prop · GI0353 · 1995-01-01 00:00:00 — Från RSV har framförts att de byggnads- typer och ägoslag som ej beskattas löpande på lantbruksenheter bör undantas från beskattning. RSV påpekar dock att det leder till problem i proportioneringssam- manhang men att detta kan lösas med att basvärdet används i stället. Regeringen delar denna bedömning vad gäller författningsfrågor. I andra sammanhang uppstår emellertid olägenheter med taxeringsvärden som i vissa delar är anpassade till prisutvecklingen och i andra delar inte. Det uppstår således en skevhet i taxeringsvärdet som strider mot den uppfattning som i allmänhet råder om vad taxeringsvärdet skall representera. Dessutom är som sagts i det föregående det olämpligt att konstruera ett system som enbart är anpassat till nuvarande förhållanden. Det gäller inte minst från beskattningssynpunkt. Regeringen förordar därför att inte några delar av lantbruksenheterna undantas från omräkningsförfarandet. Detsamma gäller den del av hyreshus som är inrättat som lokal i hyreshusenheter. För de kategorier av fastigheter som sällan är föremål för försäljning kan det i vissa fall uppkomma problem med att få fram en prisutveckling som kan ligga till grund för omräkning. Detta problem motverkas delvis genom indelningen i prisutvecklingsområden. Det skall dock poängteras att prisutvecklingen skall vara likartad för den fastighetskategori som skall ingå i prisutvecklingsområdet i enlighet med vad som sagts i det föregående. Skulle prisutvecklingen trots allt inte kunna fastställas för de fastighetstyper som skall omräknas bör enligt regeringens mening finnas en regel som innebär att samma omräkningstal som det föregående årets skall bestämmas. Då omräkning sker av det ursprungliga basvärdet medför en sådan regel att taxeringsvärdet inte förändras. Vad gäller industrienheter är problemet emellertid av sådan omfattning att det förefaller svårt att få ett tillfredsställande underlag. Med hänsyn till att taxeringsvärdena för dessa kategorier av fastigheter inte läggs till grund för löpande skatt föreslås i promemorian att åtminstone i detta första skede industrienheterna undantas från omräkning. Regeringen anser att industrienheter är ett sådant specialfall att en särbehandling är befogad även mot bakgrund av vad som anförts tidigare. Därvid har även beaktats att fråga är om att undanta ett taxeringsvärde i sin helhet från omräkning. Följden av att omräkning inte blir aktuell för industrienheter är att begreppet basvärde avseende dessa taxeringsenheter även skall utgöra taxeringsvärde. Även vad gäller hyreshusenheterna kan problem med att få fram prisstatistik uppkomma bl.a. på grund av att det förekommer köp i form av aktieöverlåtelser. Problemet torde minska om det ges möjlighet att komplettera det officiella fastighetsprismaterialet genom föreläggande till fastighetsägare om att inkomma med uppgifter. Detta skulle emellertid innebära ett komplicerande inslag i omräkningsförfarandet. Utgångspunkten bör därför vara att prisutvecklingen skall konstateras genom befintlig prisstatistik. Det kan dock finnas anledning att återkomma till denna fråga sedan praktisk erfarenhet vunnits av det nya systemet. Detsamma gäller vissa remissinstansers synpunkter om att alternativa värderingsmetoder bör föreligga även vid omräkning. Det kan, som nämnts, tänkas förekomma skillnader i prisutveckling mellan värde- ringsenheter inom samma typ av taxeringsenhet. Olika omräkningstal bör då kunna tillämpas för de olika värderingsenheterna. Någon differentiering av omräknings- talet inom ett och samma område beroende på klassificeringen av enskilda värdefaktorer bör däremot inte ske eftersom omräkningsförfarandet, såsom påpekats tidigare, måste vara förhållandevis enkelt. Utgångspunkter för omräkningen bör vara det senast gällande basvärdet som fastställts vid allmän eller särskild fastighetstaxering. Själva omräkningen föreslås tillgå på så sätt att värdena