prop · GI0325 · 1995-01-01 00:00:00 — Den omläggning av den ekonomiska politiken som sker är inriktad på att främja en sådan expansion utan ökad inflation. Arbetsmarknadspolitiken inriktas på att underlätta rekrytering och minska risken för flaskhalsar. Investeringarna stimuleras för att främja en snabbare kapacitetsutbyggnad i näringslivet. Det finns påtagliga risker med den nuvarande situationen. Det senaste halvårets utveckling med stigande räntor och svag krona har fördjupat tudelningen av ekonomin. Stora krav ställs nu på arbetsmarknadens funktionssätt för att inte löneutvecklingen i industrin skall ge upphov till en inflationistisk utveckling. Det bristande förtroendet för hållbarheten i utvecklingen av de offentliga finanserna har också inneburit att den svenska kronan är lågt värderad. Detta har förvärrat obalansen mellan ekonomins olika delar. En högre kronkurs skulle verka dämpande på utvecklingen för exportsektorn som lägre importpriser skulle stimulera hemmamarknaden och minska inflationstrycket. Det höga ränteläget har medverkat till att den begynnande uppgången av den privata konsumtionen försvagats. Den nödvändiga konsolideringen av statsfinanserna medför en minskning av den realt disponibla inkomsten för hushållen . Hushållens skuldanpassning har emellertid varit kraftig och skuldkvoten är nu betydligt lägre än innan kreditexpansionen . Tillsammans med en viss förbättring av ar- betsmarknadsläget innebär detta att det är rimligt att förvänta sig en nedgång i hushållssparandet. Därigenom skulle den privata konsumtionen komma att bli ungefär oförändrad i volym 1995. Bruttoinvesteringarna har vänt uppåt från en mycket låg nivå. Ökningen av näringslivets investeringar beräknas bli . Den höga lönsamheten i kombination med en stark produktionstillväxt förutses medföra fortsatta mycket stora investeringsökningar inom industrin under det närmaste året, trots det höga ränteläget. Investeringarna inom övriga delar av näring- slivet hålls tillbaka av den svaga hemmamarknaden. Allt fler tecken tyder dock på att detta håller på att ändras. Priserna på kommersiella fastigheter har stabiliserats och flera privata tjänstesektorer redovisar nu expansiva produktionsplaner. Det kraftigt minskande bostadsbyggandet dämpar ökningen för de totala bruttoinvesteringarna. Totalt förutses dessa dock öka med och de ger därmed ett betydande positivt bidrag till BNP-tillväxten. Uppgången beror delvis på de nu föreslagna stimulansåtgärderna avseende investeringar. Av dessa kan nämnas direktavdrag för byggnadsinvesteringar inom näringslivet samt s.k. ROT-åtgärder riktade mot eftersatta investeringar. Det mycket starka konkurrensläget för svensk export har medfört betydande marknadsandelsvinster. har marknadsandelarna för export av bearbetade varor ökat med . väntas de svenska arbetskraftskostnaderna (i gemensam valuta) stiga något mer än konkurrenternas som kapacitetsrestriktioner alltmer börjar göra sig gällande. Ett fortsatt gynnsamt kostnadsläge tillsammans med den internationella konjunktur- uppgången innebär dock att exporten fortsätter att stiga relativt kraftigt. Ökningen bedöms bli . Importen har ökat mycket kraftigt. Till en del beror detta på en stark efterfrågan från exportsektorn. Den konkurrensfördel som importkonkurre- rande hemmamarknadsföretag har erhållit genom deprecieringen av kronan har inte inneburit att man kunnat öka sina marknadsandelar. dämpas importefterfrågan något som hemmamarknadsföretagen förväntas kunna utnyttja det gynnsamma konkurrensläget. Importens ökningstakt förutses därmed avta till . Utvecklingen av utrikeshandeln innebär successivt tilltagande överskott i handels- och bytesbalansen. bedöms överskottet i bytesbalansen uppgå till av BNP. En väl fungerande lönebildning är av stor betydelse för att en hög och stabil tillväxt skall kunna uppnås utan att inflationen ökar. Trots det mycket svaga arbetsmarknadsläget steg de genomsnittliga lönerna relativt kraftigt . Till viss del kunde den uppmätta