prop · GI0382 · 1995-01-01 00:00:00 — förslag, som refereras på sid 47 i ombildningspropositionen (1991/92:119), baserades på ett antagande om att under en övergångstid för sin funding var i behov av det stöd som ligger i en statlig grundfond. Därför föreslogs att Kassan skulle få fortsätta emittera obligationer under . Medlen som inflöt skulle vidareutlånas till på oförändrade villkor. I propositionen gav föredragande statsrådet detta förslag sitt stöd, men anförde att arrangemanget - bl.a. av hänsyn till anpassning till EG - borde begränsas till . beslutade i enlighet med propositionen. , då propositionen daterades, har mycket hänt som i och för sig skulle kunna föranleda en framställning om utvidgad övergångstid beträffande funding genom Kassan. har dock av egen kraft och med intakt eget kapital tagit sig igenom den finanskris, som skakat det finansiella systemet i dess grundvalar. känner numera, med stöd av den resultatomsvängning som rapporterats per och den nyemission om 3 mdkr som offentliggjorts, full tillförsikt inför att påbörja upplåning i eget namn . I stället skall i denna skrivelse redovisas skäl för en lagändring av teknisk natur, syftande till att åstadkomma en smidigare stafettväxling mellan emittenterna. Skrivelsen är betingad av omständigheter som ej var kända för ombildningspropositionens tillkomst. Kassan emitterar s k benchmarklån. Dessa är mycket stora lån, emitterade med ca nio månaders mellanrum. Varje lån kan nå upp till volymer på 40-50 mdkr. Planering har skett för att upprätthålla endast sex utestående lån som täcker hela löptiden från ett till . Systemet är helt utbyggt genom lånen 1549 och 1552, som emitteras . Syftet med benchmarklånen är att ge förutsättningar för en väl fungerande marknad. Obligationer ur dessa lån är, till skillnad mot äldre obligationstyper, mycket likvida. Market makers ställer tvåvägspriser i lånen och till lånen hör en väl fungerande terminsmarknad. För del var beslut att starta en repomarknad i bostadsobligationer av avgörande betydelse för beslutet om övergång till denna nya emissionsteknik. För att kunna omfattas av denna marknad var tvunget att övergå till benchmarklån. Kassan har enligt det niomånadersschema som lagts fast daterat nästa femåriga benchmarklån (nr 1552) /. Lånet har emitterats och säljs 4½ månader före och 4½ månader efter lånets datering för finansiering av femårig utlåning. För vore det en stor nackdel att inte kunna utnyttja detta lån för upplåning även efter . Detta lån skulle kassan därför vilja sälja fram . Därefter lägger upp nästa femåriga benchmarklån som dateras /("nr 1553"). Kassan finansierar även tvåårsutlåning genom att sälja redan utelöpande femåriga benchmarklån med ca två års återstående löptid. Genom att använda redan utelöpande lån blir lånevolymen i respektive lån större och prissättningen bättre. Därför vill Kassan kunna fortsätta att sälja redan utelöpande obligationslån för tvåårsfinansiering. En aktiv skuldförvaltning kräver också att kan använda sig av repomarknaden, vilket innebär att Kassan önskar kunna sälja nya benchmarkobligationer för senare återköp. Sådana "repor" kan endast göras med obligationer ur de öppna benchmarklånen. Kassans skuld skall reduceras enligt plan önskar sålunda, för att undvika att emittentbytet leder till att den uppbyggda likviditeten förstörs, får till stånd en lagändring som möjliggör en flexibel övergång från upplåning i Kassan till upplåning i bolaget. Förutsättningen är därvid att Kassans skuld ej skall öka utan minska enligt plan. Kassan kommer därför helt upphöra med att lägga upp nya lån efter . Däremot önskas tillåtelse till fortsatt försäljning av obligationer ur benchmarklån som öppnats före detta datum till före lånens förfall. Kassan skall i gengäld återköpa äldre illikvida