prop · GI03197 · 1995-01-01 00:00:00 — Försäkringsöverdomstolen noterar att förslaget inte bara har betydelse för medborgare i EES-länder utan också tillförsäkrar personer i andra länder svenska förmåner. Skälen för regeringens förslag: Antalet ersättningsdagar med föräldrapenning i samband med barns födelse är sammanlagt för båda föräldrarna. När föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet har varje förälder rätt till hälften av den totala ersättningstiden, dvs. En förälder kan överlåta sin rätt till föräldrapenning till förmån för den andra föräldern med undantag för varje barn med föräldrapenning motsvarande förälderns sjukpenning. Om en förälder inte är berättigad till föräldrapenning t.ex. på grund av att han eller hon inte har varit inskriven hos försäkringskassa närmast före den dag för vilken föräldrapenning skall utbetalas eller därför att han eller hon inte omfattas av den svenska socialförsäkringen, har den andra föräldern ändå bara rätt . En förälder som däremot ensam har vårdnaden om barnet har själv rätt till samtliga föräldrapenningdagar. Som exempel på situationer när båda föräldrarna har vårdnaden om ett barn men bara en av dem är berättigad till föräldrapenning enligt lagen om allmän försäkring kan nämnas föräldrar som är bosatta i men där en av dem inte omfattas av den svenska socialförsäkringen på grund av förvärvsarbete i annat land. Den förälder som omfattas av den svenska föräldraförsäkringen får i detta fall endast hälften av det totala antalet föräldrapenningdagar. Från barnets synpunkt är det emellertid viktigt att åtminstone en förälder ges möjlighet att vara hemma med föräldrapenning under samtliga de dagar som föräldrapenning är tänkt att kunna utges för ett barn. Enligt regeringens uppfattning bör i dessa situationer den förälder som uppfyller förutsättningarna för rätt till föräldrapenning själv få uppbära föräldrapenningen för hela den tid som föräldrapenning kan utges för barnet. Regeringens förslag innebär att dessa föräldrar genom den lagtekniska utformningen av den nya bestämmelsen kommer att behandlas på samma sätt som föräldrar som ensamma har vårdnaden om ett barn. Den föreslagna bestämmelsen föreslås avse barn födda eller . För barn födda före föreslås att äldre bestämmelser skall fortsätta att gälla. 5.2 Avräkning av tid med föräldrapenningförmån enligt utländsk lagstiftning Regeringens förslag: Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse skall inte kunna utges för samma barn och tid som en motsvarande förmån utges enligt utländsk lagstiftning. Vidare skall från det antal dagar som berättigar till svensk föräldrapenning avräknas det antal dagar som en motsvarande förmån enligt utländsk lagstiftning har utgetts för barnet. Avräkningen skall göras enligt en i lagen sär- skilt angiven ordning. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har avstått från att yttra sig över förslaget. anför att en nationell svensk regel för avräkning av föräldrapenning vid barns födelse om motsvarande förmån utgetts i annat land inte behövs, eftersom domar från inte kan tas till intäkt för behovet av en nationell regel. Försäkringsöverdomstolen befarar att efterlevnaden av bestämmelsen blir svår att kontrollera när det gäller andra personer än EU- eller EES-medborgare. Skälen för regeringens förslag: Den svenska föräldraförsäkringen är konstruerad så att den ger föräldrarna rätt till föräldrapenning under ett visst antal dagar för varje barn, men medger föräldrarna stor valfrihet när det gäller förläggningen i tiden av dagarna med föräldrapenning. Föräldrapenning kan t.ex. tas ut längst till dess barnet fyllt eller till den senare tidpunkt då barnet avslutat det första skolåret. För att undvika att oavkortade föräldrapenningförmåner utges från två eller flera länder för vård av samma barn bör det enligt regeringens mening finnas möjlighet att