prop · GI03164 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringens bedömning: I budgetpropositionen (prop. 1994/95:100, bil. 9) föreslogs för /96 för studiefinansie- ring inom forskarutbildningen som en av de syssel- sättningspolitiska åtgärderna. För att åstadkomma en jämnare könsfördelning bland innehavarna av doktorandtjänster bör av beloppet disponeras för att antalet doktorand- tjänster som innehas av kvinnor skall kunna öka. Som planeringsförutsättning bör gälla att mot- svarande belopp avsätts under budgetåren 1997-1999. Den myndighet regeringen bestämmer skall fördela dessa medel till universitet och högskolor. Skälen för regeringens bedömning: En ökning av antalet kvinnliga doktorsexaminerade skulle av flera skäl ha stor långsiktig betydelse. behöver fler forskarutbildade på arbetsmarknaden generellt. Inte minst viktigt är det att bästa möjliga rekryteringsbas skapas för det stora antal lärare som på grund av pensionsavgångar skall anställas inom universitet och högskolor in . Med ett större antal kvinnor inom forskningen och undervisningen ökar verksamhetens bredd och kvalitet. Det är således angeläget att universitet och högskolor fortsätter sina ansträngningar att rekrytera och behålla fler kvinnliga doktorander. En god studiefinansiering är en av de viktigaste förutsättningarna för att forskarutbildning skall kunna bedrivas koncentrerat och effektivt. Goda ekonomiska villkor stimulerar även rekryteringen till forskarutbildning. Manliga forskarstuderande har i högre grad än kvinnliga den mest förmånliga formen av studiefinansiering, nämligen doktorandtjänst. En särskild satsning för att öka andelen kvinnor bland innehavarna av doktorandtjänster är, mot bakgrund av vad som ovan sagts, väl motiverad. Ökad jämställdhet inom forskarutbildningen bör kunna bidra till att stimulera och ge draghjälp åt jämställdhetssträvandena inom den grundläggande högskoleutbildningen. Regeringen har budgetproposition (prop. 1994/95:100, bil. 9) föreslagit att medel skall anvisas för vissa särskilda åtgärder med anledning av arbetsmarknadsläget. Bland dessa åtgärder ingår en ökning av resurserna för studiestöd till forskarstuderande. Regeringen begärde i budgetpropositionen bemyndigande att fördela medel för ändamålet under anslaget Övriga utgifter inom forskning och forskarutbildning. Regeringen anförde i budgetpropositionen att dessa resurser främst skulle gå till fakulteter som endast haft en svag ökning av antalet forskarstuderande det . Efter närmare överväganden anser regeringen att en jämställdhetsaspekt bör anläggas vid fördelningen av dessa resurser. Av de aktuella medlen bör avsättas för att öka antalet doktorandtjänster som innehas av kvinnor. Som planeringsförutsättning bör gälla att motsvarande belopp skall avsättas för samma ändamål under budgetåren 1997-1999. Syftet med åtgärden är att öka antalet kvinnor som avlägger doktorsexamen. Doktorandtjänsterna bör i första hand fördelas till de forskningsområden där processen från grundutbildningsexamen till doktorsexamen resulterar i en markant underrepresentation av kvinnor. Regeringen kommer i en proposition om ett nytt högskoleverk att föreslå att verket skall ha ett övergripande ansvar för uppföljning och utvärdering av jämställdhetsarbetet inom universitet och högskolor. Under förutsättning av beslut om inrättande av det nya verket och att fördelning av vissa medel till universitet och högskolor skall ingå i dess uppgift avser regeringen ge verket i uppdrag att, efter fördjupad analys, fördela de nu aktuella medlen. Medlen för ändamålet reserveras under anslaget Övriga utgifter inom forskning och forskarutbildning, anslagsposten 2, till dess att beslut om den nya myndigheten har fattats. Därefter bör de överföras till den nya myndigheten för fördelning i enlighet med riktlinjer från regeringen. I 1 kap. 2 § högskolelagen anges att den statliga högskoleutbildningen skall vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund och på beprövad erfarenhet. En grundläggande förutsättning är att undervisningen bedrivs av personer med erforderlig kompetens. Inom många utbildningar ligger en stor andel av undervisningen på odisputerade högskoleadjunkter. Bland dessa är andelen kvinnor hög. Det är därför också en jämställdhetsfråga att högskoleadjunkterna får möjlighet att fullfölja sina doktorandstudier. Det ingår i universitetens och högskolornas ansvar som arbetsgivare att adjunkterna ges tillfälle att utveckla sin vetenskapliga kompetens. 