prop · GI0350 · 1995-01-01 00:00:00 — Försäkringsbolagens möjligheter att bedriva värdepappersrörelse bör istället lösas på det sätt som redan skett i flera fall nämligen genom att försäkringsbolagen bildar dotterbolag som kan ansöka om tillstånd att bedriva värdepappersrörelse enligt lagen om värdepappersrörelse eller, vilket är att föredra, att försäkringsbolagen behandlas på samma sätt som bankerna vid tillämpning av lagen om värdepappersrörelse, dvs. att särskilt tillstånd för denna verksamhet ansöks av försäkringsbolaget enligt nämnda lag. Inspektionen avstyrker förslaget i dess nuvarande lydelse att försäkringsmäklare, inom ramen för lagen om försäkringsmäklare, skall få förmedla andelar i värdepappersfonder främst av det skälet att förslaget inte framstår som konkurrensneutralt. I promemorian föreslås att försäkringsbolag skall kunna bedriva värde- pappersrörelse efter särskilt tillstånd från inspektionen. Sådan rörelse avses att bedrivas såsom sidoverksamhet till försäkringsrörelsen och frågan om tillstånd skall bedömas utifrån försäkringsrörelselagens regelsystem. I 1 kap. 3 § första stycket försäkringsrörelselagen uttrycks detta så att ett försäkringsbolag inte får driva annan rörelse än försäkringsrörelse, om det inte finns särskilda skäl för det. Nämnda regel fastlägger en av försäkringsrörelselagstiftningens grundläggande principer. I praxis har försäkringsbolagen medgivits driva annan rörelse endast i sådana fall där det kan anses föreligga garantier för att rörelsen i fråga drivs i försäkringstagarnas intresse. I allmänhet har krävts att det finns ett naturligt samband mellan den andra rörelsen och försäkringsverksamheten. I ISD-direktivet artikel 2 p. 2 a anges bl.a. att direktivet inte är tillämpligt på försäkringsföretag. Bl.a detta har i promemorian tagits till intäkt för att i förslaget till 1 kap. 1 § andra stycket lagen om värde- pappersrörelse ange att nämnda lag inte är tillämplig på försäkringsbolag. Trots att direktivet inte anger att försäkringsbolag skall ha rätt att bedriva värdepappersrörelse leder förslaget till att försäkringsbolag utan prövning enligt lagen om värdepappersrörelse ska kunna bedriva alla de tillståndspliktiga verksamheter som finns angivna i lagen om värdepappersrörelse. I promemorian diskuteras enbart kring försäkringsbolagens möjligheter att bedriva förmedlingsverksamhet beträffande andelar i värdepappersfonder men någon sådan begränsning återfinns inte i lagförslaget. För inspektionen framstår det inte som rimligt att, som följer av förslaget, reglerna för försäkringsbolagens bedrivande av värdepappersrörelse skall skilja sig från vad som gäller för banker och värdepappersbolag vad gäller frågan om särskilt tillstånd härtill. En bank som önskar bedriva värdepappersrörelse måste - även om det gäller enbart förmedling av andelar i värdepappersfonder - genomgå ett särskilt auktorisationsförfarande anpassat till den tillståndspliktiga verksamheten och även därefter följa de särskilt för denna verksamhet anpassade regelsystem som finns i lagen om värdepappersrörelse. Ett försäkringsbolag som bedriver värdepappersrörelse enligt förslaget skulle t.ex. slippa rapportera affärer till börsen, inte behöva avbryta handeln vid börsstopp, inte behöva upp- rätta avräkningsnota, inte behöva följa de handelslagerbegränsningar som gäller för värdepappersbolag och bankinstitut, inte behöva följa kapital- täckningsreglerna eller reglerna om stora exponeringar m.m. Försäkringsbolagens möjligheter att bedriva värdepappersrörelse skulle möjligen i stället kunna lösas på det sätt som redan skett i flera fall nämligen att försäkringsbolagen bildar dotterbolag som ansöker om tillstånd att bedriva värdepappersrörelse enligt lagen om värdepappersrörelse. En annan lösning, som snarare är att föredra, är att försäkringsbolagen behandlas på liknande sätt som banker enligt lagen om värdepappersrörelse. Detta senare innebär i så fall att särskilt tillstånd att bedriva värdepappersrörelse ansöks