prop · GI0370 · 1995-01-01 00:00:00 — Om tillstånd till verkställande av fusionsplanen ges, skall det övertagande bolaget anmäla detta tillsammans med nödvändiga följdbeslut för registrering. Fusionen fullbordas i och med registreringen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. och har förordat att inspektionen skall lämna bolagen tillstånd att verkställa fusionsplanen. har även anfört att inspektionen vid kombination bör stadfästa bolagsordningen för det övertagande bolaget (regeringens ställningstagande till dessa synpunkter, se avsnitt 7.4). Skälen för regeringens förslag: Fusionsregler saknas i försäkringsrörelselagen. Bankaktiebolagslagen skiljer mellan två olika slag av fusion. Den ena formen av fusion innebär att ett aktiebolag eller ett bankaktiebolag går upp i ett bankaktiebolag (absorption, se 11 kap. 1 §). Den andra formen innebär att två eller flera överlåtande bolag förenas i ett nybildat bolag (kombination, se 11 kap. 2 §). Fusionsförfarandet har följande huvuddrag. De berörda bolagen upprättar ett avtal om fusion. I avtalet anges ett fusionsvederlag, dvs. en ersättning till aktieägarna i det eller de överlåtande bolagen. Avtalet skall godkännas av bolagsstämman i det överlåtande bolaget eller, vid kombination, de överlåtande bolagen (se 11 kap. 1 och 2 §§). Därefter skall avtalet anmälas till för registrering och kungörande. Registrering kan vägras under vissa i lagen angivna förhållanden (se 11 kap. 3 §). Senast efter registreringen skall bolagen ansöka om regeringens tillstånd att verkställa avtalet (se 11 kap. 4 §). Tillstånd enligt 11 kap. 4 § att verkställa ett fusionsavtal skall registreras och viss i 11 kap. 6 § angiven anmälan göras. Härefter skall fusionsvederlaget skiftas (se 11 kap. 7 §). När detta har skett och styrelsen har avgivit slutredovisning, är det eller de överlåtande bolagen upplösta (se 11 kap. 8 §). En anmälan härom skall därefter göras för registrering. Lagen innehåller också ett förenklat förfarande vid en särskild form av absorption, nämligen samgående mellan ett moderbolag och ett helägt dotterbolag (se 11 kap. 9 §). Förfarandet är i huvudsak detsamma. I EG:s tredje bolagsrättsliga direktiv (fusionsdirektivet) finns bestämmelser om nationella fusioner mellan aktiebolag. Bestämmelserna är i jämförelse med nu gällande svenska regler mer detaljerade. Direktivet behöver endast tillämpas på aktiebolag (die Aktiengesellschaft och motsvarande bolagsformer) och på public companies. Det behandlar såväl fusion genom absorption som fusion genom kombination. De nuvarande svenska fusionsreglerna för bankaktiebolag uppfyller i flera avseenden inte de fordringar som uppställs i fusionsdirektivet. Reglerna måste därför ändras. I försäkringsrörelselagen saknas som tidigare nämnts fusionsregler. Däremot finns det i 15 kap. bestämmelser om frivillig överlåtelse av försäkringsbestånd. Detta förfarande är enhetligt för försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. Ett samgående mellan två försäkringsbolag genomförs genom att det ena bolaget överlåter försäkringsbeståndet till det andra och sedan likvideras. Reglerna om frivillig överlåtelse av försäkringsbestånd, som infördes försäkringsrörelselag, har tillämpats vid ett stort antal samgåenden mellan försäkringsbolag och den utredning som föregick införandet av den nuvarande försäkringsrörelselagen fann inte anledning att införa aktiebolagslagens fusionsregler. Fusionsdirektivet nödvändiggör ett införande av fusionsregler för för- säkringsaktiebolag. Eftersom EG:s försäkringsdirektiv förutsätter att beståndsöverlåtelser skall vara möjliga bör nuvarande regler om överlåtelse av försäkringsbestånd bibehållas vid sidan av av fusionsreglerna. Reglerna om beståndsöverlåtelser fyller för övrigt en viktig funktion för de ömsesidiga försäkringsbolagen. Det finns inte några starka skäl för att inom bank- och försäkringsområdet införa särregler för privata bolag. Ett