prop · GI03117 · 1995-01-01 00:00:00 — För att kunna uppfylla denna förpliktelse har jaktlagens tillämpningsområde utvidgats till att, i de fall som anges särskilt, omfatta även jakt från svenskt fartyg eller luftfartyg på det fria havet utanför den ekonomiska zonen. Av lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium följer att Sveriges sjöterritorium omfattar inre vatten och territorialhavet och begränsas mot det fria havet eller annan stats territorium av territorialgränsen. Det fria havet omfattar, med vissa undantag, de havsområden som är belägna utanför territorialgränser och ekonomiska zoner. 3 § Ändringen behandlas i avsnitt 5.6 och innebär att paragrafens frednings- bestämmelse utvidgas till att även omfatta allt vilt som befinner sig inom ekonomiska zon. Ändringen är i första hand föranledd av åtagande Överenskommelse om bevarandet av småvalar i och att inom ramen för jurisdiktion iaktta vissa regler för att skydda småvalarna. Den föreslagna paragrafen innebär också att inom den ekonomiska zonen uppfyllt sitt lagstiftningsmässiga åtagande enligt valfångstkonventionen. 29 a § Paragrafen som är ny behandlas i avsnitt 5.6. I paragrafen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om förbud eller särskilda villkor för jakt från svenska fartyg eller luftfartyg på det fria havet utanför ekonomiska zon. Sådana föreskrifter eller förbud får endast meddelas när det krävs för att uppfylla internationella åtaganden om skydd av vilt. Paragrafen har tillkommit för att tillsammans med fredandebestämmelsen i 3 § möjliggöra uppfyllandet av åtaganden enligt valfångstkonventionen att trygga tillämpningen av konventionens bestämmelser och bestraffa brott mot dessa bestämmelser vid fångstverksamhet som bedrivs från fartyg eller luftfartyg under svensk jurisdiktion. Bemyndigandet i paragrafen kan också användas för att uppfylla eventuella framtida svenska internationella åtaganden om reglering av jakt från svenskt fartyg eller luftfartyg på det fria havet utanför ekonomiska zon. 31 § Ändringen, som behandlas i avsnitt 5.8. innebär att det införs ett generellt förbud mot jakt från motordrivna fortskaffningsmedel. 43 § Paragrafen behandlar jaktbrott. Andra punkten i paragrafen har ändrats i anledning av det nya bemyndigandet i 29 a §. Brott mot föreskrift som meddelats med stöd av 29 a § utgör jaktbrott och sanktioneras enligt 43 och 44 §§. 44 § I paragrafen behandlas grovt jaktbrott. Ändringen innebär att en omständighet som särskilt skall beaktas vid bedömandet av om brottet är grovt ändras från "om det avsåg ett utrotningshotat, sällsynt eller värdefullt vilt" till "om det avsåg ett hotat, sällsynt eller värdefullt vilt". Genom ändringen klargörs att paragrafen också skall omfatta en viltart vars svenska population är hotad även om arten i ett globalt perspektiv inte är utrotningshotad. Ändringen medför också att vid bedömandet av om jaktbrott eller jakthäleri (se 46 §) är grovt skall samma särskilda omständigheter beaktas som vid motsvarande bedömning enligt 8 § i den föreslagna lagen om åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter. 45 § Paragrafen har ändrats så att hänvisningarna till 37 och 38 §§ tagits bort ur 45 § första stycket punkt 4 och 6. Detta är en följdändring av att 37 och 38 §§ föreslås upphöra att gälla. 46 § Ändringen behandlas i avsnitt 5.3. I paragrafen definieras och regleras jakthäleri. Ändringen består i att ett nytt tredje stycke införs. Till ansvar för jakthäleri skall inte dömas om gärningen är belagd med straff i den nu föreslagna lagen om åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter. Ändringen har vidtagits för att säkerställa att den nämnda lagens ansvarsbestämmelser tillämpas när förutsättningar för detta föreligger. En indirekt ändring av 46 § sker också genom den ovan kommenterade ändringen i 44 § andra stycket 1 vartill hänvisas i 46 § andra stycket. 