enligt nämnda lag. Därutöver bör en prövning givetvis göras om verksamheten är förenlig med den av bolaget bedrivna försäkringsrörelsen. Det ankommer på att i enskilda fall avgöra vilket slag av värdepappersrörelse som får anses förenlig därmed. Detta bör normalt anses fallet t.ex. då ett försäkringsbolag, som i sin koncern har ett fondbolag, önskar förmedla andelar i värdepappersfonder som förvaltas av det fondbolaget. Ett ytterligare exempel på detta är förmedling av andra fondpapper som har samband med individuellt pensionssparande. Om avsikten med förslaget endast är att öppna en möjlighet för försäkringsbolag att förmedla andelar i värdepappersfonder, bör reglerna härom i lagen om värdepappersrörelse ansluta till vad som i promemorian föreslagits om försäkringsmäklare i 1 kap. 3 b § nämnda lag. Förslaget innebär att försäkringsmäklare skall efter registrering hos inspek- tionen kunna förmedla andelar i värdepappersfonder, dvs. bedriva sådan verksamhet som kräver tillstånd enligt lagen om värdepappersrörelse. Enligt utredningen framstår det för aktörer inom försäkringsbranschen som en konkurrensskillnad i förhållande till banker att nämnda aktörer inte kan bedriva sådan verksamhet. Emellertid, såsom utredningen också anger, krävs det för banker i nu nämnt avseende tillstånd enligt lagen om värdepappersrörelse varför inspektionen inte kan se detta i sig som någon konkurrensskillnad. Utredningen anger att det kan te sig svårförståeligt att en kund som på inrådan av en försäkringsmäklare genom en unit linked-försäkring placerat en del av sitt kapital i en viss värdepappersfond inte skall kunna genom samma försäkringsmäklare placera i samma fond vid sidan av försäkringen. Inspektionen kan ha förståelse för denna synpunkt men kan inte se att detta skulle vara ett argument för att särbehandla försäkringsmäklarna i förhållande till de värdepappersbolag som endast bedriver förmedling av värdepappersfondsandelar och således lyder under lagen om värdepappersrörelse. I och för sig anger utredningen att en förutsättning för denna för- säkringsmäklarnas verksamhet är att den kan ske i reglerade och säkra former under tillsyn. I specialmotiveringen till förslagets 13 § i lagen om försäkringsmäklare anges även att en sådan verksamhet bör uppfylla de sundhetskrav som skulle ha gällt om verksamheten hade bedrivits i form av tillståndspliktig värdepappersrörelse. I skenet av detta kan man ställa sig frågan varför inte prövningen av om verksamheten skall få utövas även fortsättningsvis skall ske enligt lagen om värdepappersrörelse. Givetvis skulle detta i så fall innebära bl.a. att verksamheten endast skulle få bedrivas i ett för detta ändamål bildat aktiebolag med krav på ett aktiekapital på . Utredningen anser inte att detta är en framkomlig väg av det skälet att lagen om värdepappersrörelse förutsätter att värdepappersrörelsen skall vara den huvudsakliga verksamheten. Förutsättningen enligt förslaget är nämligen att försäkringsmäklares förmedlingsverksamhet skall vara en sido- verksamhet till försäkringsmäklarrörelsen samt att det är tveksamt om försäkringsmäklarrörelse skulle kunna vara en sidoverksamhet till själva värdepappersrörelsen. Dessa senare argument har enligt inspektionens uppfattning viss bärighet. Emellertid måste det enligt inspektionens mening ställas krav på försäkringsmäklarnas förmedling av värdepappersfondsandelar motsvarande dem som ställs på andra aktörer som utövar denna verksamhet. Det finns inget rimligt skäl till varför just försäkringsmäklarna skall särbehandlas i detta avseende. De krav som kan ställas på denna verksamhet enligt lagen och förordningen om försäkringsmäklare och som följer av nuvarande lagförslag motsvarar inte alls de krav som ställs enligt lagen om värdepappersrörelse. Det skulle även öppnas en genväg för dem som vill utöva denna verksamhet genom att de registrerar sig som försäkringsmäklare i stället för att bilda ett aktiebolag och ansöka om tillstånd enligt lagen om värdepappersrörelse. Som