löneökningen förklaras av en tillfällig s.k. strukturell löneglidning som uppstår när sysselsättningen faller. Detta beror dels på att de som kvarstår i sysselsättning har högre genomsnittslön, dels på utbetalda avgångsvederlag. Denna effekt har beräknats till . De genomsnittliga löneökningarna väntas uppgå till , vilket motsvarar ökningstakten 1993 exkl. den strukturella löneglidningen. Prognoserna är baserade på ungefär samma ökningstakt. Konsumentpriserna väntas öka med . Den underliggande inflationen är emellertid väsentligt lägre. Höjda indirekta skatter och en stigande räntenivå har drivit upp konsumentprisindex (KPI). Vidare har den svaga kronan medfört ett betydande genomslag från importpriserna. bedöms öknings- takten för KPI bli . Även denna prisökning härrör till stor del från höjda indirekta skatter och avgifter samt minskade subventioner. Nettoprisindex beräknas öka med . Det svåra läget på arbetsmarknaden har förbättrats något under loppet av 1994. Sysselsättningen, mätt som antal arbetade timmar, har ökat betydligt. En ökad medelarbetstid har emellertid inneburit att antalet sysselsatta personer fortsatt att minska 1994 jämfört med . väntas antalet sysselsatta öka med . Effekterna på arbetslösheten begränsas dock av att även utbudet av arbetskraft väntas öka när situationen på arbetsmarknaden ljusnar. Andelen av befolkningen som är i arbetskraften, dvs. arbetar eller är arbetslösa, har sjunkit från år . Många av de personer som har försvunnit ur arbetskraften förväntas uppleva det som meningsfullt att återvända till arbetsmarknaden när sysselsättningsmöjligheterna förbättras. Den öppna arbetslösheten beräknas minska från till . Underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas uppgå till av BNP. Uppgången i ekonomin och de föreslagna budgetför- stärkande åtgärderna förutses leda till en successiv förbättring av de offentliga finanserna . Underskottet väntas minska till . Eftersom budgetunderskottet alltjämt är mycket stort fortsätter emellertid statsskulden att öka till uppskattningsvis av BNP vid slutet av 1995. 1992 1993 1994 1995 Privat konsumtion -1,9 -3,8 0,4 0,0 Offentlig konsumtion -0,6 -0,7 -0,2 0,3 Stat 1,7 3,5 1,6 2,3 Kommuner -1,6 -2,5 -1,0 -0,6 Bruttoinvesteringar -11,0 -16,2 4,0 11,9 Näringsliv -15,7 -16,3 18,2 19,5 Bostäder -6,4 -28,3 -35,7 -23,0 Myndigheter 1,2 3,6 5,9 10,2 Lagerinvesteringar 1,3 0,3 0,6 0,2 Export 2,2 7,2 12,0 8,6 Import 1,3 -0,4 10,3 6,6 BNP -1,9 -2,1 2,5 3,4 1992 1993 1994 1995 Timlön, kostnad 3,6 3,9 2,8 3,5 KPI, dec-dec 1,9 3,9 2,8 3,0 NPI, dec-dec 2,9 3,6 2,1 1,6 Disponibel inkomst 2,7 -3,9 1,2 -2,0 Sparkvot (nivå) 7,4 7,2 8,0 6,1 Industriproduktion -0,7 1,8 9,0 7,6 Sysselsättning -4,1 -5,2 -1,1 2,5 Öppen arbetslöshet (nivå) 5,3 8,2 8,0 7,0 Total arbetslöshet (nivå) 9,0 12,5 13,1 12,0 Offentliga sektorns finansiella sparande (i % av BNP) -7,4 -13,4 -11,0 -8,8 Privata sektorns finansiella sparande (i % av BNP) 4,3 12,4 11,6 10,7 Bytesbalans (i % av BNP) -3,1 -1,0 0,6 1,9 3 Politik för tillväxt, sysselsättning och välfärd Regeringen proposition innehåller i allt väsentligt förslag som socialde- mokraterna gick till val på. Tillsammans med den budgetproposition som förbereds rör det sig om ett gigantiskt program för att sanera statens finanser för att därigenom återupprätta goda förutsättningar för ekonomi. Åtskilliga grupper i samhället kommer att känna av det, och många kommer att tycka illa om enskilda inslag i programmet. torde alla inse att ett program av detta slag är nödvändigt på lång sikt för såväl enskilda medborgare som för det svenska näringslivet. Propositionen skall alltså ses som förslag till åtgärder för att lägga ett nytt och fast golv för den ekonomiska politiken i stället för det gungfly på vilket befunnit sig . Lyckas denna sanering, kan utvecklingen därefter bli betydligt mindre smärtsam. De förslag regeringen nu lägger och arbetar med fordras för att skapa en grund för välvärdspolitiken och för att få ett näringsliv som expanderar. För att