6.5 Lärare och forskare vid universitet och högskolor Antalet lärare vid svenska universitet och högskolor uppgår till drygt 14 000. Bland dessa är männen i klar majoritet, nämligen . av professorerna, av lektorerna och av forskarassistenterna är kvinnor. För anställning som adjunkt, som inte kräver doktorsexamen, är bilden något annorlunda - av dessa anställningar innehas av kvinnor. Ett välkänt mönster, med allt färre kvinnor ju högre upp i hierarkin man kommer, framträder tydligt inom alla fakulteter. Särskilt markant är den låga andelen kvinnliga professorer inom de medicinska fakulteterna i förhållande till den förhållandevis stora kvinnliga rekryteringsbasen där. Förhållandena inom olika fakultetsområden illustreras i nedanstående diagram samt redovisas närmare i bilaga 3, tabell 6. Fördelningen mellan kvinnor och män bland universitets- och högskolelärarna har ändrats ytterst litet . Detta beror bl.a. på att åldersstrukturen bland de nu verksamma lärarna inneburit att pensionsavgångarna varit begränsade. Såväl riksdag som regering har tidigare slagit fast att i princip all högre utbildning skall förmedlas av disputerade lärare (prop. 1992/93:42 om förstärkning av den grundläggande högskoleutbildningen m.m., bet. 1992/93:UbU5, rskr. 1992/93:159). Till följd av den pågående expansionen av den högre utbildningen kommer ett stort nyrekryteringsbehov att uppstå. Detta kommer att kvarstå under en följd av år eftersom många universitets- och högskolelärare kommer att pensioneras in . Universitet och högskolor får härigenom ett särskilt tillfälle att åtgärda den sneda könsfördelningen i lärarkåren. Genom aktiva, systematiska åtgärder av olika slag bör fler kompetenta kvinnor kunna tillsättas inom alla anställningskategorier. 6.5.1Jämnare könsfördelning bland professorer disputerade den första kvinnan i . Först utsågs en kvinna till innehavare av en statlig professur. hade antalet kvinnliga professorer ökat till 84, vilket motsvarade . finns det knappt 150 kvinnor i professorskåren eller . Könsfördelningen vid olika fakulteter varierar dock något, vilket framgår av diagrammet på nästa sida. Av diagrammet framgår såväl andelen kvinnor bland det totala antalet professorer inom olika fakulteter som antalet professurer vid fakulteterna. Bl.a. kan noteras den låga andelen kvinnliga professorer inom fakulteter med ett stort antal professurer. Regeringens åtgärder för att öka antalet kvinnliga professorer skall ses mot bakgrund av professorernas roll dels som förebilder för studenter och yngre forskare, dels som lärare och forskare. Genom sin position har de stor inverkan på undervisning, val av forskningsområden, problemformuleringar, metodval, m.m. Professorer har även stort inflytande utanför det egna lärosätet, t.ex. såsom medlemmar av forskningsfinansierande organ. De anlitas även som experter och kommentatorer i skilda sammanhang. Resursförstärkning för nya professurer Regeringens förslag: anvisar 14,4 mil- joner kronor för en 12-månadersperiod (för budget- /96 ) för inrättande av nya professurer för att åstadkomma en jämnare könsfördelning. Medlen anvisas under anslaget Övriga utgifter inom forskning och forskarutbild- ning. anvisar vidare under samma anslag ett engångsbelopp om till forskningsråden för viss administration. Regeringens bedömning: Totalt för en 12-månadersperiod (för /) av universitetens och hög- skolornas fakultetsanslag och totalt för en 12-månadersperiod (för /) av forskningsrådens anslag bör disponeras för inrättande av nya professurer i syfte