avräkna perioder under vilka förmåner har utgetts för ett barn enligt ett annat lands lagstiftning vid beviljandet av motsvarande förmån för samma barn enligt svensk lagstiftning, dvs. en form av sammanläggning till nackdel för den försäkrade i fråga om den tidsrymd under vilken en förmån längst kan ges ut. Det bör vidare inte heller vara möjligt att uppbära föräldrapenning, om det för samma barn och tid utges en motsvarande förmån enligt utländsk lagstiftning. I rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (EGT, nr L 230, 22.8.1983, s.6), finns redan en avräkningsregel i det avsnitt som handlar om förmåner vid sjukdom och moderskap. Enligt artikel 35.4 i den förordningen gäller att, om lagstiftningen i en medlemsstat fastställer en längsta period under vilken en förmån kan ges ut, får den institution som tillämpar denna lagstiftning beakta den period under vilken förmånen redan har getts ut av en institution i en annan medlemsstat avseende samma barn. Bestämmelsen i artikel 35.4 avser den längsta period en förmån kan ges ut för samma barn, oberoende av om det enbart är den ena föräldern som utnyttjar förmånen eller om båda föräldrarna har uppburit förmåner. Detta innebär t.ex. att, om den ena föräldern omfattas av tysk lagstiftning och uppbär tyska kontantförmåner vid moderskap, kan den period under vilken sådana förmåner uppburits, senare räknas av med svensk föräldrapenning, som den andra föräldern, som omfattas av svensk lagstiftning, önskar ta ut. Bestämmelsen i artikel 35.4 torde också kunna tillämpas direkt enligt sin ordalydelse. Det innebär att den skulle kunna tillämpas i fråga om den svenska föräldrapenningen utan att det finns någon svensk regel som föreskriver att avräkning skall ske. Mot bakgrund av ett antal avgöranden av torde detta emellertid endast gälla i de fall en förälder får rätt till svensk föräldrapenning med hjälp av förordningens bestämmelser om likabehandling och sammanläggning av försäkrings-, anställnings- eller bosättningsperioder. har i olika domar fastslagit, att förordning (EEG) nr 1408/71 inte kan åberopas för att minska förmåner som tillerkänns en person med tillämpning uteslutande av nationell lagstiftning. Med hänsyn till denna ståndpunkt, som i vart fall tycks gälla i fråga om pension medan det är oklart i vad mån den gäller även beträffande andra förmåner, finns det skäl att införa en nationell svensk avräkningsregel. Regeringen föreslår därför, att det i 4 kap. lagen om allmän försäkring införs en ny bestämmelse med innebörd, att vid beräkning av antalet dagar för vilka föräldrapenning kan utges för ett barn skall avräknas dagar under vilka motsvarande förmån har utgetts för samma barn enligt utländsk lagstiftning. Bestämmelsen föreslås få generell giltighet genom att även länder utanför EU/EES omfattas. Regeringen föreslår också, att bestämmelserna i 4 kap. 16 § första stycket lagen om allmän försäkring kompletteras med regler om att föräldrapenning med anledning av ett barns födelse inte får ges ut för ett barn om det för samma barn och tid ges ut en motsvarande förmån enligt utländsk lag- stiftning. Denna situation av samtidig avräkning omfattas inte av bestämmelserna i artikel 35.4. En särskild fråga är i vilken ordning avräkning bör göras mot svenska föräldrapenningsförmåner. Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges under sammanlagt för föräldrarna. Föräldrapenning enligt sjukpenningnivån utges dels under förutsättning att föräldern före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten för födelsen varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån, dels utan motsvarande kvalifikationskrav. För övriga dagar utges ersättning enligt garantinivån. Om en person kommer till utan att uppfylla förutsättningarna för sammanläggning med försäkringstid i ett annat EU- eller EES-land kan enligt bestämmelserna i 4 kap. 9 § lagen om