVL 13 § 16 a § NVL 14 § 24 a § 1 st och 2 st NVL 15 § 24 a § 3 st NVL 16 § 5 § 2 st, 10 §, 13 § 2 st, 16 § 2 stoch19 § 2 st NVL 17 § 43 § 3 st NVL Skydd för växt- och djurlivet m.m. 10 kap. 1 § 18 c § 1 st och 2 st 1 men.NVL 2 § 18 c § 2 st 2 men. och 3 stNVL 3 § 18 d § NVL 4 § 21 § NVL 5 § 14 § 1 st NVL 6 § 14 § 2 st NVL 7 § 14 § 3 st NVL i naturen m.m. 11 kap. 1 § 18 § 1 st NVL 2 § 18 § 2 st och 5 st NVL 3 § 18 § 2 st NVL 4 § 18 § 3 st, 18 a § NVL 5 § 20 § NVL 6 § 1 § lagen (1983:428) om spridningavbekämpningsmedel över skogsmark 7 § 2 § lagen om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark 8 § 3 § lagen om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark 9 § 4 § lagen om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark Gemensamma naturvårdsbestämmelser 12 kap. 1 § 3 § 1 st NVL 2 § -- 3 § 43 § 1 st NVL 4 § 42 § 1-3 st NVL 5 § -- 6 § 3 § 2 st NVL 7 § 18 § 4 st NVL 8 § 3 a § NVL Miljöfarlig verksamhet 13 kap. 1 § 1 § ML 2 § 2 § ML 3 § 3 § ML 4 § -- 5 § 6 § ML 6 § 7 § ML 7 § 8 § ML 8 § 8a § ML 9 § 1 § 1 st lagen (1976:1054) omsvavelhaltigt bränsle 10 § -- 11 § 10 § ML 12 § 9 § ML 13 § 12 a § ML 14 § 13 § 1 st ML 15 § 13 § 2 st ML 16 § 14 § 1 och 5 ML 17 § 14 § 4 och 5 st ML 18 § 16 § ML 19 § 13 a § ML 20 § 18 § ML 21 § -- 22 § -- 23 § 20 § ML 24 § 21 § ML 25 § 21 a § ML 26 § 49 § ML 27 § 4 a § ML 28 § -- 29 § -- 30 § 23 § ML 31 § 24 och 25 §§ ML 32 § -- 33 § 27 § ML 34 § 29 a § 2 st ML 35 § -- 36 § 29 § 1 st ML 37 § 26 § 38 § -- 39 § 49 § ML 40 § 38 a § ML 41 § 38 b § ML 42 § -- Kemiska produkter 14 kap. 1 § 1 § LKP 2 § 2 § LKP 3 § 3 § LKP 4 § -- 5 § 6 § LKP 6 § 7 § LKP 7 § 8 § LKP 8 § 5 § 2 st, 6 § 2 st, 7 §, 8 § 2 stLKP 9 § 9 § LKP 10 § 10 § LKP 11 § 11 § LKP 12 § 12 § LKP Hälsoskydd 15 kap. 1 § 1 § HsL 2 § -- 3 § 4 § HsF 4 § 3 § HsF, 7 § 2 st HsL 5 § 10 § HsL 6 § 11 § 1 st HsL 7 § 11 § 2 st HsL 8 § 8 § HsL 9 § 1 och 2 §§ lagen (1990:1079) om tillfälliga bilförbud 10 § 13 § HsL 11 § 2 § 2 st HsL Avfallshantering 16 kap. 1 § 1 § 1 och 2 st RenhL 2 § 6 a § RenhL 3 § 3 § 1 st 4 § 1 st 1 4 § 1 st RenhL 4 § 1 st 2 5 § RenhL 4 § 2 st 4 § 2 st RenhL 5 § 6 § RenhL 6 § 6 b § RenhL 7 § 3 § 2 st och 8 § RenhL 8 § 7 § RenhL 9 § 1 st 1 men. 9 § 1 st RenhL 9 § 1 st 2 men. 9 § 3 st 1 men. RenhL 10 § 9 a § RenhL 11 § 1st 14 § RenhL 12 § 1 § lagen om förbud mot dumpning av avfall 13 § 2 § lagen om förbud mot dumpning av avfall 14 § 3 § lagen om förbud mot dumpning av avfall 15 § 1 men. 1 § 3 st RenhL 15 § 2-3 men. Vissa bemyndiganden 17 kap. 1 § -- Tillsyn 18 kap. 1 § 1 st 14 § LKP 1 § 2 st 44 a § 1 st ML 1 § 3 st 44 a § 2 st 1 men. ML 1 § 4 st -- 2 § -- 3 § 38 § 4 st 1 men. ML 4 § 1 st 16 § 1 st LKP 4 § 2 st 40 § 2 st ML 5 § 24 § 1 st NVL 6 § 39 § NVL 7 § 17 § NVL 8 § 19 § 2 st HsL 9 § motsvarighet finns i samtliga lagar 10 § 39 a och b §§ NVL och 20 § HsL 11 § 21 § HsL 12 § 47 § ML, 39 § RenhL 13 § 1 st 23 § RenhL, 41a § 1 men. ML 13 § 2 st 16 § 3 st LKP, 18 § 3 st HsL, 41 a § 2 men. ML 14 § 43 § 1 st 15 § 43 § 2-3 st 16 § 51 § ML 17 § 42 § ML, 17 § LKP, 17 § HsL,22 §1 st RenhL 18 § 36 a § 1-3 st NVL 19 § 36 a § 4 st NVL 20 § 36 b § NVL 21 § 25 § RenhL 22 § 17 § 2 st LKP m.fl.lagar 23 § 44 § ML och 23 § LKP Avgifter 19 kap. 1 § 1st 69 § ML m.fl. lagar 1 § 2 st -- 2 § 19 § LKP och 2 § lagen omsvavelhaltigt bränsle 3 § 18 § 2 st LKP 4 § 15 § RenhL 5 § 16 § RenhL 6 § 17 § RenhL 7 § 17a § RenhL Överklagande 20 kap. 1 § 1 och 2 st 48 § 1 och 2 st ML 1 § 3 st 48 b § sista st ML 2 § 1 och 2 st 40 § 2 st NVL, 34 § 1 stförordningenom kemiska produkter, 25 § 2 st HsL,26 § 2st 1 men. RenhL 2 § 3 st -- 3 § 1 st 48 § 4 st ML 3 § 2 st -- 4 § 34 § 2 st förordningen omkemiskaprodukter 5 § 48 a § ML, 6 § 34 § 2 st förordningen omkemiskaprodukter Ansvar 21 kap. 1 § 5 § 1 st. 1 men. LKP 2 § 45 § 1 st. 2 ML, 20 § 1 st 2 LKP,37 §1 st 4, 5 och 8 NVL, 4 kap. 6 § 1 och2 NRL samt 23 § 1 stHsL 3 § se 4 § 4 § 45 § 1 st 3-5 ML, 20 § 1 st 2 och 3 LKP, 21 § LKP, 37 § 1 st5NVL, 24 § 1 st 3 och 4 RenhL,24 a §RenhL, 6 §Dumpningslagen samt 7 § 2 stlagen om svavelhaltigt bränsle 5 § 37 § 1 st 7 NVL 6 § se 7 § 7 § 45 § 1 st 1 och 3 ML, 20 § 1 st 2LKP,37 § 1 st 1, 2, 3, 4, 6 och 8 NVL, 4 kap. 6 § 3 NRL, 23§ 1st HsL,24 § 1 st 1, 2, och 4 RenhL, 5 § 1 st1och 2 Dumpningslagen, 6 § lagen om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, 7 § 1 st lagen om svavelhaltigt bränsle 8 § -- 9 § 45 § 2 och 3 st ML, 20 § 3 och4 stLKP, 37 § 3 st NVL, 23 § 2 st HsL,24§ 4 och 5 st RenhL, 6§ 2 Dumpningslagen, 7 § 3 st lagen omsvavelhaltigt bränsle 10 § 22 § LKP, 37 § 4 st NVL,8 §Dumpningslagen, 8 § lagen om svavelhaltigt bränsle Miljöskyddsavgift 22 kap. 1 § 52 § ML 2 § 53 § ML 3 § 1 st 54 § 1 st ML 3 § 2 st -- 3 § 3 st -- 4 § -- 5 § 1 st -- 5 § 2 st 55 § ML 6 § -- 7 § 56 § 2 st ML 8 § 63 § ML Ersättning för intrång 23 kap. 1 § 25 § NVL 2 § 26 § NVL 3 § -- 4 § 27 § NVL 5 § 27 a § NVL 6 § 28 § NVL 7 § 30 § NVL 8 § 31 § NVL 9 § 32 § NVL 10 § 33 § NVL 11 § 34 § NVL 12 § 35 § NVL 13 § 36 § NVL Skadestånd 24 kap. 1 § 1 § MskL 2 § 2 § MskL 3 § 3 § MskL 4 § 4 § MskL 5 § 5 § MskL 6 § 6 § MskL 7 § 7 § MskL 8 § 8 § MskL 9 § 9 § MskL 10 § 10 § MskL 11 § 11 § MskL 12 § 12 § MskL 13 § 13 § MskL 14 § 34 § ML 15 § 36 § ML 16 § 14 § MskL och 37 § ML Miljöskadeförsäkring 25 kap. 1 § 65 § ML, 68 § ML 2 § 66 § ML 3 § 67 § ML Nedan anges propositioner och utskottsbetänkanden till de lagar som sammanförs i och till viktigare ändringar i dessa lagar. Naturvårdslagen (1964:822), NVL, prop.1964:148, bet. 3LU 1964:41 Genom ändring SFS 1974:1025, prop. 1974:166, bet. JoU 1974:52 infördes ändringar i reglerna om strandskydd och tillstånd till täktverksamhet. Genom ändring SFS 1982:1097, prop. 1981/82:220, bet. JoU 1982/83:4 infördes bl.a. bestämmelserna om vilthägn. Genom ändring SFS 1987:133 infördes ändringar i ersättningsreglerna till följd av Plan- och bygglagens tillkomst. Genom ändring SFS 1991:648, prop. 1990/91:90, bet. JoU 1990/91:30 infördes regler om bl.a. möjlighet att förbjuda markavvattning samt regler om biotopskydd och naturvårdsvakter. Miljöskyddslagen (1969:387), ML, prop. 1969:28, bet. 3LU 1969:37 Genom ändring SFS 1981:420, prop. 1980/81:92, bet. JoU 1980/81:21 infördes reglerna om miljöskyddsavgift och genom SFS 1988:294, prop. 1987/88:85, bet. JoU 1987/88:23 infördes bl.a. reglerna om miljöskadeförsäkring. Genom ändring SFS 1991:648, prop. 1990/91:90, bet. JoU 1990/91:30 infördes regler om miljökonsekvensbeskrivning. Genom SFS 