51 a § I paragrafen, som är ny och som har behandlats i avsnitt 5.6, föreskrivs att svensk domstol skall vara behörig att behandla mål om brott mot lagen även om domsrättsreglerna i 2 kap. 2 och 3 §§ inte är tillämpliga. Bestämmelsen tar sikte på de fall då utlänning som inte är bosatt i begår brott mot jaktlagen inom den svenska ekonomiska zonen. 51 b § I paragrafen, som är ny och som har behandlats i avsnitt 5.6, finns en forumbestämmelse som gäller åtal för brott förövat inom den ekonomiska zonen. 52 § I paragrafen anges vilka bemyndiganden att meddela föreskrifter eller beslut enligt lagen som regeringen får överlåta åt förvaltningsmyndighet. Ändringen i paragrafen är en följdändring i anledning av det ovan föreslagna nya bemyndigandet i 29 a § samt av förslaget ovan att 37 och 38 §§ skall upphöra att gälla. Under avsnitt 5.11 har de särskilda övergångsbestämmelserna kommenterats. Den har tillkommit med anledning av att 37 och 38 § upphör att gälla. 7.3 Förslaget till lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) 12 § Ändringen har behandlats i avsnitt 5.11. I paragrafen regleras i ett nytt tredje stycke möjligheterna för myndighet att meddela beslut om undantag från eller upphävande av reservatföreskrift för en skyddad våtmark. Enligt ändringen införs som en ytterligare förutsättning för ett sådant beslut att det intrång i naturvårdsintresset som upphävandet medför i skälig utsträckning skall gottgöras. Gottgörelsen för upphävande av skydd beträffande ett område kan bestå i att ett annat våtmarksområde av motsvarande intresse för naturvården skyddas. Gottgörelsen kan även bestå i åtgärder som ökar naturvårdsintresset av annat skyddat område, t.ex. kan restaurering av en igenväxt fågelsjö kompensera förlust av annan våtmarksresurs. Att intrånget i naturvårdsintresset i skälig utsträckning skall gottgöras innebär att en bedömning i varje särskilt fall skall göras beträffande möjligheten och lämpligheten av att vidta kom- pensationsåtgärder. Intrånget i naturvårdsintresset skall gottgöras om inte särskilda skäl talar däremot. Ett särskilt skäl för att underlåta att gottgörelse i ett naturvårdsintresse kan vara att det skyddade området inte är ett Ramsar-område sammantaget med att intrånget i naturvårdsintresset är mycket begränsat. Det bör särskilt anmärkas att det nu föreslagna tredje stycket på intet sätt påverkar möjligheten att enligt andra stycket ålägga företaget kostnadsansvar för intrånget i naturvårdsintresset. Enligt 19 § andra stycket skall bl.a 12 § äga motsvarande tillämpning beträffande naturvårdsområde. I paragrafens första och andra stycke har redaktionella ändringar företagits. 14 § Ändringen har behandlats i avsnitt 5.8. Genom paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, om det finns risk för att en växtart kan komma att försvinna eller utsättas för plundring eller om det krävs för att uppfylla internationella åtaganden om skydd för en vilt levande växtart, att meddela fredningsbestämmelser beträffande sådana växter. Risk för att en växtart kan komma att försvinna kan avse sådan risk beträffande landet som helhet, en region eller ett län. Genom ändringen införs en möjlighet att freda växter om det krävs för att uppfylla internationella åtaganden inom detta område oavsett om växtarten anses hotad i . Vidare klargörs i paragrafen att förbud kan meddelas mot att ta frö från växt av viss art. I övrigt motsvarar paragrafen helt nuvarande 14 § första stycket. 14 a § Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.8. Genom paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, om det finns risk för att en djurart kan komma att försvinna eller om det krävs för att uppfylla internationella åtaganden om skydd av en vilt levande djurart, att meddela fredningsbestämmelser beträffande sådana djur. Risk för att en djurart kan komma att försvinna kan avse sådan risk beträffande landet som helhet, en region eller ett län. Genom paragrafen införs en möjlighet att freda djur om det krävs för att uppfylla internationella åtaganden inom detta område oavsett om djurarten anses hotad i . För att öka skyddet för enskilda exemplar av en djurart som åtnjuter skydd har paragrafens undantag för angrepp på egendom kvalificerats till att endast gälla angrepp på värdefull egendom. Därmed uppnås också bättre överensstämmelse med nödparagraf (24 kap. 4 §). I övrigt motsvarar paragrafen helt nuvarande 14 § andra stycket. 