prop · GI0310 · 1995-01-01 00:00:00 — En översättning av hela blir otymplig och det blir svårt för mottagaren att utläsa strålskyddsreglerna ur denna. SSI skulle få göra utdrag ur balken av de regler som har betydelse för strålning, men som sagts skulle detta inte heller bli lätt eftersom det är oklart vilka regler i balken som har sådan betydelse. SSI tror inte heller att det skulle bli lättare för rättsvårdande instanser, polis, åklagare och domstolar, att se vad som gäller. Som tidigare anförts är de som svarar för utsläpp i miljön laglydiga och håller sig inom de fastställda och lätt mätbara gränserna. Rättsliga åtgärder är därför knappast aktuella i fråga om "miljöpåverkan" i egentlig mening. SSI vill även framhålla följande. I EG-rätten hålls strålskyddsregler i sär från miljöregler i övrigt. Grundvalen för strålskyddsbestämmelser finns i , grundvalen för miljöskyddsregler däremot i det ekonomiska fördraget, EEC, efter tillägg genom Enhetsakten. Den sekundära EG-rätten i form av förordningar, direktiv, rekommendationer och resolutioner skiljer också mellan strålskydd och miljöskydd i övrigt. Anpassningen till EG-rätten är därför enligt SSI:s mening bättre med en särskild strålskyddslag än den skulle vara med strålskyddsregler intregrerade i en miljöbalk. - - - SSI hemställer i första hand att strålskyddslagen, SSI lämnas utanför , i andra hand att strålskyddslagen tas in i sin helhet i ett särskilt kapitel i balken. Det skulle bli svårare att hitta och få en överblick över de regler som gäller för verksamhet med strålning och för tillsynen av sådan verksamhet om utredningens förslag genomfördes. Om SSL införlivas i balken är det institutets uppfattning att dessa frågor måste få en acceptabel lösning. De fördelar som finns kanske kan vara svårare att upptäcka direkt men ett exempel är att det är tänkt att SSI skall arbeta med bredare granskningar av nya objekt genom att miljökonsekvensbeskrivningar har införts i lagstiftningen. Ett sådant arbete kan eventuellt underlättas av att den relevanta lagstiftningen är samlad till en gemensam ramlag. SSI finner vidare att det i många fall är oklart huruvida en föreslagen bestämmelse i avses vara tillämplig på verksamhet med strålning eller inte. I några fall kan så inte vara fallet, eftersom lagregeln direkt motsägs av fattade politiska beslut, i andra fall motsägs föreslagna lagregler av andra existerade lagregler, t.ex. i kärntekniklagen. I ett par fall finner SSI att föreslagna regler av andra skäl är direkt olämpliga när det gäller kärnteknisk verksamhet och annan verksamhet med strålning. 3.2.20 , SKI: SKI vill peka på att strålskyddslagen som föreslås ingå i bl.a. reglerar strålskyddsfrågor i samband med kärnteknisk verksamhet och att det är väsentligt att samordningen av säkerhets- och strålskyddsfrågor i kärnteknisk verksamhet inte kompliceras och att detta bör beaktas om strålskyddslagen inlemmas i . SKI har haft tillfälle att ta del av Statens strålskyddsinstituts (SSI) synpunkter i denna fråga och instämmer här med SSI. 3.2.21 : Av lagtext och motiv framgår det att skall vara tillämplig på i princip all mänsklig verksamhet som kan befaras få hälso- eller miljöfarliga effekter eller äventyra hushållningen med naturresurser. Balkens bestämmelser är mycket allmänt avfattade. Avsikten är att bestämmelserna skall preciseras och kompletteras genom ett stort antal regerings- och myndighetsförfattningar. Hovrätten delar kommitténs uppfattning att det är en stor fördel att man nu tar ett samlat grepp över miljölagarna för att de skall blir lättare att tillämpa och effektivare i arbetet för en bättre miljö. Enligt hovrättens mening kan det emellertid ifrågasättas om det i dagens föränderliga samhälle är lämpligt och välbetänkt att genomföra en så omfattande lagstiftningsprodukt som den föreslagna . Det finns en påtaglig risk att balken med tillhörande regerings- och myndighetsförfattningar blir svår att överblicka, inte bara för de tillämpande myndigheterna utan också