fusionsförfarande som bygger på EG:s fusionsdirektiv och som i allt väsentligt gäller lika för både publika och privata bolag bör därför införas. En närmare redogörelse för hur fu- sionsförfarandet bör vara utformat kommer att lämnas i de följande avsnitten. Redan här bör emellertid grunddragen i förfarandet anges. Före en fusion skall en fusionsplan upprättas. Planen skall granskas av bolagens revisorer samt registreras, kungöras och hållas till- gänglig för bolagens aktieägare. Den skall därefter underställas bolagsstämman i överlåtande bolag och, i vissa fall, bolagsstämman i det övertagande bolaget. När planen har godkänts, skall bolagen hos regeringen ansöka om tillstånd att verkställa den. Regeringen prövar om de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden är sådana att fusionen kan anses förenlig med borgenärernas intressen. Om tillstånd till verkställande av fusionsplanen ges, skall det övertagande bolaget anmäla detta tillsammans med nödvändiga följdbeslut för registrering. Fusionen fullbordas i och med registreringen. Regeringens förslag: Fusionen skall föregås av upprättandet av en fusionsplan. Fusionsplanen skall granskas av revisorerna i bolaget. Planen skall registreras i bank- resp. försäkringsregistret och kungöras i Post- och . Först en månad därefter - eller, om samtliga fusionerande bolag är privata aktiebolag, - skall planen underställas bolagsstämman för godkännande. Före bolagsstämmans beslut skall planen hållas tillgänglig för aktieägarna under minst en månad eller, om samtliga fusionerande bolag är privata aktiebolag, under minst . Promemorians förslag: Överrensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. har anfört att fusionsplanen bör granskas inte bara av bolagens egna revisorer utan också av någon från bolagen oberoende expert. Skälen för regeringens förslag: I fusionsdirektivet motsvaras fusionsavtalet av en skriftlig fusionsplan. I artikel 5 föreskrivs att förvaltnings- eller led- ningsorganen i de fusionerande bolagen skall upprätta en sådan plan. Den skall bl.a. innehålla minst följande uppgifter: a) de fusionerande bolagens form, namn och säte, b) aktiernas utbytesförhållande och i förekommande fall storleken av den kontanta ersättningen, c) de närmare villkoren för utlämnandet av aktier i det övertagande bolaget, d) den tidpunkt från vilken sistnämnda aktier ger rätt till utdelning av vinst samt varje särskilt förhållande som berör denna rätt och e) den tidpunkt från vilken det överlåtande bolagets åtgärder i bokförings- hänseende skall anses företagna för det övertagande bolagets räkning. Vidare gäller enligt artikel 9 att förvaltnings- och ledningsorganen i vart och ett av de fusionerande bolagen skall upprätta en utförlig skriftlig redogörelse vari fusionsplanen och då särskilt utbytesförhållandet mellan aktierna förklaras och bedöms från rättslig och ekonomisk synpunkt. Enligt artikel 10 skall dessutom en eller flera oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en domstol eller en förvaltningsmyndighet, granska fusionsplanen och lämna en skriftlig redogörelse till aktieägarna. I artikeln preciseras vad redogörelsen skall innehålla. Bland annat skall de sakkunniga göra vissa bedömningar av gjorda värderingar. Alla aktieägare skall ha rätt att under minst en månad före den bolagsstämma som skall ta ställning till fusionsplanen ta del av denna samt av de i artiklarna 9 och 10 angivna redogörelserna. De skall också ha rätt att ta del av de fusionerande bolagens årsbokslut och förvaltningsberättelser och, i vissa fall, en särskild redovisning för före fusionsplanens upprättande (se artikel 11). Fusionsplanen skall offentliggöras i enlighet med bestämmelserna i publici- tetsdirektivet, dvs. den skall sändas in till registreringsmyndigheten och kungöras i en av medlemsstaten utsedd nationell tidning (se artikel 6 samt artikel 3.1 och 3.3 i publicitetsdirektivet). Bolagsstämmorna i de fusionerande bolagen