prop · GI038 · 1995-01-01 00:00:00 — Ett socialförsäkringsregister får enligt förevarande paragraf användas för tillsyn över försäkringskassornas verksamhet enligt 3 § och för ett centralkontors tillsyn av lokalkontorens verksamhet enligt samma paragraf. Som tillsyn, uppföljning eller utvärdering räknas inte den verksamhet som utövar som part i mål och ärenden. Den verksamheten är i stället att betrakta som handläggning av ärenden. 6 § Paragrafen anger vilka personer som får registreras i ett socialförsäk- ringsregister. Den första förutsättningen är att personen förekommer i ett ärende som avses i 1 § första stycket eller kan förekomma i ett sådant ärende, då det är aktuellt att vidta förberedande åtgärder såsom t.ex. att registrera identitetsuppgifter. Att en person förekommer i ett ärende syftar inte bara på att han förekommer i ett ärende där handläggning pågår. Uttrycket avser också det fallet att en person förekommer i ett ärende där handläggningen är avslutad. Den andra förutsättningen för registrering är att uppgifter i fråga om personen har betydelse för handläggningen av ärendet. Det vanligaste fallet är att personen i fråga är berättigad till någon förmån. Ett annat fall kan vara att en person står i ett sådant förhållande till den berättigade att det påverkar rätten till förmånen. Också det fall att någon utan att själv vara berättigad till en förmån har rätt att uppbära betalning för förmånen kan nämnas som exempel. grundar sig anknytningen till ärendet direkt på en författning. 7 § I paragrafen föreskrivs om vissa identitets- och folkbokföringsuppgifter, nämligen personnummer, namn, adress, folkbokföringsort och folkbokföringsfastig- het. Sådana uppgifter finns i de flesta fall registrerade i folkbokföringsregister. En effektiv och rättssäker handläggning hos försäkringskassorna och förutsätter att nämnda uppgifter är korrekta och att de är lika oavsett i vilket sammanhang de förekommer. Det är därför lämpligt att de nämnda uppgifterna i första hand hämtas från folkbokföringen. Uppgifterna om folkbokföringsort och folkbokföringsfastighet kommer inte att krävas för alla register. finns de inte i bidrags- och pensionsregistren. Dessa uppgifter har betydelse för att avgöra till vilket lokalkontor en försäkrad skall höra. Med folkbokföringsort avses församling. I de flesta fall behövs inte mer än uppgiften om folkbokföringsort. Uppgift om folkbokföringsfastighet kan dock bli aktuell, om en församling kommer att omfattas av två eller flera lokalkontors verksamhetsområden. En sådan indelning av verksamhetsområdena fordrar särskilt medgivande från . Uppgifterna är inte särskilt känsliga från integritetssynpunkt. Det ligger i sakens natur att när uppgifter om en person saknas i folk- bokföringen får andra tillgängliga uppgifter om identitet användas. När folkbokföringen tillförts motsvarande uppgifter bör dessa emellertid föras in i ifrågavarande register. Telefonnummer registreras inte i folkbokföringen. I ett socialförsäk- ringsregister får däremot anges tillgängliga uppgifter om telefonnummer. I paragrafen avses med adress inte bara folkbokföringsadress eller motsvarande. Även särskild vistelseadress och sommaradress etc. får registreras. Motsvarande gäller för telefonnummer. Telefonnummer till den registrerades arbetsplats får t.ex. registreras. 8 § Paragrafen innehåller föreskrifter om ytterligare uppgifter som får anges i ett socialförsäkringsregister. Till en början nämns medborgarskap och civilstånd. Härutöver anges ekonomiska och personliga förhållanden. Med uttrycket ekonomiska och personliga förhållanden avses en mängd uppgifter av skiftande slag. Som exempel på ekonomiska förhållanden kan nämnas uppgifter om sjukpenninggrundande inkomst, inkomst av anställning eller annat för- värvsarbete. Vidare avses storleken av kapital och avkastningen av kapital, bostadskostnad, lönekostnader i näring som bedrivs av värnpliktig, storleken av underhållsbidrag, skatteavdrag och kvarskatt. Även uppgifter om begravningskost- nad räknas