för den enskilde som önskar besked om vilka krav som ställs på en verksamhet som han avser att bedriva. Det kan enligt hovrätten också ifrågasättas om urvalet av de författningar som inarbetats i balken är det lämpligaste. Förslaget innebär att ett antal författningar av ganska olika karaktär förs samman i balken. - - - Med hänsyn till vad som anförts finns det enligt hovrätten anledning att på nytt överväga om det är en god lösning att införa en miljöbalk av den omfattning och det innehåll som föreligger. En annan tänkbar lösning är att sammanföra miljöförfattningarna i två eller flera lagstiftningskomplex. Det borde t.ex. vara möjligt att låta skyddslagarna och markanvändningslagarna utgöra var sitt komplex. Även andra indelningsgrunder kan naturligtvis komma i fråga. För den händelse kommitténs lösning med en miljöbalk skulle godtas, anser hovrätten emellertid att lagen om hushållning med naturresurser m.m. (NRL) inte bör ingå i balken, i vart fall inte lagens hushållningsbestämmelser. Skälen till detta är följande; Hushållningsbestämmelserna i är mycket allmänt avfattade. Avsikten är att den närmare preciseringen av de områden som omfattas av bestämmelserna skall göras i kommunala planer enligt . De myndigheter som skall tillämpa NRL har på grund härav ålagts att se till att bl.a. sådana planer enligt som belyser hushållningsfrågan finns tillgängliga i det mål eller ärende som myndigheten skall pröva (6 kap. 1 § NRL). NRL har i denna del således ett mycket nära samband med . Enligt hovrätten medför en inarbetning av NRL i balken inga sådana påtagliga fördelar som kan motivera att sambandet mellan NRL och planlagstiftningen bryts. 3.2.22 Kammarrätten i : Kammarrätten har i princip inget att invända mot avgränsningen av balken, dvs. valet av de lagar som föreslås ingå i en ny miljöbalk. Det bör dock ytterligare övervägas om strålskyddslagen (1988:220) verkligen bör införlivas i balken. Denna lag har en stark inriktning på medicinska och hygieniska frågor inom sjukvård och livsmedelshantering. Den avser därmed ett så pass speciellt område att den synes kunna med fördel lämnas utanför balken. 3.2.23 : Ett av problemen med att skapa en miljöbalk är att en sådan lagstiftning kommer att omfatta flera olika sektorer av samhället. Det är också tydligt att en sådan lag innehåller inslag som inte är gemensamma för flera sektorer i samhället. är avgränsningsproblemen inte helt lätta. Delvis beror detta på att ordet "miljö" är så obestämt - det kan i stort sett betyda allt som hänsyftar på det som omger en människa; det är såväl ett modeord som ett honnörsord och har därför fått ungefär lika många denotationer och konnotationer som t.ex. orden "demokrati" eller "kultur". Det finns kanske inte någon som förväntar sig att finna regler om t.ex. "uppväxtmiljö" eller "kulturmiljö" i en miljöbalk men kanske man väntar sig att finna något om "arbetsmiljö", "trafikmiljö" eller "stadsmiljö". - Att så är fallet visar redan några av utredningens reservationer och särskilda yttranden på. Där yrkas t.ex. på att , vattenlagen, minerallagen, arbetsmiljölagen, trafikrelaterad lagstiftning, kärntekniklagen, atomansvarighetslagen m.m. förs in i balken - helt eller delvis. finner man att utredningen avstått från att försöka inarbeta de särskilda regler som gäller om miljöpåverkan inom jord- och skogsbruket, låt vara att de allmänna reglerna om miljöpåverkan i förslaget också, naturligtvis, syftar på de s.k. areella näringarna. Att utredningen haft svårigheter när det gäller avgränsningen även i detta avseende är tydligt. Den s.k. hormoslyrlagen finns medtagen, tydligen därför att den utgör en särskild lag, medan däremot de lika kontroversiella och viktiga reglerna om t ex skydd för fjällnära skogar saknas. - - - Ett lagverk som täcker så vitt skilda områden som endast har det gemensamma att de i vid mening kan sägas behandla miljöfrågor men som lämnar ute många andra väsentliga miljöfrågor och områden innebär enligt fakultetsnämndens mening