upprätthålla och utveckla välfärden krävs således en hög, balanserad och uthållig tillväxt och en sänkning av arbetslösheten. Arbetslösheten har ökat kraftigt och nått en nivå som inte har upplevts sedan depressionen . Erfarenheterna från andra länder visar att det är svårt att få ned arbetslösheten när den har varit hög . Den ekonomiska politiken är därför inriktad på att snabbt minska arbetslösheten innan den permanentas på en hög nivå. En förutsättning för god tillväxt är att investeringarna ökar och att produktionsförmåga varaktigt höjas. Den djupa kris som den svenska ekonomin har genomgått har lett till en rekordlåg investeringsnivå, som inte är förenlig med en hög och stabil tillväxt. Investeringsnivån måste höjas markant. Det behövs fler företag och fler företagare. De nya arbetstillfällena måste i första hand tillkomma i näringslivet och de små och medelstora företagen har därvid en central roll. Det statsfinansiella läget medför att den offentliga sektorn inte kan bidra till den nödvändiga sysselsättningsökningen i någon större utsträckning. I första hand måste en investeringsuppgång åstadkommas genom att den goda konkurrenskraften i näringslivet befästs och genom att räntenivån sänks. För att påskynda återhämtningen föreslår regeringen att möjligheter till direktavavdrag för byggnadsinvesteringar skall gälla fr.o.m. t.o.m. . Vidare föreslår regeringen satsningar för att förbättra underhållet av vägar, järnvägar, skolor och andra byggnader samt satsningar inom miljö- och kulturområdet uppgående till sammanlagt . Dessa utgifter finansieras fullt ut genom minskningar av andra utgifter för arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Arbetsmarknadspolitiken liksom den ekonomiska politiken i övrigt bör utformas så att arbetslösheten kan reduceras utan att löner och priser åter börjar öka påtagligt. Detta kräver en politik som främjar rörlighet och övergång till reguljära arbeten. Arbetslinjen måste stärkas. Stora krav måste ställas på arbetsmarknadens funktionssätt vad gäller lönebildning och arbetskraftens rörlighet. Genom en ökad flexibilitet underlättas överföringen av arbetskraft till expansiva yrken, branscher och regioner utan att de nominella löneökningarna i ekonomin som helhet tilltar. I detta sammanhang har såväl arbetsmarknadsutbildning som reguljär utbildning stor betydelse. Genom en bred utbildningsverksamhet höjs kompetensnivån hos arbetskraften så att förflyttningar från delarbetsmarknader med hög arbetslöshet till sektorer med arbetskraftsbrist underlättas. Såväl matchningsproblemen som inflationsdrivande tendenser reduceras därigenom. Arbetsmarknadspolitiken kommer därför att läggas om i syfte att främja sysselsättningen på den reguljära arbetsmarknaden, motverka inflationsdrivande flaskhalsar och höja kompetensen i arbetslivet. Arbetsmarknadspolitiken kommer dessutom att i allt större utsträckning riktas mot personer som riskerar en permanent utslagning från arbetsmarknaden, de långtidsarbetslösa, de som aldrig lyckats etablera sig, de utomnordiska invandrarna och äldre som förlorat sitt arbete under lågkonjunkturen. Särskild uppmärksamhet bör riktas mot de unga som bör vara på arbetsmarknaden men ännu inte fått den möjligheten. Åtgärderna måste vara anpassade efter varje arbets- sökandes behov och förutsättningar. Satsningar som främjar den geografiska och yrkesmässiga rörligheten kommer att prioriteras framför traditionella sysselsättningsskapande åtgärder. De speciella programmen för ungdomspraktik och arbetslivsutveckling kommer successivt att avvecklas och i stället ersättas med andra arbetsmarknads- och utbildningspolitiska åtgärder med särskild inriktning på ungdomar. Det är dessutom angeläget att människors vilja att söka arbete och acceptera erbjudanden om arbete regelbundet testas. Möjligheterna att neka anvisat arbete måste vara mycket begränsade med avseende på lönenivå, region, bransch och yrkeskategori. Svartjobb och bidragsfusk kan aldrig accepteras. De internationella erfarenheterna