hit. Personliga förhållanden kan avse uppgift om sammanboende, om barn för vilka underhållsskyldighet föreligger och barn för vilka bidrag uppbärs. Uppgifterna kan även gälla vårdnad, förmynderskap, godmanskap och pågående eller nedlagd faderskapsutredning. Personliga uppgifter kan även vara uppgifter om den registrerades arbetsplats. De nämnda uppgifterna kan vara av känslig natur. Även uppgifter om medborgarskap och civilstånd kan i vissa sammanhang vara av känslig natur. I paragrafen föreskrivs därför begränsningar när det gäller möjligheterna att registrera sådana uppgifter. I registret får endast anges sådana uppgifter som är av betydelse för rätten till och utbetalningen av förmåner som avses i 1 § första stycket. Det är således inte möjligt att registrera de uppgifter om en person som enbart har be- tydelse för uppföljningen av verksamheten. Utformningen av de materiella regler som gäller för ärendena i fråga blir därmed avgörande för vilka uppgifter som får anges i registret. Vidare gäller att registrering av de nämnda uppgifterna endast får ske med begränsningar som anges i 9 § och 10 § andra stycket. 9 § gäller särskilt känsliga uppgifter eller uppgifter som utgör omdöme eller annan värderande upplysning om den registrerade. Enligt 10 § andra stycket får regeringen i förordning ytterligare begränsa innehållet i ett socialförsäkringsregister. 9 § Paragrafen reglerar i vilken utsträckning särskilt känsliga uppgifter eller uppgifter som utgör omdöme eller annan värderande upplysning om den registrerade får anges i ett socialförsäkringsregister. Uppgifter som utgör omdöme eller annan värderande upplysning om den registrerade (6 § andra stycket datalagen 1973:289), dvs. "mjukdata", kan gälla omdömen om människors familjeförhållanden, uppförande, samhällsanpassning, psykiska status, studieintensitet, prestationer i arbetslivet etc. (prop. 1978/79:109). Med särskilt känsliga uppgifter avses här de uppgifter som räknas upp i 4 § datalagen. Där anges först uppgifter om att någon misstänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff eller undergått annan påföljd för brott eller har varit föremål för tvångsingripande enligt vissa särskilda vårdlagar eller utlänningslagen (1989:529). Därefter anges uppgifter om någons sjukdom, hälsotillstånd eller sexualliv eller uppgift om att någon fått ekonomisk hjälp eller vård inom eller varit föremål för åtgärd enligt utlänningslagen. Slutligen anges uppgifter om någons ras, politiska uppfattning, religiösa tro eller övertygelse i övrigt. I förevarande paragraf anges uttömmande i vilken omfattning de uppgifter som avses i 4 § datalagen får förekomma i ett socialförsäkringsregister. Detsamma gäller uppgifter som utgör omdöme eller annan värderande upplysning om den registrerade. Inga uppgifter av nu nämnt slag får således registreras, om de inte finns med i uppräkningen i förevarande paragraf (undantag gäller för för uppgift om vissa beslut, se 11 §). Detta gäller även om uppgifterna skulle kunna ha betydelse för handläggningen av ärende som avses i 1 § första stycket. Som exempel på uppgifter som inte får registreras kan nämnas diagnos, sjukdomsorsak, undersökning och behandling av läkare eller annan vårdgivare samt utredning enligt socialtjänstlagen (1980:620). Om sådana uppgifter förekommer i ett ärende får de dokumenteras på papper. De uppgifter av nu nämnt slag som får registreras räknas upp i fjorton punkter. I punkten 1 nämns tidpunkt för sjukanmälan. Sjukpenning får enligt 3 kap. 14 § lagen (1962:381) om allmän försäkring i de flesta fall inte betalas ut för tid innan anmälan om sjukdomsfallet har gjorts. Sjukperiod nämns i punkten 2. Uppgiften har betydelse för rätten till tillfällig föräldrapenning (4 kap. 10, 11 och 15 §§ lagen om allmän försäkring). Uppgiften har vidare betydelse för samordning av olika förmåner såsom havande- skapspenning (3 kap. 9 a § tredje stycket andra meningen lagen om allmän försäkring), smittbärarpenning (6 § lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare), ersättning