ingen särskild fördel. blir regleringen mera svåröverskådlig. avstyrker därför i första hand att förslaget utformas som en balk och vidare generellt att det läggs till grund för lagstiftning. - - - vill i stället förorda att en omarbetning sker med sikte på att utarbeta en ny miljölag, som kan ta sin utgångspunkt i naturresurslagen, den nuvarande miljöskyddslagen och miljöskadelagen och syfta till att reglera hushållning med naturresurser och skadlig miljöpåverkan. Detta skulle i huvudsak motsvara förslagets 1, delar av 2, 3-9 och 20-30 kap. De frågor som tas upp i förslaget i delar av 2 och i 10-19 kapitel bör kunna bli föremål för särskild lagstiftning med mer eller mindre stark sektorsanknytning. En del av bestämmelserna som tas upp i 20-30 kap. bör också med fördel kunna föras över till sådan lagstiftning, t.ex. föreläggande att snygga upp efter nedskräpning (22 kap. 3 §). 3.2.24 : Grovstrukturen i kommitténs balkförslag skulle ha varit bra om inte kommittén hade gett sig in på att föra in naturresurslagen ungefär som en egen modul, samt förutsatt att de allmännna s.k. aktsamhetsreglerna hade utgjort grundläggande kravregler. Placeringen av det som kommittén benämner kvalitetsnormer blir antagligen bättre om sådana hamnar nära andra materiella regler. Men till följd av att kommittén inte frigjort sig från de lagar man mer eller mindre fogar samman, har strukturen ändå förstörts. De allmänna aktsamhetsreglerna, NRL-kapitlen samt kapitlen om miljöfarlig verksam- het m.fl. innehåller tre olika uppsättningar materiella regler som inte är inordnade i vare sig en gemensam begreppsapparat eller en gemensam bedömningsbas. 3.2.25 : Det huvudsakliga syftet med arbete sades vara att samordna en stor del av miljölagarna så att man fick enhetliga regler, samlade på ett ställe. Man har till viss del lyckats med att föra samman nuvarande, mycket spridda, miljölagstiftning till en miljöbalk. Men samordningsarbetet tycks inte vara riktigt färdigt. Balken är enligt 2 kap. tillämplig på vissa typer av verksamheter "om inget annat föreskrivs". Vissa av balkens kapitel skall tillämpas även när man tillämpar andra lagar. Ett stort antal undantag, undantag från undantagen, hänvisningar till och kompletteringar i annan lag kvarstår. Det är begripligt att man inte kan integrera samtliga befintliga, i och för sig relevanta, lagar i en miljöbalk. Vissa hänvisningar till annan lag och vissa undantag måste finnas för att balken över huvud taget skall bli hanterlig. Men man kan kräva av en miljöbalk att finna merparten av de miljörelevanta lagarna där. Frågan är om det urval som gjorts är tillfredsställande. Skogsvårdslagen, skötsellagen och vattenlagen är av någon anledning inte integrerade i balken. Trots detta är det meningen att balken skall tillämpas "genom" dessa - och andra - lagar. Nämnden ifrågasätter om inte även dessa lagar borde ha arbetats in i balken. Integrationen av hälsoskyddet väcker frågan om inte även arbetsmiljölagen borde ha integrerats. Vidare, när det gäller strålning. Strålskyddslagen (1988:220) har integrerats i balken (19 kap. 5 avd.) med särskilda skyldigheter och tillåtlighetsregler. Det kan då te sig rimligt att låta balken omfatta all miljöfarlig verksamhet som sänder ut joniserande strålning och radioaktiva miljögifter. Utan närmare motivering har man emellertid låtit atomansvarighetslagen och kärntekniklagen utgå. Detta förefaller rimligt vad gäller kärntekniklagen, som under de närmaste två decennierna säkerligen kommer att ändras vid upprepade tillfällen i anslutning till kärnkraftens avveckling. Under sådana betingelser kan det vara lämpligt att lagen kvarstår som en särreglering för kärnteknikområdet (avfallet finns givetvis kvar längre, men omfattas av balkens regler i 18:12-13). Samma skäl att hålla atomansvarighetslagen utanför den tilltänkta balken föreligger emellertid inte. 3.2.26 : Det måste anses som helt nödvändigt att i även införa samt sektorslagarna t.ex. skogsvårdslagen. Först när detta sker kan man ur systematisk synpunkt tala om en fullständig miljöbalk. 