prop · GI0310 · 1995-01-01 00:00:00 — 3 § Denna balk gäller inte i fråga om sådana kemiska produkter som omfattas av livsmedelslagen (1971:511), läkemedelslagen (1992:859), eller lagen (1985:295) om foder. Inte heller gäller balken för transport av sådana kemiska produkter som är farligt gods enligt lagen (1982:821) om transport av farligt gods, om inte regeringen föreskriver annat. I fråga om kemiska produkter som omfattas av strålskyddslagen (1988:220) eller lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor är bestämmelserna i denna balk inte tillämpliga för att förebygga hälso- eller miljöskador på grund av joniserande strålning respektive brand eller explosion. Regeringen får föreskriva om undantag från balkens bestämmelser i fråga om kemiska produkter. 4 § De gemensamma aktsamhetsreglerna i 1 kap. 7 -12 §§ gäller för verksamhet som omfattar hantering, import eller export av en kemisk produkt. 5 § Den som tillverkar eller importerar en kemisk produkt skall genom egna undersökningar eller på annat sätt se till att det finns tillfredsställande utredning för bedömning av vilka hälso- eller miljöskador som produkten kan orsaka. Utredningen skall vara gjord i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. 6 § Den som yrkesmässigt hanterar, importerar eller exporterar en kemisk produkt skall ha tillgång till den kemiska och toxikologiska kunskap som behövs med hänsyn till verksamhetens omfattning och produktens egenskaper. 7 § Den som tillverkar, importerar eller överlåter en kemisk produkt skall genom märkning eller på annat sätt lämna de uppgifter som behövs från hälso- eller miljöskyddssynpunkt (produktinformation). 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i fråga om hantering, import eller export av kemiska produkter meddela ytterligare föreskrifter i frågor som avses i 5 - 7 §§ och 1 kap 8 - 11 §§. 9 § Den som yrkesmässigt hanterar, importerar eller exporterar en kemisk produkt skall till den myndighet som regeringen bestämmer och i den omfattning regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, myndigheten föreskriver lämna de uppgifter om produkten och dess hantering som kan behövas för att bedöma produktens och hanteringens, importens eller exportens hälso- eller miljörisker. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att den som avser att tillverka eller importera en kemisk produkt, som inte tidigare varit i bruk i , skall göra en anmälan om tillverkningen eller importen samt redovisa undersökningsresultat och andra uppgifter. En sådan anmälan skall göras senast till den myndighet som regeringen bestämmer. 11 § Om det behövs från hälso- eller miljöskyddssynpunkt, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att en kemisk produkt inte får hanteras, importeras eller exporteras utan att tillstånd lämnats av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva även andra särskilda villkor för hantering, import eller export av en kemisk pro- dukt. 12 § Är det av särskild betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förbjuda hantering, import eller export av en kemisk produkt. 1 § Detta kapitel innehåller särskilda bestämmelser om att förebygga och avhjälpa olägenheter för människors hälsa. Med sådan olägenhet avses en störning som enligt en medicinsk eller hygienisk bedömning kan påverka hälsan eller välbefinnandet och som inte är ringa eller helt tillfällig. I fråga om verksamhet som kan medföra olägenheter för människors hälsatillämpas de allmänna aktsamhetsreglerna i 1 kap. 7 §, 8 § utom tredje meningen samt 9, 10 och 12 §§. 2 § En bostad skall brukas på ett sådant sätt att olägenheter för människors hälsa inte uppkommer. 3 § Bostäder och lokaler för allmänna ändamål skall ge ett betryggande skydd mot störningar som kan medföra olägenheter för människors hälsa. Bostäder skall ge de boende tillgång till vatten och möjlighet att upprätthålla en god personlig hygien. Avloppsvatten skall avledas, renas eller på något annat sätt tas om hand så att olägenheter för människors hälsa inte uppstår. 4 § Byggnader, lokaler och anläggningar skall hållas fria från ohyra. Åtgärder skall vidtas mot skadedjur som kan vålla olägenheter för människors hälsa. Är det av särskild betydelse med hänsyn till skyddet för hälsan skall kommunen sörja för att åtgärderna vidtas. 5 § Husdjur och andra djur som hålls i fångenskap skall förvaras och skötas så att olägenheter för människors hälsa inte uppstår. 6 § Regeringen får föreskriva att vissa djur inte får hållas inom områden med detaljplan utan särskilt tillstånd av en sådan nämnd som avses i 18 kap. 1 § första stycket, om sådana bestämmelser behövs för att hindra att olägenheter för människors hälsa uppstår. Regeringen får överlåta åt kommunen att meddela sådana bestämmelser. 