1992:1543, prop. 1992/93:60, bet. JoU 1992/93:10 infördes ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. skyddsåtgärder. Ändringen infördes i anledning åtanganden enligt . Lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten, Dumpningslagen, prop. 1971:160, bet. Lagen (1976:1054) om svavelhaltigt bränsle, prop. 1976/77:3, bet. JoU 1976/77:4 Renhållningslagen (1979:596), RenhL, prop. 1978/79:20, bet. JoU 1978/79:35 Genom ändring SFS 1993:1619, prop. 1992/93:180, bet. JoU 1992/93:14 infördes bestämmelserna om producentansvar. Hälsoskyddslagen (1982:1080), HsL, prop. 1981/82:219, bet. SoU 1982/83:6 Genom ändring SFS 1985:210, prop. 1984/85:96, bet. JuU 1984/85:22 infördes ändringar i hälsoskyddslagen föranledda av lagen (1985:206) om viten. Genom SFS 1992:1544, prop. 1992/93:60, bet. JoU 1992/93:10 infördes bl.a. bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om gränsvärden för högsta tillåtna halt i luften av föroreningar i form av bl.a. kvävedioxid, svaveldioxid och bly. Ändringen är föranledd av åtaganden enligt . Lagen (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, prop. 1982/83:145, bet. JoU 1982/83:34 Lagen (1985:426) om kemiska produkter, LKP, prop.1984/85:118, bet. Miljöskadelagen (1986:225), prop. 1985/86:83, LU 1985/86:25 Lagen (1987:12) om hushållning av naturresurser, NRL, prop.1985/86:3, bet. BoU 1986/87:3 Genom ändring SFS 1991:650, prop. 1990/91:90, bet. BoU 1990/91:18 infördes regler om miljökonsekvensbeskrivning. Lagen (1990:1079) om tillfälliga bilförbud prop. 1989/90:143, bet. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsråden . , ordförande, , , , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar proposition 1994/95:10 Miljöbalk. Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för inför, ändrar, upp-bakomliggande EG- häver eller regler upprepar ett normgivnings- bemyndigande 6 kap. 1 och 5 §§, 8 kap. 1 och 2 §§, 9 kap. 2, 10, 12 och 16-17 §§, 10 kap. 2-7 §§, 11 kap. 4-5, 7 och 9 §§, 13 kap. 6-11, 40-41 §§, 14 kap. 1, 3, 8-12 §§, 15 kap. 7-10 §§, 16 kap. 5-7, 9-10 och 15 §§, 17 kap. 1 §, 18 kap. 1 och 17 §§, 19 kap. 1-4 och 7 §§, 22 kap. 3 § och 25 kap. 1 § Sammanfattning av betänkandet (SOU 1993:27) Bakgrund (kapitel 2) Miljön i har under blivit bättre i vissa hänseenden. Det gäller framför allt miljön i närheten av tidigare stora utsläppskällor. Förbättrad processteknik och införande av reningsteknik har gjort att många stora miljöfarliga utsläpp från industrianläggningar och kommunala verksamheter påtagligt minskat eller upphört. Många problem återstår dock och en del har förvärrats. Försurningen av mark och vatten fortsätter. Syrebrist på havsbottnarna på grund av övergödning hotar att slå ut det biologiska livet i havet. Dessa hot beror till en del på sådant som inträffar utanför landets gränser. De luftföroreningar som vi får in från utlandet innebär att försurningen är ett stort och dessvärre ökande problem. Också haven påverkas kraftigt av utländska källor. Men mycket beror fortfarande på vad som sker i . Efter hand har nya inhemska miljöproblem upptäckts. I många tätorter orsakar lokala utsläpp från biltrafik, uppvärmningsanläggningar och andra miljöfarliga verksamheter fortfarande