prop · GI0348 · 1995-01-01 00:00:00 — De grundläggande principerna för att lösa sådana konflikter är de om EG-rättens företräde och enhetliga tillämpning som slagit fast (se t.ex. mål 6/64 mot (1964) ECR s. 585 och mål 14/68 mot Bundeskartellamt (1969) ECR s. 1) samt bestämmelserna i artikel 5 i om medlemsstaternas (inklusive dessas myndigheters) skyldighet såväl att vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa de skyldigheter som följer av fördraget som att avstå från alla åtgärder som kan äventyra förverkligandet av fördragets mål. Också i andra rättsfall har närmare utvecklat vad som i olika situationer skall gälla vid konflikt mellan EG:s konkurrensrätt och nationella konkurrensregler (se härom Coyet m.fl., Konkurrensrätten inom EU och EES, s. 153 ff.). Hur konflikter mellan och konkurrenslagen skall lösas bestäms således av EG-rätten. Denna fråga bör därför inte vara föremål för svensk lagstiftning. Någon bestämmelse motsvarande den i 5 § första stycket konkurrenslagen bör således inte finnas vid ett svenskt medlemskap i . I regeringens proposition 1994/95:19 medlemskap i unionen föreslås att CECA-lagen (1972:762) skall upphöra att gälla vid utgången av . Anledningen härtill är att Kol- och stålfördraget kommer att gälla här i landet till följd av anslutning till EU och att det bilaterala frihandelsavtalet med och stålgemenskapen, på grund av vilket CECA-lagen tillkommit, därför kommer att sakna betydelse (prop. s. 553 f.). Den inskränkning i tillämpningsområdet för konkurrenslagen som kan följa av Kol- och stålfördragets bestämmelser följer vid ett medlemskap av EG-rätten. På grund härav - och mot bakgrund av vad ovan anförts - bör även 5 § andra stycket konkurrenslagen upphävas. 7 Verkan av domar och beslut Regeringens bedömning: Inga regler motsvarande 14 § EES-lagen om verkställighet i av EU-organens domar och beslut behövs vid ett svenskt medlemskap i . Inte heller behövs någon motsvarighet till 15 § EES-lagen om annan verkan av domar och beslut än sådan som gäller betalningsskyldighet. Skälen för regeringens bedömning: Enligt vad som föreskrivs på flera ställen i EG-rätten skall avgöranden av EU-organ vara verkställbara. Enligt artiklarna 187 och 192 i skall domstolens domar och beslut av rådet eller kommissionen som medför betalningsskyldighet för andra än stater vara verkställbara. Verkställigheten skall följa de civilprocessuella regler som gäller i den medlemsstat inom vars territorium den sker. Verkställigheten skall ske utan andra formaliteter än kontroll av avgörandets äkthet genom en nationell myndighet som varje regering utser. Verkställigheten får skjutas upp endast genom beslut av domstolen. Snarlika regler finns i Kol- och stålfördraget och i Euratomfördraget. Också procedurregler innehåller föreskrifter om verkställighet. Frågan är nu om det krävs lagstiftningsåtgärder för att dessa EG-regler skall bli tillämpliga i . När inkorporerades i svensk rätt löstes motsvarande frågor så att uttryckliga regler om verkställigheten togs in i 14 § EES-lagen. Där föreskrivs att avgöranden enligt artikel 110 i avtalet (bl.a. domar av EG- och EFTA-domstolarna) skall verkställas på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom, om inte verkställigheten skjuts upp genom beslut av EG- eller . Vidare bemyndigas regeringen i andra stycket att utse behörig myndighet för äkthetskontrollen. Regeringen har med stöd av detta bemyndigande utsett till behörig myndighet (SFS 1993:1072). Enligt 3 kap. 2 § utsökningsbalken krävs särskilda föreskrifter för att en utländsk exekutionstitel skall kunna verkställas i . Kravet på särskilda föreskrifter bör kunna anses uppfyllt genom att EG-rätt, bl.a. artiklarna 187 och 192 i , vid ett svenskt medlemskap i blir en del av den svenska rättsordningen. Enligt regeringens mening bör som utländska exekutionstitlar betraktas sådana som meddelas av domstol som inte är svensk, eftersom uttrycket domstol i 3 kap. 1 § utsökningsbalken endast avser svensk domstol. Som nämnts skall, enligt EG-rätten, verkställigheten följa de civilprocessuella reglerna i respektive medlemsstat, dvs. för del utsökningsbalkens regler. Enligt 3 kap. 3 § utsökningsbalken får en dom verkställas utan särskilda villkor, när den vunnit laga kraft. Av EG-rätten följer att avgöranden är verkställbara. Detsamma gäller i fråga om första instansens och kommissionens avgöranden och detta således oavsett om avgörandet kan överprövas av högre instans. Av artikel 185 i framgår uttryckligen att en talan som förs vid inte skall hindra verkställighet och enligt artikel 192 fjärde stycket är det endast som kan besluta om att verkställigheten skall skjutas upp. Härav följer att utsökningsbalkens regler om verkställighet av lagakraftvunna domar blir fullt ut tillämpliga och det finns således inte något utrymme för att tillämpa de särregler i utsökningsbalken som gäller icke lagakraftvunna domar (t.ex. 3 kap. 6 §, 8 kap. 4 § och 13 kap. 