förslaget nu är utformat saknas nämligen möjlighet att återkalla registreringen av den anledningen att förmedlingsverksamheten av värdepappersfondsandelar inte är en sidoverksamhet till själva försäkringsmäklarrörelsen. Med anledning av ovanstående avstyrker inspektionen förslaget därför att inspektionen anser att förslaget kräver ytterligare utredning avseende ändringar i lagen om försäkringsmäklare och förordningen om försäkringsmäklare. Ställning måste bl.a. tas i följande frågor. - Vilka närmare förutsättningar skall vara uppfyllda för att registrering av denna verksamhet skall kunna ske. - Vad är att anse som tillfredsställande utbildning när det gäller förmedling av värdepappersfondsandelar (5 § första stycket 4 p. lagen om försäkringsmäklare) - Vilka krav skall ställas på ansvarsförsäkring - Vilka förutsättningar skall föreligga för att återkallelse av registreringen skall kunna ske. Inspektionen vill således som sin uppfattning framhålla att en framkomlig väg för att uppnå syftet och tillgodose de krav på verksamheten som uppställs i utredningen och för att uppnå konkurrensneutralitet är att förmedling av värdepappersfondsandelar endast får utövas av ett aktiebolag och att det därvid skall ställas samma krav på detta som de som ställs på ett värdepappersbolag. Detta kräver som nämnts emellertid ytterligare förändringar i lagen om försäkringsmäklare och förordningen om försäkringsmäklare. Dessa förändringar måste då utformas med lagen om värdepappersrörelse som förebild. Kammarkollegiet tillstyrker förslaget (avsnitt 4.2) att bl.a. Kammarkollegiet skall undantas från värdepappersrörelselagens tillämpningsområde. Förslaget innebär att den närmare avgränsningen av kollegiets fondförvaltande verksamhet bör göras i kollegiets instruktion. I instruktionen anges (§ 1) att kollegiet tillhandahåller fond- och förmögenhetsförvaltning på det statliga och kyrkliga området. Vidare sägs (§ 4) att kollegiet skall förvalta de statliga lån och aktier samt fonder eller fonderade medel som anförtrotts kollegiet. Kammarkollegiet är berett att senare lämna förslag till närmare avgränsning om så bedöms nödvändigt. I promemorian diskuteras olika lösningar för att på ett ändamålsenligt sätt möjliggöra för försäkringsbolag och försäkringsmäklare att förmedla fondandelar. Föreningen har inte något att invända mot de förslag som framläggs i promemorian, nämligen att försäkringsbolagen respektive mäklarföretagen genom undantag från värdepappersrörelselagen i skilda hänseenden bereds möjlighet härtill. Under denna rubrik i promemorian föreslås att verksamhet som bedrivs av , Kammarkollegiet och av försäkringsbolag med koncession undantas från värdepappersrörelselagens tillämpningsområde. Undantag från tillståndskravet enligt lagen föreslås i viss utsträckning för försäkringsmäklare. har inget att erinra mot att undantas på sätt föreslås i promermorian. Ett sådant undantag synes ligga i linje med kontorets uppgifter vid emissioner i samband med statens upplåning. I fråga om Kammarkollegiet kan föreningen inte finna något skäl för det föreslagna undantaget. Enligt föreningen är det olämpligt att kollegiet såsom myndighet befattar sig med verksamhet som har karaktär av värdepappersrörelse på så sätt att kollegiet åtar sig uppdrag åt annan. Ett undantag skulle ge en felaktig markering av att kammarkollegiet bör ta på sig sådana uppgifter. Föreningen avstyrker således att ett undantag införs för Kammarkollegiet. I och med att det i lagen om värdepappersrörelse lagts fast en strikt reglering för sådan rörelse, är det enligt föreningen angeläget att det legala systemet inte luckras upp annat än när sakliga skäl med styrka talar för detta. Konkurrensen måste ske på lika villkor, vilket sker endast om t ex kapitalkrav och andra förutsättningar för verksamheten är desamma. Detta kan endast uppfyllas om de företag som driver samma slag av rörelse skall uppfylla samma legala krav. I fråga om de föreslagna undantagen för försäkringsbolag