prop · GI03166 · 1995-01-01 00:00:00 — nyanställde under budgetåret 21 personer. revisionsberättelse innehåller inga invändningar. för fastighetsdata och - Det har inte funnits skäl att förändra de under innevarande budgetår gällande övergripande mål för som gäller för treårsperioden /94-1995/96. Det finns heller inte skäl att förändra de över- gripande mål som lagts fast för dels fastighetsom- rådet vid för treårs- perioden /92-1993/94 och förlängts att gälla /95, dels landskapsinformationsområdet /95-2002/03. Det finns inte skäl att ändra gällande över- gripande mål inom lantmäteri- och fastighetsdata- verksamheten. Övergripande mål inom fastighetsområdet skall vara att verka för en ändamålsenlig fastighetsin- delning samt att medverka till att rationalisera och minska kostnaderna för hanteringen och använd- ningen av fastighetsdata. Övergripande mål inom landskapsinformationsom- rådet skall vara att tillhandahålla grundläggande geografisk information i den form och den standard och aktualitet som tillgodoser angelägna samhälls- behov. Förvaltningskostnader för m.m., ramanslag 1995/96 . Uppdragsverksamhet vid m.m., anslag 1995/, C 3. Bidrag enligt lantmäteritaxan, förslagsanslag 1995/96 . Verkets årsredovisning visar att verksamheten i allt väsentligt svarar mot av statsmakterna formulerade mål. Redovisningen bör dock, särskilt inom landskapsinformationsområdet, utvecklas för att ge ett förbättrat underlag för bedömning av resultatet i verksamheten. Lantmäteriet har varit särskilt framgångsrikt när det gäller att förbättra handläggningstiden per ärende inom fastighetsbildningen. Nämndens årsredovisning utgör ett bra underlag vid bedömningen av resultatet av verksamheten. Redovisningen kan dock utvecklas när det gäller uppföljningen av kvaliteten i verksamheten. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att nämnden uppnått ett resultat som i allt väsentligt svarar mot uppsatta mål. Sammantaget gör regeringen följande bedömning för dels den nuvarande organisationen, dels den nya organisationen. Mål för och för perioden - Regeringen bedömer beträffande att det inte finns skäl att förändra de övergripande mål som gäller /94-1995/96. Inte heller för verksamheten inom finner regeringen skäl att ändra under /95 gällande mål för fas- tighetsområdet och landskapsinformationsområdet. Det statsfinansiella läget m.m. nödvändiggör betydande besparingar också inom lantmäteri- och fastighetsdataverksamheten. Regeringen har i årets budget- proposition, som tidigare nämnts, redovisat en besparing inom detta område på , dvs. planeras en ytterligare besparing på . Regeringen har i detta sammanhang beaktat de samordningsvinster som omorganisationen beräknas innebära samt de ökade avgiftsintäkter som de i avsnitt 7 redovisade finansieringsprinciperna skall kunna medföra. Regeringen avser som tidigare berörts att ge ledningen för den nya myndigheten i uppdrag att föreslå nya mål för verksamheten. Vid utformningen av dessa mål måste beaktas såväl de riktlinjer för verksamheten som angetts i avsnitt 5 som de nya finansiella förutsättningarna. Regeringen föreslår därför nu ingen förändring av gällande inriktning av verksamheten i den nya organisationen för . För fastighetsområdet bör därför ett nytt ett- årsbeslut fattas. Övergripande mål bör således vara att den nya myndigheten skall verka för en ändamålsenlig fastighetsindelning samt medverka till att rationalisera och minska kostnaderna för hanteringen och användningen av fastighetsdata inom olika verksamhetsområden. För landskapsinformationsområdet gäller den fastslagna inriktningen. 