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vattnets beskaffenhet i badanläggningar och i strandbad som är upplåtna för allmänheten eller som annars utnyttjas av många människor. Detsamma gäller kontrollen av sådant vatten. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även i andra fall än som sagts förut i detta kapitel meddela de föreskrifter som behövs till skydd mot olägenheter för människors hälsa. Regeringen får bemyndiga kommunen att meddela sådana föreskrifter. I sådana föreskrifter får anges att vissa slag av verksamheter inte får bedrivas eller att vissa anläggningar inte får inrättas utan att tillstånd lämnats av eller anmälan gjorts till en nämnd. 9 § Regeringen eller efter regeringens bemyndigande kommunen får meddela föreskrifter om tillfälligt förbud mot trafik med person- och lastbilar inom vissa områden av kommunen, om luftföroreningarna i kommunen innebär akuta hälsorisker för dem som vistas där. Regeringen får meddela närmare föreskrifter om vilka luftföroreningar som innebär akuta hälsorisker och om hur föroreningarna skall mätas. 10 § Kommunala föreskrifter som meddelas till skydd mot olägenheter för människors hälsa får inte medföra onödigt tvång för allmänheten eller annan obefogad inskränkning i den enskildes frihet. 1 § Med hushållsavfall avses i detta kapitel avfall och orenlighet, som härrör från hushåll, samt därmed jämförligt avfall. Med hantering avses i kapitlet uppsamling, förvaring, bortforsling och slutligt omhändertagande. 2 § Med producent avses i detta kapitel den som yrkesmässigt tillverkar, importerar eller säljer en vara eller en förpackning.Med producent avses även den som i sin yrkesmässiga verksamhet frambringar avfall som kräver särskilda åtgärder från renhållnings- eller miljövårdssynpunkt. 3 § Varje kommun skall, om inte annat föreskrivs med stöd av 5 §, svara för 1. att hushållsavfall inom kommunen forslas till en behandlingsanläggning i den utsträckning som behövs för att tillgodose såväl hälso- och miljöskydd som enskilda intressen, 2. att hushållsavfall från kommunen slutligt tas om hand. När kommunen planlägger och beslutar hur skyldigheten enligt första stycket skall fullgöras, skall hänsyn tas till fastighetsinnehavares och nyttjanderättshavares möjligheter att själva ta hand om hushållsavfallet på ett sätt som är godtagbart med hänsyn till hälso- och miljöskyddet. Kommunen skall vidare beakta att bortforslingen anpassas till behovet för olika slag av bebyggelse. I planer och beslut enligt andra stycket skall anges under vilka förutsättningar fastighetsinnehavare och nyttjanderättshavare själva får ta hand om hushållsavfall och, när föreskrifter enligt 4 § gäller, annat avfall som uppkommit hos dem. 4 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en kommun får i fråga om annat avfall inom en kommun än hushållsavfall meddela föreskrifter om 1. att avfallet skall forslas bort genom kommunens försorg, 2. att kommunen skall se till att avfallet slutligt tas om hand. Första stycket gäller inte i de fall som föreskrifter om producentansvar har meddelats med stöd av 5 §. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för producenterna att se till att avfallet av de varor eller av de förpackningar som de tillverkar, importerar eller säljer eller avfallet från sådan verksamhet som de bedriver forslas bort, återanvänds, återvinns eller tas om hand på sådant sätt som kan krävas för en miljömässigt godtagbar avfallshantering. Föreskrifterna får även avse skyldighet att 1. märka en vara eller en förpackning, 2. lämna uppgifter om insamling, återanvändningsgrad, återvinningsgrad eller andra förhållanden. 6 § Regeringen får meddela närmare föreskrifter om avfallshanteringen inom en kommun. Regeringen får bemyndiga kommunen att meddela sådana föreskrifter.Är det av betydelse från återanvändnings- eller återvinningssynpunkt eller med hänsyn till hälso- och miljöskyddet, får sådana föreskrifter innebära att ett visst slag av avfall i avvaktan på bortforsling skall förvaras skilt från annat avfall och innehålla de ytterligare föreskrifter som behövs för ändamålet. 7 § När avfall skall forslas bort genom kommunens eller en producents försorg, får avfallet inte grävas ned, komposteras eller på annat sätt slutligt tas om hand av fastighetsinnehavaren eller nyttjanderättshavaren. Skall avfall forslas bort genom kommunens eller en producents försorg får inte någon annan än den som kommunen eller producenten anlitar för ändamålet ta befattning med bortforslingen. 