obligationer i minst samma omfattning som den emitterade volymen nya obligationer. Grundfonden skulle därigenom kunna nedsättas i minst samma takt som följer av en "naiv" förfallomodell (se bilaga 1)[2]. Enligt nu redovisad modell skulle ABs första emitterade femårslån 1553 kunna dateras och börja säljas . Följande lån utgivna av Kassan vore emellertid enligt här angiven princip tillåtna att säljas även efter . Lån Datering Försäljnings- Finansiering av period i Kassan utlåning, löptid Kassan 1552 dec 94-dec 99 t o m 1548 dec 93-dec 96 t o m 1549 sept 94-sept 97 15 maj 95-jan 96 1550 juni 93-juni 96-okt 96 1551 mars 94-mars 96-juli 97 2 år För att begränsa den tid som Kassan säljer de gamla benchmarklånen skulle det sista lånet som såldes efter , om så befinns intressant, vara 1551. Det skulle kunna användas för att finansiera tvåårsutlåning nov 96-juli 97. Tvåårsupplåning därefter fr o m aug 97-april 98 skulle då hanteras med upplåning i aktiebolaget i form av en mix av treårsupplåning (1553) och ettårig certifikatupplåning eller utlandslån. Därmed skulle kunna vara den sista tidpunkten då obligationer ur något benchmarklån, emitterat av Kassan, såldes. skulle för att biträda med avvecklingen av Kassans obligationsportfölj enligt bilaga 1 och för att snabbt nå stora volymer i sina egna benchmarklån anmoda Kassan att köpa upp mindre likvida äldre obligationslån utgivna av Kassan, och betala dessa med likvid från nya benchmarklån/certifikat utgivna av . Vidare skulle , i likhet med vad Kassan gör f n, fortsätta att erbjuda innehavare av räntejusteringslån byte mot bolagets femåriga benchmarklån i samband med den sista räntejusteringen. Genom nu redovisade åtgärder kan garanteras att Kassans skuld per 30/6 varje i bilaga 1 angivet år understiger de i bilagan angivna nivåerna. utvecklade en marknad för OM-clearade Caisse-terminaler, syntetiska ränteinstrument där de leveransbara värdepapperen är specifika obligationer vid varje terminskontrakt. Det finns två terminer, en för tvååriga obligationer benämnd CT 2 och en för femåriga, 5. Till följd av ovanstående förslag skulle följande obligationslån kunna vara leveransbara i CT 2 samt CT 5 . Terminsmarknad (OM), leveransbara obligationer CT 2 CT 5 1994 1995 1996 1997 1998 1994 1995 1547 1548 1550 1551 1552 1551 1552 1547 1549 1550 1551 "1553" 1551 1552 SEP 1548 1549 1550 1552 "1553" 1551 "1553" DEC 1548 1549 1551 1552 "1553" 1552 "1553" Det kan diskuteras huruvida den ovan föreslagna övergångsmodellen ryms inom nuvarande lagstiftning eller ej. Kassalagens första paragraf synes endast vara formulerad med sikte på att förhindra en vidare upplåningsexpansion med stöd av den statliga grundfonden. Någon närmare ledning för Kassans aktiva skuldförvaltning innehåller lagen inte heller. Ett visst tolkningsutrymme kunde därför i och för sig sägas föreligga. kan emellertid inte i sin obligationshantering ta några risker vad gäller emissionsverksamhetens laglighet. Slutsatsen av detta måste därför bli att ett behov av laganpassning föreligger. Noteras kan även att: 1. Den föreslagna övergångsmodellen ger en för marknaden mycket smidig över- gång mellan såväl Kassans och AB:s benchmarksystem som den därtill hörande terminsmarknaden med vidhängande leveransbara obligationer. Det vore en väsentlig konkurrensnackdel att behöva byta ut benchmarksyste- met och skapa en ny serie av tvååriga obligationslån som blir små och mindre likvida. innebär inte att det är förbjudet att använda grundfonden som stöd för upplåningen . Det viktiga är att inga nya lån läggs upp med stöd av fonden och att den statliga garantin avvecklas som förut- satts. Om AB:s obligationer får samma rating och värderas som Kassans innebär modellen ingen konkurrensfördel. Om bolagets obligationer skulle få en sämre