8.3 Anslag för /96 1993/94 Utgift1 500 329 000 1994/95 Anslag2 521 737 000 1995/96 Förslag 732 356 000 1 Anslag XIV D 1. Förvaltningskostnader för och E 2. Förvaltningskostnader för lantmäteriet 2 Anslag XIV C 1. Förvaltningskostnader för och D 2. Under detta nya anslag redovisas kostnaderna för de anslagsfinansierade verk- samheterna 1995 inom och för lantmäteriet. redovisas kostnaderna för fastighets- och landskapsinformationsområdet i den nya myndigheten till de delar dessa verksamheter finansieras över statsbudgeten. Regeringen beräknar, med hänvisning till vad som anförts i de föregående avsnitten, anslaget för nästa budgetår till . Lantmäteri- och fastighetsdataverksamheten omfattas av regeringens sparkrav på statliga utgifter. Anslaget har med anledning av detta räknats ned med avseende en period . Förutom en sedvanlig pris- och löneomräkning, en justering till följd av fastighetsdatareformens slutförande och vissa lokalkostnadsjusteringar bör anslaget engångsvis tillföras som bidrag till projektet . I anslagsberäkningen har också beaktats det bidrag till den grundläggande produktionen som användarna bör svara för enligt de riktlinjer som har redovisats i avsnitt 7. Det anslagssparande eller den anslagskredit som vid utgången av innevarande budgetår finns under ramanslagen Förvaltningskostnader för och Förvaltningskostnader för lantmäteriet bör överföras till detta nya ramanslag. Regeringen har beräknat att samordningen av Statens lant- mäteriverk och medför samordningsvinster beträffande administration och utveckling på som utfaller . Beskrivningarna i avsnitt 5 ger en bild av en verksamhet i ett intensivt investeringsskede som bör kunna följas av minskade medelsbehov och ökade intäktsmöjligheter. Regeringens förslag innebär att en relativt omfattande anslagsnedskärning görs . föreslås därför bemyndiga regeringen att medge en anslagskredit med ett belopp motsva- rande av verkets ramanslag . Denna kredit bör tillsammans med vissa intäkter göra det möjligt att genomföra omorganisationen och bibehålla en nödvändig investeringsnivå. Genom denna konstruktion ökar pressen på myndigheten att så långt möjligt sänka kostnaderna och att sträva efter ökade intäkter genom bidrag från användare till drift och utveckling samt genom intressentfinansiering. Detta förutsätter, som redovisats i avsnitt 7, en direkt återföring till anslaget av sådana in- täktsmedel. Regeringen bedömer att nu angivna förutsättningar skall ge möjligheter till fortsatt uppbyggnad av en digital registerkarta i GFI-form samt vissa insatser inom det geodetiska området bl.a. för att konsolidera och utveckla verksamheten inom den satellitbaserade tekniken för lägesbestämning (GPS). Vad gäller den senare verksamheten bedömer regeringen att förutsättningarna är goda för stöd för investeringar och drift från andra samhällsområden som är beroende av en fortsatt utveckling. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att i samråd med trafikverken och övriga berörda myndigheter m.m. utforma förslag till hur investeringar och drift av det föreslagna systemet skall betalas. 1993/94 Utgift1 0 1994/95 Anslag2 1 000 1995/96 Förslag 1 000 1 Anslag XIV D 2. Uppdragsverksamhet vid och anslag XIV E1. Lantmäteriet 2 Anslag XIV C 2. Uppdragsverksamhet vid och anslag XIV D 1. Under detta anslag bör samtliga in- och utbetalningar för för fastighetsdata, lantmäteriets och den nya organisationens avgiftsfinansierade verksamheter redovisas. Anslaget tas upp med ett formellt belopp och får normalt inte belastas. Balanserade överskott får överföras till den nya myndigheten. 1993/94 Utgift 21 532 000 1994/95 Anslag 6 900 000 1995/96 Anslag 10 350 000 Från anslaget betalas utgifter för de s.k. nedsättningsbeloppen enligt lant- mäteritaxan. Avgiften för en förrättning skall sättas ned i sådana fall då beslut i ett fastighetsbildningsärende medför att fastigheter m.m. av mindre betydelse inte längre behöver redovisas i fastighetsregistret. Taxebeloppen skall också sättas ned för sådana äganderättsutredningar som förordnar om. Regeringen beräknar med hänvisning till vad som sägs i avsnitt 7.2.1 anslaget till vilket innebär en oförändrad anslagsnivå. Lantmäteri- och inskrivningsutredningens sammanfattning av slutbetänkandet Kart- och fastighetsverksamhet - finansiering, samordning och författningsreglering (SOU 1994:90) Enligt utredningens direktiv har jag att lämna