får inte ta ställning till fusionsplanen förrän det har förflutit en månad från kungörandet. Direktivens grundläggande bestämmelser om upprättande av fusionsplan, om redogörelse av styrelsen och om granskning av dessa handlingar bör appliceras på båda bolagskategorierna. Föreskrifterna om registrering och kungörande av fusionsplanen kan ibland framstå som betungande, särskilt för privata aktiebolag. Detta slag av offentliggörande riktar sig främst till aktieägare i bolagen men torde även ha ett visst intresse för bolagens borgenärer. I de privata aktiebolagen är emellertid aktieägarkretsen normalt begränsad och den planerade fusionen torde redan på grund därav vara känd för aktieägarna. Till detta kommer att aktieägarna i det överlåtande bolaget under alla förhållanden skall kallas till den bolagsstämma som skall godkänna fusionsplanen. Borgenärernas intresse av att få kännedom om fusionen tillgodoses genom den kungörelse som registreringsmyndigheten senare har att utfärda. Det kan därför hävdas att värdet av att registrera fusionsplanen för dessa båda kategorier är begränsat. Mot bakgrund av detta och då fusionsdirektivet inte behöver tillämpas på privata aktiebolag kan det ifrågasättas om någon registrering av fusionsplanen över huvud taget bör ske när samtliga berörda bolag är privata aktiebolag. Det finns emellertid skäl som talar för att fusionsplanen alltid bör registreras och kungöras i fusionsförfarandets inledningsskede. Även tredje man, t.ex. en presumtiv aktieköpare eller en presumtiv borgenär, bör ha möjlighet att på ett så tidigt stadium som möjligt skaffa sig kännedom om den förestående fusionen. Om fusionsplanen inte kungörs i fråga om vissa slag av bolag, skulle det vara nödvändigt att låta offentliggöra den pågående fusionen på annat vis i nära anslutning till godkännandet av fusionsplanen. Fusionsplanen bör således registreras och kungöras också då samtliga bolag är privata bolag. Om samtliga bolag som berörs av fusionen är privata aktiebolag, bör dock fusionen i ett par avseenden kunna utformas något enklare än vad som annars bör vara fallet. Det gäller dels den frist som skall löpa mellan kungörandet av fusionsplanen och den beslutande bolagsstämman, dels den tid under vilken aktieägarna skall ha rätt att ta del av fusionsplanen. Den förstnämnda fristen bör kunna sättas till lägst , motsvarande den tid som måste gå mellan kallelse och bolagsstämma (se 8 kap. 8 § bankaktiebolagslagen och 9 kap. 8 § försäkringsrörelselagen). Den tid inom vilken fusionsplanen skall hållas till- gänglig för aktieägarna bör liksom vad gäller för bankaktiebolag (se 11 kap. 1 och 2 §§ bankaktiebolagslagen) kunna stanna vid . Med de nu angivna kortare fristerna kommer en fusion som berör endast privata bolag att kunna genomföras något snabbare och smidigare än i normalfallet. Som nämnts föreskrivs i direktivet att fusionsplanen skall granskas av "oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en domstol eller en för- valtningsmyndighet". Aktiespararna har särskilt tagit upp formen för granskning av fusionsplanen. I det av antagna förslaget till ändringar i aktiebolagslagen har ansetts att bolagets revisorer uppfylla direktivets krav på "oberoende sakkunniga" (se prop. 1993/94:196, s. 94). Något skäl att inta en annan inställning när det är fråga om fusion enligt bank- och försäkringslagstiftningen finns inte. 7.3 Beslutet om godkännande av fusionsplanen Regeringens förslag: I överlåtande bolag skall fusionsplanen godkännas genom beslut av bolagsstämman. Om ägare till av aktierna i det över- tagande bolaget begär det, skall fusionsplanen godkännas av bolagsstämman också i detta bolag. Ett bolagsstämmobeslut om godkännande av fusionsplan måste för att bli giltigt biträdas av minst två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna. Om fusionsplanen innebär att rättsförhållandet mellan redan utgivna aktier rubbas, fordras dessutom en särskild kvalificerad