3.2.27 : Allmänt sett anser nämnden att miljöskyddskommittén redovisat ett omfattande och värdefullt material. Kommittén har såvitt nämnden kan bedöma, lyckats "smälta samman de skilda miljölagarna" till en helhet. förefaller också kunna tillgodose behovet av en sammanhängade och överskådlig lagstiftning på miljöområdet. Det nu presenterade förslaget till miljöbalk bör ses som ett steg i en process. Det är viktigt att regering och riksdag uppmärksammar behovet av miljövetenskapligt underlag och fortlöpande beaktar de nya forskningsresultat som läggs fram. Miljörättslig lagstiftning är en förhållandevis ny företeelse. har en rad miljörelaterade lagar tillkommit med en markerad ökning . ser positivt på förslaget att samla de olika miljölagarna i en särskild miljöbalk. Även om åtgärdens betydelse inte skall överdrivas kan förslaget enligt nämndens mening betraktas som en välkommen förstärkning av miljöfrågornas status ur såväl ett rättsligt som allmänt samhällsperspektiv. 3.2.28 , NFR: NFR instämmer i att det är viktigt att de olika lagarna inom miljövårdsområdet samordnas till en enda miljöbalk (del 1, kapitel 4). När det gäller genetiskt modifierade organismer och andra biotekniska produkter bör detta i största görliga mån regleras genom ändringar i befintliga lagar. Som det också anges i t.ex. kapitel 12, s. 519, kan för bioteknisk produkter i allmänhet i huvudsak samma regler som gäller för kemiska produkter ställas upp. Formuleringarna i lagförslagets 15 kapitel (kemiska produkter) och 16 kapitel (biotekniska produkter) är till yttermera visso så pass lika att de i stor utsträckning torde kunna slås samman. 3.2.29 i : samlar tretton lagar till skydd för hälsa och miljö och resurshållning. Några lagar hamnar utanför. Av dessa anser att även vattenlagen bör inarbetas i balken. I utredningen nämns jordbrukssektorns ansvar för hotade biotoper och behovet att anpassa produktionen till balkens aktsamhetsregler och miljökvalitetsnormer. Sedan jordförvärvslagen ändrades är fastighetsbildningslagen ett av de viktigaste styrmedlen för jordbrukets strukturella utveckling. Fastighetsbildningslagen och till den knutna lagar tillämpas också utanför detaljplanelagt område där balkens aktsamhetsregler bör gälla. Därför bör balkens 5, 6, 8, 9 och 10 kap. göras tillämpliga även på fastighetsbildningslagen. 3.2.30 i län: tillstyrker grundtanken att samordna lagstiftning och miljö i vid bemärkelse i en miljöbalk. De lagar som föreslås att inordnas i balken är enligt mening lämpliga att ingå i denna. Naturresurslagen är ett viktigt instrument för avvägningar mellan olika intressen vid användningen av mark och vatten. Det är viktigt att denna karaktär kvarstår även efter en inordning av dessa avvägningsbestämmelser i balken. I förslaget är detta inte helt klart. gör vidare den reflektionen att vissa av kommitténs skäl för att inte inordna vattenlagen, skogsvårdslagen och lagen om skötsel av jordbruksmark i balken lika väl kan användas som motivering för att inordna dessa regelsystem i balken. 3.2.31 i län: Eftersom vattenlagen, , skötsellagen och skogsvårdslagen inte inordnats i är det viktigt att det anges i denna när regler skall gälla före de som finns i ovannämnda lagstiftningar. Prövningsreglerna inom naturvårds- respektive miljöskyddsområdet bör integreras bättre. 3.2.32 i : anser dock att det finns anledning att överväga om inte ytterligare lagar borde inarbetas i balken. Vad som närmast föresvävar är vattenlagen och arbetsmiljölagen. Eventuellt kan man även tänka sig att föra lag om kulturminnen till . Om så skedde skulle mycket av den väsentliga lagstiftningen som rör den yttre och inre miljön - med undantag för - samlas på ett ställe. 