allmän försäkring föräldrapenning inte utbetalas förrän . Om personen i fråga inte uppfyller 240-dagars-villkoret kan föräldrapenning som berättigar till föräldrapenning endast utges enligt garantinivån. Först därefter föreligger rätt till föräldrapenning som motsvarar sjukpenningen. Med hänsyn till det krav på försäkring för sjukpenning över garantinivån före barnets födelse som gäller med föräldrapenning, är det som i största utsträckning motsvarar de förmåner vid moderskap som utges i andra länder. Avräkning bör därför först göras mot de för vilka ett sådant krav gäller och detta oavsett om dagarna utges enligt sjukpenningnivå eller garantinivå. Om den förmån som föräldern erhållit i ett annat land är en inkomstrelaterad föräldraförmån bör därefter avräkning i första hand ske mot de återstående för vilka rätt till föräldrapenning enligt sjukpenningnivå föreligger. Resterande dagar avräknas mot sådan föräldra- penning som endast kan ersättas enligt garantinivån, de s.k. garantidagarna. Om den utländska förmånen däremot har utgetts med ett enhetligt belopp bör avräkningen, räknats av, i första hand ske mot de som endast ges ut enligt garantinivån och därefter bör avräkning ske enligt sjukpenningnivån. De förmåner som enligt utländsk lagstiftning ges ut i form av engångsbelopp bör omräknas till periodisk förmån. Beräkningen torde därvid kunna ske i enlighet med de riktlinjer som angav i Allmänna Råd 1989:4 (numera ersatta av Allmänna Råd 1994:7) för tillämpningen av konventionsregler om avräkning. Avräkning mot svenska föräldrapenningdagar bör ske även då en arbetsgivare enligt utländsk lagstiftning har en lagstadgad skyldighet att utge lön eller annan ersättning under föräldraledighet. Den tid under vilken sådan ersättning uppburits från arbetsgivaren bör således avräknas från den svenska föräldraförsäkringen. Om förmånen däremot till sin karaktär är en allmän familjeförmån, skall den inte föranleda någon minskning av antalet dagar med föräldrapenning. Avgörande vid avräkningen är, att en utländsk förmån utgetts för vård av samma barn. Däremot är det utan betydelse om förmånen tillkommit barnets fader eller moder eller någon annan. I den mån t.ex. barnets fader vill ha svensk föräldrapenning görs avräkningen mot tid varunder utländska förmåner tidigare utgetts såväl till honom själv som till barnets moder. Ändringarna föreslås träda i kraft . Avräkning kan ske även om den utländska förmånen utgetts för tid men bara med föräldrapenning som en förälder tar ut efter ikraftträdandet. Vad gäller förslaget i 4 kap. 3 § lagen om allmän försäkring kan konstateras att i förhållande till tidigare gällande regler kan kostnaden anses rymmas inom ramen. uppgick antalet gränsarbetare till drygt 1 200. Endast en mindre del av dessa kan antas komma i fråga för föräldrapenning vid barns födelse. finns inga regler om avräkning för tid med föräldra- penningförmån enligt utländsk lagstiftning. De föreslagna reglerna om avräkning kan därför antas medföra en besparing. 6 De allmänna försäkringskassornas budgetår Regeringens förslag: En allmän försäkringskassas budgetår skall omfatta tidsperio- den (kalenderår). Det budgetår som börjar skall löpa t.o.m. . Årsredovisning skall lämnas . Skälen för regeringens förslag: Enligt beslut av läggs det statliga budgetåret om till kalenderår (). I övergångsperioden från det nuvarande brutna räkenskapsåret () skall det kommande budgetåret omfatta en 18-månadersperiod, dvs. (betänkande 1993/94:TK2, bet. 1993/94:KU18, rskr. 1993/94:425 och bet. 1994/95:KU2, rskr. 1994/95:4). Försäkringskassorna är inte statliga myndigheter, men deras arbetsuppgifter är statligt reglerade och verksamheten finansieras med av staten beslutade och uppburna skatter och avgifter. I årets budgetproposition har medel beräknats för försäkringskassorna för en 18-månadersperiod (prop. 1994/95:100 bil. 6, anslaget