8 § För varje kommun skall det finnas en renhållningsordning som skall innehålla de föreskrifter om hantering av avfall som gäller för kommunen samt en avfallsplan. I renhållningsordningen skall anges sådana förutsättningar som avses i 3 § tredje stycket. Avfallsplanen skall innehålla uppgifter om avfall inom kommunen och om kommunens åtgärder för att minska avfallets mängd och farlighet. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur en renhållningsordning skall upprättas och antas och om det närmare innehållet i avfallsplanen. 9 § Regeringen eller, efter regeringens bestämmande en kommun får föreskriva att den som yrkesmässigt bedriver verksamhet som ger upphov till avfall skall lämna kommunen de uppgifter som behövs som underlag för kommunens renhållningsordning. 10 § Kommunen är skyldig att, utöver vad som följer av renhållningsordningen, forsla bort hushållsavfall, om fastighetsinnehavaren eller nyttjanderättshavaren begär det och det inte är oskäligt med hänsyn till omständigheterna. Kommunen får i enskilda fall tillåta fastighetsinnehavare eller nyttjanderättshavare att själva ta hand om avfall som uppkommit hos dem och som annars skall tas om hand av kommunen, om de kan göra detta på ett från hälso- och miljöskyddssynpunkt betryggande sätt och det finns särskilda skäl för ett undantag. 11 § Inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon får avfall inte dumpas, vare sig som fast ämne, vätska eller gas. Dumpning får inte heller ske från svenskt fartyg eller luftfartyg inom annat havsområde. Avfall som är avsett att dumpas inom annat havsområde får inte föras ut ur landet eller ur den ekonomiska zonen. Vad som sägs i första stycket om dumpning gäller också i fråga om förbränning av avfall. 12 § Vad som sägs i 11 § gäller inte sådana utsläpp av skadliga ämnen från fartyg som avses i lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från 11 § första stycket, om dumpning kan ske utan olägenhet från hälso- och miljöskyddssynpunkt. Medgivandet kan förenas med villkor. Uppkommer genom dumpning olägenhet som inte förutsågs när medgivandet gavs, får den myndighet som lämnat medgivandet meddela föreläggande i syfte att avhjälpa olägenheten. Om olägenhet inte avhjälps, får medgivandet återkallas. 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att avfall inte får importeras eller exporteras utan tillstånd. Ett tillstånd skall begränsas till att avse , längst , och får förenas med villkor. Frågor om tillstånd prövas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. 15 § De allmänna aktsamhetsreglerna i 1 kap. 7 §, 8 § första meningen, 9 och 12 §§ gäller för verksamhet som omfattas av detta kapitel. 17 kap. Vissa bemyndiganden 1 § Regeringen får, i den utsträckning det på grund av rådande särskilda förhållanden är nödvändigt för att stärka försvarsberedskapen, meddela föreskrifter för totalförsvaret som avviker från denna balk. 1 § Tillsynen över efterlevnaden av denna balk och av föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av balken utövas av de statliga myndigheter som rege- ringen bestämmer. Regeringen får också föreskriva att kommunerna skall utöva tillsyn. Efter åtagande av en kommun får den myndighet regeringen bestämmer överlåta åt kommunen att i ett visst avseende utöva tillsyn som annars skulle ankomma på statlig myndighet. Har en kommun gjort framställning om överlåtelse av tillsynen enligt andra stycket och finner myndigheten att tillsynen inte bör överlåtas i enlighet med framställningen, skall myndigheten med eget yttrande överlämna ärendet till regeringen för avgörande, om kommunen begär det. 2 § får, trots vad som föreskrivits med stöd av 1 §, om det finns särskilda skäl, i ett enskilt ärende utse den myndighet som skall utöva tillsynen. 3 § Tillsynsmyndigheter skall samarbeta med varandra samt med sådana statliga och kommunala organ som skall utöva tillsyn i särskilda hänseenden eller som på något annat sätt fullgör uppgifter av betydelse för tillsynsverksamheten. 4 § En tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs i enskilda fall för att denna balk eller föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av balken skall efterlevas. Tillståndsbeslut hindrar inte en tillsynsmyndighet från att meddela sådana brådskande förelägganden eller förbud som är nödvändiga till följd av särskilda omständigheter. 5 § En tillsynsmyndighet får förelägga den som har förstört, ödelagt, skräpat ned eller på något annat sätt osnyggat en viss plats i naturen eller som annars är ansvarig för att så har skett att ställa i ordning på platsen och vidta förebyggande åtgärder för framtiden. 