14 b § Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.8. Genom paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, om det utöver förbud enligt 14 eller 14 a § eller fredning enligt jaktlagstiftningen behövs särskilt skydd för djurart eller växtart inom ett område, att meddela vissa skyddsföreskrifter för området. Paragrafen motsvarar helt nuvarande 14 § tredje stycket. 14 c § Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.9. Genom paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, att till skydd för vilt levande djurart eller växt-art eller naturmiljön, meddela föreskrifter som förbjuder eller ställer upp särskilda villkor för att sätt ut exemplar av en vilt levande djurart eller växtart i naturmiljön. I finns redan i viss speciallagstiftning föreskrifter som förbjuder eller ställer upp särskilda villkor för att sätta ut vissa vilt levande djur- och växtarter i naturmiljön. Beträffande reptiler och amfibier samt huvuddelen av de ryggradslösa djuren finns dock inte tidigare någon möjlighet att förbjuda eller på annat sätt reglera ett sådant utsättande. Om det eftersträvade skyddet för djur, växter eller naturmiljön skall upprätthållas med stöd av speciallagstiftning skall dock sådan reglering alltid tillämpas. 19 a § Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.10. Bestämmelsen innebär skyldighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att upprätta en förteckning över områden som bör beredas skydd i enlighet med internationella åtaganden om skydd av naturområden. Förteckningen bör regelbundet revideras för att hålla den aktuell. Av förteckningen skall framgå vilket områdesskydd och skyddsföreskrifter i övrigt som ansetts behövliga för att uppfylla de internationella åtagandena. Ett område som upptagits i en sådan förteckning skall beredas erforderligt skydd som nationalpark, naturreservat, naturvårdsområde eller som djur- eller växtskyddsområde. I vissa fall kan dock nödvändigt skydd enligt naturvårdslagen uppnås genom att föreskrift enligt 20 § (samrådsparagrafen) meddelas beträffande området. 19 b § Paragrafen som är ny har behandlats i avsnitt 5.10. Regeringen får med tillämpning av den enligt 19 a § upprättade förteckningen och i enlighet med fågeldirektivet förklara områden som särskilda skyddsområden. En skyldighet för att vid ett medlemskap utfärda sådan förklaring följer av fågeldirektivet. Bestämmelsen innebär vidare att regeringen får förklara ett område som särskilt bevarandeområde om området utpekats som ett område av intresse för gemenskapen. Ett sådant utpekande sker av kommissionen eller i undantagsfall av rådet. Enligt art- och habitatdirektivet är en medlemsstat förpliktad att förklara ett sådant utpekat område som särskilt bevarandeområde och bereda området erforderligt skydd. Av den enligt 19 a § upprättade förteckningen skall det framgå vilket skydd ett område ansetts behöva. Det kan förutsättas att de flesta områden som har ett sådant stort skyddsintresse att de är intressanta för EG redan erhållit erforderligt skydd enligt naturvårdslagen. I övriga fall bör frågan om sådant skydd för området avgöras innan om områdesskydd, genom förklaring av området som särskilt skyddsområde eller bevarandeområde, blir tillämpliga på området. 