Allmänna försäkringskassor). De allmänna försäkringskassornas räkenskapsår bör därför ändras på motsvarande sätt som för statliga myndigheter. Regeringens förslag föranleder ändring i 18 kap. 14 § lagen om allmän försäkring. Denna paragraf omfattar även bestämmelser om att årsredovisning skall lämnas till kassans revisorer med kopia till bl.a. . Denna tid bör också ändras. Någon preciserad tidpunkt har dock ännu inte fastställts för motsvarande redovisning inom det statliga myndighetsområdet. Regeringen föreslår mot bakgrund härav att i lagen om allmän försäkring endast anges att årsredovisning skall lämnas varefter regeringen meddelar närmare föreskrifter om tidpunkt. 7 Försöksverksamhet med finansiell samordning 7.1 Lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård Regeringens förslag: Lagen (1992:863) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård förlängs att gälla till utgången av . Medel för finansiering av försöksverksamheten får disponeras från femte huvudtitelns anslag Sjuk- penning och rehabilitering. Skälen för regeringens förslag: Lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård bedrivs inom fem försöksområden - . Försöksverksamheten regleras genom lagen (1992:863) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård (prop. 1991/92:105, bet. 1991/92:SfU17, rskr. 1991/92:347). De fem försöksområdena är (, och Eslövs kommuner), (, och kommuner), (, och kommuner), och (och kommuner). Försöksverksamheten bygger på avtal mellan respektive sjukvårdshuvudman och försäkringskassa och bedrivs på olika sätt i de fem försöksområdena. och har i skrivelser till begärt att försöksverksamheten skall förlängas ytterligare . Enligt vad regeringen erfarit, föreligger intresse om förlängd försöksverksamhet även från vissa övriga försöksområden. Som skäl för begäran om förlängning anförs bl.a. att försöksverksamheten till stor del präglades av uppbyggnad och att verksamheten kom igång på allvar först samt att det vore olyckligt att avbryta en löftesrik försöksverksamhet med hänsyn till att de fulla effekterna av försöken kan avläsas först efter något eller . () och uppger i en lägesrapport (RFV REDOVISAR 1994:7 FINSAM) att de lokala satsningarna ute i vården har varit av relativt blygsam omfattning, även om antalet aktiviteter skiljer sig åt mellan försöksområdena. Sammantaget har ett 70-tal projekt iscensatts. I förhållande till tillgången på medel uppvisar försöksområdena ett tämligen lågt risktagande. Detta får emellertid bedömas mot bakgrund av den korta tid som FINSAM pågått och de förberedelsearbeten och administrativa satsningar som de lokala projekt- ledningarna måst vidta innan projekt kunnat startas ute i verksamheten. Till bilden hör dock att ett flertal projektidéer diskuteras och beslut fattats om vidare utveckling. Aktiviteten kan sålunda väntas öka i omfattning . Av rapporten framgår vidare att försöksverksamheten sammantaget har gett ett överskott med jämfört med beräknad kostnadsutveckling utan försöksregler. har samtliga försöksområden redovisat positiva ekonomiska resultat. Vidare sägs i rapporten att det krävs stabila positiva resultat över hela försöksperioden för att man skall kunna dra slutsatser om att en finansiell samordning ger ekonomiska effekter. De kommande årens analyser av försöksverksamheten och dess ekonomiska utfall får därför visa huruvida de nu uppmätta resultaten utgörs av initialeffekt, uppkommit slumpvis eller blir bestående. har i ett flertal rapporter tagits upp nödvändigheten av bättre samordnade resurser för rehabiliteringsarbetet. Regeringen anser att det av flera skäl är lämpligt att de försöksverksamheter som bedrivs med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård får fortsätta under ytterligare . Regeringen föreslår därför att den pågående försöksverksam- heten förlängs till utgången av . De pengar som sjukvårdshuvudmannen