3.2.33 i : Det är angeläget att i en miljöbalk reformera och samla den lagstiftning som avser att bevara, skydda och förbättra tillståndet i miljön. anser att ytterligare speciallagar, utöver vad miljöskyddskommittén föreslagit, vilka berör miljöpåverkan, t.ex. vattenlagen och , bör inarbetas i en miljöbalk. Om föreliggande förslag trots allt kommer att läggas till grund för en miljöbalk förutsätter att kommittén i sitt fortsatta arbete med följdlagstiftning kan presentera sådana förslag att bl.a. dessa lagar får en god anpassning till och dess grundläggande principer. 3.2.34 i län: samlar tretton lagar till skydd för hälsa och miljö samt för resurshushållning. Huvudprincipen har varit att sammanföra lagar av skyddskaraktär till . Vattenlagen, som i första hand är en s.k. exploateringslag, har inte ansetts kunna samordnas med balken. anser detta vara en stor nackdel. Även om vattenlagen i nuvarande utformning är relativt ny kan det konstateras att den är svår att tillämpa för att på tillfredsställande sätt tillgodose miljövårdsintressena. anser att även fastighetsbildningslagen borde ingå i den uppräkning av lagar, för vilka hushållningsbestämmelser skall tillämpas. , skötsellagen och skogsvårdslagen borde kunna knytas närmare till än vad som föreslås i betänkandet. Exempelvis skötsellagens bestämmelser är i stor utsträckning tillkomna i direkt miljöskyddssyfte. En integrering med skulle bl.a. innebära att tillsynen, som f.n. är uppsplittrad på flera händer, skulle kunna samlas här. 3.2.35 i : Den avgränsning av lagar som föreslås föras in i balken bör övervägas ytterligare. Att föra in ytterligare lagar i balken skulle å ena sidan störa den struktur som har valts och kanske inverka negativt på överskådligheten. Å andra sidan borde det i varje fall efterhand vara möjligt att knyta vissa speciallagar, eller delar av dessa, närmare till . På detta sätt skulle exempelvis skötsellagen, skogsvårdslagen, väglagen och vattenlagen kunna knytas dit; direkt, helt eller delvis integrerade, eller knutna dit genom föreskrifter. Detta skulle underlätta en ökad och nödvändig samsyn i prövnings- och tillsynsfrågor. Skötsellagens bestämmelser är huvud- sakligen motiverade av miljöskäl även om de är intimt förknippade med näringen. Den lagens bestämmelser om gödsellagring och spridning, djurtäthet m.m. skulle som exempel kunna föras in som generella föreskrifter enligt . Dessa frågor bör bli föremål för ytterligare överväganden. Vidare bör det övervägas om inte vissa delar av det s.k. Seveso-direktivet (82/501/EEG), vilka har förts in i räddningstjänstförordningen (se SFS 1992:1753), borde integreras i . Förutom att de frågor som behandlas i nämnda direktiv är intimt sammanknippade med frågor som avses behandlas i , skulle det vara ett sätt att i större utsträckning lyfta fram säkerhetsaspekterna i samband med bedömningar i miljöärenden. Se vidare under kap. 22 rörande hithörande frågor. vill i detta sammanhang erinra om att den vid olika tillfällen efterlyst en översyn av vissa bestämmelser i vattenlagen. 3.2.36 i : Enligt direktiven skall "all väsentlig lagstiftning som syftar till miljöskydd samlas i en övergripande miljöbalk/miljölag dock utan att en sådan samlad lagstiftning leder till en direkt styrning av omfattningen eller inriktningen av en viss näring t.ex. jordbruksnäringen". Lagen om skötsel av jordbruksmark reglerar endast naturvårdshänsyn och miljöskydd inom jordbruket och kan för den skull inte anses innebära en direkt styrning av jordbruket. Det vore mycket olämpligt att även i fortsättningen ha i stort sett samma materiella innehåll både i och i lagen om skötsel av jordbruksmark. Denna lag bör därför ingå i . - - - hyser i detta sammanhang farhågor för att miljöaspekterna kan komma i skymundan vid prövning enligt lagar som lämnats utanför balken. Däremot kan sådan speciallagstiftning som strålskyddslagen och bestämmelserna om genteknik lämnas utanför pga. deras speciella konstruktion och inriktning. 