6 § En ny ägare till en fastighet är skyldig att avhjälpa skada eller olägenhet som uppstått under tidigare ägares tid på grund av att ett förbud eller en föreskrift enligt 9-11 kap. har överträtts. Detsamma gäller ny ägare till byggnad, anläggning eller anordning på någon annans mark. Om den nye ägaren inte fullgör sin skyldighet enligt första stycket, får en tillsynsmyndighet förelägga honom att göra det, om det inte är oskäligt. 7 § En tillsynsmyndighet får förelägga den som håller stängsel i ett område av betydelse för friluftslivet eller i närheten av ett sådant område att anordna grindar eller andra genomgångar som behövs för att allmänheten skall kunna komma till mark inom område som omfattas av allemansrätten. Är det uppenbart att ett stängsel endast avser att utestänga allmänheten från området får föreläggande meddelas om att ta bort det. Vad som har sagts om stängsel skall tillämpas även när det gäller diken. Skyltar varigenom allmänheten avvisas från ett visst område får inte finnas uppsatta utan tillstånd av kommunen, om det inte är uppenbart att allmänheten inte får färdas fritt inom området eller att skylten likväl är behörig. 8 § Har ett föreläggande riktats mot ägaren till en fastighet, mot den som har nyttjanderätt till berörd egendom eller mot båda får tillsynsmyndigheten ålägga ägaren eller nyttjanderättshavaren att, om hans ställning som sådan upphör, utan dröjsmål lämna uppgift om den nye ägarens eller nyttjanderättshavarens namn och adress. 9 § Beslut om förelägganden eller förbud enligt detta kapitel får förenas med vite. 10 § Om en tillsynsmyndighet har meddelat ett föreläggande eller förbud mot någon i egenskap av ägare till en fastighet, tomträttshavare eller ägare till en byggnad, anläggning eller anordning på mark som tillhör någon annan, skall myndigheten sända beslutet till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsboken eller tomträttsboken. Är föreläggandet förenat med löpande vite, skall även detta antecknas. skall genast i rekommenderat brev underrätta den som senast sökt lagfart eller inskrivning av förvärv av tomträtt om anteckningen, om denne inte är föreläggandets adressat. Har anteckning enligt första stycket gjorts, gäller föreläggandet eller förbudet mot den nye ägaren av egendomen. Har denne förvärvat egendomen genom köp, byte eller gåva och utgör egendomen fastighet eller tomträtt, gäller även löpande vite mot honom räknat från tidpunkten för äganderättsövergången. Annat vite gäller inte mot ny ägare av egendomen, men tillsynsmyndigheten får sätta ut nytt vite för denne. Löpande vite som avser får tas ut endast av den som var ägare vid periodens början. Har ett antecknat föreläggande eller förbud upphävts genom ett beslut som vunnit laga kraft eller har den åtgärd som avses med föreläggandet vidtagits eller har ändamålet med föreläggandet förlorat sin betydelse, skall tillsynsmyndigheten anmäla det till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsboken eller tomträttsboken så snart den fått vetskap om förhållandet. 11 § Överlåts en fastighet, tomträtt, byggnad, anläggning eller anordning på någon annans mark innan ett beslut som avses i 10 § har vunnit laga kraft på grund av att det överklagats, skall bestämmelser om verkan av att tvisteföremålet överlåts och om tredje mans deltagande i rättegång tillämpas. 12 § Om någon inte vidtar en åtgärd som åligger honom enligt ett föreläggande av tillsynsmyndigheten eller inte rättar sig efter ett förbud som tillsynsmyndigheten har meddelat, får tillsynsmyndigheten besluta att rättelse skall vidtas på den felandes bekostnad. Rättelse får vidtas på den felandes bekostnad utan föregående föreläggande eller förbud, om tillsynsmyndigheten med hänsyn till risken för allvarliga skador eller av andra särskilda skäl finner att rättelse bör göras utan dröjsmål. 13 § Har tillsynsmyndigheten meddelat ett föreläggande eller ett förbud enligt 4-7 §§ och blir det inte åtlytt, skall kronofogdemyndigheten efter ansökan verkställa tillsynsmyndighetens beslut. Därvid får verkställighet enligt utsökningsbalken äga rum. Har någon begått en gärning som avses i 21 kap. 1, 2, 6 eller 7 §, får kronofogdemyndigheten meddela särskild handräckning för att åstadkomma rättelse. I fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Ansökan om verkställighet eller särskild handräckning får göras av tillsynsmyndigheten. Upplysningar, undersökningar och tillträde 14 § En tillsynsmyndighet får förelägga den som bedriver en verksamhet som regleras med stöd av balken att lämna de upplysningar som behövs för tillsynen. 