enligt 11 § lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, föräldrapenning (4 kap. 17 § lagen om allmän försäkring) och livränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (4 kap. 1 § nämnda lag). Grad av nedsatt arbetsförmåga får anges enligt punkten 3. Denna uppgift behövs för att man skall kunna bestämma storleken av havandeskapspenning (3 kap. 9 § lagen om allmän försäkring) och rätten till och storleken av förtidspension (7 kap. 1-3 §§ och 13 kap. 1 § lagen om allmän försäkring). Uppgiften hämtas från läkarintyg m.m. eller från den ersättningsberättigade själv. Enligt punkten 4 får anges förekomsten av ansökan om smittbärarpenning och den tidsperiod för vilken smittbärarpenning begärs. Uppgifterna har betydelse för rätten till förmånen (5 och 11 §§ lagen om ersättning för smittbärare). Punkten 5 gör det möjligt att ange förekomsten av ansökan om ersättning för närståendevård och den tidsperiod för vilken sådan ersättning begärs. Uppgifterna har betydelse för rätten till förmånen (4 och 13 §§ lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård). Enligt punkten 6 får anges förekomsten av anmälan om tillfällig för- äldrapenning och den tidsperiod för vilken föräldrapenning begärs. Bestämmelser om tillfällig föräldrapenning finns i 4 kap. lagen om allmän försäkring. Tillfällig föräldrapenning kan enligt 10 § betalas ut då en förälder till barn behöver avstå från förvärvsarbete i samband med sjukdom eller smitta hos barnet eller hos barnets ordinarie vårdare eller då vårdbehov upp- kommer till följd av att barnets andra förälder besöker läkare med ett annat barn till någon av föräldrarna. Tillfällig föräldrapenning kan enligt 11 § också utges för vård av ett barn som fyllt tolv men inte i fall barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp är i behov av särskild tillsyn eller vård. Enligt 15 § får förmånerna inte utges för tid innan anmälan gjorts hos . Beräknad tidpunkt för barns födelse får anges enligt punkten 7. Uppgiften har betydelse för rätt till havandeskapspenning (3 kap. 9 § tredje stycket lagen om allmän försäkring). Enligt punkten 8 får tidpunkt för ansökan om havandeskapspenning registreras.Uppgiften har betydelse för utgivandet av förmånen. Enligt punkten 9 får anges förekomsten av anmälan om arbetsskada, yrkesskada, skada som omfattas av statligt personskadeskydd och skada till följd av olycksfall på grund av krigshändelse samt tidpunkterna då sådana skador inträffat. Uppgifterna behövs för att pröva frågor om rätt till ersättningar enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (3 kap. 1 §), lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring (10, 11 §§), lagen (1977:265) om statligt personskade- skydd (6-8, 10 och 11 §§) och lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän (3 §). Med arbetsskada förstås enligt 2 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring skada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. Med tidpunkt då sådan skada inträffat avses såväl dag då olycksfall inträffat som dag då skada till följd av annat än olycksfall visat sig. Uppgiften kan avse såväl en av den försäkrade eller arbetsgivaren uppgiven tidpunkt som en tidpunkt som fastställt. Tidpunkten har betydelse för den tid under vilken den försäkrade har rätt till ersättning (3 kap. 1 § lagen om arbetsskade- försäkring). Motsvarande reglering finns i lagen om yrkesskadeförsäkring och lagen om statligt personskadeskydd. Enligt punkten 10 får anges förekomsten av ansökan eller anmälan om assistansersättning enligt 5 § lagen (1993:389) om assistansersättning. Uppgifterna har betydelse för rätt till förmånen. Enligt punkten 11 får registreras förekomsten av sådan särskild grund för beaktande av högre bostadskostnad som avses i 14 § tredje stycket och 17 § fjärde stycket lagen (1993:737) om bostadsbidrag. Enligt nämnda lagrum får vid prövning av ansökan om bostadsbidrag en högre bostadskostnad än eljest beaktas vid funktionshinder. Tidpunkter för