prop · GI03175 · 1995-01-01 00:00:00 — I artikel 9.9 a och b samt i artikel 10.3 a och b i EG-förordningen finns bestämmelser om administrativa sanktioner. Om en odlare bryter mot förordningens märknings- eller produktionsbestämmelser skall kontrollmyndigheten eller det privata kontrollorganet se till att uppgiften om att varorna är ekologiskt producerade eller omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling avlägsnas från varupartiet (art. 9.9 a och 10.3 a). En leverantör som på ett allvarligt sätt överträder förordningsbestämmelserna kan av en tillsynsmyndighet eller ett privat kontrollorgan förbjudas att marknadsföra sina produkter som ekologiskt framställda (art. 9.9 b). Under samma förutsättningar kan en leverantör få sitt tillstånd att använda påskrift att en produkt omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling återkallat (art. 10.3 b). Att EG-förordningen förutsätts kompletterad med sanktionsbestämmelser framgår av artikel 10.6. Enligt den bestämmelsen skall medlemsstaterna vidta alla de åtgärder som krävs för att förebygga bedräglig användning av uppgift om att en produkt är ekologiskt framställd eller att produkten omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling. I det föregående har föreslagits att en tillsynsmyndighet skall kunna meddela förelägganden eller förbud förenade med vite. Vite skulle i och för sig kunna vara en tillräcklig sanktion mot en enligt EG-förordningen otillåten marknadsföring. I kontrollsystemet kan emellertid privata organ komma att få en tillsynsfunktion. Med hänsyn till att sådana organ inte lämpligen bör ges befogenhet att använda vitesinstrumentet behövs också straff som sanktion. Ett förfarande som bör kunna leda till straff är att en leverantör bryter mot EG-förordningen genom att överträda förbud mot att marknadsföra produkter med uppgift om att produkterna är ekologiskt framställda. Detsamma bör gälla för en leverantör som använder påskrift om att en produkt omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling trots att leverantörens tillstånd att använda sådan påskrift har återkallats. I anledning av den föreslagna lagen tas samhällsresurser i anspråk för tillsyn och en viss ärendehantering hos domstolar och andra myndigheter. Tillsynen förutsätts bli finansierad genom avgifter. Statens kostnader kommer följaktligen närmast att avse ärenden i form av överklaganden. är antalet ekologiska odlare mycket begränsat. Av detta följer att antalet överklagningsärenden åtminstone tills vidare kommer att bli av ringa omfattning. 5 Förbättrat skydd mot smittsamma djursjukdomar Regeringens förslag: Tillämpningsområdet för lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. vidgas till att även omfatta åtgärder för att hindra spridning av smittsamma djursjukdomar. Bestämmelser införs i lagen som ger stöd för föreskrifter eller beslut i enskilda fall om avlivning av djur, isolering av djur eller andra begränsningar i hanteringen av djur i syfte att hindra spridning av smittsamma djursjukdomar. Myndighet ges rätt till tillträde till bl.a. djurstallar för sådana åtgärder. Djurägaren skall bistå med hjälp och upplysningar vid åtgärderna. förslag: Förslaget överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Länder eller områden som är fria från vissa smittsamma djursjukdomar eller som har ett obligatoriskt kontrollprogram för dessa sjukdomar kan av efter ansökan beviljas tilläggsgarantier för sjukdomarna. Detta innebär att landet, utöver de generella krav på sjukdomsfrihet som ställs inom EU, kan ställa ytterligare krav för att säkerställa att de djur som förs in i landet är fria från den sjukdom som tilläggsgarantin avser. Landet erhåller därmed ett ökat skydd mot sjukdomarna i fråga. Detsamma gäller i de fall landet av givits status som sjukdomsfritt område beträffande viss djursjukdom. Detta kan endast ske i fråga om ett fåtal, i direktiv särskilt angivna sjukdomar och förutsätter att landet förmått visa frihet från berörd sjukdom. Har landet erhållit sådan status kan landet ställa höga krav vid handel med djur från övriga medlemsländer. För att