prop · GI037 · 1995-01-01 00:00:00 — Justitiekanslern, för nedre , Kammarrätten i , , Överbefälhavaren, civilförvaltning, , , , , , Styrelsen för psykologiskt försvar, , Civilbefälhavaren i Södra civilområdet, Civilbefälhavaren i Östra civilområdet, Civilbefälhavaren i övre civilområde, , , , , , , , , , Statens pris- och konkurrensverk, , , , , , , i län, , , , Statens indu- striverk, Statskontoret, , , i län, i , i , i Malmöhuslän, i , i , i , i , i , i , , , , , , läns landsting, , , , , , , , , kommun, , kommun, kommun, , , , kommun, , , kommun, , , kommun, , , , kommun, , , kommun, kommun, , , kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , , frikyrkoråd, och Försvar, , , Centralorganisationen /SR, i Sveri- ge, , , och Svenska röda korset. Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om civilt försvar Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag ges bestämmelser om kommunernas, landstingens och de kyrkliga kommunernas ansvar inom det civila försvaret. Lagen innehåller också bestämmelser om hemskydd, verkskydd och befolkningsskydd. 2 § Med befolkningsskydd avses åtgärder för att skydda befolkningen och civil egendom från krigets verkningar. Sådana åtgärder är 1. utrymning och inkvartering, 2. tillhandahållande och iordningställande av skyddsrum och skyddade utrymmen, 3. tillhandahållande av andningsskydd, 4. mörkläggning, 5. information om självskydd, 6. kompletterande åtgärder som är nödvändiga för att verksamhet enligt denna paragraf skall kunna bedrivas. 3 § Bestämmelserna i 5 - 8 kap. skall inte tillämpas på militär verksamhet eller på anläggningar som är avsedda för sådan verksamhet. Detsamma gäller anläggningar som är avsedda för ledningen av rikets försvar. 4 § Vad som föreskrivs i denna lag skall inte tillämpas om annat sägs i lagen (1942:335) om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar m.m. 5 § Vad som föreskrivs i denna lag om landsting skall också tillämpas på kommuner som inte tillhör något landsting. Ansvaret för beredskapsförberedelser m.m. 1 § Kommunerna, landstingen och de kyrkliga kommunerna skall vidta de beredskapsförberedelser som behövs för den kommunala verksamheten under höjd beredskap. Kommunstyrelsen och ansvarar inom kommunen respektive för att beredskapsförberedelserna får en enhetlig inriktning och genomförs på ett ändamålsenligt sätt. Inom den kyrkliga kommunen ligger detta ansvar på kyrkorådet eller motsvarande organ. Beredskapsförberedelserna skall genomföras i samverkan med berörda statliga myndigheter, kommuner, landsting och kyrkliga kommuner. Den kyrkliga kommunen skall också samverka med övriga trossamfund inom den kyrkliga kommunen. 2 § Kommunen skall verka för att beredskapsförberedelserna för den civila verksamhet som bedrivs i kommunen av statliga myndigheter, , kyrkliga kommuner samt organisationer och företag får en enhetlig inriktning och för att samverkan kommer till stånd mellan dem. Detta gäller dock endast i fråga om sådan verksamhet som är av betydelse för kommunen. 3 § Stiftsstyrelsen skall inom stiftssamfälligheten verka för att de kyrkliga kommunernas beredskapsförberedelser genomförs på ett ändamålsenligt sätt och med en enhetlig inriktning. Stiftsstyrelsen skall samråda med . 4 § Varje kommun, landsting och kyrklig kommun skall medverka i sådan utbildning som utgör ett led i beredskapsförberedelserna och som genomförs av något annat sådant organ eller av en statlig myndighet och som berör kommunen, eller den kyrkliga kommunen. 5 § Kommunen skall hålla den myndighet som regeringen bestämmer underrättad om de beredskapsförberedelser som vidtagits och om de övriga förhållanden som har betydelse för det civila försvaret i kommunen. 6 § Staten skall ersätta kommunerna för kostnaderna för beredskaps- förberedelserna enligt detta kapitel. Ersättningen skall bestämmas med utgångspunkt i varje kommuns utsatthet och risker i krig. Staten skall ersätta landstingen för kostnaderna för sådan utbildning som utgör ett led i beredskapsförberedelserna. Ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Verksamhet under höjd beredskap 1 § Under höjd beredskap ansvarar kommunstyrelsen för ledningen av den del av det civila försvaret som ankommer på kommunen. Kommunstyrelsen skall under höjd beredskap också verka för att sådan verksamhet som sägs i 2 kap. 2 § får en enhetlig inriktning och för att samverkan kommer till stånd mellan dem som bedriver verksamheten. 2 § Under höjd beredskap ansvarar för ledningen av den civila hälso- och sjukvården samt den övriga verksamhet som skall bedriva. 3 § Under höjd beredskap ansvarar kyrkorådet eller motsvarande organ för ledningen av den kyrkliga kommunens verksamhet. 4 § Kommunen skall under höjd beredskap eller när ransoneringslagen (1978:268) i annat fall tillämpas, i den omfattning som regeringen bestämmer, 1. vidta de åtgärder som behövs för försörjningen med nödvändiga varor, 2. medverka vid allmän prisreglering och ransonering, 3. medverka i övrigt vid genomförandet av åtgärder som är viktiga för landets försörjning. 5 § Om en kommun eller ett landsting har en för totalförsvaret viktig uppgift och denna blir oskäligt betungande till följd av krigsskada eller andra utomordentliga förhållanden som orsakats av krig eller krigsfara, är andra kommuner och landsting skyldiga att lämna hjälp. Omfattningen av hjälpen bestäms av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 6 § Kommunen skall under höjd beredskap hålla den myndighet som regeringen bestämmer underrättad om beredskapsläget och de övriga förhållanden som har betydelse för det civila försvaret i kommunen. 1 § I varje kommun skall det finnas ett hemskydd. 2 § Hemskyddet är en beredskapsorganisation som under höjd beredskap har till uppgift att 1. förmedla information mellan kommunen och befolkningen, 2. verka för att skydda, rädda och i övrigt hjälpa befolkningen i samband med stridshandlingar, 3. verka för att trygga sådan försörjning som är nödvändig för befolkningens överlevnad. 3 § Hemskyddet består av totalförsvarspliktiga som skrivits in för civilplikt och av frivilliga. 1 § Verkskyddet är en beredskapsorganisation som under höjd beredskap har till uppgift att, vid den anläggning där det organiserats, medverka vid skydd av verksamheten och personalen samt i räddningstjänst. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att det vid en anläggning skall finnas verkskydd, om det vid anläggningen bedrivs verksamhet som har stor betydelse för totalförsvaret, och om anläggningen med hänsyn till sin belägenhet eller verksamhetens art kan antas bli särskilt utsatt vid stridshandlingar. Ett sådant beslut skall innehålla ett föreläggande för den som bedriver verksamhet vid anläggningen att organisera verkskyddet, planlägga dess verksamhet, hålla det med materiel och förnödenheter, se till att personalen får den utbildning som avses i 3 § och att personalen regelbundet övas samt att även i övrigt vidta de åtgärder som behövs för verkskyddets verksamhet. Föreläggandet får också riktas mot ägaren till den anläggning där verksamheten bedrivs. 3 § Utbildning av verkskyddets personal skall genomföras av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får komma överens med en kommun att denna skall genomföra utbildningen. Den som enligt första stycket skall genomföra utbildning får komma överens med den som skall organisera verkskyddet att denne i stället genomför utbildningen. 4 § En räddningsledare får under höjd beredskap ta verkskydd inom kommunen i anspråk för räddningstjänstuppgifter som rör annat än den anläggning där verkskyddet organiserats. 5 § Den myndighet som regeringen bestämmer eller kommunen får förelägga den som bedriver verksamhet vid eller äger en anläggning som avses i 2 § första stycket att lämna de upplysningar och tillhandahålla de handlingar om anläggningen och verksamheten som behövs för myndighetens eller kommunens befattning med verkskyddet. 