rating så kostar återköpen bolaget pengar, med bolaget vinner dock likvi- ditetsfördelen. Även om nu föreslagen lagändring är av i huvudsak teknisk natur är det av stor betydelse för bolaget att inte behöva inleda emissionsverksamheten från en nollpunkt utan i stället kunna på ett smidigt sätt fortsätta och dra fördel av den emissionsverksamhet som byggts upp av Kassan . har ett icke obetydligt marknadsansvar för såväl Kassans utestående skuld som uppbyggandet av AB:s skuld /95. Det är fasta övertygelse att ovanstående förslag uppfyller marknadens krav och förväntningar samt möjliggör en smidig, kostnadseffektiv och konkurrensneutral övergång från upplåning i Kassan till upplåning i . Mot denna bakgrund hemställer styrelserna för Kassan och om att regeringen föreslår ändra Kassalagen i enlighet med vad som skisseras i bilaga 2. Uppdraget att utforma detaljföreskrifter, avseende bl.a. den planmässiga minskningen av Kassans obligationsskuld, bör anförtros åt . **Fotnot** [2]Kassan och bolaget har efter det att framställan gjordes gett in en reviderad bilaga, som här tas in som bilaga 1 till framställningen. Avveckling av Kassans skuld och grundfonden Nedanstående tabell utvisar hur Kassans skuld avvecklas samt hur grundfonden kan sättas ner efter . Modellen bygger på faktiska siffror per . En oförändrad utlåningsstock har antagits , ingen omfördelning mellan kort och lång utlåning samt att fördelningen mellan olika löptider på den långa utlåningen följer det senaste årets mönster. All upplåning finansieras av Kassan fram /1995 därefter sker all upplåning i . Kassans skuld, Grundfonden, mdkr mdkr 317 270 221 162 105 74 50 44 32 -- Förslag till ändring i lagen (1992:701) om stadshypotekskassa Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Kassans ändamål 1 § stadshypotekskassa har till uppgift att fullfölja den ombildning som följer av regeringens beslut enligt lagen (1992:700) om ombildning av stadshypoteksinstitutionen. Kassan skall 1. äga och förvalta aktier i det aktiebolag som har övertagit kassans rörelse, 2. till utgången av låna upp och till aktiebolaget låna ut medel som bolaget behöver för sin rörelse. Upplåning får dock ske även genom utgivande av sådana obligationslån som emitterats före utgången av 1994 och i den omfattning som föreskrivs av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, 3. förvalta kassans fordringar på aktiebolaget och kassans skulder samt 4. ombesörja att regionala låntagarstämmor samt ombudsstämma kommer till stånd. Sammanställning av remissyttranden över framställan om ändring i lagen (1992:701) om stadshypotekskassa riksbank, , , , , , Allmäna Pensionfonden, fjärde fondstyrelsen, Allmänna Pensionsfonden, första, andra och tredje fondstyrelserna, (), , allmänna hypoteksbank, , , () och . Från utgångspunkter finns två intressen att bevaka i denna fråga. Å ena sidan är det angeläget att förtroendet för den svenska kreditmarknaden och de enskilda instituten kan upprätthållas. Strävan att upprätthålla en väl fungerande och likvid obligationsmarknad är en viktig del därav. Från denna utgångspunkt förefaller de föreslagna förändringarna rimliga. Å andra sidan är det angeläget att statsmakterna i sin relation till kreditmarknadens aktörer agerar på ett sätt som är konkurrensneutralt och därmed bidrar till att upprätthålla effektiviteten på marknaden. Enskilda aktörer skall således inte medges förmåner som andra aktörer saknar. Den utvidgning av den statliga garantins giltighet som föreslås är ur detta perspektiv tveksam. får genom den föreslagna åtgärden en, i förhållande till övriga aktörer, alltför gynnad ställning. Behovet av åtgärden är heller inte entydigt klarlagd i ansökan. Enligt egen framställning framhålls nämligen att bolaget . Enligt mening väger de marknadsvårdande