ett land skall beviljas tilläggsgarantier krävs att landet har både ett kontrollprogram och ett bekämpningsprogram för aktuell sjukdom. Har ett land eller område beviljats status som fritt från viss djursjukdom krävs vidare hög beredskap för kontroll- och bekämpningsåtgärder för att denna status inte skall upphöra vid isolerade utbrott av sjukdom. Bestämmelser om sådana kontroller finns i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. Lagens tillämpningsområde är emellertid begränsat till just kartläggning och kontroll. Bestämmelser om bekämpning av epizootiska sjukdomar och av salmonella finns i särskilda lagar. Däremot saknas i tvingande bestämmelser om bekämpning av andra smittsamma djursjukdomar. Utan sådana bestämmelser kan inte beviljas de tilläggsgarantier som ansökt om. Ett bemyndigande till stöd för bestämmelserna kan lämpligen tas in i lagen om provtagning på djur, m.m. Lagens tillämpningsområde bör därför vidgas till att avse även åtgärder för att hindra spridning av smittsamma djursjukdomar. Regeringen föreslår att det i provtagningslagen införs en ny paragraf som bemyndigar regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om avlivning av djur, isolering av djur eller andra begränsningar i hanteringen av djur. En förutsättning för att sådana åtgärder effektivt skall kunna vidtas är att en myndighet har rätt till tillträde till bl.a. djurstallar för att utföra åtgärderna och att djurägaren därvid är behjälplig. Regeringen föreslår därför att bestämmelser om detta införs i lagen. Den kostnadsökning som kan uppkomma till följd av lagändringarna kommer i allmänhet att få bäras av djurägarna. Den eventuella kostnadsökningen kommer emellertid åtminstone delvis att uppvägas av värdet av ett gott nationellt hälsoläge och förhållandet att landet har möjlighet att få tilläggsgarantier och status som sjukdomsfritt område. 6.1 Lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter 1 § Som har anförts i den allmänna motiveringen kräver EG:s förordningar inte sällan kompletterande nationella bestämmelser för att få fullt genomslag i medlemsländerna. Vad beträffar EG:s förordningar på jordbruks- och fiskeområdet har sådana kompletterande lagbestämmelser meddelats genom lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter, lagen (1994:1708) om EG:s förordningar om miljö- och strukturstöd och lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Syftet med den nu ifrågavarande lagen är att på motsvarande sätt komplettera EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. Den förordning som åsyftas är rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel jämte ändringsförordningar. 2 § Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter som får finnas som komplettering till EG-förordningen. Medlemsstaterna kan ha strängare regler för den ekologiska produktionen, bl.a. i fråga om tillåtna bekämpningsmedel (artikel 6.1 a) Vidare får föreskrifter finnas som innebär en mer långtgående kontroll än som följer av EG-förordningen (bilaga 3 till förordningen). Ytterligare ett exempel är möjligheten för medlemsstaterna att föreskriva en mer långtgående uppgiftsskyldighet än den som följer av förordningen (artikel 8.2). 3 § Av paragrafen följer att det skall ankomma på regeringen att bestämma vilka myndigheter som skall utöva tillsyn enligt lagen. Det skall också vara möjligt för regeringen att föreskriva att en tillsynsmyndighet kan överlåta vissa tillsynsuppgifter på någon annan myndighet. Som framgår av den allmänna motiveringen kan tillsynsuppgifter komma att överlämnas också till privata organ. Dessa uppgifter kommer till viss del att ha karaktär av myndighetsutövning. Som har anmärkts i den allmänna motiveringen fordras det lagstöd för att överlämna sådana uppgifter till ett enskilt organ. Paragrafen innehåller en sådan bestämmelse. Vid godkännandet av privata organ som kontrollorgan skall ett flertal omständigheter beaktas. Dit hör bl.a. organets opartiskhet gentemot de leverantörer som skall kontrolleras. Vidare skall den myndighet som godkänt kontrollorganet bl.a. se till att de kontroller som organet genomför är objektiva. Uppfylls inte de krav som ställs kan godkännandet återkallas. 