14 §). Eftersom den ovillkorade verkställigheten framgår direkt av EG-rätten behövs inte - såsom skedde vid tillträde till - någon särskild föreskrift om att de aktuella avgörandena skall verkställas såsom svensk domstols lagakraftägande dom. Regeringen har här en annan uppfattning än som i sitt yttrande över utkastet till lagrådsremiss anfört att det bör införas en sådan föreskrift i utsökningsbalken. Att man enligt regeringens uppfattning bör undvika att i onödan lagstifta om sådant som följer direkt av EG-rätten har redan redovisats (avsnitt 5.2). Regeringens slutsats är därför att ingen lagstiftning behövs för att säkerställa att de nu nämnda verkställighetsreglerna skall kunna tillämpas i . Inte heller behövs någon motsvarighet till bemyndigandet i 14 § andra stycket EES-lagen vid ett medlemskap i . Regeringen har utan särskilt bemyndigande kompetens att bestämma vilken svensk myndighet som skall svara för äkthetskontrollen. Frågan kan alltså direkt regleras i förordning; jfr. förordningen (1993:1072) om behörig myndighet för informationsutbyte och äkthetskontroll rörande domar och beslut enligt . Här märks för övrigt att artikel 106 c i , som gäller utseende av nationell myndighet för informationsutbyte, inte har motiverat något bemyndigande i lag. När det gäller 15 § EES-lagen kommer kommissionens beslut samt och dess första instans domar och beslut vid ett svenskt medlemskap i att gälla här i landet även såvitt avser andra rättsliga verkningar mot enskilda än sådana som föranleder verkställighets-åtgärder. Någon lagbestämmelse som reglerar den saken behövs därför inte. Som anförts i avsnitt 5.1 innebär ett svenskt medlemskap i att så att säga byter sida i och att detta avtal kommer att gälla i som en del av EG-rätten. Någon lagbestämmelse som reglerar vilken verkan beslut av EFTA:s övervakningsmyndighet samt domar och beslut skall ha här i landet, eller vad som skall gälla vid verkställighet av sådana, erfordras därför inte heller. Av det sagda följer att regeringen vid förnyade överväganden i saken inte längre har den ståndpunkt som preliminärt kom till uttryck i propositionen medlemskap i unionen, s. 545, nämligen att motsvarigheter till 14 och 15 §§ EES-lagen skulle komma att behövas. De lagförslag som läggs fram i denna proposition bör träda i kraft med fördraget om bl.a. anslutning till Europeiska unionen, dvs. Enligt övergångsbestämmelserna till lagen med anledning av anslutning till Europeiska unionen (anslutningslagen) skall EES-lagen upphävas. Den skall dock fortsätta att tillämpas på förhållanden som hänför sig till den tid under vilken lagen varit i kraft med de undantag som följer av anslutningsfördraget (prop. 1994/94:19). Det anförda leder till slutsatsen att det i ikraftträdandebestämmelserna till förslaget till lag om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler bör föreskrivas att de nya reglerna inte skall tillämpas - och i förslaget till ändring i konkurrenslagen att den upphävda paragrafens första stycke skall fortsätta att tillämpas - i de fall EES-lagen skall fortsätta att tillämpas efter till följd av övergångsbestämmelserna till anslutningslagen. De förslag som läggs fram i denna lagrådsremiss har sin motsvarighet i de regler som gäller inom ramen för och föranleder därför inga ökade kostnader. 10.1 Förslaget till lag om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödregler I paragrafen bestäms lagens tillämpningsområde. Uttrycket "gäller här i landet" har hämtats från 2 och 3 §§ i förslaget till lag med anledning av anslutning till Europeiska unionen (prop. 1994/95:19). Paragrafen motsvarar 11 § första meningen EES-lagen. Liksom kräver ett medlemskap i att utser ett organ att vara behörig nationell myndighet med de uppgifter som framgår av de gemensamma konkurrensreglerna. Vilken svensk myndighet uppgiften skall ankomma på bör lämpligen bestämmas av regeringen i förordning. Paragrafen innehåller en upplysning om detta. I de följande paragraferna hänvisas till denna myndighet. Av skäl som redovisats i avsnitt 5.1 har det inte ansetts erforderligt att i paragrafen ange att den behöriga myndigheten skall bistå kommissionen eller, när så kan vara aktuellt, EFTA:s övervakningsmyndighet. Att en sådan skyldighet föreligger följer direkt av EG-rätten. Den behöriga myndighetens befogenheter I paragrafen, som motsvarar 12 § EES-lagen, anges vilka befogenheter den behöriga myndigheten har. Dessa överensstämmer med de befogenheter som kommissionen har enligt artikel 14.1 i rådets förordning nr 17/62 och motsvarande bestämmelser i de övriga tillämpningsförordningar som anges i 5 § denna lag. Paragrafen motsvarar 13 § EES-lagen i dess lydelse enligt SFS 1994:465. Beträffande bakgrunden till - och den närmare innebörden av paragrafens andra stycke - kan hänvisas till prop. 1993/94:211. I paragrafen anges de av rådet beslutade tillämpningsförordningar som är av relevans i det här aktuella sammanhanget. De angivna förordningarna motsvarar de delar av protokoll 4 till övervakningsavtalet som hänvisningarna i 12 och 13 §§ EES-lagen avser. Som anförts i avsnitt 5.1 innefattas också de ändringar i rådsförordningarna som beslutats efter dessas ursprungliga ikraftträdande. Regler om kommunala stödåtgärder Upplysningsskyldighet för kommuner och landsting I paragrafen, som motsvarar 7 § EES-lagen, föreskrivs en skyldighet för kommunerna och landstingen att lämna upplysningar till regeringen om alla former av stöd som planeras och som kan bli föremål för prövning av kommissionen. Upphävande av kommunala beslut Paragrafen, som motsvarar 8 § första och tredje stycket EES-lagen, har behandlats i avsnitt 5.2. 