argumenten i detta läge lättare än farhågorna för konkurrenssnedvridande effekter. menar därför att en lösning bör prövas där Stadshypotekskassan, istället för de föreslagna två åren, ges rätten att låna i eget namn intill . erbjuder enligt nuvarande praxis som stöd för upplåning, liksom för andra bostadsinstitut, möjlighet till repor i Stadshypotekskassans obligationer. Enligt gällande praxis skulle även AB:s obligationsupplåning omfattas av denna repofacilitet. Detta skulle öka likviditeten i de kommande obligationsserierna från . Från de synpunkter har att beakta finns inte någonting att erinra mot förslaget i framställningen. har förståelse för behovet av en ökad flexibilitet vid övergången av upplåningen. Avgörande för ställningstagandet från inspektionens sida blir om den flexiblare övergången kan anses innebära att når en fördel som inte kan anses acceptabel i den ombildningsprocess vari övergången av upplåningen från Kassan till utgör en del. Med den angivna förutsättningen att Kassans skuld liksom grundfonden minskar enligt plan och riksdagsbeslut kan inspektionen inte finna att så är fallet. Inspektionen tillstyrker därför den föreslagna lagändringen. Avsikten med ändringsförslaget synes vara att undvika att komma i konflikt med gällande bestämmelser i lagen (1992:700) om stadshypotekskassa genom att koppla nya lån, dvs. lån tagna efter , till gamla lånenummer trots att lånen upptas 1995 eller . Enligt bilaga till ansökan (Avveckling av Kassans skuld och grundfonden) skulle den av staten ställda garantin som utgör den s.k. Grundfonden kunna avvecklas först . Detta trots att regeringen redan i propositionen 1991/92:119 konstaterade "att statens åtagande bör avvecklas". Att staten skall garantera merparten av Kassans verksamhet till utgången av kan komma i konflikt med principen om konkurrensneutralitet. Inga garantier kan heller ges för att den statliga garantin kan avvecklas . Ersättningen som staten uppbär för sina åtaganden bör marknadsanpassas. Mot bakgrund av de omfattande åtaganden som staten iklätt sig bör övervägas om RRV skall ges rätt att utse revisor såväl i Kassan som i . har inget att erinra mot att stads- hypotekskassa ("Kassan") även efter utgången av 1994 får emittera nya obligationer i tidigare utgivna lån, förutsatt att sådan nyemission motsvaras av uppköp av andra av Kassan utgivna obligationer till minst samma värde som de nyemitterade och att till följd därav avvecklingstakten för Kassans grundfond inte minskas. En minskad avvecklingstakt innebär ju att kontorets framtida risk i garantiengagemanget ökar. Den föreslagna lagtexten bör av detta skäl förtydligas så att det klart framgår att nyupplåningen skall motsvaras av uppköp av andra lån. Vidare bör det framgå av lagtexten att rätten till nyupplåning är tidsbegränsad. Kontoret förslår därför att tillägget till 1 § 2 lagen (1992:701) om stadshypotekskassa formuleras på följande sätt. "Upplåning får dock ske även - genom utgivande av nya obligationer i sådana obligationslån som ursprungligen har givits ut före utgången av , under förutsättning att kassan innan sådan utgivning sker har köpt upp och makulerat andra av kassan utgivna obligationer till minst samma värde som de nyutgivna." Enligt torde någon form av övergångslösning vara nödvändig för att ge rimliga konkurrensförutsättningar i ett övergångsskede. Om Kassans nyemittering efter balanseras genom uppköp av Kassans mindre likvida obligationslån innehåller förslaget endast en nämnvärd förändring i förhållande till gällande ordning. Det nya förslaget innebär att den statliga kreditgarantifonden (grundfonden) utsträcks i tiden för Kassans nyemittering även efter , vilket sannolikt ger Stads- en gynnad ställning jämfört med övriga bostadslåneinstitut på marknaden. Även om betalar