och försäkringsmäklare kan föreningen inte finna att några sådana skäl som nämnts föreligger. Att förslaget rörande försäkringsmäklare är av begränsat slag är inget sådant skäl. Inget hindrar försäkringsbolag eller försäkringsmäklare från att söka tillstånd att driva värdepappersrörelse och därvid uppfylla de legala kraven. Föreningen avstyrker således förslagen beträffande försäkrings- bolag och försäkringsmäklare. anser det självklart med hänsyn till konkurrens- neutraliteten att likartad verksamhet i bank- och försäkringssektorn får drivas på lika villkor. Försäkringsbolag bör därför få förmedla värdepappers- fondsandelar och finansiella instrument för individuellt pensionssparande (IPS), eftersom banker får förmedla såväl sådana tjänster som försäkring. I 1 kap. 3 § försäkringsrörelselagen bör införas att försäkringsbolag får vara ombud för andra bolag under tillsyn. En sådan regel finns i t.ex. den danska försäkringsrörelselagen. Försäkringsmäklare bör, i enlighet med förslaget, som en sidoverksamhet till mäklarrörelsen, få förmedla fondandelar. Motsvarande ändring i 4 kap. 5 § värdepappersrörelselagen om förvärv av aktier i moderbolag bör göras i 3 kap. 6 § andra stycket värdepappersrörelselagen angående rätten att ta emot aktier som pant. I den promemoria som förbundet har att avge yttrande över behandlas ett flertal mycket viktiga frågeställningar avseende bank- och värdepappersmarknaderna, föranledda av nya EG-direktiv på dessa områden. Förbundet går inte in på detaljgranskning av förslagen, men vill framhålla vikten av att de olika resonemangen om bl.a. kapitaltäckning inte ger genomslag på andra verksamheter än dem som omfattas av direktiven. Detta får således inte bli fallet för t.ex. försäkringsbolag som ingår i en grupp tillsammans med banker. De grundläggande skillnaderna i risker mellan bank- och försäkringsverksamhet måste i sådana fall beaktas. Förbundet koncentrerar sig i sitt yttrande till de delar som direkt berör försäkringsbolagen. av andelar i värdepappersfonder Av promemorian framgår (s. 96) att hinder för försäkringsbolag att bedriva förmedling av andelar i värdepappersfonder utgör en konkurrensskillnad i förhållande till bankerna, som kan förmedla både försäkringar och värdepappersfondsandelar. Det bör, enligt vad som vidare anförs, vara möjligt för försäkringsbolag att bedriva förmedlingsverksamhet av nämnt slag under förutsättning att verksamheten kan ske i reglerade och säkra former under tillsyn. Förbundet anser en allmän utgångspunkt vara att likartad verksamhet i bolagsgrupper inom banksektorn och försäkringssektorn skall bedrivas på lika villkor. Om det är tillåtet för ett bolag inom banksektorn att använda sin marknadsorganisation för verksamhet som syftar till förmedling och försäljning av såväl bank- som försäkringsprodukter, måste motsvarande förutsättningar gälla för bolag inom försäkringssektorn. Denna princip är självklar från konkurrensneutralitetssynpunkt och det måste därför tillses att den får direkt genomslag även i det regelsystem som gäller för försäkringsbolagen. Enligt promemorian bör en lösning på frågan grundas på undantag från värdepappersrörelselagens tillståndskrav. Med hänsyn till den stränga reglering som försäkringsbolagen är underkastade kan frågan om förhållandet mellan försäkringsbolagens verksamhet och värdepappersrörelselagens regler lösas på ett tekniskt enkelt sätt genom att försäkringsbolagens verksamhet generellt undantas från värdepappersrörelselagens tillämpningsområde. I vad mån ett försäkringsbolag får bedriva någon form av värdepappersrörelse kommer i och med detta att helt styras av försäkringsrörelselagens (FRL) regler i 1 kap. 3 §. Ett bolags förmedling av fondandelar blir därmed en fråga för att ta ställning till vid stadfästelse av eller godkännande av ändringar i bolagsordningen. Förbundet delar uppfattningen att försäkringsbolagen skall undantas från värdepappersrörelselagens tillämpning, men anser att det bör slås fast i 1 kap. 3 § FRL