4-6 §§ Genom 4 § får en tillsynsmyndighet och ett enskilt kontrollorgan rätt till tillträde till bl.a. områden och lokaler och rätt till de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Regeringen har efter påpekande av Lagrådet funnit det motiverat med en begränsning av tillträdesrätten med avseende på bostäder. Ett tillägg med en sådan begränsning har förts in i 4 § som ett andra stycke. Genom 5 § får en tillsynsmyndighet befogenhet att meddela förelägganden och förbud vid vite. Om ett enskilt kontrollorgan i sin tillsynsverksamhet anser det motiverat att ingripa med ett föreläggande eller förbud får kontrollorganet underrätta en myndighet som har befogenhet att fatta beslut om vitesföreläggande eller vitesförbud. Lagrådet har förutsatt att inte bara tillsynsmyndigheterna utan också enskilda kontrollorgan skall ges befogenhet att meddela förelägganden och förbud. Enligt Lagrådets mening bör det därför av 5 § första stycket framgå att ett enskilt kontrollorgan har denna befogenhet. Regeringens avsikt är emellertid att sådana kontrollorgan inte skall meddela andra förbud än sådana som kan meddelas med stöd av EG-förordningen. Någon lagreglering av denna befogenhet bör följaktligen inte ske. Däremot har regeringen, i anledning av Lagrådets påpekande, funnit det lämpligt att i 5 § i förtydligande syfte erinra om att ett enskilt kontrollorgan har rätt att meddela förbud med stöd av EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. Det får förutsättas att tillsynen över efterlevnaden av EG-förordningen skall bekostas genom att avgifter tas ut för kontrollen. Tillsynen kommer att omfatta alla som odlar, bereder, importerar eller marknadsför ekologiskt framställda produkter. Stöd för att meddela föreskrifter om avgift för tillsynen finns i det i 6 § intagna bemyndigandet. 7-8 §§ Straffbestämmelsen i 7 § har kommenterats i den allmänna motiveringen. I 8 § undantas från lagens straffbestämmelser gärningar som omfattas av ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud. 9 § Överklagandebestämmelsen i paragrafen har avseende på en myndighets beslut enligt lagen eller enligt EG-förordningen. Det gäller beslut om förelägganden eller förbud som kan meddelas med stöd av lagen och beslut om bl.a. förbud mot fortsatt marknadsföring som kan meddelas med stöd av förordningen. Förbud mot marknadsföring kan komma att meddelas också av ett enskilt kontrollorgan. Beslut fattade av ett sådant kontrollorgan bör kunna överklagas till förvaltningsmyndighet. Den frågan bör, i likhet med frågan om överklagande av beslut meddelade av en nämnd, regleras av regeringen i en förordning till lagen. I lagen föreskrivs dock att beslut i ett till förvaltningsmyndighet överklagat ärende som rör EG-förordningen också får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. 6.2 Lagen om ändring i lagen om provtagning på djur, m.m. 1 § Lagens tillämpningsområde vidgas på sätt som framgår av den allmänna motiveringen genom att en fjärde punkt i paragrafen läggs till. 4 a § Paragrafen är ny och innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om olika åtgärder för att hindra spridning av smittsamma djursjukdomar. Bemyndigandet gäller andra sjukdomar än salmonella och epizootiska sjukdomar som regleras i annan lagstiftning. 8 § Paragrafen har ändrats på det sättet att rätten till tillträde kommer att omfatta alla åtgärder enligt lagen eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Samma ändring görs i fråga om skyldigheten för djurägare att tillhandahålla nödvändig hjälp och upplysningar. Ändringarna behövs för att möjliggöra bekämpningsåtgärder med stöd av den nya 4 a §. 11 § Paragrafens andra stycke har ändrats så att statliga myndigheters beslut enligt lagen i fortsättningen skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, dvs. Motsvarande ändring har tidigare gjorts i fråga om bl.a. en rad andra lagar inom verksamhetsområde (prop. 1994/95:27, bet. 1994/95:JuU6, rskr. 1994/95:165). Det till Lagrådet remitterade lagförslaget 2 Förslag till lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter som får finnas som komplettering till rådets förordning (EEG) nr 2092/91. 