majoritet, motsvarande bestämmelserna i 8 kap. 14 § bankaktiebolagslagen och 9 kap. 16 § försäkringsrörelselagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. har däremot förordat att det för beslut om fusion skall krävas en kvalificerad majoritet om av såväl kapital som röster på överlåtande bolags bolagsstämma. Skälen för regeringens förslag: Enligt 11 kap. 1 och 2 §§ bankaktiebolagslagen skall fusionsavtalet godkännas av bolagsstämman i det eller de överlåtande bolagen. Några särskilda majoritetsregler gäller inte. Beslut om godkännande av fusionsavtal kan därför tas med enkel majoritet, såvida inte bolagsordningen föreskriver större majoritet. För det övertagande bolaget jämställs fusionen med en vanlig affärstransaktion och fusionsavtalet behöver därför inte underställas stämman utan kan godkännas genom beslut av styrelsen. För att genomföra en fusion kan emellertid ibland krävas åtgärder som fordrar bolagsstämmans godkännande, t.ex. ändring i bolagsordningen eller beslut om nyemission. Enligt fusionsdirektivet, artikel 7, måste fusionsplanen godkännas av bolagsstämman i samtliga fusionerande bolag. Bestämmelsen modifieras dock av artikel 8. Enligt denna artikel behöver nämligen lagstiftningen i en medlemsstat under vissa förutsättningar inte föreskriva något godkännande av bolagsstämman i det övertagande bolaget. Till dessa förutsättningar hör att fusionsplanen har offentliggjorts och hållits tillgänglig för aktieägarna i det övertagande bolaget på det sätt som direktivet i övrigt föreskriver. En ytterligare förutsättning är att en minoritet som innehar en viss andel av det tecknade kapitalet skall ha rätt att begära att bolagsstämma sammankallas också i det övertagande bolaget för att godkänna fusionsplanen. Lagstiftningen får inte sätta denna andel högre än . För att bolagsstämmans beslut skall vara giltigt fordras enligt direktivets huvudregel att det biträtts av minst två tredjedelar av de röster som är förenade med de företrädda värdepapperen eller det företrädda tecknade kapitalet. Direktivet ger dock medlemsstaterna frihet att föreskriva ett krav på absolut majoritet av rösterna, under förutsättning att minst hälften av det tecknade kapitalet är företrätt på bolagsstämman. Finns det i något flera slag av aktier i något av de fusionerande bolagen, fordras dessutom för beslut om fusion en särskild omröstning för varje kategori av aktieägare vars rätt berörs av åtgärden. De nu redovisade direktivbestämmelserna får till följd att den svenska lagstiftningen måste ändras i två väsentliga avseenden. För det första måste regler införas om att fusionsplanen under vissa förutsättningar skall godkännas också av bolagsstämman i det övertagande bolaget. För det andra måste en bestämmelse om kvalificerad majoritet införas. Det skulle visserligen vara möjligt att begränsa dessa lagstiftningsåtgärder till att endast gälla de publika bolagen. Som har framhållits bör emellertid samma regelsystem gälla för båda bolagskategorierna, såvida inte särskilda skäl talar för något annat. I denna del finns det inte några sådana skäl. När det gäller beslut om godkännande av fusionsplan i det övertagande bolaget bör utnyttja den undantagsbestämmelse som finns i artikel 8. Ett särskilt bolagsstämmobeslut i det övertagande bolaget bör alltså krävas först om en minoritet som företräder av aktiekapitalet begär det. Fusionsdirektivet innebär att bolagsstämmobeslut om godkännande av fusionsplan normalt skall fattas med två tredjedelars majoritet. Aktiespararna har förordat en ännu mer långtgående majoritetsregel, nämligen 90 procents majoritet såvitt gäller det eller de överlåtande bolagen. Som skäl har anförts bl.a. att skyddet för den enskilda äganderätten annars skulle bli alltför svagt. I det av antagna förslaget har regeringen inte funnit anledning att föreslå en så långtgående majoritetsregel som Aktiespararna förordat (se prop. 1993/94:196 s. 96 f, där skälen närmare