förslag om en ny organisation för fastighetsbildning, fastighetsregistrering, fastighetsdataverksamhet samt produktion av kartor och annan landskapsinformation samt att överväga om inskrivningsverksamheten bör integreras med denna organisation. Mitt arbete skall enligt direktiven vara uppdelat i två steg varvid det första skall behandla principöverväganden och en huvudstruktur samt en genomförandeplan m.m. Jag har redovisat förslag i dessa avseenden i principbetänkandet Kart- och fastighetsverksamhet i myndighet och bolag (SOU 1993:99). I ett andra steg har jag att behandla frågor om bl.a. finansieringslösningar, förutsättningarna för ett ökat samarbete mellan land- och sjökarteverksamheterna samt författnings- ändringar. Detta andra steg redovisas i föreliggande slutbetänkande Kart- och fastighetsverksamhet - finansiering, samordning och författningsreglering. Redan i principbetänkandet angavs att de berörda verksamheterna utgör en viktig del av samhällets grundläggande infrastruktur för vilken staten har ett övergripande ansvar. Verksamheterna bidrar till att effektiviteten höjs i grund- läggande register- och informationssystem samt till snabbare och bättre funktioner i många verksamheter. En väl fungerande och samlad organisation för denna infrastruktur utgör en förutsättning för ett samhällsekonomiskt utnyttjande av denna resurs. De förslag som jag lämnade i principbetänkandet utgick från en helhetssyn över hela verksamhetsområdet. Även om regeringens och ställningstagande till frågan om en ny organisation för lantmäteri- och fastighetsdataverksamheten m.m. inte på alla punkter överensstämmer med mina förslag kan jag konstatera att arbetet med att förändra organisationen nu inleds och att de inledande stegen ligger i linje med min ovan angivna utgångspunkt. Mina förslag till finansieringslösningar bygger på ett infrastrukturellt synsätt samt på en strävan att ta ett helhetsgrepp också när det gäller de finansiella frågorna. Detta synsätt tillämpar jag även när jag behandlar frågan om ökat samarbete mellan land- och sjökarteverksamheterna. Denna senare fråga har utvecklats till att avse dels möjligheterna till ett ökat samarbete mellan de myndigheter som ansvarar för nämnda verksamheter samt med vissa andra verksamhetsmässigt näraliggande myndigheter och bolag, dels en vidare samordning för att åstadkomma ett ökat utbyte av geografiska data. Jag föreslår att ett nytt finansieringssystem för den infrastrukturella verksamhet som skall bedrivas inom det nya lantmäteriverket skall bygga på marginalkostnadsprincipen. Den avgränsning som jag föreslår skall gälla för denna verksamhet medför att hela statsuppdragets produktion inom landskapsinformationsområdet - bildinformation, uppbyggnad av databaser och det allmänna kartmaterialet i övrigt - samt tillhandahållandet av information från fastighetsdatasystemet i form av terminalanslutningar, urval- och bearbetningar m.m. faller inom det område där marginalkostnaden skall vara grunden för avgiftsuttaget. Fastighetsdataverksamheten föreslås härvid omfatta i huvudsak all den verksamhet som bedrivs inom , fastig- hetsregistermyndigheternas ajourhållning av information i systemet samt nedsättningen enligt lantmäteritaxan. Till verksamhetsområdet bör också expeditionsavgifter för fastighets- och gravationsbevis föras. Det finns emellertid flera skäl som talar för att den egentliga marginal- kostnaden skall korrigeras. Ett sådant skäl är att den är svår att beräkna. Jag föreslår av denna anledning att marginalkostnaden skall definieras som en uttagskostnad. Den kommer härvid i huvudsak att inrymma kostnader för försäljning, överföring, distribution och överföringsmedia samt - för de tryckta allmänna kartorna - alla kostnader från och med tryckningen. Ett annat skäl är det finansiella underskott som uppstår. Med utgångspunkt i bl.a. det statsfinansiella läget finns det skäl som talar för att användarna av den information som samhället tillhandahåller betalar ett bidrag till