6 § Den som enligt 2 § är skyldig att organisera verkskydd skall betala kostnader för sådan utbildning som genomförs av en myndighet eller av kommunen. 7 § Om ett verkskydd har tagits i anspråk för uppgifter som inte rör den egna anläggningen, har den som organiserat verkskyddet rätt till skälig ersättning av staten dels för kostnaderna för verkskyddets personal, dels för skador som inte är obetydliga på materiel och annan egendom. Anspråk på ersättning prövas på det sätt som föreskrivs i förfogandelagen (1978:262). Skyddsrum och skyddade utrymmen 1 § För att under krig skydda befolkningen skall det i de områden som kan antas bli särskilt utsatta för verkningar av stridsmedel finnas skyddsrum och skyddade utrymmen. Skyddade utrymmen skall också finnas i andra utsatta områden. Med skyddsrum avses ett utrymme som redan under fred utformas och utrustas så att det ger skydd mot de stridsmedel som kan antas komma till användning i krig. Med skyddat utrymme avses ett utrymme som utformas och utrustas så att det ger ett bra skydd mot radioaktiv strålning och splitter samt i särskilt utsatta områden mot byggnadsras. Skyddade utrymmen anordnas först under höjd beredskap. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får dock besluta att ett skyddat utrymme skall anordnas . 2 § Kommunen skall i samråd med besluta inom vilka områden det skall finnas skyddsrum och skyddade utrymmen. Om enighet inte kan nås, skall kommunen överlämna frågan till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 3 § Kommunen skall besluta om att skyddsrum skall byggas samt, i den omfattning staten ställer medel till förfogande, kontrollera att skyddsrummen har en tillfredsställande skyddsförmåga. Kommunen skall också besluta om att skyddade utrymmen skall byggas. 4 § Kommunen skall föra register över samtliga skyddsrum i kommunen och över de skyddade utrymmen som planlagts. 5 § Skyddsrummen skall placeras och utformas så att befolkningen efter varning har möjlighet att hinna fram till dem och att uppehålla sig där som behövs. 6 § Skyddsrummen skall utformas så att de under fredstid kan användas för andra ändamål. De skall dock skyndsamt kunna ställas i ordning. 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter eller i särskilda fall besluta om hur skyddsrum och skyddade utrymmen skall utformas och utrustas. 8 § Den som inom ett område där skyddsrum skall byggas avser att utföra sådana byggnadsåtgärder som anges i 9 kap. 2 § 1 och 3 (1987:10) och som kräver bygganmälan skall underrätta kommunen om sin avsikt. Kommunen skall till den som lämnat sådan underrättelse lämna besked om skyddsrum skall byggas i byggnaden eller anläggningen och, om så är fallet, lämna uppgift om det antal personer som skall kunna få plats i skyddsrummet. Kommunen skall förelägga den som lämnat underrättelsen att vidta åtgärder i enlighet med beskedet. Besked som kommunen lämnat enligt första stycket gäller eller, om bygganmälan enligt 9 kap. 2 § har gjorts, för bygganmälan. Kommunen får ändra beskedet endast om den som lämnat underrättelsen godtar ändringen. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, kommunen får meddela före- skrifter om undantag från underrättelseskyldigheten enligt första stycket. 9 § Byggherren skall se till att ett byggnadsföretag inom ett område där skyddsrum skall byggas stämmer överens med besked enligt 8 § samt med vad som sägs i 6 § och vad som bestämts med stöd av 7 §. Vid byggsamråd enligt 9 kap. 7 § (1987:10) skall en genomgång göras av de åtgärder för besiktning, tillsyn och övrig kontroll som är nödvändiga för att ett skyddsrum skall kunna antas komma att uppfylla de krav som ställs i 6 § och med stöd av 7 §. Bestämmelserna i 9 kap. 9 och 10 §§ om kontroll m.m. och om slutbevis skall tillämpas på arbetet med att utföra skyddsrummet. 