utvecklas). Således kommer för de allmänna aktiebolagen att gälla att beslutet skall biträdas av minst två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna. Skäl att ha någon annan uppfattning när det gäller bolag på bank- och försäkringsområdet saknas. Regeringen finner vidare det naturligt att, om fusionen rubbar rätts- förhållandet mellan olika aktier, beslutet bör kräva samma majoritet som fordras för beslut om ändring av bolagsordningen som innebär att rättsförhållandet mellan aktier rubbas. I sådana fall fordras enligt 8 kap. 14 § bankaktiebolagslagen och 9 kap. 16 § försäkringsrörelselagen som huvudregel att beslutet biträds av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktierna. Bestämmelsen om att det krävs två tredjedels majoritet för beslut om fusion bör därför kompletteras med en bestämmelse motsvarande de nämnda i bankaktiebolagslagen och försäkringsrörelselagen. Regeringens förslag: Liksom prövar regeringen om de fusionerande bank- aktiebolagens ekonomiska förhållanden är sådana att fusionen kan anses förenlig med insättarnas och övriga fordringsägares intressen. Samma prövning föreslås införd i försäkringsrörelselagen beträffande fusionerande försäkringsaktiebolag. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. och har förordat att inspektionen skall pröva fusionens följdverkningar för borgenärerna. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande rätt prövar regeringen om en fusion kan anses förenlig med borgenärernas intressen samt om fusionen framstår som ändamålsenlig från allmän synpunkt (se 11 kap. 4 § andra stycket bankaktiebolagslagen). I fusionsdirektivet, artikel 13, stadgas att lagstiftningen i medlemsstaterna på ett betryggande sätt skall skydda rättigheterna för de borgenärer i de fusionerande bolagen vilka har fordringar som uppkommit före offentligörandet av fusionsplanen och som inte var förfallna till betalning vid offentliggörandet. Vidare stadgas att lagstiftningen i medlemsstaterna i detta syfte minst skall föreskriva att dessa borgenärer har rätt till betryggande säkerhet, om ett sådant skydd behövs med hänsyn till de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden och borgenärerna inte redan har en sådan säkerhet. I det av antagna förslaget gäller beträffande borgenärsskyddet i aktiebolagslagen följande. Skyddet för borgenärerna skall liksom tillgodoses genom ett till- ståndsförfarande. Tillstånd skall liksom normalt lämnas om ansökan inte bestrids eller om de borgenärer som bestrider den får full betalning eller tillfredsställande säkerhet. Ansökan om tillstånd skall - till skillnad från vad som är fallet - göras hos . Verket skall pröva otvistiga tillståndsärenden och överlämna de ärenden där ansökan har bestritts till allmän domstol. Den krets av borgenärer som skall ha rätt att yttra sig över fusionen och därvid kräva betalning eller säkerhet utvidgas. Även borgenärerna i det övertagande bolaget skall i vissa fall kallas och ha rätt att kräva betalning eller säkerhet. Kallelsen på borgenärerna skall utfärdas genom kungörelse i Post- och . De kända borgenärer som omfattas av kallelsen skall dessutom tillställas skriftliga underrättelser om fusionen. Dessa underrättelser skall skickas genom bolagens försorg. Ett förfarande liknande det i aktiebolagslagen är inte praktiskt genomförbart vid fusion på bank- och försäkringområdet. Det bör i stället, liksom enligt nuvarande regler, ankomma på regeringen att lämna tillstånd att verkställa fusionsplanen. De särskilda skälen till detta är bl.a. följande. Vid fusion genom kombination skall regeringen stadfästa bolagsordningen för det nybildade bolaget och bevilja oktroj resp. koncession för detta. Vid fusion genom absorption torde det oftast krävas en ändring i det övertagande bolagets bolagsordning. I vissa fall skall även denna ändring stadfästas av regeringen. Eftersom dessa regeringsärenden är så nära knutna till fusionsärendet i övrigt bör