att åstadkomma en jämnare könsfördelning. Forskningsråden bör ges ansvaret för att i sam- råd med universitet och högskolor fastställa in- riktning och placering av de nya professurerna. Universiteten och högskolorna bör ges ansvaret för utlysning och tillsättning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Som tidigare framhållits går utvecklingen mot en jämnare könsfördelning inom professorskåren utomordentligt långsamt; det totala antalet kvinnor är fortfarande anmärkningsvärt lågt. Därför behövs en extraordinär insats för att på kort sikt åstadkomma en betydande ökning av detta antal. Denna engångssatsning - bestående av ett resurstillskott - kommer att följas upp med en långsiktig åtgärd, där det åligger varje universitet och högskola att själv åstadkomma förändringar inom ramen för sina ordinarie resurser. Denna åtgärd beskrivs i det följande avsnittet om rekryteringsmål. Den engångssatsning som görs bör tillvaratas på det sätt som i ett nationellt perspektiv ter sig som mest ändamålsenligt. Det är därför angeläget att inrättandet av de nya professurerna sker i samverkan mellan forskningsråden och universitet och högskolor. Forskningsråden har genom sina uppdrag, sin sammansättning och sitt arbetssätt nationell överblick över stora vetenskapsområden. (), Medicinska forsknings- rådet (MFR), () och () kommer att ges i uppdrag att i samråd med universitet och högskolor fastställa inriktning och placering av de nya professurerna. Härvid skall ämnen väljas där könsfördelningen bland professorerna nu är ojämn och där en förstärkning också är motiverad från forskningens och forskarutbildningens utgångspunkter. Vid valet av ämnen för de nya professurerna skall även beaktas att det finns kvalificerade presumtiva sökande som tillhör det underrepresenterade könet. Vid engångssatsningen bör s.k. positiv särbehandling vid behov tillämpas, när detta kan ske. Med positiv särbehandling avses att en tjänst tillsätts med en kompetent sökande av underrepresenterat kön, även om vederbörande är mindre kvalificerad än medsökande av det andra könet. Av 16 § andra stycket 2 jämställdhetslagen (1991:433) följer att positiv särbehandling är tillåten, om den är ett led i strävanden att främja jämställdhet i arbetslivet. I fråga om statliga tjänster måste dessutom beaktas föreskriften i 11 kap. 9 § regeringsformen om att avseende skall fästas endast vid sakliga grunder, när sådana tjänster tillsätts. Trots att strävanden att främja jämställdhet är en saklig grund i regeringsformens mening, torde föreskriften innebära att det finns en gräns för hur stor skillnaden i kvalifikation får vara vid positiv särbehandling. Universitet och högskolor skall svara för utlysning och tillsättning av professurerna. I utlysningarna skall anges att ett syfte med professurerna är att utjämna könsfördelningen bland professorerna och att, vid behov, positiv särbehandling till förmån för det underrepresenterade könet således kan komma att tillämpas vid tillsättningen. Regeringens utgångspunkt är att för icke laborativa professurer skall i detta fall beräknas en årskostnad på och för laborativa professurer . Av de totalt som avsätts för de nya professurerna utgör en resursförstärkning. Professurerna finansieras i övrigt till lika delar genom anslagsöverföringar från berörda forskningsråd och genom omfördelning inom befintliga medel vid de lärosäten där tjänsten inrättas. Sedan verksamheten kring professuren etablerats är det rimligt att lärosätet ökar sin andel av finansieringen. Fr.o.m. budgetåret efter det att placeringen är klar kommer medel motsvarande regeringens och forskningsrådets andel av kostnaden att anvisas i budgetpropositionen direkt till det berörda lärosätets fakultetsanslag. Det aktuella forskningsrådets anslag kommer att minskas med ett belopp som motsvarar rådets andel av kostnaden för professuren. Mål för rekrytering av professorer Regeringens bedömning: För varje universitet och högskola bör mål anges avseende könsfördelningen bland de