de grundläggande produktionskostnaderna (uppbyggnad, ajourhållning och annan förvaltning). Detta bidrags totala storlek bör fastställas av statsmakterna. Bidraget bör fördelas på olika tjänster med utgångspunkt i bl.a. erfarenheter om olika tjänsters priselasticitet (priskänslighet). Med den kunskap som jag inhämtat under utredningens gång och som delvis är dokumenterad i detta betänkande föreslår jag att kartavgiften och nyttjanderättsavgiften för följdproduktion från det tryckta allmänna kartmaterialet höjs så att intäkterna från avgifterna ökar . Detta bör exempelvis kunna ske genom att kartavgiften höjs för delar av sortimentet för tryckta kartor. Jag föreslår också att det av Försvarsmakten inköpta kartmaterialet i finansiellt hänseende jämställs med det material som försäljs till den civila marknaden och att samtliga avgifter som inflyter direkt tillfaller det nya lantmäteriverket som ett bidrag till den grundläggande produktionen. Nuvarande konstruktion med ett s.k. ribbanbelopp bör avvecklas. Priskänsligheten för digitalt lagrad landskapsinformation är stor och det nuvarande bidraget till den grundläggande produktionen högt. Många intressenter avstår av prisskäl från att använda av samhället insamlad information i form av och bygger i stället upp egna baser eller använder äldre bakgrundsmaterial med lägre kvalitet. Dessa förhållanden har med stor tydlighet påvisats i en av utredningen genomförd enkätundersökning. Framför allt inom natur- och miljövårdsområdena är det angeläget att ha tillgång till detaljerad och aktuell information och det är bl.a. dessa sektorer som blir lidande om informationen inte är tillgänglig till rimliga priser. Jag föreslår en kraftig sänkning av den nuvarande prisnivån för denna information. Sänkningen vid till- handahållande av bör uppgå till i storleksordningen . Genom en sådan sänkning ökar förutsättningarna för införandet av ny teknik och nya moderna analysmetoder - bl.a. i s.k. geografiska informationssystem. Jag bedömer att GIS-utvecklingen härigenom påskyndas med två till . Användningen av information från fastighetsdatasystemet har ökat kraftigt. En bidragande orsak till detta har varit att tillhandahållandet har skett till låga avgifter. Användarna har inte påförts någon kostnad som bidrag till de grundläggande produktionskostnaderna. Användningen bedöms öka också till följd av att systemet blir rikstäckande, att systemet tillförs ny information samt att nya användare ansluter sig till systemet. Jag anser att också användarna av sådan fastig- hetsinformation som samhället samlat in skall bidra till de grundläggande produktionskostnaderna. Jag föreslår att avgiften för en s.k. VISA-fråga höjs till i genomsnitt per fråga, dvs. fördubblas, och att motsvarande höjning sker vad avser de fasta avgifterna. Ett avgiftssystem som bygger på ovan redovisade principer och tillämpningsområde måste förankras i av statsmakterna fattade beslut och regleras författningsmässigt. Genom det förslagna systemet skapas förutsättningar för att samhället skall kunna tillhandahålla en god infrastruktur till låga kostnader. Detta skall givetvis ske på konkurrensneutrala villkor och gälla samtliga intressenter - inklusive det nya lantmäteriverkets affärsdivision. Intressentfinansiering bör kunna spela en viktig roll också . Detta gäller inte minst vid ajourhållningen. Principen om registrering vid källan bör tillämpas. Jag lämnar i detta betänkande vissa förslag vad avser formerna för intressentfinansiering. Jag föreslår vidare dels att statsuppdragets omfattning, innehåll och utformning m.m. skall förtydligas, dels att Statskontoret får i uppdrag att utföra en framåtsyftande samhällsekonomisk studie av statsmakternas satsningar inom det aktuella området. Målet för det nya lantmäteriverket bör vara att tillhandahålla grundläggande fastighets- och landskapsinformation i den form, standard och aktualitet som tillgodoser angelägna samhällsbehov samt att medverka till att rationalisera och minska kostnaderna