19 c § Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.10. En medlemsstat i EG är inte bara skyldig att bereda ett utpekat område erforderligt skydd utan är också skyldig att vidmakthålla skyddet. Ett områdesskydd får helt eller delvis upphävas under vissa i art- och habitatdirektivet upptagna förutsättningar. I vissa fall förutsätter ett upphävandebeslut att kontakt tas med . Genom paragrafen införs krav på särskilt tillstånd från regeringen för beslut om att områdesskyddet helt eller delvis skall upphävas för ett särskilt skyddsområde eller särskilt bevarandeområde. Vid denna tillståndsprövning av regeringen skall endast bedömas om det aktuella upphävandet är tillåtet enligt EG:s rättsordning. Regeringen kan dock villkora ett tillståndsbeslut om det krävs för att uppfylla en EG-bestämmelse. Regeringen kan t.ex. föreskriva att kompensationsåtgärder vidtas för att skydda det övergripande sammanhanget av Natura 2000. Upphävandeärendet skall i övrigt hanteras i enlighet med naturvårdslagens nuvarande regler. 37 b § Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.1 och 5.3. Den är utformad efter förebild av stadgandet om jakthäleri i 46 § jaktlagen. Genom paragrafens första stycke införs en ansvarsbestämmelse för den som obehörigen tar befattning med exemplar av en djurart eller växtart, ägg, rom eller bon som åtkommits genom brott mot förbud eller föreskrift som meddelats med stöd av 14 eller 14 a §. Med exemplar av växtart avses i paragrafen även del av exemplar och frö. För att någon skall kunnas dömas till ansvar krävs att gärningsmannen vet eller har skälig anledning anta att exemplaret, ägget, rommen eller boet åtkommits genom ovan angivet förbrott. Genom denna bestämmelse blir i vissa fall även förvaringen av exemplar av skyddade växt- och djurarter förbjudet. För brott mot bestämmelsen kan utdömas böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, fängelse i högst . I paragrafens andra stycke behandlas grovt brott. Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen avsåg exemplar eller del av exemplar av en hotad, sällsynt eller värdefull art eller om den utförts vanemässigt eller i större omfattning. Enligt paragrafens tredje stycke skall ansvar enligt första eller andra stycket inte ådömas om gärningen är belagd med straff i den nu föreslagna lagen om åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter. Bestämmelsen har införts för att säkerställa att den nämnda lagens ansvarsbestämmelser alltid används när förutsättningar för detta föreligger. Enligt paragrafens fjärde stycke skall exemplar, ägg, rom eller bo som hanterats eller förvarats i strid mot första stycket, förklaras förverkat om det inte är uppenbart oskäligt. 7.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor 1 § Ändringen har behandlats i avsnitt 5.1. I paragrafen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor om det är påkallat av vissa i paragrafen uppräk-nade anledningar. Ändringen innebär att regeringens bemyndigande att med stöd av denna paragraf meddela sådana föreskrifter av hänsyn till skyddet för utrotningshotade eller sällsynta arter av djur eller växter upphör. Motsvarande bemyndigande har istället införts i 1 § lagen om åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter. 7.5 Förslaget till ändring i lagen (1982:349) om återvinning av dryckesförpackningar av aluminium Förslaget har närmare kommenterats under avsnitt 6.3. Anmälningsskyldigheten träffar den som importerar sådana burkar som enligt 3 § kan beläggas med burkavgift. Anmälningsskyldigheten är straffsanktionerad enligt 4 § 2. Regeringen kan föreskriva att anmälningsförfarandet skall handläggas på myndighetsnivå. Förfarandet regleras i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregle- ringsavgifter. Genom ändring i första stycket har i punkten 2 sanktioner införts i denna lag för den som inte fullgör sin anmälningsskyldighet enligt 2 a §. Vidare kan enligt den nya punkten 4 den dömas till straff som lämnar oriktig uppgift om förhållanden som är av betydelse i handling som avges till ledning vid fastställande av avgift. För samtliga gärningar gäller att straffbarhet fordrar uppsåt eller grov oaktsamhet. För fall av normalgraden av oaktsamhet finns i stället andra möjligheter