visar att det största hotet mot en rättvis fördelning av välfärden är en hög och bestående arbetslöshet. Den nuvarande höga arbetslösheten kostar den offentliga sektorn stora belopp och hotar både den generella välfärdspolitiken och rättvisan, genom att den skapar klyftor mellan de som har arbete och de som saknar jobb. kommer mer än vart tredje hushåll (exkl. pensionärshushållen) att direkt beröras av den höga arbetslösheten. Dessa hushåll får betala en mycket stor andel av krisens kostnader, både ekonomiskt och genom risk att drabbas av hälsobesvär. Uppoffringarna för saneringen av de offentliga finanserna måste fördelas rättvist. Dagens bördor får inte skjutas över på kommande generationer. Det minskade inflationsskyddet av bl.a. pensionerna kommer att beröra många hushåll, men i allmänhet med mindre månadsbelopp. Genom det särskilda bostadstillägget ges stöd till de pensionärer som har svagast ekonomi. Den tillfälliga värnskatten, den reducerade indexeringen av skatteskalan och förändringarna i kapital- och förmögenhetsbeskattningen berör främst hushåll med höga eller genomsnittliga inkomster. En rättvis fördelning av välfärden förutsätter också att alla har lika tillgång till barnomsorg, hälso- och sjukvård, utbildning, äldreomsorg och annan offentligt finansierad service av god kvalitet. Genom inriktningen av de nu föreslagna åtgärderna på inkomstförstärkningar och minskade transfereringar värnas dessa verksamheter. Satsningarna på ökad utbildning och kunskap, såväl i näringslivet som inom arbetsmarknadspolitiken och skolan, bidrar både direkt och indirekt till en jämnare välfärdsfördelning. Prioriteringen av arbetslinjen medför att möjligheterna att försörja sig själv förbättras, den samlade välfärden ökar och fördelningen blir rättvis också i ett längre perspektiv. Passivitet och fortsatt stora underskott i de offentliga finanserna skulle, å andra sidan, innebära att bördorna fortsätter att öka och vältras över på kommande generationer. är en integrerad del av den globala ekonomin. Internationellt samarbete är viktigt för att uppnå centrala politiska mål som god tillväxt, hög sysselsättning och tryggad välfärd. Arbetslösheten är ett gissel i flertalet industriländer, och det råder bred enighet om att detta problem måste ha högsta prioritet. tar svenska folket ställning till frågan om svenskt EU-medlemskap. Om blir medlem i EU, så kommer att engagera sig i arbetet med att forma en ny, aktiv politik för tillväxt och mot arbetslöshet i . Målen för sysselsättning och välfärd måste bli lika ambitiösa som målen för finansiell stabilitet. kommer att medverka i strävandena att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och att genomföra gemensamma europeiska investeringsprojekt. 4 Finans- och penningpolitiken De offentliga finanserna har försämrats på ett dramatiskt sätt . var de samlade offentliga inkomsterna större än utgifterna. är i stället inkomsterna mindre än utgifterna. Detta stora underskott innebär att den offentliga skuldsättningen stiger snabbt. De svaga offentliga finanserna försvårar en förbättring av sysselsätt- ningen, eftersom de bidrar till höga räntor samt en utbredd och påtaglig osäkerhet. Detta håller tillbaka såväl investeringar som konsumtion och motverkar därmed den ekonomiska återhämtningen. Den långa räntan har stigit markant under innevarande år. Uppgången i tioårsräntan på sedan bottennoteringen till dagens kan delvis förklaras av en mindre uppgång i de internationella räntorna, men framför allt av en oro för den ekonomiska utvecklingen i , och speciellt då för den offentliga skuldutvecklingen. Räntedifferensen mot på tioåriga obligationer har stigit från , när den var som lägst , till . Därefter har den sjunkit något, till . Oron för den ekonomiska utvecklingen kommer även till uttryck i den svenska kronans låga värde som bidrar till tudelningen av ekonomin och som försvagar den ekonomiska återhämtningen. Budgetpolitiken har varit alltför svag. Budgetdisciplinen måste nu