en kreditgarantiavgift för den statliga grundfonden torde den aktuella lösningen således ge bolaget fördelar som det inte skulle ha haft i en mer självständig ställning. Hur det verkliga utfallet av den redovisade lösningen blir är självfallet svårt att i förväg uttala sig om. Det bör emellertid enligt uppfattning övervägas former för en kontinuerlig uppföljning och justeringar i efterhand för att motverka eventuella konkurrenssnedvridande effekter. Allmänna Pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen Allmänna Pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen har inget att invända mot den föreslagna lagändringen. Allmänna Pensionsfonden första, andra och tredje fondstyrelserna Syftet med den föreslagna lagändringen är att få en smidig övergång från upplåning i stadshypotekskassan till upplåning i . Förslaget innebär att stadshypotekskassan skall kunna fortsätta att emittera nya obligationer i redan utelöpande obligationslån, s.k. benchmarklåneserier, på ca efter . Lånevolymen i aktuella lån skulle på detta sätt bli större och därmed öka likviditeten i lånen. kommer i enlighet med tidigare beslut stadshypotekskassan helt upphöra med utgivande av nya lån. För att inte stadshypotekskassans totala obligationsskuld skall överstiga den som förutsatts enligt lagen (1992:701), sägs i framställan att uppköp av äldre utestående obligationer skall ske i minst samma omfattning som de föreslagna emissionerna. Fondstyrelserna har inget att erinra mot den föreslagna lagändringen. En förutsättning är dock att emissioner och uppköp hanteras på ett sådant sätt att relationen mellan upplåning och kapitalbas inklusive grundfonden inte påverkas negativt jämfört med gällande lagstiftning. SAF har inget att erinra mot att en sådan lagändring genomförs. vill erinra om att skälen för lagens nuvarande begränsning av Kassans upplåningsrätt - "till utgången av " - är konkurrensneutralitet gentemot andra kreditinstitut samt anpassning till EG. I "ombildningspropositionen" (1991/92:119) angav föredragande statsrådet att det stöd för ''''s funding, som Kassans statliga grundfond utgör, borde begränsas till i stället för av begärda . beslöt i enlighet med propositionen. anser att en eventuell ändring av nuvarande lagbestämmelse måste utformas på sådant sätt att inte ovannämnda hänsyn till konkurrensneutraliteten försvagas. ''''s funding bör därför inte ske med stöd av Kassans statliga grundfond i större omfattning än vad tidigare beslutat. från denna utgångspunkt är den av nu föreslagna lagbestämmelsen alltför generellt utformad och måste därför kompletteras med begränsningar i specialmotivering och/eller allmännmotivering till ledning för de föreskrifter som - enligt förslag - Regeringen eller skall utforma. Därvid är det, enligt uppfattning, av stor vikt att det i propositionen fastslås att för Kassans upplåning skall gälla följande regler (av vilka de flesta har angetts även i skrivelse): - Kassan upphör helt att lägga upp nya lån fr.o.m. 1995-01-01; fr.o.m. detta datum sker all upplåning av . - Försäljning av obligationer ur Kassans benchmarklån, som öppnats före 1995-01-01, får ske senast till utgången av . - Kassans utestående obligationsskuld reduceras i samma takt som skulle blivit fallet utan den föreslagna lagändringen. Detta skall åstadkommas genom att Kassan återköper äldre illikvida obligationer i minst samma omfattning som den emitterade volymen nya obligationer. Härigenom "garanteras att Kassans skuld per 30/6 varje i bilaga 1 angivet år understiger de i bilagan angivna nivåerna" (enligt skrivelsen, sid. 4). - Kassans grundfond "avvecklas enligt plan" (detta uttryck används i Stads- missivbrev) eller "skulle därigenom kunna nedsättas i minst samma takt som följer av en "naiv" förfallomodell (se bilaga 