för värderingsen- heterna i en taxeringsenhet multipliceras med det omräkningstal som fastställts för sådana enheter inom det aktuella prisutvecklingsområdet. Dessa summeras därefter, varvid de omräknade delvärdena och taxeringsvärdet erhålls. Huvudregeln för omräkningstalens storlek är att dessa skall återspegla skillnaden mellan av den genomsnittliga marknadsvärdenivån under den nivåperiod som omräkningen avser och den värdenivå som representeras av taxeringsvärdena. För att prisutvecklingen skall vara säkerställd föreslås i promemorian att ett omräkningstal som innebär en förändring från gällande basvärde med endast en procent inte bör medföra att ett högre eller lägre taxeringsvärde än basvärdet bestäms. En sådan regel fyller enligt promemorian emellertid ingen funktion sedan ett taxeringsvärde som skiljer sig från basvärdet en gång fastställts. Enligt regeringens mening bör emellertid denna s.k. tröskel gälla för att prisutvecklingen skall vara säkerställd vid varje omräkning. under den löpande taxeringsperioden görs en jämförelse med det sist använda omräkningstalet. Det föregående årets omräkningstal fastställs om prisutvecklingen inte leder till ett omräkningstal som skiljer sig från det föregående årets omräkningstal med mer än en procentenhet. Det har framförts åsikter om att tröskeln bör vara högre än en procentenhet. Prisskillnader måste emellertid få slå igenom om än med en viss säkerhets- marginal för att omräkningsförfarandet skall vara meningsfullt. En alltför hög tröskel skulle dessutom innebära att omräkningen medför ett nytt taxeringsvärde först och då med en språngvis effekt som vid en allmän fastig- hetstaxering. Därmed uppnås inte syftet med omräkningen. Det bör noteras att när omräkningsförfarandet tillämpas första gången kommer omräkningstalen för vissa typer av taxeringsenheter att avse prisutveckling. Omräkningstalen skall i normalfallet i princip bestämmas mot bakgrund av den för området tillgängliga fastighetsprisstatistiken. FTK ansåg emellertid att så inte alltid kan bli fallet. Som exempel på en situation då omräkningstalen borde fastställas utan stöd av prisstatistik nämnde FTK bl.a. industrinedläggelse på en mindre ort. Fastighetsmarknaden kännetecknas i ett sådant fall av att mycket få eller inga försäljningar sker. Det finns anledning att dela kommitténs uppfattning att i sådana fall omräkningstal bör kunna bestämmas på andra grunder. Omräkningstalen bör då fastställas för ett prisutvecklingsområde för en typ av taxeringsenhet, vars värde minskat väsentligt efter den senaste allmänna fastighetstaxeringen. I promemorian har uttalats att prisbildningen inom områden med under normala omständigheter likartade förhållanden då kan vara riktgivande för dessa omräkningstal. En remissinstans har ansett att det behövs en utförligare förklaring till vad som menas med likartade förhållanden. Enligt regeringens mening avses att ett område med likartade förhållanden vad avser de för prisutvecklingen grundläggande faktorerna, såsom exempelvis konjunkturförhållanden, som det aktuella området väljs ut som jämförelseobjekt. SCB:s fastighetsprisindex har framförts som ett alternativ till att indela i prisutvecklingsområden och fastställa omräkningstal. Regeringen är emellertid inte beredd att föreslå ett sådant alternativ. Som påpekats i avsnitt 4.1.1 bör nuvarande fastighetstaxeringssystem med dess metoder för att beräkna prisutveck- lingen tillämpas även vid omräkningen. Förslaget i denna del har tagits in i de nya bestämmelserna i 1, 2 och 4-6 §§ i 16 A kap. FTL. 4.1.5 Nivåperiod vid omräkning Regeringens förslag: Omräkningstal skall beräknas på grundval av den genomsnit- tliga prisnivån som börjar andra året före taxeringsåret och slutar året före detta år. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. anser att det är ett onödigt merarbete att genomföra omräkningen även de år då allmän fastighetstaxering sker. Ett sådant förfarande anses dessutom försvåra förståelsen av innebörden av begreppen taxeringsvärde, basvärde och omräkningstal. Enligt bör målet vara att nivåperioden skall utgöras av kalenderåret före taxeringsåret. Så länge detta ej är administrativt möjligt bör nivåperioden vid både allmän fastighetstaxering och omräkning vara andra kalenderåret före taxeringsåret. En remissinstans ifrågasätter om inte prisnivån under delvis kommer att påverka såväl basvärdet vid en allmän fastighetstaxering som omräkningen . Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 4 § FTL skall vid den allmänna fastighetstaxeringen marknadsvärdet bestämmas med hänsyn till det genomsnittliga prisläget före det år då allmän fastighetstaxering sker. Den särskilda fastighetstaxeringen skall enligt 16 kap. 6 § FTL ske med hänsyn till bl.a. det allmänna prisläge som tillämpats vid den närmast föregående allmänna fastighetstaxeringen av samma slags taxeringsenhet. Vid särskild fastighetstaxering fastställs det föregående årets taxeringsvärde oförändrat såvida inte en ny taxering skall ske under den löpande taxeringsperioden. En ny taxering av t.ex. en småhusenhet kan ske ända fram t.o.m. under den nu löpande taxeringsperioden. Enligt nuvarande regler skall ny taxering då baseras prisnivå. Således kan taxeringsvärdet under den löpande taxeringsperioden baseras på priser som är för denna typ av taxeringsenhet. På liknande sätt förhåller det sig med övriga taxeringsenhetstyper fastän andra nivåår där används på grund av den uppdelade allmänna fastighetstaxeringen. Det får anses lämpligt att normalt basera omräkningen på den genomsnittliga prisnivån som omfattar . För att få ett så aktuellt material som möjligt bör naturligtvis denna s.k. nivåperiod tidsmässigt vara näraliggande det år då en omräkning skall göras. förslag kan inte anses ligga i linje med målsättningen med omräkningen, dvs. att taxeringsvärdet skall vara så aktuellt som möjligt. Dessutom kommer de förslag regeringen lägger fram i det följande att ge möjlighet till samordning av utskick till fastighetsägaren. Således skall underrättelser om både allmän fastighetstaxering och omräkning kunna skickas ut . Vinsten med att avstå från omräkning de år allmän fastighetstaxering sker begränsas därmed. FTK har valt en tolvmåna- dersperiod mellan halvårsskiftena under det andra och första året före omräk- ningsåret medan förordat kalenderåret närmast före taxeringsåret. Här måste dock enligt vissa formella och praktiska hänsynstaganden tillmätas avgörande vikt. Således måste beaktas att enligt nuvarande taxeringsförfarande grunderna för taxeringen bestäms före fastighetstaxeringsåret medan själva beräkningen görs under nämnda år. Om bestämmande av omräkningstal är att anse som bestämmande av grunder - vilket det torde vara - bör dessa bestämmas före taxeringsåret. Beredningen av prisstatistik kan beräknas ta en månad i anspråk. Därtill bör läggas ca för att den nu rådande eftersläpningen i lagfartshante- ringen skall kunna beaktas i möjligaste mån. Hänsyn måste också tas till den tid som åtgår att fastställa omräkningstalen. I och för sig är det således angeläget att lägga en mer aktuell prisstatistik till grund för ett omräkningsförfarande. Å andra sidan behövs också en rimlig tidrymd för att analysera prisstatistiken och administrativt omsätta dessa data i tillämpliga omräkningstal. Mot bakgrund härav förefaller det inte möjligt att nu ta steget till att ha en nivåperiod för omräkning som motsvarar kalenderåret närmast före taxeringsåret. Det får i ett senare sammanhang bedömas om det går att få en ännu mer aktuell statistik till grund för fastighetstaxeringen. Ett samlat ställningstagande bör då göras till om man både vid allmän fastighetstaxering och vid omräkning kan ha en nivåperiod som utgör kalenderåret före taxeringsåret. Slutsatsen blir därför att som börjar andra året före taxeringsåret och slutar året före taxeringsåret bör