att försäkringsbolag även får vara ombud för andra bolag som står under tillsyn. Därmed uppnås en överensstämmelse med vad som torde vara den normala ordningen i andra EES-länder. Förbundet vill här hänvisa till den lagtekniska lösning som valts i . (Utdrag ur Bekendtgörelse af lov om forsikringsvirksomhed bifogas.) Det är ytterst angeläget att ändringen i FRL träder ikraft . Förbundet anser att samma resonemang om konkurrensneutralitet som anförs beträffande förmedling av fondandelar gäller för förmedling av finansiella instrument avseende individuellt pensionssparande. Om den ovan berörda danska lösningen med uppräkning i FRL av de verksamheter som är tillåtna för försäkringsbolag väljs, löser man på ett praktiskt sätt även frågan om försäkringsbolagens rätt att förmedla sådant sparande. av andelar i värdepappersfonder Förbundet anser att det finns skäl att även tillåta försäkringsmäklare att, som en sidoverksamhet till mäklarrörelsen, förmedla fondandelar. En förutsättning är därvid att ytterligare krav på mäklarna för att få driva denna sidoverksamhet införs i försäkringsmäklarlagen på sätt som föreslås i promemorian. 2.3 Mottagande av medel på konto och kreditgivning Inspektionen har ingen erinran mot förslaget. Förslaget innebär att värdepappersbolag som har eller får tillstånd till kontohållning och kreditgivning blir att anse som kreditinstitut i den mening som avses inom EG. Förändringarna medför att bestämmelser införs om högre startkapital och om begränsningar i fråga om förvärv av placeringsaktier. Vad gäller de nämnda förändringarna så kommenteras förslaget gällande högre startkapital särskilt under avsnitt 2.5.1 nedan. Förslaget om att komplettera värdepappersrörelselagen för att värdepappersbolag även fortsättningsvis skall få ta emot medel på konto och lämna krediter är enligt av central betydelse för dessa företags möjligheter att konkurrera med de inhemska fullsortimentsbankerna. En direkt överföring av inlåningsförbudet i enlighet med investeringstjänstedirektivets artikel 10 utan anpassning av den svenska lagstiftningen skulle enligt verket sannolikt leda till att bankerna konkurrerar ut fristående värdepappersbolag genom de fördelar s.k. kundkonton har för bedrivandet av värdepappersverksamhet. Värdepappersbolagens rätt att emottaga medel på konto och lämna kredit behålls enligt förslaget. vill inte rikta anmärkningar häremot. För att inte de föreslagna reglerna skall strida mot det aktuella EG-direktivet föreslås att värdepappersbolag enligt svensk rätt skall uppfylla kraven för att definieras som kreditinstitut enligt EG-rätten. I promemorian anges att detta inte medför att ett värdepappersbolag automatiskt blir att betrakta som kreditinstitut i alla sammanhang där detta begrepp förekommer i den svenska lagstiftningen. vill framhålla att vad som redovisats i promemoriorna angående gränsdragningen mot kreditinstitut, dels sådana som äger emottaga in- låning, dels sådana som äger bevilja krediter till näringslivet är ofullständigt. Någon gränsdragning mot institut som beviljar krediter i andra sammanhang än i värdepappersrörelse är över huvud taget inte diskuterad. Inte heller omnämns i promemorian i vilken mån ett svensk värdepappersbolag - som således uppfyller förutsättningarna för att definieras som kreditinstitut enligt EG-rätten - kan komma att bedriva både in- och utlåningsverksamhet i ett EES-land med stöd av hemlandsauktorisationen. Begreppet inlåning bör enligt föreningen övervägas i sammanhanget mot bakgrund av delbetänkande "Finansiella tjänster i förändring", SOU 1994:66. Föreningen anser att ytterligare överväganden bör göras i den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. I promemorian föreslås ett bibehållande av möjligheten för värdepappersbolag och utländska värdepappersföretag att med särskilt tillstånd från ta emot medel på konto och lämna kredit. tillstyrker förslaget med viss tvekan. Föreningen har övervägt om inte kontohållning bör förbehållas endast banker