sjukhusvård får anges enligt punkten 12. Dessa uppgifter är av betydelse för att enligt 2 kap. 12 § lagen om allmän försäkring skall kunna bestämma avgiften för en pensionär då denne vårdas på sjukhus. Enligt punkten 13 får anges huruvida den registrerade får vård eller försörjning helt eller delvis på det allmännas bekostnad. Uppgifterna behövs för att man skall kunna avgöra om vissa ersättningar skall minskas eller inte alls betalas ut. I det följande lämnas några exempel på sådana fall. För då en person som är berättigad till havandeskapspenning, smittbärarpenning eller en försäkrad som uppbär tillfällig föräldrapenning bereds vård i sådant hem för vård eller boende eller familjehem enligt socialtjänstlagen (1980:620) som ger vård och behandling åt missbrukare av alkohol eller narkotika skall förmånen minskas med , dock högst en tredjedel av ersättningens belopp (3 kap. 9 a § och 15 § andra stycket, 4 kap. 18 § lagen om allmän försäkring och 9 § lagen om ersättning till smittbärare). Havandeskapspenning, tillfällig föräldrapenning, smittbärarpenning och ersättning för vård av närstående betalas inte ut för tid då en försäkrad resp. en smittbärare med stöd av 3 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga är intagen i ett sådant hem som avses i 12 § nämnda lag. Bestämmelser om detta finns i 3 kap. 9 a § och 15 § första stycket b) samt 4 kap. 18 § lagen om allmän försäkring ävensom 9 § lagen om ersättning till smitt- bärare och 12 § lagen (1988:1465) om ersättning för närståendevård.) Huruvida den registrerade är häktad, intagen på kriminalvårdsanstalt eller av annan orsak har tagits om hand på det allmännas bekostnad får anges enligt punkten 14. Uppgifter av detta slag behövs och kan bli aktuella i följande fall. Många förmåner lämnas inte för tid då en försäkrad är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt, om det inte är fråga om sjukdom som inträffar under tid då han får vistas utom anstalt och därvid har beretts tillfälle att förvärvsarbeta (3 kap. 15 § första stycket c samt tredje stycket, 3 kap. 9 a § och 4 kap. 18 § lagen om allmän försäkring). För tid då någon i andra fall och av annan orsak än sjukdom har tagits om hand på det allmännas bekostnad betalas inte heller någon ersättning (3 kap. 15 § första stycket d, 3 kap. 9 a § och 4 kap. 18 § lagen om allmän försäkring, 9 § lagen om ersättning för smittbärare samt 12 § lagen om ersättning och ledig- het för närståendevård). Enligt de överväganden som legat till grund för be- stämmelsen i 3 kap. 15 § första stycket lagen om allmän försäkring avses i första hand situationer som kan uppkomma under krigstillstånd då en försäkrad tvångsvis tas om hand på det allmännas bekostnad, för internering eller liknande (SOU 1944:15 s. 154-156). Om den som uppbär folkpension i form av förtidspension, efterlevandepension i form av omställningspension, särskild efterlevandepension eller änkepension, under hel månad på statens bekostnad är intagen i anstalt eller ock tillfälligt vistas utom anstalt, får hans månatliga folkpension enligt 10 kap. 2 § lagen om allmän försäkring inte betalas med högre belopp än regeringen bestämmer. Enligt samma paragraf får medge nära anhörig, som är beroende av den pensionsberättigade för sitt uppehälle, rätt att helt eller delvis uppbära pensionen. Enligt paragrafen får barnpension inte betalas ut för barn som under en hel månad på statens bekostnad får vård på anstalt eller annars erhåller kost och logi. Pensionsförmån får dock utgå i fråga om elev vid specialskola för tid som eleven vistas utom skolan. gäller bestämmelserna om vårdbidrag i 9 kap. 5 § tredje stycket lagen om allmän försäkring. När en kommun eller ett landsting bekostar en pensionärs vistelse under en hel månad på en institution får pensionärens folkpensionsförmåner för månaden till en del betalas ut till kommunen eller , om de begär det. Om pensionären skall betala ersättning enligt 34 § första stycket socialtjänst- lagen, har kommunen eller inte rätt att få del av hans