3.2.37 i : Strävan mot en helhetssyn på människa och miljö talar, enligt , för att balkens tillämpningsområde bör få sträcka sig ganska långt i riktning mot att förebygga även psykiska, sociala och kulturella effekter av olika störningar. Dagens landskap är ett resultat av människans omformning av naturlandskapet under årtusenden. Det gemensamma kulturarbetet omfattar säväl odlingslandskapet, bebyggelse och fornlämningar som kulturpräglade naturtyper och del av den biologiska mångfalden. Skadliga ämnen påverkar också kulturhistoriskt viktiga byggnader, fornlämningar och kulturföremål. Kulturmiljön bör således tydligt innefattas som en integrerad del av miljöbegreppet och inte försvinna i begreppet "miljön i övrigt". menar därför att tillämpningsområde bör förtydligas så att det framgår att det omfattar även åtgärder mot luftföroreningar till skydd för fornlämningar och bebyggelse av kulturhistoriskt intresse. Kravet på förebyggande åtgärder bör även omfatta kulturmiljön. 3.2.38 i : Enligt uppfattning hade det varit önskvärt om delar i vattenlagen inarbetats i balken. 3.2.39 i : Naturresurslagen (NRL) har en speciell ställning som paraplylag för ett flertal speciallagar. Den innehåller också som enda lag hushållningsregler och tillhörande avvägningsregler. Lagen syftar till en långsiktigt god hushållning, där en helhetssyn tillämpas både på bevarande och exploatering. NRL kan först nu när kommunerna antagit sina översiktplaner användas på det sätt lagstiftarna tänkt sig enligt PBL/NRL-systemet. Det vore synnerligen olyckligt om NRL:s inordnande i gav en signal om att den i första hand är en bevarandelag. Befarandet stärks av hur hushållningsreglerna har prioriterats i 1 kap. - - - Kommittén har fått i direktiv att inte utreda innehållet i NRL. vill ändå peka på att fastighetsbildningslagen också borde tillhöra de NRL-anknutna lagarna. Hushållningsreglerna kan inte tillämpas vid prövning av fastighetsbildning inom strandskyddsområde utan samtidig prövning av lovplikt enligt någon annan speciallag. Förhållandet har varit till nackdel för både naturvården och friluftsvärden. - - - Enligt mening borde även den nya skogsvårdslagen och lagen om skötsel av jordbruksmark ingå i en miljöbalk eftersom på så sätt tillåtlighetsregler och aktsamhetsregler skulle bli gemensamma för olika markanvändningsfrågor. Eftersom vattenfrågor berör en mycket stor del av miljövårdsarbetet bör vattenlagen knytas till på så sätt att vattendomstolarnas prövning enligt vattenlagen skall ske enligt allmänna aktsamhetsregler. 3.2.40 i : Kommittén har inte på ett helt övertygande sätt argumenterat för att t.ex. skogsvårdslagen och vattenlagen hålls utanför . Tvärtom anser att det borde te sig naturligt att infoga i första hand dessa båda lagar i balken för att nå samstämmighet i tillämpningen av de grundläggande principerna och aktsamhetsreglerna i balken liksom ett likartat förfarande vid hanteringen av naturvårdsfrågorna (skogsvårdslagen) och tillståndsfrågorna (vattenlagen). --- Vad gäller vattenlagen finns dessutom andra skäl som talar för att större förändringar krävs. Vattendomstolsprövningarna ger inte möjlighet att företräda allmänhetens intressen (detta skall kammarkollegiet göra), vilket borde vara naturligt när det gäller miljöskyddsaspekterna. Dessutom är själva det administrativa förfarandet hos vattendomstolarna enligt uppattning sämre ordnat än motsvarande förfarande hos t.ex. när det gäller möjligheter för remissinstanser att t.ex. ta del av inkomna remissyttranden. 5-6 kap.: Bra att förs in i på detta sätt. - - - 2 kap. 4 §: Utformningen av paragrafen torde försvåra arbetet med områdesskydd enligt 10 kap. för områden med fornlämningar. Balken bör samverka med kulturmiljölagen. 3.2.41 i län: 2 kap. 1 §: Enligt definitionen i 1 § 1 st. är balkens bestämmelser i 5, 6, 8 och 9 kapitlen tillämpliga på företeelser som omfattas av lagarna i 1 § 2 och 3 st. (, vattenlagen, lagen om vissa torvfyndigheter, väglagen, lagen innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar, lagen om vissa rörledningar, luftfartslagen, minerallagen, lagen om kontinentalsockeln, lagen om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn, lagen om skötsel av jordbruksmark och skogsvårdslagen).