och att till följd härav värdepappersbolag som önskar hålla medel på konto för kunder måste ha tillstånd att bedriva bankrörelse. Då emellertid avsikten är att de värdepappersbolag som avser att bedriva sådan verksamhet enligt förslaget i promemorian skall anses vara kreditinstitut med de krav på kapitaltäckning och minsta kapital som gäller för sådana institut, varigenom också överensstämmelse med erhålles, anser det dock inte nödvändigt att kräva att sådana värdepappers- bolag måste söka tillstånd att vara bank. I promemorian (förslaget till ny lydelse av 3 kap 4 §, sid 63) sägs endast att ett värdepappersbolag, med tillstånd, får ta emot kunders medel på konto. Visserligen kvarstår den gamla förutsättningen att det skall vara ett led i rörelsen men man har tagit bort den tidigare gällande ytterligare förutsättningen att kontohållningen skall ske för att underlätta värdepappers- rörelsen. På sid 101 sägs att det inte är fråga om att utvidga värdepappers- bolagens möjligheter att ta emot medel på konto jämfört med vad som gäller . Därvid anförs att en förutsättning för mottagande av medel på konto alltjämt skall vara att det underlättar värdepappersrörelsen. Detta kommer emel- lertid inte till uttryck i lagtexten. I specialmotiveringen på sid 357 sägs att kontohållning endast får avse värdepappersbolagets kunder. Därmed skulle man, enligt promemorian, ha markerat att ett värdepappersbolag inte får bedriva en fristående inlåningsverksamhet. anser att det inte finns anledning - med hänsyn till att någon förändring i sak inte avses - att ta bort kravet i lagtexten på att kontohållning och kreditgivning endast får ske för att underlätta värdepappers- rörelsen. Föreningen föreslår således att detta kriterium återinföres i lag- texten. förutsätter att i sin övervakande roll noggrant tillser att värdepappersbolagen inte överskrider sin befogenhet i dessa avseenden. I promemorian föreslås att bl a värdepappersbolagens rätt att ta emot medel på konto och att ge kredit behålls och att bolagen, om de har tillstånd till sådan verksamhet, blir att betrakta som kreditinstitut i den mening som EG-direktiven anger. instämmer i den tolkning av EG-direktiven, som ligger till grund för förslaget. Med denna möjliggörs att vi i , såsom enligt förslaget, bibehåller de konkurrensförutsättningar mellan bl a banker och värdepappersbolag, som bekräftades så sent som vid tillkomsten av lagen om värdepappersrörelse. Föreningen har inget att erinra mot att en motsvarighet till bestämmelsen i banklagstiftningen om betalningsberedskap görs tillämplig för de värdepappersbolag som har rätt att hålla medel på konto. tillstyrker förslagen under denna rubrik. Det innebär också att föreningen ställer sig bakom kravet på att rätten att ta emot medel på konto kopplas till rätten att ge kredit. Inga invändningar riktas mot de justeringar av lagtexten som föreslås i denna del. I anslutning härtill tillstyrks också vad som sägs i avsnitt 4.5 om startkapital för verksamhet, som innefattar mottagande av medel på konto. Det regelverk som föreslås införas avseende värdepappersbolag skiljer sig från EG-direktivet om investeringstjänster. Genom införandet av regler i om startkapitalets storlek och rätt till förvärv av s.k. placeringsaktier, kommer svenska värdepappersbolag att kvalificera sig som kreditinstitut såsom dessa beskrivs i EG-rätten. Som skäl för avvikelsen anförs att de svenska värdepappersbolagen av hävd och enligt gällande rätt äger emottaga medel från allmänheten och använda dem i rörelsen. Samfundet vill inte rikta invändningar mot att rätten att mottaga inlånings- medel behålls. Vad som dock inger betänkligheter är den avvikelse från gällande lagstiftningsmönster avseende kreditinstitut som blir följden. Den lagstiftning som införts i med anledning av anpassning till EG-rätten bygger på tanken att kreditinstitut endast kan vara av två huvudslag - banker och kreditmarknadsbolag. Rätten att emottaga medel från allmänheten skiljer institutgrupperna.