nyrekryterade professorerna . Målet ges formen av ett särskilt åtagande under anslaget för forskning och forskarutbildning (fakultetsanslaget). Dessa mål bör första gången anges i budgetpropositionen för . Måluppfyllelsen bör redovisas i resultatredovisningen i högskolans årsredovisning. Slutredovisningen bör göras efter treårsperiodens slut. Processen upprepas inför varje treårsperiod ända tills bägge könens andel av professorerna vid högskolan uppgår till . Skälen för regeringens bedömning: Proceduren för att utjämna könsfördelningen bland professorerna är, som beskrivits i föregående avsnitt, en engångsåtgärd för att på kort sikt åstadkomma en förbättring på den nivå där snedfördelningen är kraftigast. För att uppnå slutmålet - en jämn könsfördelning på alla nivåer inom lärarkåren inom högskolans alla ämnesområden - krävs däremot ett långsiktigt och systematiskt arbete. Därför avser regeringen att införa rekryteringsmål, där det ankommer på universiteten och högskolorna själva att ta ansvar för att jämställdhetsarbetet ger synliga resultat. En sådan åtgärd har bl.a. föreslagits av Arbetsgruppen för jämställdhet i högre utbildning och forskning (JÄST-gruppen). Genom att rekryteringsmålen formuleras för professorer - den högsta nivån i högskolans hierarki - åstadkommer man en gynnsam effekt för kvinnor på alla nivåer inom forskarkarriären. För att universitet och högskolor skall kunna uppnå rekryteringsmålen måste de genom olika åtgärder öka rekryteringsunderlaget. Dessa åtgärder måste omfatta såväl grundutbildningen som forskarutbildningen samt kvinnors villkor under den fortsatta akademiska karriären. vilar ansvaret för omfattning och inriktning av grundutbildning, forskarutbildning och forskning samt för verksamhetens organisation i allt väsentligt på universiteten och högskolorna själva. Inom de egna verksamhets- och befogenhetsramarna avgör varje högskoleenhet antalet professurer och deras inriktning. Det har föranlett fakultets- och universitetsledningar att arbeta fram långsiktiga strategier för verksamhetens utveckling inom respektive fakultet. Högskolorna har här möjlighet att bl.a. beakta behovet av en jämnare könsfördelning. Att förverkliga ett jämställt forskarsamhälle kräver inte extra resurser eller ny lagstiftning, utan snarare medvetenhet, flexibilitet, uppfinningsrikedom, vilja och handlingskraft. Det ankommer därför på universitet och högskolor att själva analysera situationen och finna de medel som inom olika områden och vid olika institutioner bäst främjar jämställdhet och kvalitet. Rekryteringsmålen underlättar för statsmakterna att följa och utvärdera hur målen för jämställdhet mellan kvinnor och män uppfylls. Varje högskoleenhet ges ett ökat lokalt ansvar och nya möjligheter att anpassa verksamheten utifrån lokala behov och förutsättningar. Det ankommer på regeringen att utfärda närmare bestämmelser i dessa frågor. Regeringen återkommer till denna fråga i budgetpropositionen för . 6.5.2 Jämnare könsfördelning bland forskarassistenter Regeringens förslag: anvisar för en 12-månadersperiod (för /) för inrättande av forskarassistenttjänster för personer som tillhör det underrepresenterade könet. Medlen anvisas under anslaget Övriga utgifter inom forskning och forskarutbildning. Regeringens bedömning: För inrättande av forskarassistenttjänster för personer som tillhör det underrepresenterade könet bör dispo- neras totalt av universitetens och högskolornas fakultetsanslag och totalt av de anslag som föreslagits forskningsråden - i båda fallen för en 12- månadersperiod (för /). Som planeringsförutsättning bör gälla att mot- svarande belopp, dvs. totalt , skall kunna disponeras under . Forskningsråden bör ges ansvaret för att i sam- råd med universitet och högskolor fastställa inriktning och placering av de nya tjänsterna. Universitet och högskolor bör ges ansvaret för utlysning och tillsättning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Som tidigare framhållits (avsnitt 6.3) är perioden närmast efter