för hanteringen och användningen av fastighetsdata och landskapsinformation inom olika verksamhetsområden. Fastighetsverksamheten omspänner ett stort område. De övergripande finansieringssystemen utgörs, förutom av de ovan nämnda verksamheterna, av expeditionsavgifter vid inskrivningsåtgärd, fastighetsbildningsavgifter enligt lantmäteritaxan och skattefinansiering av bl.a. viss utvecklingsverksamhet, tillsyn och stöd m.m. Jag redovisar nedan mina förslag i dessa avseenden. Utnyttjandet av de tjänster som inskrivningsmyndigheterna tillhandahåller varierar med konjunkturen. Redan före krisen på fastighetsmarknaden uppvisade systemet betydande årliga underskott med en genomsnittlig kostnadstäckningsgrad på . Under /93 ökade underskottet och uppgick till motsvarande en kostnadstäckningsgrad på . Genom statsmakternas ställningstagande till en ny organisation för lantmäteri- och fastighetsdataverksamhet har inskrivningsväsendet lämnats utanför den nya organisationen. Jag föreslår av dessa skäl att inskrivningsväsendet också i finansiellt avseende skall frikopplas från övrig fastighetsverksamhet. Gränsen mellan verksamhetsområdena bör dras på ett sådant sätt att det nya lantmäteriverket har att tillhandahålla fastighets- och gravationsbevis och uppbära avgifter för dessa bevis. Övriga expeditionsavgifter avseende lagfart och andra inskrivningsåtgärder är direkt hänförliga till inskrivningsväsendet och bör beräknas med utgångspunkt i kostnaderna för verksamheten vid inskrivningsmyndigheter och . Härigenom uppkommer en i det närmaste direkt koppling mellan utförd prestation och avgift. Jag föreslår emellertid inte någon sänkning av den nuvarande avgiftsnivån utan en tillfällig "frysning" av nuvarande avgifter. Den merintäkt som härigenom uppkommer kan ses som en utjämning av det underskott som systemet dragits med under en lång följd av år. Merintäkten bör indirekt slussas över till att finansiera sådan övrig verksamhet inom fastighetsområdet som det först finns förutsättningar för att finansiera på annat sätt. Det köpmotstånd som föreligger mot vissa lantmäteriförrättningar och som fäst uppmärksamhet på kvarstår. De risker och den hotbild som utredningen redovisade har emellertid inte bekräftats. Ut- redningens förslag att subventionera förrättningsverksamheten med utöver den ordinarie nedsättningen enligt lantmäteritaxan har inte genomförts bl.a. beroende på att den föreslagna finansieringen - en årlig fastighetsregisteravgift - har betraktats utgöra en skatt och inte en avgift. Med denna utgångspunkt har jag sökt alternativa vägar för att komma till rätta med köpmotståndet. Jag förelår att detta sker genom - att fastighetsbildningen inte påförs ett större kostnadsunderlag än vad som är fallet. Trots att integreringen av fastighetsregisteringen i fastighetsbildningen samt introduktion av ett nytt ADB-baserat handläggningsstöd medför att gränserna mellan de båda funktionerna alltmer kommer att tonas ner bör kostnadsunderlaget förbli oförändrat, - att nedsättningen enligt lantmäteritaxan förändras framför allt genom att nedsättningsbeloppet höjs till , - ianspråktagande av ny kostnadsbesparande teknik, - förenklingar av förrättningsförfarandet, förändring av ambitionsnivåerna, anpassning av standarden efter förhållandena i det enskilda fallet m.m., - ökad delegering av uppgifter inom den egna organisationen, - ökade möjligheter till sakägarmedverkan i förrättningens olika faser och - en ny konstruktion på lantmäteritaxan. Beträffande den sistnämnda punkten föreslår jag att, med det nuvarande kostnadsunderlaget som grund och med ett bibehållande av kravet på full kostnadstäckning, en ny taxa byggs upp och att i denna taxa restiden jämnas ut på motsvarande sätt som i den nuvarande taxan. Taxan bör vara enhetligt utformad och tillämpas likartat i hela landet. Transfereringarna mellan olika förrättningstyper skall upphöra. Avgiftsuttaget bör så långt möjligt syfta till att åstadkomma en direkt koppling mellan utförd prestation