utgöra nivåperiod vid omräkningen. Den överlappning av prisnivåer som synes ske inför en allmän fastighetstaxering och som påpekats av en remissinstans är inget problem i praktiken. Vid en allmän fastighetstaxering skall marknadsvärdet bestämmas till det genomsnittliga prisläget före det år då allmän fastighetstaxering sker. Motsvarande nivåperiod vid omräkningen är som börjar andra året före taxeringsåret och upphör året före detta år. Detta innebär att nivåtidpunkten kommer att ligga i mitten på respektive tidsintervall. Noterade omräknas till att motsvara den nivå som gäller . Denna nivå beräknas med hänsyn till den genomsnittliga prisutvecklingen. Om perioderna delvis sammanfaller ingår givetvis samma köp vid respektive beräkning. Dessa beräkningar skall dock ske separat. Bestämmelserna om nivåperioden bör tas in i 16 A kap. 3 § FTL. 4.1.6 Periodicitet och giltighetstid Regeringens förslag: Omräkning skall ske . Ett taxeringsvärde skall gälla från ingången av det år då detta beslutas genom omräkning till ingången av det år då ny omräkning sker. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Samfundet för fastighetsekonomi anser att omräkningsförfarandet kan ske i stället med motiveringen att ett sådant förfarande minskar risken för att tillfälliga variationer i prisutvecklingen får ett allt för stort genomslag. Några remissinstanser anser att den löpande taxeringsperioden kan förlängas om omräkningsförfarandet införs. Skälen för regeringens förslag: ansåg det vara en fördel om justering kunde ske . Denna ståndpunkt godtogs av remissin- stanserna. har i sitt betänkande uttalat att ju oftare en justering av taxeringsvärdet görs desto bättre speglar det marknadsvärdet och ger således ett jämnare och riktigare beskattningsunderlag. Utredningen har därför ansett att omräkning bör göras . Enligt regeringen bör en justering av taxeringsvärdet göras så ofta som möjligt för att taxeringsvärdet på bästa sätt skall spegla det aktuella marknadsvärdet. Det är därför lämpligt att omräkning sker . Något hinder för denna ordning föreligger inte. Genom att omräkning görs av de värden som fastställs vid en allmän eller särskild fastighetstaxering uppnås en smidig samordning med det övriga taxeringsarbetet som prisutvecklingen beaktas fullt ut . Risken för att tillfälliga variationer i prisutvecklingen får ett alltför stort genomslag motverkas delvis av den årliga tröskel som föreslås. Vidare medför den omständigheten att omräkningen sker i sig en garanti för att effekten av en kraftig tillfällig prisändring inte blir långvarig. En förlängning av sexårsperioden mellan de allmänna fastighetstaxeringarna såsom föreslagits av några remissinstanser är en önskvärd framtida utveckling. Ställning till detta kan emellertid inte tas förrän en utvärdering har skett av hur omräkningsförfarandet fungerar. Det föreslås således att omräkning med nya omräkningstal skall ske . Taxeringsvärdena bör gälla från ingången av det år då omräkning sker till ingången av det år då nytt beslut om omräkning fattas. Omräkningssystemet kan åskådliggöras på följande sätt: Systemet skall ta sin början , år 1 i systemet. Detta år skerallmän fastighetstaxering av småhusenheter. De värden som fastställsvid denna samt gällande värden för övriga taxeringsenheter omräknastill den genomsnittliga prisnivån för respektive fastighetstyp underperioden fr.o.m. och t.o.m. . År1997, år 2, sker omräkning av samtliga taxeringsenheter med omräkningstal som avser den genomsnittliga prisutvecklingen för perioden fr.o.m. och t.o.m. . , år 3, används nya omräkningstal med nivåperioden avseende tiden fr.o.m. t.o.m. för alla taxeringsen heter inklusive lantbruksenheterna, vilka då är föremål för allmän fastighetstaxering, osv. Bestämmelsen om giltighetstid föranleder tillägg till 1 kap. 3 § FTL. 4.1.7 Beslut om indelning i prisutvecklingsområden och fastställande av omräkningstal Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall besluta närmare föreskrifter om indelning i prisutvecklingsområden och om omräkningstal. Sådana beslut skall inte gå att överklaga. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. Kammarrätten i anser att övervägande skäl talar för att beslut om indelning i prisutvecklingsområden och omräkningstal inte bör kunna överklagas. Några remissinstanser anser att omräkningstalen skall kunna överklagas. motiverar detta med rättssäkerhetsskäl och anser att besluten annars bör fattas av en politisk instans. Statskontoret anser att det bör finnas en möjlighet att överklaga omräkningstalen av samma skäl som anförts i fråga om riktvärdena. anser dessutom att prisutveck- lingsområden och omräkningstalen skall fastställas genom ett av regeringen oberoende och opåverkbart organ. avstyrker att omräkningstalen skall vara bindande och anser att de i likhet med nuvarande riktvärden skall vara just riktvärden och detta särskilt med hänsyn till att en tillräckligt omfattande och rättvisande prisstatistik inte alltid kan erhållas. Skälen för regeringens förslag: I 7 kap. FTL återfinns de allmänna värderingsreglerna för den allmänna och särskilda fastighetstaxeringen (jfr 16 kap. 6 § FTL). Där fastläggs de grundläggande ramarna för värdeområdenas indelning och hur riktvärden m.m. skall bestämmas. har beträffande dessa frågor ansett att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer skall besluta om närmare föreskrifter om indelning i värdeområden, klassindelning av värdefaktorer, klassindelningsgrunder, värdeserier och värdetabeller för de byggnadstyper och ägoslag som anges i 8 - 15 kap. Det stadgas dessutom att sådana beslut inte får överklagas (jfr 7 kap. 7 § FTL). Enligt 6 kap. 1 § och 11 kap. 1 § fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199, FTF) ankommer det på RSV att meddela de ytterligare verkställighetsföreskrifter som behövs till bestämmelserna i . Föreskrifter om indelningen i värdeområden för småhus m.m. inom ett län skall dock meddelas av skattemyndigheten. Reglerna infördes i samband med tillkomsten av FTL och hade därvid anpassats till reglerna i den nya regeringsformen. I denna anges att föreskrifter om skatt skall meddelas genom lag. Regeringen får emellertid genom förordning besluta föreskrifter om verkställighet av lag och även överlåta åt myndighet under regeringen att meddela bestämmelser i ämnet. Genom FTL och FTF sammanfördes en rad materiella bestämmelser som varit utspridda i andra författningar. Detta innebar dessutom att fick ett betydligt mer långtgående inflytande över värderingen . Detaljutformningen av reglerna hade diskuterats ingående i såväl FTK:s betänkande som propositionen. Det föredragande statsrådet menade att det inte var praktiskt möjligt att tog ställning till värderingsreglerna i ett ännu mera specificerat skick, t.ex. i form av riktvärdetabeller eller riktvärdekartor, eftersom dessa utarbetas och färdigställs först någon månad innan taxeringen börjar och omfattar i bokform flera hyllmeter. Han ansåg att ett sådant tillvägagångssätt inte heller skulle vara lämpligt. Den reglering som föreslogs om värderingen och det förfarande som i övrigt föreslogs för framtagandet av ytterligare värderingsregler på central och regional nivå ansågs uppfylla regeringsformens krav i fråga om beskattningsrätt genom fastighetstaxering (prop. 1979/80:40 s. 94 f.). Den systematik som kännetecknar fastighetstaxeringsförfattningarna har visat sig fungera väl. De förslag som lagts fram beträffande omräkningsförfarandet - innefattande indelning i prisutvecklingsområden och fastställande av omräkningstal - har anpassats för att kunna flyta in i författningarna på ett smidigt sätt. Sakligt sett skiljer sig inte indelningen i prisutvecklingsområden i något avgörande avseende från vad som gäller om indelning i värdeområden. De ställningstaganden som gjordes och som återgetts här bör också gälla i fråga om beslut om