ges ett delansvar för är de som förväntas gå till sjukpenning, arbetsskadesjukpenning och rehabiliteringsersättning (s.k. kostnadstäckningsbelopp). Sammantaget för de fem försöksområdena för motsvarade det beräknade s.k. preliminära kostnadstäckningsbeloppet . av den summan är det disponibla beloppet som får användas till aktiviteter av olika slag som antas kunna minska sjukskrivningskostnaderna. har sålunda fördelats mellan de fem försöksområdena. Regeringen anser att de ytterligare medel som behövs för den förlängda försöksverksamheten bör, i likhet med tidigare, tas från statsbudgetens anslag Sjukpenning och rehabilitering. Vid lagens tillkomst angavs att uppföljning av försöken skulle ske löpande och att en slutlig utvärderingsrapport skulle vara färdigställd . Regeringen anser att det är viktigt att utvärderingen fullföljs i huvudsak enligt den tidigare planeringen. En fördel med att förlängning sker är att utvärderingen då kan ske när försöksverksamheten är i full drift och inte i en avslutningsfas. bör gälla att den slutliga utvärderingsrapporten skall redovisas till regeringen före . Den nu föreslagna förlängningen föranleder ändring i 2 § lagen (1992:863) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård. 7.2 Lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst Regeringens förslag: Lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och social- tjänst förlängs till utgången av . Medel för finansiering av försöksverksamheten får disponeras från femte huvudtitelns anslag Allmänna försäkringskassor och Sjukpenning och rehabilitering. Skälen för regeringens förslag: har beslutat att tillåta lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst. Försöksverksamheten regleras genom lag (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst (prop. 1993/94:205, bet. 1993/94:SfU19, rskr. 1993/94:369). Försöksverksamheten har begränsats till högst fem försöksområden. Ansökningar om medverkan i försöksverksamheten skall beredas av i samråd med . Försöksverksamheten startade och skall avslutas senast vid utgången av . Ansökan om att medverka i försöksverksamheten har inkommit från , kommun och allmänna försäkringskassa. Regeringen har beslutat om medgivande för denna försöksverksamhet fr.o.m. . har i skrivelse inbjudit ytterligare intresserade att inkomma med ansökan om att medverka i försöksverksamheten. har tolv intresseanmälningar inkommit till . De intresseanmälningar som inkommit är som regel mycket kortfattade. De ger uttryck för att de olika parterna har haft kontakt och att det finns ett intresse för att medverka i försöksverksamheten. Intresseanmälningarna är dock inte så utförliga att de kan läggas till grund för regeringsbeslut om vilka ytterligare försöksområden som bör komma i fråga. Erfarenheter från är bl.a. att det tar att komma igång med en försöksverksamhet av detta slag. Försöket måste förankras inom de olika organisationerna, bland både politiker och tjänstemän. Enligt regeringens bedömning är det inte troligt att någon ytterligare försöksverksamhet kan starta . För att en försöksperiod skall kunna ge underlag för en tillfredsställande utvärdering bör den helst omfatta . Eftersom försöksverksamheten kan pågå längst till utgången av och några försöksområden utöver kommun ännu inte beslutats, är det angeläget att en förlängning sker. Regeringen föreslår därför att försöksverksamheten förlängs till utgången av . Av förarbetena till lagen framgår, att en slutlig utvärderingsrapport avseende försöksverksamheten skall redovisas till regeringen . Utvärderingstidpunkten bör flyttas fram i motsvarande mån som försöksverksamheten förlängs, dvs. andel av finansiellt överskott eller underskott fördelas mellan staten och . andel av ett över- eller underskott skall enbart avse den del som kan hänföras till förvaltning och högst ett belopp motsvarande av de till ledningsorganet