återupprättas och därmed förutsättningarna för en bibehållen låg inflation och lägre räntor. Den ekonomiska politiken måste läggas om . Avgörande är därvid en kraftfull sanering av statsfinanserna. Budgetförstärkningarna bör vara så omfattande och så utformade att de leder till en hållbar och förtroendeskapande utveckling av de offentliga finanserna. Därmed skapas förutsättningar för lägre räntor och en starkare krona, vilket i sin tur kan bidra till en stark och hållbar återhämtning av produktion, sysselsättning och välfärd. Budgetförstärkningarna bör vidare i största möjliga utsträckning befrämja ekonomins funktionssätt och utformas på ett rättvist sätt. Den fördelningsmässigt allra viktigaste effekten är emellertid att en hög och uthållig tillväxt skulle förbättra sysselsättningsmöjligheterna för svaga grupper. Budgetförstärkningarna måste få genomslag på de offentliga finanserna och 1996 för att ge så snabba effekter som möjligt på ränta, växelkurs, skuldutveckling och ekonomisk återhämtning. För att uppnå en stabilisering av statsskulden som andel av BNP krävs, såvitt nu kan bedömas, de budgetförstärkningar som redovisats i tabell 1.1. I diagram 3.1 och 3.2 visas utvecklingen av statsskulden som andel av BNP och den offentliga sektorns finansiella sparande när dessa budgetförstärkningar beaktas vid olika antaganden om tillväxt fram . Inflationen antas vara , räntan på statsobligationer antas falla successivt till . Beräkningarna är justerade för s.k. under- och överkurser vid obligationsemissioner. Diagram 3.1 Statsskulden. Procent av BNP Källa: . Diagram 3.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande. Procent av BNP Källa: . I valrörelsen begärde socialdemokraterna ett öppet mandat av väljarna för att vidta ytterligare åtgärder om det skulle visa sig nödvändigt för att sanera statens finanser. De senaste prognoserna tyder på att statens budgetunderskott innevarande budgetår, om inga åtgärder vidtas, blir större än tidigare beräknat, främst till följd av högre räntor. är den ekonomiska utvecklingen emellertid nu så stark att förutsättningar finns att uppnå en snabb konsolidering av statsfinanserna. En sådan utveckling är en förutsättning för att i den kommande konjunkturuppgongen få till stånd en varaktig tillväxt. Den förbättrar också förutsättningarna för att klara en kommande konjunktur- avmattning och göra statens finanser mindre känsliga för variationer i räntor och valutakurser. Regeringen gör bedömningen att denna möjlighet till en kraftfull förstärkning av statsfinanserna nu måste tas till vara. Den ekonomiska politiken syftar även till att etablera en varaktigt låg inflationstakt. Det är inte möjligt att uppnå hög tillväxt och successivt stigande sysselsättning som prisstegringarna är snabba. De ekonomiska aktörerna skulle då komma att bygga in en hög inflationstakt i sina förväntningar och i sitt beteende. Därmed skulle lönekrav komma att drivas upp och misstroende mot valutan uppstå. Osäkerheten skulle tillta med ökade riskpremier och högre räntor som följd. Det råder därför ingen motsättning mellan prisstabilitet och hög sysselsättning. Tvärtom är prisstabilitet en förutsättning för en långsiktigt hög tillväxt och hög sysselsättning. Det visar sig också att länder med varaktigt låg inflationstakt är betydligt mindre sårbara när det inträffar ekonomiska störningar eller kriser av olika slag. Detta har varit mycket påtagligt i samband med den turbulens som vid olika tillfällen rått på de finansiella marknaderna . Penningpolitikens huvuduppgift är att säkerställa en låg inflation på god europeisk nivå. Riksbanksfullmäktige har definierat inflationsmålet så att in- flationen enligt konsumentprisindex skall uppgå till +/-1 pro- centenhet. Detta är i linje med inflationsmålen i andra europeiska länder. Omläggningen av finanspolitiken väntas bidra till en starkare krona och lägre långa räntor, vilket främjar en sund och balanserad utveckling av den svenska ekonomin. En statsfinansiell sanering skulle bidra