folkpensionsförmåner. Det nu sagda följer av 10 kap. 3 § lagen om allmän försäkring och 1-3 §§ kungörelsen (1962:393) om rätt i vissa fall för kommun eller annan att uppbära folkpension. Till institutioner som aves i lagen om allmän försäkring och den nämnda kungörelsen hör hem för vård eller boende och familjehem enligt socialtjänstlagen samt specialsjukhus och andra institutioner och enskilda hem inom omsorgsvården för utvecklingsstörda. Med hem för vård och boende avses i första hand ett hem inom där verksamheten bedrivs av eller kommunen och där man tar emot enskilda för vård, behand- ling, omvårdnad eller tillsyn i förening med ett boende. Också institution som drivs av enskild person eller sammanslutning kan räknas som hem för vård eller boende, om den tar emot enskilda för socialnämndens räkning. Under begreppet hem för vård eller boende faller barn- och ungdomsinstitutioner av olika slag, såsom barn- och ungdomshem, hem för särskild tillsyn enligt 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, hem för vård eller boende som drivs av enskild, barnpsykiatrisk klinik och liknande, t.ex. behandlingshem eller sjukhem för psykiskt sjuka barn och ungdomar. Också behandlingshem och enskilda vårdhem för missbrukare faller in under begreppet hem för vård eller boende. Med familjehem avses enligt 35 § socialtjänstförordningen (1981:750) enskilt hem där barn genom socialnämndens försorg placeras för vård och fostran eller vuxna placeras för vård och omvårdnad. Handikappersättning eller vårdbidrag betalas enligt 9 kap. 5 § andra stycket lagen om allmän försäkring inte till den som vårdas på en institution som tillhör eller till vars drift bidrag utges från staten, kommun eller landsting, om vården kan beräknas pågå . Detsamma gäller om han vårdas utanför institutionen genom dess försorg eller i annat fall vårdas utanför institutionen och staten, kommunen eller är huvudman för vården. Om någon har fått bistånd till sin försörjning genom socialbidrag enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620), får socialnämnden från uppbära beviljad retroaktiv ersättning enligt lagen om allmän försäkring eller enligt en annan författning. Bestämmelser om detta finns i 17 kap. 1 § lagen om allmän försäkring. Som förutsättning gäller att socialbidraget och ersättningen har betalats ut . Vidare får nämnden inte uppbära högre ersättning än vad nämnden har betalat ut till den enskildes samt hans makes och minderåriga barns försörjning. Om socialnämnden har placerat ett barn i ett enskilt hem får enligt 4 § tredje stycket lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag och 8 § lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag betala ut barnbidrag respektive förlängt barnbidrag till den som fostrar barnet under förutsättning att socialnämnden begär det hos kassan. Har barnet placerats i enskilt hem av någon annan än nämnden, får kassan besluta att bidragen betalas ut till den som fostrar barnet, om vårdnadshavaren i sin egenskap av bidragsmottagare begär det. Får barnet under en hel månad på statens bekostnad vård på anstalt eller på annat sätt kost och bostad, får bidragsförskott, förlängt bidragsförskott och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn inte betalas ut för den månaden. Detsamma gäller när barnet under en hel månad bor i bostad med särskild service för barn och ungdomar, som avses i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, eller på huvudmannens bekostnad i familjehem enligt nämnda lag. Bidraget betalas dock ut för tid då barnet är inackorderat vid sameskola. Bestämmelserna om detta finns i 8 § fjärde stycket lagen (1964:143) om bidrags- förskott, 12 § lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande, 7 § lagen (1984:1096) om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn. Med vård som staten bekostar avses enligt 6 § skollagen (1985:1100) skolor för döva samt för syn-, hörsel- eller talskadade. Vårdas ett barn under en hel månad i familjehem eller hem för vård eller boende inom , betalas bidragsförskott och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn ut till den kommun som svarar för vårdkostnaden (9 § tredje stycket lagen om bidragsförskott och 7 § lagen om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn). En myndighet kan i vissa angivna fall få uppbära det bidrag som först förfal- ler till betalning efter beslut om bidrag. En förutsättning är dock att det barn bidraget avser som bidraget belöper på i väsentlig mån har fått sin försörjning av allmänna medel (9 § fjärde stycket lagen om bidragsförskott, 12 § lagen om förlängt bidragsförskott för studerande och 7 § lagen om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn). 10 § Paragrafens första stycke innehåller en bestämmelse om att de uppgifter som får registreras med stöd av 8 och 9 §§ i ett socialförsäkringsregister skall anges så kortfattat som möjligt. Det åligger den registeransvarige att noga vaka över att bestämmelsen efterlevs. Registreringen av uppgifter i ett socialförsäkringsregister är till för att utnyttja ADB-mediets särskilda möjligheter som stöd för ärendehandläggning av mer rutinbetonad karaktär. Av integritetsskyddskäl är det av största vikt att de uppgifter som får förekomma anges så kortfattat som möjligt. Normalt bör ett eller några ord eller en siffra vara tillräckligt. En mer ingående bedömning av en persons förhållanden som kan behövas i vissa ärenden, t.ex. om behovsprövade förmåner, skall således inte kunna grundas på uppgifter i ett socialför- säkringsregister. I andra stycket ges regeringen en möjlighet att i förordning ytterligare begränsa innehållet i ett socialförsäkringsregister. En sådan begränsning kan som framgår av kommentaren till 8 § ske av uppgifter som eljest får registreras enligt nämnda paragraf. 11 § Paragrafen behandlar möjligheten att anteckna sådana beslut av försäkringskassa, och domstol som avser särskilt känsliga uppgifter i ett socialförsäkringsregister. En mer allmän begränsning av i vilken omfattning uppgifter i ett beslut får antecknas finns i övriga innehållsbestämmelser i lagen. Med beslut avses här såväl beslut under handläggningen av ett ärende, t.ex. förelägganden av olika slag och s.k. provisoriska beslut (20 kap. 2 a § AFL), som beslut eller dom varigenom ärendet slutligt avgörs. Paragrafen tar sikte på de särskilt känsliga uppgifter som avses i 9 §. Ett beslut kan i sig eller tillsammans med andra uppgifter som får anges utgöra en uppgift av sådan känslig natur som avses i 4 § och 6 § andra stycket datalagen (1973:289). Ett sådant beslut får med vissa begränsningar antecknas även om det inte omfattas av vad som är tillåtet att registrera enligt 9 §. Endast beslut i ärende som avses i 1 § första stycket får antecknas. Av ett sådant beslut får endast antecknas utgången och de bestämmelser som har tillämpats. Paragrafen medger vidare att anteckning om huruvida beslutet har överklagats får ske. Även för dessa fall gäller den begränsningen att endast överklagande av ett beslut i ärende som avses i 1 § första stycket får antecknas. Uppgiften är nödvändig för frågan om verkställighet av ett beslut angående t.ex. utbetalning av beslutad ersättning. 12 § Paragrafen medger att ett socialförsäkringsregister även får innehålla uppgifter om tidpunkter för registrerade förhållanden. En förutsättning för att uppgifterna skall få registreras är att de behövs för att tillgodose ändamålen med registret. Här hänvisas vidare till den allmänna motiveringen. Enligt paragrafen får också registreras uppgifter om tekniska och administrativa förhållanden. Detta gör det möjligt att ange till vilken försäk- ringskassa och till vilket lokalkontor hos en försäkringskassa som någon hör eller har hört. Andra uppgifter som kan anges med stöd av paragrafen är uppgifter i s.k. back-up-register, olika kodnummer för registerföring och markeringar av förekomsten av tekniska fel samt namn på handläggare. Vidare kan anges att handlingar har expedierats eller infordrats och att vissa kontrollåtgärder har vidtagits.