avsatta medlen från anslaget Allmänna försäkringskassor. Övriga delar av ett överskott eller underskott till försöksverksamheten regleras för statens del via anslaget Sjukpenning och rehabilitering. Regeringen föreslår att finansieringen av försöksverksamheten för sker på samma sätt. Den finansiella ramen, parternas resursandelar samt principerna för fördelning av över- och underskott för bör utformas i enlighet med nuvarande regler och i samstämmighet mellan de berörda parterna och efter samråd med och . Den nu föreslagna förlängningen föranleder ändring i 11 § i lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst. 8 Arbetsvillkor för rätt till delpension Regeringens förslag: För att vara försäkrad för delpension skall den sökande, omedel- bart före det att delpension avses börja utgå eller den tidigare dag då ansökan görs, ha för- värvsarbetat under minst fördelade . Skälen för regeringens förslag: En förvärvsarbetande som fyllt och minskar sin arbetsinsats kan under vissa förutsättningar erhålla delpension. Delpension betalas då ut av inkomstbortfallet. Pension kan dock bara utges för högst tio timmars minskning av arbetstiden . För att delpension skall kunna utges krävs bl.a. att den försäkrade har haft pensionsgrundande inkomst under sammanlagt fr.o.m. . Därutöver skall den sökande ha förvärvsarbetat under minst fördelade enligt bestämmelserna om arbetsvillkor i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. Det senare arbetsvillkoret följer således reglerna i arbetslöshetsförsäk- ringen. Arbetsvillkoret för denna försäkring har dock ändrats och kravet är nu att förvärvsarbete skall ha utförts under minst fördelade . Av detta skäl bör även bestämmelserna avseende delpensionsförsäkringen ändras på motsvarande sätt. Den föreslagna justeringen är av marginell betydelse och medför inga kostnadseffekter. Skälet till förändringen är endast att arbetsvillkoret i delpensionslagen bör överensstämma med reglerna i lagen om arbetslös- hetsförsäkring. Förändringen bör träda i kraft och tillämpas för dem som ansöker om delpension efter och där delpension börjar betalas ut för tid efter ikraftträdandet. 9.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter Ändringarna kommenteras i den allmänna motiveringen (avsnitt 4). 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 4 kap. 3 § Genom ett tillägg i fjärde stycket ges föräldrar som har gemensam vårdnad om ett barn, men där den ena föräldern inte har rätt till föräldrapenning, möjlighet att tillgodogöra sig hela det antal dagar som föräldrapenning kan utges för barnet. Det kan t.ex. röra sig om fall där den ena föräldern inte uppfyller kravet att ha varit inskriven hos i minst eller som en följd av bosättning eller förvärvsarbete i annat land inte skall omfattas av svensk lagstiftning. Den förälder som har rätt till föräldrapenning får sålunda, i dessa fall av gemensam vårdnad, uppbära föräldrapenning även under de dagar som enligt bestämmelsen i tredje stycket tillkommer den andra föräldern. Den nya bestämmelsen föreslås träda i kraft l995 och tillämpas i fråga om föräldrapenning för vård av barn som är fött l995 eller . Detta innebär att för barn födda kommer de äldre bestämmelserna att gälla, dvs. i praktiken de övergångsbestämmelser som meddelats till nuvarande regler. 9 a § Genom paragrafen, som är ny, införs en avräkningsregel som gör det möjligt att, när föräldrapenning med anledning av ett barns födelse betalas ut, beakta att det för barnet har utgetts en motsvarande förmån enligt utländsk lagstiftning. Avräkningsregeln innebär att det antal dagar som föräldrapenning enligt 3 § högst kan utges sammanlagt till föräldrarna skall minskas med de ersättningsdagar som utgetts för barnet enligt den utländska lagstiftningen. Avräkning skall göras för den utländska ersättningen oavsett vem av föräldrarna som uppburit ersättningen.