till åtgärder, t.ex. vitesförelägganden eller skattetillägg. Det tidigare andra stycket har utgått. Sammanfattning av departementspromemorian (Ds 1993:64) Regler om handel med skyddade djur- och växtarter m.m. I promemorian kartläggs i enlighet med ställningstagande i anslutning till miljöpolitiska proposition de internationella överenskommelser på naturvårdsområdet som är part i samt EG:s motsvarande rättsakter. Förslag lämnas om lagändringar som behövs för att skall uppfylla de internationella åtagandena genom lagstiftning.I Konventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter och deras naturliga miljö () finns bl.a. regler om nationell handel med vilt levande djur och växter. I promemorian föreslås en ny lag om handel med skyddade djur- och växtarter m.m.. Föreskrifter om förvaring och handel får meddelas om det behövs för att uppfylla internationella åtaganden eller annars för att skydda en vilt levande djurart eller växtart. Föreskrifter får gälla förbud eller särskilda villkor för förvaring eller handel med exemplar eller del av exemplar av en djurart eller växtart. I den föreslagna lagen införs också ett bemyndigande att meddela föreskrifter om yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte bedriven preparering av exemplar eller del av exemplar av en vilt levande däggdjursart eller fågelart. Från lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor till den nya lagen överförs och utvidgas bemyndigandet beträffande vissa varor. Föreskrifter om in- eller utförsel av varor får meddelas om det behövs för att uppfylla internationella åtaganden eller annars med hänsyn till miljövården och därmed samman-hängande hälsoskyddsfrågor eller för att skydda en vilt levande djurart eller växtart. åtaganden om reglering av internationell handel enligt Konventionen om internationell handel med utrotningshotade djur och växter kan därigenom uppfyllas. Detsamma gäller beträffande motsvarande åtaganden enligt Internatio- nella konvention om fågelskydd. Särskilda tillsyns- och ansvarsbestämmelser föreslås i den nya lagen. I enlighet med föreslås även ändringar i naturvårdslagen och jaktlagen. I naturvårdslagen föreslås en möjlighet att freda vilt levande exemplar av djurart eller växtart om det behövs för att uppfylla internationella åtaganden. Sådana djur och växter kommer att kunna fredas även om arten inte är hotad i . Ett förbud mot obehörig befattning med exemplar av enligt naturvårdslagen fredad djurart eller växtart införs. Vidare föreslås att före- skrifter om förbud eller särskilda villkor för att sätta ut exemplar av vilt levande djurart eller växtart i naturmil-jön får meddelas till skydd för annan vilt levande djurart eller växtart eller naturmiljön. I jaktlagen föreslås ett generellt förbud mot jakt från motordrivna fortskaff- ningsmedel. För att uppfylla bestämmelserna i konventionen för reglering av valfångsten och i Överenskommelsen om bevarandet av småvalar i och föreslås vissa ändringar i jaktlagen. Lagens tillämpningsområde utvidgas till att gälla inom ekonomiska zon samt vid jakt från svenska fartyg eller luftfartyg på det fria havet utanför den ekonomiska zonen. Vilt levande däggdjur och fåglar skall vara fredade inom ekonomiska zon. Föreskrifter som förbjuder eller ställer upp särskilda villkor för jakt från svenska fartyg och luftfartyg på det fria havet utanför den ekonomiska zonen skall få meddelas om det behövs för att uppfylla internationella åta- gan-den. För att stärka skyddet av naturliga livsmiljöer och för att uppfylla internationella åtaganden enligt Konventionen angående våtmarker av interna- tionell betydelse, i synnerhet såsom livsmiljö för våtmarksfåglar föreslås ändring i naturvårdslagen. En skyldighet införs att i skälig mån kompensera det intrång i naturvårdsintresset som ett beslut att helt eller delvis upphäva ett naturreservat eller ett naturvårdsområde som avser en våtmark medför. Förslag lämnas också om en förteckning