regeringen pröva alla frågor med anknytning till fusionen. Det här framlagda förslaget innebär bl.a. följande. Vid tillståndsprövningen skall regeringen beakta fusionens följdverkningar för borgenärerna - främst insättarna i bankaktiebolaget och försäkringstagarna i försäkringsaktiebolaget - i såväl det överlåtande som det övertagande bolaget. Regeringen kan liksom tidigare ge tillstånd till verkställighet av fusionsplanen utan att varje enskild borgenär gett sitt medgivande till fusionen. Borgenärerna har dock möjlighet att lämna synpunkter på fusionen, eftersom planen eller en redogörelse för det väsentliga innehållet i den offentliggörs i samband med att planen registreras. Anmärkas bör även att revisorerna i sitt granskningsyttrande över fusionsplanen särskilt skall ange om de funnit att fusionen medför fara för att borgenärerna inte skall få sina fordringar betalda. Regeringen fungerar således som något av ställföreträdare för insättarna/försäkringstagarna och övriga borgenärer och bevakar att deras intressen inte äventyras genom fusionen. Detta förfarande innebär ett avsteg från de allmänna civilrättsliga reglerna om skuld- övertagande. De ovan redovisade speciella förhållanden som råder vid fusion i vilken bankaktiebolag resp. försäkringsaktiebolag deltar får anses motivera detta steg. Regeringen skall avslå en ansökan om tillstånd att verkställa en fusionsplan om de fusionerande bankaktiebolagens eller försäkringsaktiebolagens ekonomiska förhållanden är sådana att fusionen inte kan anses förenlig med insättarnas, försäkringstagarnas och övriga fordringsägares intressen. Vid denna prövning skall regeringen tillse att dessa borgenärer tillförsäkras en betryggande säkerhet, om ett sådant skydd behövs med hänsyn till de fusionerande bankaktiebolagens ekonomiska förhållanden och borgenärerna inte redan har en sådan säkerhet. Regeringens prövning av om fusionen framstår som ändamålsenlig från allmän synpunkt tas bort. Avsikten med denna prövning har varit att fokusera på konkurrensfrågor, exempelvis att fusionen inte är till nackdel för bankväsendet som sådant. Det får dock anses att den prövning av fusionen ur konkurrenssynpunkt som görs enligt konkurrenslagen (1993:20) är tillräcklig. Tillståndsprövning på ungefär samma grunder förekommer i 2 kap. 5 och 6 §§ bankrörelselagen. Behov av en mer genomgripande översyn över dessa regler torde föreligga. har förordat att inspektionen bör besluta om tillstånd att verkställa fusionsplanen eftersom det nuvarande kravet att fusionen är ändamålsenlig från allmän synpunkt tas bort. har vidare förordat att inspektionen även bör stadfästa bolagsordningen. , som noterat att beslutar om tillstånd att verkställa avtal om överlåtelse av försäkringsbestånd, har instämt i inspektionens åsikt beträffande tillstånd att verkställa fusionsplanen. De av och för att flytta nu aktuella beslut till inspektionen är i och för sig goda. En sådan ändring bör dock samordnas med en motsvarande ändring av reglerna om beviljande av oktroj och koncession. Frågan måste därför ses över ytterligare och får anstå . Regeringens förslag: När regeringen givit tillstånd till verkställighet av fusionsplanen skall det övertagande bolagets styrelse anmäla fusionen för registrering. En sådan anmälan skall innehålla uppgift om för fusionen nödvändiga följdbeslut. När denna anmälan har registrerats skall överlåtande bolag anses upplösta och deras tillgångar och skulder anses övergå på det över- tagande bolaget. skall fusionsvederlaget övergå till de tidigare aktieägarna i överlåtande bolag. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har lämnat förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: När regeringens fusionstillstånd har registrerats övergår överlåtande bolags tillgångar och skulder, med undantag av skadeståndsanspråk enligt 5 kap. 1-4 §§ bankrörelselagen, till det övertagande bolaget (se 11 kap. 6 § andra stycket bankaktiebolagslagen).