15 § Den som utövar verksamhet som kan befaras vara miljöfarlig eller medföra olägenheter för människors hälsa eller den som annars är skyldig att avhjälpa olägenhet från sådan verksamhet är skyldig att utföra sådana undersökningar av verksamheten och dess verkningar som behövs för tillsynen. Detsamma gäller den som upplåter byggnader för bostäder eller för allmänna ändamål. kan i stället, om det är lämpligare, föreskriva att en sådan undersökning skall utföras av någon annan än den som utövar verksamheten och utse någon att göra undersökningen. Den som utövar verksamheten är skyldig att ersätta kostnaderna för en undersökning som avses i första stycket andra meningen med det belopp som tillsynsmyndigheten fastställer. 16 § Vill någon för att utreda verkningar av miljöfarlig verksamhet, som han utövar eller ämnar utöva, företa mätning eller annat undersökningsarbete på fast egendom som någon annan äger eller innehar, får besluta att tillträde till egendomen skall lämnas . Behöver en mätapparat eller ett liknande instrument sättas ut kan även föreskriva förbud vid vite att rubba eller skada instrumentet. Beslut som avses i första stycket kan meddelas även på ansökan av den som skall utföra undersökning som avses i 15 § första stycket tredje meningen. Undersökningsarbetet skall utföras så att minsta skada och intrång vållas. För skada och intrång skall ersättning lämnas av den som utövar eller ämnar utöva den miljöfarliga verksamheten. Talan om ersättning skall väckas vid fastighetsdomstol som anges i 23 kap. 6 §. 17 § För att utöva tillsyn enligt denna balk har en tillsynsmyndighet rätt till tillträde till lokaler och andra utrymmen, byggnader, anläggningar och markområden och att där göra undersökningar och ta prover. Tillträdesrätten samt rätten att göra undersökningar och ta prover omfattar också bostäder, dock endast i den mån det behövs för att förebygga ohälsa. Rätt till tillträde har även den som skall göra en undersökning enligt 15 § första stycket tredje meningen. Samma rätt har den som skall göra en undersökning enligt 9 kap. 7 § tredje stycket eller enligt 12 kap. 2 §. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva om skyldighet att ersätta en tillsynsmyndighets kostnader för provtagning och undersökning av prov. 18 § För tillsyn över efterlevnaden av föreskrifter för områden och naturföremål som omfattas av förordnanden enligt 9-11 kap. får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utse naturvårdsvakter med de befogenheter som följer av andra och tredje styckena. En naturvårdsvakt får avvisa den som uppehåller sig där han på grund av föreskrifter som avses i första stycket inte har rätt att vistas. Ertappas någon, som enligt vad i 21 kap. stadgas begår brott mot förbud eller föreskrifter meddelade med stöd av 9 kap. 4, 6 och 16 §§ och 10 kap. 3-7 §§, på bar gärning får naturvårdsvakten ta i beslag jakt- och fångstredskap, fortskaffningsmedel och andra föremål som kan antas ha betydelse för utredning av brottet. 19 § Har en naturvårdsvakt tagit ett föremål i beslag, skall han skyndsamt anmäla detta till polis- eller åklagarmyndigheten. Den som tar emot en anmälan skall förfara som om han själv hade gjort beslaget. 20 § Den som har fått undantag från föreskrift som avses i 18 § första stycket är skyldig att vid anfordran visa upp beslutet för en naturvårdsvakt eller en polis vid vistelse inom det område där undantaget gäller. 21 § En tillsynsmyndighet får bestämma att dess beslut skall gälla även om det överklagas. 22 § skall lämna det biträde som behövs när tillsyn utövas enligt detta kapitel. Om någon kör ett fordon i strid med ett förbud som meddelats med stöd av 15 kap. 9 § första stycket, får polisen hindra fortsatt färd. 23 § Den som har tagit befattning med ett ärende enligt denna balk eller har utfört sådan undersökning som anges i 17 § andra stycket första meningen får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han därvid har erfarit om affärs- eller driftsförhållanden eller förhållanden av betydelse för landets försvar. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). Avgift för myndigheters verksamhet 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för en myndighets verksamhet enligt denna balk eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av balken. Regeringen får överlåta åt kommunen att meddela föreskrifter om sådana avgifter såvitt gäller kommunens verksamhet. Bestämmelser om avgifter för bortforsling och slutligt omhändertagande av avfall genom kommunens försorg finns i 4-6 §§. 2 § Om det med stöd av denna balk har meddelats föreskrifter som medger undantag från en bestämmelse i balken eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av balken och ett sådant undantag kan antas innebära ekonomisk fördel för den som medges undantag, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att en särskild avgift skall tas ut för att utjämna en sådan fördel. Skyldighet att lämna uppgifter