över områden som bör beredas skydd i enlighet med internationella åtaganden om skydd av naturområden samt om att ett område som upptagits på förteckningen skall beredas erforderligt skydd enligt naturvårdslagen. Därutöver behandlas i promemorian ett förslag från om ändring i förordningen (1975:542) om tillämpning av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter. I promemorian föreslås att förordningen ändras så att det skall krävas myndighetstillstånd för reexport av exemplar av vissa vilt levande djurarter. Efter remiss har yttranden kommit in från ombudsmän , , Försvarsmaktens organisa- tionsmyndighet, , , , , , , och , , , , Kemikalieinspektionen, Hovätten för västra , Kammarrätten i , , , Lunds och , , , länsstyrelserna i , Got- lands, Kristiandstads, och , , och , , , , , , , och kommuner, , , , , , Föreningen våra rovdjur, , fågelhobby, , ornitologiska förening, zoologiska konservatorer, Världsnaturfonden, . Dessutom har yttranden kommit in från Projekt , , Svenska rovågelstiftelsen, , Konservator , och . Sammanfattning av departementspromemorian (Ds 1994:87) Naturvårdslagen och EU - förslag till lagändringar inför ett svenskt medlemskap I departementspromemorian Regler om handel med skyddade djur- och växtarter m.m., Ds 1993:64, har lämnats förslag till regeländringar för att skall uppfylla sina åtaganden när det gäller internationella överenskommelser på naturvårdens område. Även EG:s motsvarande rättsakter har kartlagts i den promemorian. I föreliggande promemoria lämnas förslag till kompletterande lagändringar som behövs för att den svenska naturvårdslagstiftningen skall vara anpassad till de regler som gäller inom EU. Enligt promemorian 1993:64 skall en förteckning över områden som bör beredas skydd i enlighet med internationella åtaganden om skydd av naturområden upprättas. Dessa områden skall beredas erforderligt skydd enligt naturvårdslagen. I föreliggande promemoria föreslås tillägg i naturvårdslagen som innebär, att regeringen med tillämpning av förteckningen och i enlighet med direktiv /409/EEG om bevarande av vilda fåglar och direktiv /43/EEG om bevarande av naturliga livsmil-jöer och av vilda djur och växter får förklara områden som EG-fågelskyddsområden. Vidare föreslås att regeringen i enlighet med samma EG-rättsakter får lämna förslag till på områden lämpliga att utpeka som viktiga för gemenskapen. Ett område får inte förklaras som EG-fågelskyddsområde innan det omfattas av erforderligt skydd enligt naturvårdslagen. Enligt förslaget får regeringen även förklara ett område i som EG-naturskyddsområde, om det av gemenskapen utpekats som viktigt för gemen- skapen. För båda typerna av områden bör gälla att beslut om upphävande av områdesskydd, helt eller delvis, endast får meddelas efter särskilt tillstånd av regeringen. I promemorian föreslås vidare vissa kompletteringar till den i promemorian 1993:64 föreslagna lagen om handel med skyddade djur- och växtarter. Tillsyns- och ansvarsbestämmelserna i nyssnämnda lag görs tillämpliga i förhållande till förordning (EEG) nr 3626/82 om tillämpning inom gemenskapen av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter. Nuvarande tillståndsbestämmelser i förordningen (1975:542) om tillämpning av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter, skall inte längre gälla i förhållande till EU:s medlemsstater. Som kompensatoriska åtgärder införs krav på tillstånd för handel inom med levande exemplar av vissa djurarter. Efter remiss har yttranden kommit in från ombudsmän , , Försvarsmaktens organisationsmyndighet, , , , , , , och , , , , Kemikalieinspektionen, Hovätten för västra , Kammarrätten i , , , Lunds och , , länsstyrelserna i , , , och , Koppar- bergs, och , , , , , , , och kommuner, , , , , , fågelhobby, , , zoologiska konservatorer, Världsnaturfonden, . Dessutom har yttranden kommit in från , Svenska djurrådet, och . Förslag till lag om hantering och förvaring av skyddade djur- och växtarter