allvarliga luftföroreningar. Luftföroreningarna från transportsektorn ger för övrigt inte bara lokala skador utan påverkar mark och vatten över stora områden. Ett växande hot är den stora spridningen och upplag- ringen av miljöfarliga ämnen, främst giftiga metaller och stabila organiska ämnen, som uppkommer genom att man producerar, konsumerar och gör sig av med varor av olika slag. Vidare hotas den öppna landskapsbilden på många platser. har successivt ett omfattande internationellt samarbete för att söka lösa miljöproblemen vuxit fram. Särskilt hotande, sett i ett globalt perspektiv, är uttunningen av ozonskiktet i atmosfären och risken för stora, snabba klimatförändringar. Startpunkt för det moderna internationella miljöarbetet var om människans miljö som hölls i . Den senaste milstolpen är den världskonferens om miljö och utveckling som FN anordnade i . Vid denna slog världssamfundet fast målsättningen att skapa förutsättningar för en på lång sikt hållbar utveckling i hela världen. För att nå detta måste bl.a. miljöförstöringen hejdas och en långsiktigt god hushållning med naturens resurser säkerställas. Grunderna för vårt arbete (kapitel 3) Vårt uppdrag har varit att samla de centrala lagarna på hälsoskydds- och miljöområdet till en miljöbalk. Ändamålet med balken anges i den inledande paragrafen i vårt förslag. Det är att tillförsäkra nu levande och kommande generationer av människor en hälsosam och god miljö att leva i, bevara biologisk mångfald och upprätthålla goda livsbetingelser för alla i landet och dess omgivande vatten naturligt förekommande växt- och djurarter, bevara levande landskap samt skapa förutsättningar för en på lång sikt hållbar utveckling av samhället. De fyra punkterna speglar målen för miljölagstiftningen. Det är inte endast nu levande utan även kommande generationer av människor som skall tillförsäkras en hälsosam och god miljö att leva i. Livsbetingelserna för det biologiska livet skall upprätthållas och levande landskap bevaras till gagn för framtidens värld. Utvecklingen i samhället skall styras in i banor som är långsiktigt hållbara. Vårt förslag innebär att balken innehåller bestämmelser som avser att skydda människorna, naturen och miljön i övrigt mot störningar som kan orsaka skador eller olägenheter, bevara, vårda och förbättra tillståndet i naturen och miljön i övrigt samt säkerställa att mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så, att en från ekologisk, social och samhällsekonomisk synpunkt på lång sikt god hushållning tryggas (1 kap 2 §). täcker således tre områden med nära anknytning till varandra - skydd, vård och förbättring samt hushållning. Inom samtliga krävs effektiva åtgärder för att stoppa miljöförstöringen och skapa förutsättningar för en på lång sikt hållbar utveckling av samhället. Vårt arbete har varit inriktat på att smälta samman de skilda miljölagarna. Strävan har varit att skall ge uttryck för en enhetlig inställning till miljöfrågorna. Ambitionsnivån skall vara densamma på de olika områden som behandlas. Att utforma som en ren sammanställning av nu gällande lagar vore enligt vår uppfattning meningslöst. är avsedd att skydda människorna, naturen och miljön i övrigt. I