prop · GI03203 · 1995-01-01 00:00:00 — Förslaget innebär att samtliga motordrivna fordon - och alltså även fordon som används vid hjälpverksamhet inom tillverkningsindustrin - skall drivas med högbeskattat bränsle. Skattelättnaderna kan således inte komma i fråga för något bränsle som används för drift av motordrivna fordon. För gasol som används inom tillverkningsindustrin för drift av stationära motorer föreslås en minimiskattesats på per . Möjligheten till nedsättning av koldioxidskatten för energiintensiv industri behålls endast för andra bränslen än mineraloljeprodukter dvs. kolbränslen och naturgas. Endast det bränsle som används för annat än drift av motordrivna fordon får räknas med i nedsättningsunderlaget. I likhet med vad som gäller skall värdet av företagets samlade produktion - alltså inte enskilda produktionsled eller produkter - läggas till grund för nedsättningen. Eftersom förändringen görs får nedsättningen för beräknas dels för enligt gamla regler dels för enligt nya regler. 10 kap. 4, 5, 7 och 9 §§ I 10 kap. finns avgiftsbestämmelser för de fall då oljeprodukter hanteras i strid mot bestämmelserna om märkning i lagens 2 kap. Ändringen av användningsområdet för högbeskattade oljeprodukter medför smärre ändringar i 4 och 9 §§. I 5 § anges den särskilda avgift som skall betalas för fordon vars bränsletank innehåller oljeprodukter i strid mot 2 kap. 9 §. En styckeavgift gäller för personbilar. Någon ändring bör inte göras i den delen. beräknas avgiften för lastbilar, bussar och trafiktraktorer efter dessa fordons skattevikt. Skattevikten är den vikt efter vilken fordonsskatt beräknas enligt fordonsskattelagen. För fordon som är registrerade i bilregistret och för vilka fordonsskatt skall betalas är skattevikten en lämplig och praktisk grund för be- räkningen av avgiften. Skattevikten bör därför vara avgörande för avgiftens storlek även för jordbrukstraktorer och tunga terrängvagnar som är registrerade i bilregistret. Vad gäller andra dieseldrivna fordon - främst motorredskap - är endast ett mindre antal av dessa registrerade i bilregistret. En styckeavgift bör därför gälla för dessa fordon. Av praktiska skäl bör denna regel gälla samtliga motorredskap, dvs. även de som är registrerade i bilregistret och även andra terrängmotorfordon än tunga terrängvagnar. Av 7 § första stycket i dess nuvarande lydelse framgår att den som är eller bör vara upptagen i bilregistret vid tillämpningen av avgiftsreglerna skall anses som ägare av fordonet. Alla motordrivna fordon registreras emellertid inte i bilregistret, varför den nu föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet för avgiften bör föranleda att bestämmelsen i första stycket slopas. Allmänna bevisregler om äganderätten bör alltså tillämpas. Reglerna i paragrafens andra stycke om vem som är att anse som ägare vid kreditköp o.dyl. bör dock finnas kvar. 11 kap. 3 § De föreslagna höjningarna av skattebeloppen framgår av första stycket. Dessa belopp skall, med stöd av bestämmelserna i andra stycket och 2 kap. 10 §, räknas upp med hänsyn till den allmänna prisutvecklingen. Detta sker genom beslut av regeringen före utgången av november månad 1995. Det innebär att skattesatsen för kommer att framgå endast av den särskilda förordningen som regeringen beslutar om. Ändringen i andra stycket föranleds av att tidsbegränsningen för indexeringen upphävs. Kommunalskattelagen (1928:370) Punkt 6 av anvisningarna till 46 § I anvisningspunktens andra stycke har bestämmelserna om det fasta basbeloppsavdraget justerats så att avdragstaket i denna del utgörs av ett halvt basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (för ) i stället för ett helt basbelopp. I samma stycke punkt c har det extra avdragsut- rymmet för anställda med pensionsrättigheter i anställning begränsats från procent av den del av inkomsten som överstiger tio men inte tjugo basbelopp. En redaktionell följdändring har också gjorts i c-punkten som en följd av halveringen av det fasta basbeloppsavdraget. De nya bestämmelserna om ett lägre avdragsutrymme för privat pensionssparande gäller för premiebetalningar till försäkringsgivare samt insättningar på pensionssparkonton fr.o.m. . Äldre bestämmelser gäller således för betalningar fram t.o.m. . Det innebär att inbetalningar under denna del av året är avdragsgilla under förutsättning att de ryms inom avdragsutrymmet enligt äldre regler. För inbetalningar efter gäller det nya lägre avdragstaket. Eftersom avdragstaket beräknas med utgångspunkt från pensionssparande under hela beskattningsåret får inbetalningar göras efter sistnämnda dag med avdragsrätt med ett belopp som tillsammans med tidigare inbetalningar ryms inom det nya avdragsutrymmet (för anställda med tjänstepensionsskydd är detta utrymme ett halvt basbelopp med tillägg motsvarande av den del av förvärvsinkomsten som ligger i skiktet 10-20 basbelopp). Övergångsregeln kan illustreras med följande exempel. Basbeloppet för är . En skattskyldig betalar en P-försäkringspremie om . Hans inkomst antas understiga tio basbelopp. Efter detta år är avdragsutrymmet halverat till . Den skattskyldige kan efter denna dag betala på högst med avdragsrätt. Om den skattskyldige i stället betalat en premie på är hela beloppet avdragsgillt. Eventuella ytterligare premieinbetalningar under den återstående delen av året blir inte avdragsgilla till någon del. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:203 Finansiering av medlemskapet i Europeiska unionen.