prisutvecklingsområden. Besluten avser dock relativt få områden och bör göras på en övergripande nivå. Även arbetet med indelningen och avstämningen måste till stor del ske centralt. Utgångspunkten bör därför vara att indelningen i prisutvecklingsområden kommer att fastställas av RSV i enlighet med ett stadgande motsvarande det i 6 kap. 1 § FTF. Vad gäller omräkningstalen är även de av sådan karaktär att det är praktiskt olämpligt att bestämma dem i lagform. Det har ansetts möjligt att låta regeringen fastställa indextal för indexerade skatter, t.ex. i fråga om vissa indirekta skatter (prop.1993/94:25, bet.1993/94:FiU1). Någon principiell skillnad mot de nu aktuella omräkningstalen torde inte föreligga. Regeringen anser således att det inte heller för omräkningstalens vidkommande finns anledning att föreslå andra beslutsfattande organ än vad som gäller för värderingsreglerna. Riktvärdena har framtagits av RSV i samarbete med LMV enligt de ramar som uppställts i FTL och FTF. Riktvärdena skall bestämmas så att de står i överensstämmelse med kravet om en taxeringsvärdenivå som motsvarar av marknadsvärdet. I förarbetena (prop. 1979/80:40 s. 56 f och 116) uttalas att riktvärdena normalt bygger på de bästa utredningar om fastigheternas marknadsvärden som går att få fram som underlag för värderingen. Det anses emellertid inte uteslutet att annan bättre statistik kan läggas fram. Om t.ex. en fastighetsägare visar att riktvärdet är felaktigt beräknat eller att det värde som tas fram med utgångspunkt i riktvärdet efter eventuell justering av säregna förhållanden inte motsvarar av marknadsvärdet för taxeringsenheten skall detta värde kunna frångås. Riktvärdena har alltså inte gjorts bindande. I promemorian har framförts den ståndpunkten att trots att omräkningstalen uppvisar stora likheter med riktvärdena talar övervägande skäl för att omräkningstalen bör vara bindande. Som skäl härför anförs att om det årliga omräkningsförfarandet skall fungera krävs att prisutvecklingen kan beaktas på ett smidigt sätt. Omräkningstalen kommer dessutom att framräknas genom ett förhållandevis tekniskt utformat förfarande. Mot denna bakgrund bör den enskilde endast kunna få prövat om en felräkning eller felaktig tillämpning av omräkningstalen skett i samband med omräkningen. Som redogjorts för har några remissinstanser haft synpunkter på möjligheten för den enskilde att angripa omräkningstalen. Det skall klargöras att dessa remissinstanser torde ha avsett att omräkningstalen inte skall vara bindande och att taxeringsvärdet därmed skall kunna frångås av skäl hänförliga till själva omräkningstalen vid överklagande av omräkningen. Regeringen vill utöver vad som anförts i promemorian framhålla följande. Detaljnoggrannheten i fastighetstaxeringssystemet erhålls genom fastställande av basvärden vid allmän och särskild fastighetstaxering. Omräkningen utgör ett separat förfarande med en annan schabloniseringsgrad. Avsikten med omräkningen är endast att anpassa basvärdena till den allmänna pristrenden. Regeringen anser därför att det inte finns tillräckliga skäl för att låta den enskilde få prövat det omräkningstal som gäller i prisutvecklingsområdet. Även vad gäller omräkningstalen är utgångspunkten att RSV fastställer dessa på samma sätt som indelningen i prisutvecklingsområden. Sammanfattningsvis föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall besluta om närmare föreskrifter såvitt avser indelningen i prisutvecklingsområden och omräkningstal. Dessa beslut skall inte gå att överklaga. Bestämmelsen bör tas in i 16 A kap. 7 § FTL. Det kan anmärkas att Lagrådet i sitt yttrande förklarat att man inte har något att erinra mot den föreslagna regleringen men påpekat att de aktuella föreskrifterna ändå kan komma att prövas av domstol genom s.k. normprövning enligt 11 kap. 14 § regeringsformen. 4.2.1 Beslut och underrättelser Regeringens förslag: Omräkningen skall beslutas av skattemyndigheten.