10 § Staten och skall, även i de fall då skyldighet att göra bygganmälan inte föreligger enligt 9 kap. 3 § 4 (1987:10), anmäla sådana byggnadsåtgärder som avses i 9 kap. 2 § 3 till kommunen. Ansvaret för att bygga, utrusta och underhålla skyddsrum och skyddade utrymmen 11 § Den som utför sådana byggnadsåtgärder som anges i 8 § skall bygga och utrusta sådant skyddsrum som enligt föreläggande av kommunen skall finnas i byggnaden eller anläggningen. Ägaren till en byggnad eller annan anläggning är skyldig att bygga och utrusta ett skyddat utrymme där sådant utrymme enligt föreläggande av kommunen skall finnas. 12 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning där skyddsrum eller skyddat utrymme har byggts är skyldig att underhålla skyddsrummet eller det skyddade utrymmet och dess utrustning. Om någon åsidosätter sina skyldigheter enligt första stycket, skall kommunen förelägga honom att fullgöra dem. 13 § Om kommunen beslutar att skyddsrum skall finnas i befintliga byggnader eller andra anläggningar, skall kommunen bygga, utrusta och underhålla skyddsrummet. Första stycket gäller dock inte om frågan uppkommer i samband med sådana byggnadsåtgärder som avses i 8 § första stycket. Kommunen skall även bygga, utrusta och underhålla skyddsrum som är belägna på mark som är avsedd för gata, torg, park eller annan allmän plats. 14 § Om det finns särskilda skäl, får förelägga ägaren eller nyttjanderättshavaren till mark, byggnader eller andra anläggningar att i stället för kommunen vidta de åtgärder som anges i 13 §. 15 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning där det finns skyddsrum är skyldig att, efter föreläggande av kommunen, vidta de åtgärder som behövs för att skyddsrummet skall ha en bra skyddsförmåga. 16 § Den som innehar en byggnad eller annan anläggning med nyttjanderätt får inte hindra ägaren att inrätta skyddsrum eller företa andra åtgärder enligt detta kapitel. Skyldighet att bereda plats 17 § Ägaren eller nyttjanderättshavaren till en byggnad eller annan anläggning där det finns ett skyddsrum eller skyddat utrymme är skyldig att under höjd beredskap bereda plats i skyddsrummet eller det skyddade utrymmet åt dem som behöver skydd. 18 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning där det finns ett skyddsrum skall genom skyltning på byggnaden eller anläggningen ge anvisning om var skyddsrummet finns. Kommunen skall se till att skyldigheten fullgörs. Om ägaren inte fullgör sin skyldighet, skall kommunen förelägga honom att göra det. 19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att ett utrymme inte längre skall vara skyddsrum. Ersättning för att bygga och underhåll skyddsrum och skyddade utrymmen 20 § Den som skall bygga och utrusta ett skyddsrum enligt 11 § första stycket har rätt till ersättning av staten för de merkostnader som uppkommer för att bygga och utrusta skyddsrummet. Ersättningen beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 21 § Om den som är berättigad till ersättning enligt 20 § inte är redo- visningsskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200), skall ersätt- ningsbeloppet räknas upp med den skattesats som enligt 7 kap. 1 § den lagen gällde för slutbesiktning av skyddsrummet. 22 § Den som skall bygga och utrusta ett skyddat utrymme enligt 11 § andra stycket, underhålla ett skyddsrum eller ett skyddat utrymme enligt 12 § eller vidta åtgärder enligt 14 § har rätt till skälig ersättning av staten för sina kostnader. Den som vidtagit åtgärder som anges i 15 § har rätt till skälig ersättning av staten för de kostnader som åtgärden föranlett. Ersättning lämnas dock inte för åtgärder som har föranletts av att ägaren eftersatt underhållet av skyddsrummet, gjort otillåtna ingrepp i det eller på annat sätt varit försumlig. Ersättningen beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ersättning till kommunen för vissa kostnader 23 § Kommunen har rätt till skälig ersättning av staten för kostnader som uppkommer för kommunen på grund av åtgärder enligt 13 §. När ersättningen bestäms, skall skälig hänsyn tas till det värde som de vidtagna åtgärderna kan ha för byggnadens eller anläggningens användning i fred. Kommunen har rätt till förskott på ersättningen, om det finns särskilda skäl för det. Ersättning och förskott beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Särskilda skyldigheter för ägare och andra innehavare av egendom m.m. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att ägare av byggnader eller andra anläggningar skall 1. hålla med utrustning och vidta de övriga förberedelser som behövs för varning av dem som vistas i eller vid byggnaden eller anläggningen, 2. tåla att utrustning för varning av befolkningen installeras på byggnaden eller anläggningen, 3. hålla med utrustning och vidta de övriga förberedelser som behövs för mörkläggning av byggnaden eller anläggningen. I särskilda fall får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förelägga ägaren av en byggnad eller annan anläggning att vidta eller tåla de åtgärder som anges i första stycket. Den som disponerar en byggnad eller anläggning helt eller delvis är skyldig att ha hand om utrustning för mörkläggning. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur varning och mörkläggning skall ske under höjd beredskap. 3 § Ägaren eller nyttjanderättshavaren till en byggnad eller annan anläggning är skyldig att låta eller kommunen besiktiga eller regelbundet kontrollera byggnaden eller anläggningen för ändamål som har samband med tillämpningen av denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt första stycket, får den kommun eller länsstyrelse som har att genomföra besiktningen eller kontrollen förelägga honom att hålla byggnaden eller anläggningen tillgänglig. Skyldigheter för nyttjanderättshavare m.fl. 4 § De skyldigheter som ägaren av en viss egendom har enligt denna lag skall också gälla för den som innehar egendomen med fri förfoganderätt, fideikommissrätt eller annan därmed jämförlig rätt. 5 § En nyttjanderättshavare är skyldig att på begäran av ägaren till en byggnad eller annan anläggning betala ett skäligt bidrag till kostnader som ägaren får på grund av skyldigheter enligt denna lag. Detta gäller dock endast om 1. ägaren inte kände till att åtgärderna skulle vidtas då nyttjande- rättsavtalet träffades eller senast kunde sägas upp och återstod av nyttjanderätten då skyldigheten att vidta åtgärderna blev kända för ägaren, och 2. det kan anses uppenbart oskäligt att ägaren skall svara för hela kostnaden. 6 § Om en byggnad tillhör en bostadsrättsförening, skall bostadsrättshavarna ersätta föreningen för kostnader som denna haft på grund av skyldigheter enligt denna lag. Detta gäller oavsett vad som föreskrivs i bostadsrättsföreningens stadgar. Förbud mot att använda samlingslokaler och skolor m.m. 7 § eller kommunen får förbjuda att samlingslokaler, skolor, förskolor eller andra lokaler för motsvarande ändamål används under höjd beredskap, om inte skyddsrum finns för de personer som kan komma att vistas i lokalen. Skyldighet att förmedla meddelanden m.m. 8 § Ägaren eller nyttjanderättshavaren till en byggnad eller annan anläggning eller den som i fråga om förvaltning och skötsel företräder honom är skyldig att 1. förmedla myndigheternas beslut och meddelanden i frågor som rör verksamhet enligt denna lag till dem som bor eller bedriver verksamhet i byggnaden eller anläggningen, 2. medverka vid åtgärder som föranleds av ransonering. Samma skyldighet gäller också för arbetsgivare när det gäller de anställda. 9 § Var och en är skyldig att på fråga av en statlig eller myndighet ange om han har egendom som kan behöva tas i anspråk för verksamhet enligt denna lag. Utrymning och inkvartering m.m. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får under höjd beredskap besluta att de som uppehåller sig inom ett område skall utrymma området om 1. området blivit eller kan antas bli utsatt för stridshandlingar och utrymningen är nödvändig för att skydda befolkningen, eller 2. det i området behöver vidtas militära åtgärder av väsentlig betydelse och åtgärderna allvarligt försvåras om inte utrymning sker. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att de som omfattas av ett utrymningsbeslut skall vistas på en viss plats och meddela föreskrifter för vistelsen. Beslutet får inte utformas så att det inskränker den enskildes frihet mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till syftet med utrymningen och förhållandena på vistelseplatsen. 3 § Regeringen eller den myndigheten som regeringen bestämmer får under höjd beredskap meddela förbud för dem som uppehåller sig inom ett visst område att lämna detta om 1. en utflyttning allvarligt försvårar åtgärder av väsentlig betydelse för totalförsvaret, eller 2. en utflyttning är förenad med uppenbar livsfara. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får under höjd beredskap meddela förbud för dem som inte är bosatta inom ett visst område att annat än tillfälligt uppehålla sig inom området, om en inflyttning allvarligt försvårar åtgärder av väsentlig betydelse för totalförsvaret. Skyldighet att upplåta inkvarteringsbostad 5 § En kommun får förelägga innehavaren av en byggnad eller bostadslägenhet (inkvarteringsvärd) att under höjd beredskap upplåta bostad åt den som behöver en bostad (inkvarteringsbostad) på grund av beslut om utrymning eller på grund av att denne till följd av krigshändelser tvingats lämna sin ordinarie bostad. Ett sådant föreläggande får meddelas endast om behovet av bostad inte kan tillgodoses på annat lämpligt sätt. Beslutet får inte medföra större olägenhet för inkvarteringsvärden än vad som är nödvändigt och får inte avse utrymmen som behövs för inkvarteringsvärden och hans familj eller någon dem närstående. 6 § Om inkvarteringsvärden inte följer föreläggandet enligt 5 §, får kommunen hos polismyndigheten begära den handräckning som behövs för att den som skall inkvarteras skall få tillträde till inkvarteringsbostaden. 7 § Inkvarteringsvärden har rätt till ersättning av kommunen för inkvar- teringsbostaden. 8 § Om bostaden eller dess utrustning skadas när den används som inkvarteringsbostad, är den skadelidande berättigad till ersättning av kommunen. Är skadan obetydlig, betalas dock ingen ersättning. 9 § Ersättningen enligt 7 och 8 §§ prövas på det sätt som anges i för- fogandelagen (1978:262). Om taxa enligt 33 § förfogandelagen har fastställts, bestämmer kommunen ersättningen. I annat fall bestäms ersättningen av den lokala värderingsnämnden. 10 § Den som disponerat en inkvarteringsbostad enligt 5 § skall till kommunen betala tillbaka vad kommunen betalat till inkvarteringsvärden enligt 7 och 8 §§. Om det med hänsyn till den inkvarterades ekonomiska förhållanden eller annars är oskäligt, skall kommunen helt eller delvis befria den inkvarterade från återbetalningsskyldigheten. Skyldighet att ta hand om utrymmande och utlänningar som söker skydd i 11 § Kommuners och landstings skyldighet att ta hand om utrymmande och utlänningar som söker skydd i regleras i socialtjänstlagen (1980:620), hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Under höjd beredskap är varje kyrklig kommun skyldig att bedriva verksamhet för invånare från andra kyrkliga kommuner och för utlänningar som söker skydd i , på samma sätt som gäller för dem som bor inom den egna kyrkliga kommunen. Skyldighet att hjälpa andra kommuner och landsting 12 § Kommuner och landsting, som befolkningen lämnar på grund av beslut om utrymning eller på grund av utomordentliga förhållanden som orsakats av krig eller krigsfara, är skyldiga att i skälig omfattning lämna hjälp till de kommuner och landsting som i större omfattning får ta emot befolkningen. 1 § Varje kommun, landsting och kyrklig kommun skall se till att det inom dess verksamhetsområde finns ett tillfredsställande säkerhetsskydd för uppgifter och förhållanden av betydelse för totalförsvaret eller rikets säkerhet i övrigt.