10.2 Förslaget till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Förslaget har behandlats i avsnitt 6 och 8. Myndigheter och organisationer som fått tillfälle att lämna synpunkter på ett utkast till lagrådsremiss i ärendet , , , , , , , fakulteten, fakulteten, i , i län, i , , , , , , , , , , , i , , Akademikers . Förslag till lag om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser om tillämpningen av de konkurrensregler och de regler om statsstöd som till följd av anslutning till Europeiska unionen gäller här i landet. 2 § Regeringen bestämmer vilken svensk myndighet som skall vara behörig vid tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrensregler. Den behöriga myndighetens befogenheter 3 § När den behöriga myndigheten genomför en undersökning på begäran av Europeiska gemenskapernas kommission enligt de rättsakter som anges i 5 §, har den rätt att hos företag och företagssammanslutningar 1. granska böcker och andra affärshandlingar, 2. ta kopior av eller göra utdrag ur böcker och andra affärshandlingar, 3. begära muntliga förklaringar på platsen, och 4. få tillträde till samtliga lokaler, markområden och transportmedel. Första stycket gäller också när den behöriga myndigheten bistår kommissionen vid undersökningar enligt de rättsakter som anges i 5 §. 4 § När Europeiska gemenskapernas kommission har beslutat om en undersökning enligt de rättsakter som anges i 5 § har den behöriga myndigheten rätt att få handräckning av kronofogdemyndigheten för att genomföra de åtgärder som avses i 3 § 1, 2 och 4. Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av i . skall inte underrätta företaget eller företagssammanslutningen om den behöriga myndighetens begäran om handräckning innan verkställighet sker. Därutöver gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om sådan verkställighet som avses i 16 kap. 10 § den balken. 5 § De rättsakter som avses i 3 och 4 §§ är 1. rådets förordning nr 17 av om tillämpning av fördragets artikel 85 och 86, 2. rådets förordning (EEG) nr 1017/68 av om tillämpningen av konkurrensreglerna på transporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar, 3. rådets förordning (EEG) nr 4056/86 av om detaljerade regler för tillämpning av artiklarna 85 och 86 i fördraget på sjöfarten, 4. rådets förordning (EEG) nr 3975/87 av om förfarandet för tillämpning av konkurrensreglerna på företag inom luftfartssektorn, och 5. rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av om kontroll av företagskoncentrationer. Regler om kommunala stödåtgärder Upplysningsskyldighet för kommuner och landsting 6 § Kommuner och landsting är skyldiga att lämna upplysningar till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer om alla former av stöd som planeras och som kan bli föremål för prövning av Europeiska gemenskapernas kommission. Upphävande av kommunala beslut 7 § Har Europeiska gemenskapernas kommission genom beslut som vunnit laga kraft eller Europeiska gemenskapernas domstol funnit att en kommun eller ett landsting lämnat stöd som står i strid med artikel 92 i Fördraget om upprättande av Europeiska ekonomiska gemenskapen, får regeringen upphäva kommunens eller beslut att lämna stödet. I fråga om rättelse av verkställighet när ett beslut upphävs skall regeln i 10 kap. 15 § kommunallagen (1991:900) gälla. Denna lag träder i kraft . Lagen skall dock inte tillämpas i de fall den upphävda lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) skall fortsätta att tillämpas enligt övergångsbestämmel- serna till lagen (1994:000) med anledning av anslutning till Europeiska unionen. Förslag till lag om ändring i Konkurrenslagen (1993:20) Härigenom förskrivs att 5 § konkurrenslagen (1993:20) skall upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda paragrafens första stycke skall dock fortsätta att tillämpas i de fall den upphävda lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) skall fortsätta att tillämpas enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1994:000) med anledning av anslutning till Europeiska unionen. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstöds- regler, m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:48 Tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler, m.m.