uttrycket naturen och miljön i övrigt innnefattas mark, vatten, luft, biologiskt liv och även bebyggelse. I den utformning vi föreslår utgör den centrala och övergripande lagstiftningen vad gäller skyddet av naturen och miljön i övrigt. När det gäller åtgärder för människornas hälsa och välbefinnande behandlar balken påverkan av störningar som kan orsaka skador eller olägenheter. Exempel på hälsoproblem som regleras genom är luftföroreningar, gifter, skadlig strålning, buller, stank och liknande påverkan från omgivningen. Stora problemområden som sjukvårds-, livsmedels- och trafiksäkerhetsfrågor regleras huvudsakligen i andra lagar. Balken skall också tillämpas i frågor om samhällsplanering och samhällsekonomi. Detta vida grepp kring miljöproblemen stämmer överens med den syn som har vuxit fram internationellt och kommit till uttryck i bl.a. gemensamma framtid och i , FN:s handlingsprogram för miljö och utveckling med sikte på nästa århundrade, som antogs vid (se närmare avsnitten 2.2.2 och 2.2.4 i den allmänna motiveringen). har liksom andra industriländer i huvudsak använt administrativa styrmedel för att nå uppsatta miljömål. blir enligt vårt förslag det centrala administrativa styrmedlet på miljöområdet. Ekonomiska styrmedel har emellertid fått större betydelse såväl i som utomlands. En ökad användning av avgifter och andra generella ekonomiska styrmedel kan väsentligt förbättra möjligheterna att uppnå de nationella miljömålen. gjorde i sitt slutbetänkande (SOU 1990:59) Sätt värde på miljön, Miljöavgifter och andra styrmedel en bred genomgång av möjligheterna att använda ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. I vår utredning har vi inte gått närmare in på frågor om den typ av miljöavgifter som behandlade. Däremot är möjligheten att använda sanktionsavgifter som komplement till straffsanktioner av direkt betydelse för vårt arbete. Vi ställer inledningsvis i balken upp grundläggande principer som bör genomsyra allt miljöarbete (1 kap. 3 §). Skador skall i första hand förebyggas. Därvid skall redan risken för skador beaktas. Vad som utvinns ur naturen skall kunna användas och slutligt tas om hand utan att denna skadas. Den som kan orsaka eller som orsakar skador och olägenheter skall betala kostnaden för att förebygga eller avhjälpa dem. Principen att skador skall förebyggas är bl.a. formulerad i . Det förebyggande arbetet måste drivas på alla plan från övergripande samhällsplanering till åtgärder för att undvika enskilda utsläpp. Denna huvudprincip understöds av hjälpregler såsom principen om bästa tillgängliga teknik och utbytesprincipen. Den förstnämnda vägleder i frågor om val av processteknik, driftsmetoder och andra förfaranden. Den sistnämnda tillämpas vid val av ämnen och produkter och innebär att farliga ämnen skall ersättas av mindre farliga. Båda syftar till att förebygga skador. Den s.k. försiktighetsprincipen kommer till uttryck i första punktens andra mening. Även den syftar till att förebygga skador. Den återfinns bland de grundläggande principerna i FN:s Rio-deklaration. I den svenska rättstraditionen har principen funnits sedan det moderna miljöskyddsarbetet tog fart . Den andra punkten uttrycker kretsloppsprincipen.