3 § Tillsynen över efterlevnaden av rådets förordning (EEG) nr 2092/91 och av föreskrifter meddelade med stöd av denna lag utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. Regeringen får föreskriva att en tillsynsmyndighet får överlåta åt någon annan myndighet att utöva viss tillsyn. Vad som sägs om tillsynsmyndighet i lagen gäller även den myndighet till vilken tillsyn har överlåtits. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna till ett enskilt kontrollorgan som är juridisk person att utöva sådan tillsyn som avses i första stycket. 4 § För tillsynen har en tillsynsmyndighet och ett enskilt kontrollorgan rätt att få 1. tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen där jordbruksprodukter och livsmedel framställs eller där sådana varor hanteras, 2. de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. 5 § En tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att rådets förordning (EEG) nr 2092/91, denna lag och föreskrifter meddelade med stöd av lagen skall följas. I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter tas ut för tillsynen. 7 § Till böter döms den leverantör som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot ett förbud som har meddelats med stöd av artikel 9.9 b i rådets förordning (EEG) nr 2092/91 och som innebär att produkter inte får marknadsföras med uppgift om att de är ekologiskt framställda eller att de omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling. Detsamma gäller den leverantör som använder påskrift om att en produkt omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling trots att leverantörens tillstånd att använda sådan påskrift har återkallats. I ringa fall döms inte till ansvar. 8 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag för den gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 9 § En myndighets beslut i ett särskilt fall enligt rådets förordning (EEG) nr 2092/91, denna lag eller enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller ett beslut i ett till myndigheten överklagat ärende som rör rådets förordning (EEG) nr 2092/91. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1994:629) om jordbruksprodukter och livsmedel som är ekologiskt framställda. **Fotnot** [1] EGT nr L 198, 22.07.91, s. 1 (Celex 391R2092). Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagförslagets 4 § finns bestämmelser om att tillsynsmyndigheter och enskilda kontrollorgan har rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen där jordbruksprodukter och livsmedel framställs eller där sådana varor hanteras. I åtskilliga tillkomna lagar med bestämmelser om tillsynsorgans befogenheter finns en regel om att rätten att få tillträde till lokaler och utrymmen inte innefattar rätt till tillträde till bostäder; se t.ex. 8 § lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område. Enligt uppgift har frågan om det remitterade förslaget bör innehålla en motsvarande regel inte övervägts närmare. Lagrådet förutsätter att så sker under lagstiftningsärendets fortsatta behandling. Förelägganden och förbud som avses i 5 § första stycket skall få meddelas inte bara av tillsynsmyndigheter utan även av enskilda kontrollorgan. Däremot skall befogenheten enligt andra stycket i paragrafen att sätta ut vite vara förbehållen tillsynsmyndigheter. Första stycket bör därför inledas med att en tillsynsmyndighet och ett enskilt kontrollorgan får meddela förelägganden och förbud. I andra stycket bör föreskrivas att i beslut om föreläggande och förbud som en tillsynsmyndighet meddelar får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:175 Lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter, m.m. Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för inför, ändrar, upp-bakomliggande EG- häver eller regler upprepar ett normgivnings- bemyndigande Lag om EG:s 2, 3 och 6 §§ 391R2092 m.fl. förordning om ekologiskt framställda produkter Lag om ändring i 4 § lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m.