doktorsexamen ett viktigt stadium i en forskarkarriär. Forskarassistenter anställs tills vidare för högst i sänder och anställningen får normalt innehas under högst . De skall i huvudsak ägna sig åt forskning. En sådan anställning erbjuder följaktligen en nybliven doktor stora fördelar när det gäller att meritera sig vetenskapligt. För den vetenskapliga återväxten inom olika ämnesområden spelar anställningar som forskarassistent en avgörande roll. Män får i betydligt större omfattning anställning som forskarassistent. Som tidigare nämnts är av forskarassistenterna kvinnor. Könsfördelningen bland forskarassistenter inom olika fakultetsområden illustreras i nedanstående diagram. Inom vissa ämnesområden finns det många kvinnor inom såväl grundutbildning som forskarutbildning men endast ett fåtal fortsätter inom forskarkarriären. Ökade möjligheter för kvinnliga forskare att få forskarassistenttjänster ger möjligheter för fler kvinnor att fortsätta sin karriär vid universitet och högskolor. Deras förutsättningar att konkurrera om professurer förbättras . Det är angeläget att andelen kvinnor bland forskaras- sistenterna ökar markant. Regeringen föreslår därför att en resursförstärkning görs för nya forskarassistenttjänster i syfte att åstadkomma en jämnare könsfördelning. Det är angeläget att denna satsning, liksom den som föreslagits i föregående avsnitt beträffande professurer, fördelas på det sätt som i ett nationellt perspektiv är mest ändamålsenligt. Forskningsråden kommer därför att ges i uppdrag att i samråd med universitet och högskolor fastställa inriktning och placering av de nya tjänsterna. Därvid skall ämnesområden väljas, där det råder en ojämn könsfördelning bland forskarassistenterna. Universitet och högskolor ges ansvaret för utlysning och tillsättning av forskarassistent- tjänsterna. På samma sätt som i föregående avsnitt beskrivits när det gäller de nya professurerna kan positiv särbehandling till förmån för sökande av underrepresenterat kön komma att användas vid tillsättningen. Varje forskarassistenttjänst som tillkommer inom ramen för denna satsning skall finansieras till lika delar av en resursförstärkning, av befintliga medel vid lärosätet vid vilket tjänsten kommer att inrättas och av det berörda forskningsrådet. Resursförstärkningarna tillförs forskningsrådens anslag. De får disponeras för ändamålet under längst en sjuårsperiod. Forskningsråden skall alltså lämna bidrag till lärosätena med två tredjedelar av kostnaderna för de forskarassistenttjänster som de tillsammans med universitet och högskolor beslutat skall inrättas. Regeringens bedömning: Ändringar bör göras i hög- skoleförordningens regler om befordringsgrunder för lärare, om tjänsteförslagsnämndernas samman- sättning samt om val av sakkunniga. En regel bör införas om krav på redovisning av hur tjänste- förslagsnämnderna har beaktat jämställdhetsaspek- ten vid bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: För att främja jämställdhetsarbetet generellt och för att stödja högskolornas arbete med att uppnå de rekryteringsmål som kommer att införas, avser regeringen att göra vissa ändringar i högskole- förordningen (1993:100). Avsnittet om befordringsgrunderna för lärare bör kompletteras. Ett tillägg bör göras som tydliggör att det vid behov är tillåtet med positiv särbehandling till förmån för sökande av det kön som är underrepresenterat inom den aktuella kategorin av anställda inom eller högskolan, om särbehandlingen är ett led i strävanden att främja jämställdhet i arbetslivet. Vidare bör en ändring i högskoleförordningens regler om tjänsteförslagsnämnder- nas sammansättning och arbete införas. Båda könen skall vara representerade i tjänsteförslagsnämnderna. Bland de sakkunniga skall, om inte synnerliga skäl föreligger, båda könen vara representerade. Om det finns sökande av båda könen till en ledigförklarad anställning skall tjänsteförslagsnämnderna, när de redovisar skälen för sitt förslag, ange hur de har beaktat jämställdhets- aspekten; alternativt