och avgift. Detta bör ske genom att avgifterna knyts till tidsåtgången för varje individuell förrättning. De nya lantmäterimyndigheterna skall emellertid så långt detta är möjligt alltid upplysa sakägare om den slutliga förrättningsavgiftens storlek genom angivande av ett takpris. Detta takpris får, om de faktiska kostnaderna för förrättningen visar sig bli högre, överskridas med maximalt . Om de faktiska kostnaderna däremot blir lägre skall fakturering ske av detta lägre belopp. Jag har studerat olika former av taxekonstruktioner som skapar incitament för att förenkla och rationalisera förrättningsförfarandet ytterligare. Jag finner det angeläget att taxekonstruktionen utvecklas vidare i denna riktning. Jag anser att det är möjligt att komma till rätta med det köpmotstånd som föreligger mot vissa lantmäteriförrättningar med det angreppssätt som jag nu redovisat. De kostnader och det kostnadsunderlag som skall påföras fastighetsbildningen bör således inte öka. Det innebär bl.a. att kommunerna inte heller framgent erhåller ersättning från fastighetsbildningen för verksamhetens utnyttjande av kommunala stomnät och primärkarteverk. De motiv som tidigare talat för den nuvarande lösningen gäller också . Ett ytterligare skäl är införandet av nya principer för prissättning på den av det nya lantmäteriverket tillhandahållna informationen inom fastighets- och landskapsinformationsområdena. De positiva effekterna av tillämpningen av dessa principer kommer bl.a. kommunerna till del. Den s.k. återbäringstaxan bör avvecklas. Detta bör ske oavsett om fastighetsbildning också framgent kommer att bedrivas i regi eller inte. Om det kommer att finnas kommuner som handlägger fastighets- bildning bör den kommunala lantmäterimyndigheten kompenseras för de kostnader som fastighetsregisteringen medför. Kostnaderna för denna verksamhet kommer att minska till följd av integreringen av fastighetsregistreringen i fastig- hetsbildningen och till föjd av införandet av ny teknik. Viss verksamhet inom fastighetsområdet bör också fortsättningsvis finansieras med skattemedel. Det gäller bl.a. viss utvecklingsverksamhet samt tillsyns- och stödverksamhet. Jag föreslår att en utvärdering kommer till stånd av den nu bedrivna tillsyns- och stödverksamheten och att det framtida behovet av sådan verksamhet analyseras. Registrering på kartmaterial - av förrättningar eller av andra uppgifter - sker fortfarande i huvudsak med traditionella rutiner. Dessa rutiner förhindrar i stor utsträckning införandet av den numera fastlagda principen om registrering vid källan. De möjligheter som den tekniska utvecklingen ger kan tas i anspråk genom en utökad satsning på digitalt lagrad grafisk fastighetsinformation. Viss verksamhet i denna riktning pågår genom den forcerade databasuppbyggnaden för den ekonomiska kartan och genom ett anslag till registerkarteupprustning. Regeringen har ännu inte tagit ställning till det förslag om en nationell samverkan mellan system med geografisk fastighetsin- formation som redovisats i den s.k. . I denna rapport anges bl.a. att GFI har en infrastrukturell karaktär och att de initiala kostnaderna bör fi- nansieras med anslagsmedel. I rapporten anges också att en satsning på GFI är en samhällsekonomiskt lönsam investering. Jag finner att fastighetsbildningen och den med denna integrerade fastig- hetsregistreringen skulle gagnas av en ökad satsning inom detta område. Jag förslår vidare bl.a. att det inte heller bör utgå ersättning för ombudskostnader vid lantmäteriförrättningar. Jag redovisar även min syn på eventuell stämpelskatteläggning av vissa fastighetsregleringsåtgärder samt på en eventuell avdragsrätt för lantmäterikostnader vid vissa lantmäteriförrättningar. Mitt uppdrag att undersöka förutsättningarna för ett ökat samarbete mellan land- och sjökarteverksamheterna har resulterat i att jag kan konstatera att sådana förutsättningar föreligger samt att ett avtal som reglerar formerna för detta samarbete numera träffats mellan och .