till att minska bördan på penningpolitiken. Därmed skulle också förutsättningarna för bevarad prisstabilitet öka, vilket ytterligare skulle förbättra förutsättningarna för en balanserad och uthållig tillväxt. I det socialdemokratiska valmanifestet redovisades en politik för att angripa de ökade obalanserna i ekonomin samt skapa en uthållig tillväxt och därmed värna välfärden. För att detta skall lyckas är det nödvändigt att sanera statsfinanserna och minska arbetslösheten. Valmanifestet innehöll därför förslag till ett tillfälligt investeringsprogram. Vidare redovisades planerade utgiftsminskningar och inkomstökningar, som skulle förstärka statens finanser med . I valmanifestet anfördes att det skulle kunna bli nödvändigt med ytterligare åtgärder för att förbättra de offentliga finanserna. Det försämrade statsfinansiella läget gör det nödvändigt att genomföra ytterligare budgetför- stärkningar på sammanlagt ca . Förslag härom kommer att föreläggas i budgetpropositionen 1995. Förslagen bör inriktas på besparingar i de offentliga utgifterna. 5.2 Åtgärder för att stärka de offentliga finanserna De åtgärder som regeringen redovisar i denna proposition beräknas leda till en förstärkning av de offentliga finanserna med för näst- kommande budgetår. Budgetpropositionen, som föreläggs , avseende 1995/96 kommer att omfatta 18 månader till följd av omläggningen av det statliga budgetåret till kalenderår. Budgetförslaget /96 kommer således att omfatta tiden till . Nedan redo- visas emellertid besparingsåtgärdernas effekter . Åtgärder vidtas vidare för att korrigera vissa tidigare fattade beslut. Det gäller förändringar i arbetslöshetsförsäkringen och långsammare nedtrappning av räntebidragen för bostäder som byggts . Vidare läggs förslag om insatser för sysselsättningen. Åtgärderna är finansierade och leder därmed inte till några negativa effekter på de offentliga finanserna. Tabell 5.1 Förstärkningar av den offentliga sektorns finanser Miljarder kronor, 1994/prisnivå 1995/96 1998 (12 mån) Avskaffat vårdnadsbidrag1 3,2 3,2 Översyn av ekonomiskt familjstöd2 0,0 3,7 Flerbarnstillägg 0,5 0,5 Bidragsförskott 0,2 0,8 Förtidspensionering 1,9 4,3 Anslag för säkerhet 1,8 4,0 Jordbrukssektorn 0,3 0,3 Minskad statlig konsumtion 2,0 2,0 Skatteadministrationsersättning från kyrkliga kommuner 0,3 0,3 Minskad indexering pensioner, m.m. 3,2 8,4 Avgår: Långsammare nedtrappning av räntebidragen -1,3 -2,0 Summa besparingar 12,1 25,5 Indirekta effekter: -2,0 -4,7 Inkomstbortfall till följd av minskade utgifter Värnskatt 3,2 4,2 Enhetlig kapitalbeskattning 7,5 7,5 Bevarad förmögenhetensskatt 1,9 1,9 Avkastningsskatt 1,9 1,9 Minskad indexering 1,9 4,4 Sänkt bolagsskatt -0,5 -2,0 Egenavgifter 2,6 14,4 Övriga skatteförändringar 1,6 4,7 Summa skatter och avgifter3 19,7 36,3 Summa förstärkningar av den offentliga sektorns finanser 29,8 57,1 1 Inkl. återinförande av . 2 Ersätter en karensdag vid tillfällig föräldraledighet. 3 Delarna motsvarar inte totalsumman på grund av interaktionseffekter. 5.2.1 Åtgärder på utgiftssidan Inom familjepolitiken minskas flerbarnstillägget och bidragsförskotten. Vidare föreslås att en utredning för översyn och effektivisering av det samlade ekonomiska familjestödet tillsätts. Ett av utredningens huvudsyften skall vara att föreslå bestående utgiftsminskningar som senast motsvarar en nettoeffekt på de offentliga utgifterna med . Vårdnadsbidraget avskaffas fr.o.m. . återinförs de med samma ersättningsnivå som . Vidare föreslås ett antal olika åtgärder för att minska de totala nettout- gifterna för förtidspensioneringen med . Säkerhets-, försvars-, bistånds- och flyktingpolitik Säkerhets-, försvars-, bistånds- och flyktingpolitiken skall effektiviseras genom ökad samordning. Regeringen förslår att utgiftsbegränsningarna inom dessa områden sammantaget uppgår till . De anslagsmässiga konsekvenserna av detta kommer att lämnas i budget- propositionen 1995. Följande fördelning mellan departementsområdena utgör inriktningen för detta.