skall de ange varför denna aspekt inte har varit aktuell. Regeringens bedömning: En bestämmelse om skyldig- het för universitet och högskolor att verka för att studenter inte utsätts för sexuella trakasse- rier bör föras in i högskoleförordningen. Skälen för regeringens bedömning: I olika sammanhang, bl.a. i och i skrivelser från () har förts fram att studenterna vid universitet och högskolor bör ges ett bättre skydd mot sexuella trakasserier. SFS har bl.a. betonat att ett antal undersökningar har gjorts om förekomsten av sexuella trakasserier mot studenter vid universitet och högskolor. Undersökningarna har visat att sådana trakasserier förekommer. Ett sådant förhållande kan inte accepteras. Den som sexuellt trakasserar någon annan kan dömas till ansvar enligt regler i . I 4 kap. 7 § anges bl.a. att den som handgripligen antastar eller genom hänsynslöst beteende på något annat sätt ofredar någon skall dömas för ofredande. I 6 kap. 7 § andra stycket anges bl.a. att den som genom ord eller handling på ett uppenbart sedlighetssårande sätt uppträder anstötligt mot någon annan skall dömas för sexuellt ofredande. En regel om sexuella trakasserier finns i 6 § jämställdhetslagen (1991:433). Enligt denna bestämmelse skall arbetsgivaren verka för att inte någon arbetstagare utsätts för sexuella trakasserier. Lagen är emellertid en arbetsrättslig lagstiftning och omfattar inte elever och studenter. Med anledning av propositionen Jämställdhetspolitiken: Delad makt - delat ansvar (prop. 1993/94:147), väcktes motioner med innebörden att jämställdhetslagens bestämmelser om sexuella trakasserier skulle ändras till att omfatta även skolan och högskolan. I vissa motioner förordades att jämställdhetslagen eller annan arbetsmarknadslagstiftning skulle utsträckas till att i detta hänseende även avse utbildningsområdet. fann det synnerligen angeläget att universitet och högskolor bemödar sig om att komma till rätta med de problem som föreligger men att någon åtgärd från sida inte var påkallad (bet. 1993/94:AU17, rskr. 1993/94:290-291). En regel om jämställdhet återfinns i 1 kap. 5 § högskolelagen (1992:1434). Av den regeln framgår att jämställdhet mellan kvinnor och män alltid skall iakttas i högskolornas verksamhet. Regeln har emellertid visat sig otillräcklig för att förhindra sexuella trakasserier mot studenterna. Regeringen avser därför att i högskoleförordningen (1993:100) föra in en skyldighet för universitet och högskolor att verka för att studenter inte utsätts för sexuella trakasserier. Regeringen avser att föreslå att en ny central myndighet, , inrättas på högskoleområdet med utgångspunkt i de förslag som Utredningen om uppföljning av universitets- och högskolereform (93) lämnat i delbetänkandet Ett nytt högskoleverk (SOU 1994:153). I betänkandet föreslås den centrala myndigheten bl.a. få som uppgift att genom utvärdering, uppföljning och analys förse riksdag och regering med underlag för bedömningar och beslut samt att utöva tillsyn över att verksamheten vid högskolorna bedrivs i överensstämmelse med de regler och riktlinjer som lagts fast. Ett viktigt område för uppföljnings- och utvärderingsansvaret samt tillsynen bör vara jämställdhetsområdet. Ett viktigt underlag för ett effektivt jämställdhetsarbete är statistik som är könsuppdelad och lättillgänglig för användarna. I enlighet med förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken (ändrad 1994:1108) skall individbaserad officiell statistik vara könsuppdelad, såvida inte särskilda skäl talar emot det. Verket för högskoleservice (VHS) har huvudansvaret för den officiella statistiken inom högskoleområdet (SCB för forskningsstatistiken). Motsvarande uppgift inom det övriga utbildningsområdet har . Såsom framgår av den ovannämnda förordningen skall all individbaserad statistik som ingår i dessa myndigheters publikationer som huvudregel vara könsuppdelad. Regeringen vill understryka vikten av att köns-/jämställdhetsaspekter beaktas vid alla moment i statistikproduktionen, dvs.