1)" - (detta uttryck används i skrivelsen, sid 3). anser att en snabb, successiv nedsättning av grundfonden till 0 måste anges och preciseras på ett entydigt sätt i propositionen. - Den genomsnittliga durationen för Kassans lån får inte förlängas genom lagändringen. Under förutsättning att ovan angivna regler för Kassans upplåningsrätt klart anges i propositionens specialmotivering och/eller allmänmotivering vill inte motsätta sig förslag till lagändring. Hypoteksbanken tillstyrker förslaget i framställan. delar den uppfattning som redovisas i framställningen, nämligen att ett upprätthållande av en väl fungerande och likvid obligationsmarknad är av stor betydelse för kreditmarknaden. Likaså är en strävan mot konkurrensneutralitet mellan aktörerna på marknaden av avsevärd betydelse för att effektivisera densamma och skapa gynnsamma förutsättningar för samtliga aktörers verksamhet. Den förlängning av upplåningsförutsättningarna för , som föreslagits, står i strid mot denna övergripande målsättning, dvs. ABs ställning skulle under ytterligare tidsperiod komma att premieras i förhållande till övriga aktörer. Med hänsyn härtill och då motiven för en sådan särställning synes föreningen oklara, bl.a. anförs att hyser full tillförsikt för att påbörja utlåning i eget namn fr.o.m. den , anser inte föreningen skäl föreligga för sådan lagändring som begärts. Föreningen avstyrker således ABs och Stadshypotekskassans förslag om ändringar i nämnda lag. Föreningen har inte någon erinran mot bifall till framställan. () Den föreslagna ändringen medför att () upplåningssituation förbättras i förhållande till vad som bedömts vara behövligt vid bolagets tillkomst. Frågan är om det ändå är nödvändigt ur marknadsvårdande perpektiv att ytterligare underlätta övergången mellan de två emittenterna. Den största emittenten på bostadsobligationsmarknaden ges genom förslaget möjlighet till en smidigare övergång för att på så vis motverka att störningar uppkommer vad gäller emissioner på bostadsobligationsmarknaden. bedömer i detta sammanhang denna aspekt som väsentligare än att det sker en viss förlängning av den övergångstid som bedömdes vara behövlig vid SHYP''''s tillkomst. Med beaktande av ovanstående, och under förutsättning att de riktlinjer som anges i framställan från SHYP vad gäller omfattningen och vilka obligationer som avses även avspeglas i tillämplig lagstiftning, har inget att invända mot förslag. VPC har ingen erinran mot att en ändring sker på ett sådant sätt att Stads- erhåller möjlighet att agera enligt ovan nämnd framställan. VPC finner däremot att förslaget till lagändring bör utformas på ett sådant sätt att det inte kan råda någon tveksamhet om vad som avses. I förslaget till lagändring har ordet "utgivande" och "emitterat" används på ett sätt som kan orsaka tolkningsproblem. VPC föreslår därför att texten ändras. Enligt VPC rör det sig om att inom ramen för tidigare emitterade lån uppta nyupplåning. Vidare bör bestämmelsen infogas som ett andra stycke med en hänvisning till punkt 2 i första stycket. Framställan om ändring i lagen (1992:701) om Stadshypotekskassa Minnesanteckningar från remissmöte i sammanträdeslokalen Tigern, , Närvarande: , , , , , , , samt , Per , och : motsätter sig inte förslag under förutsättning att konkurrenssituationen inte påverkas. I propositionen bör därför de begränsningar som självt föreslagit slås fast. Vidare måste ges vägledning i propositionen om hur skuld och grundfond skall nedbringas. Detta måste tas med i allmänmotiveringen eller specialmotiveringen. Den genomsnittliga durationen för Kassans skulder får ej förlängas genom lagändringen. : har inget att erinra mot framställan. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:820 Ändring i lagen (1992:701) om stadshypotekskassa, m.m.