prop · GI03166 · 1995-01-01 00:00:00 — Detta gäller även för andra delar av fastighetsdatasystemet och inom landskapsinformationsområdet. För en mer utvecklad samverkan i syfte att undvika dubbelarbete och effektivisera verksamheten krävs insatser för att skapa en helhetslösning för samarbetet mellan den nya lantmäteriorganisationen och kommunerna. Vid sidan av de berörda samverkansfrågorna är det angeläget att också standardiseringsfrågor och nödvändig teknisk utveckling prioriteras samt att ekonomiska och rättsliga problem får lämpliga lösningar. Forskningsinsatser är också av betydelse i sammanhanget. På motsvarande sätt krävs en ökad samverkan med övriga lokala och regionala myndigheter och andra intressenter. I dessa hänseenden får de nya lantmäterimyndigheterna i länen en viktig roll för att förmedla och samordna fastighets- och landskapsinformation. Samverkansbehoven även på central nivå är stora och kommer att accentueras med utvecklingen mot geografiska informationssystem och samarbete om ajourhållning av databaser. Samordningen kan, utöver fackmyndigheterna inom respektive sektorer, gälla producenter av kartor och databaser, som det nya lantmäteriverket, geologiska undersökning, , och . Den berör också och andra statistikproducenter när det gäller geografisk redovisning av statistik. Samordningsbehoven berör också skatteförvaltningens handläggningssystem, Försvarsmakten, , samt och andra ledningsägare m.fl. För att nå ett brett utnyttjande av geografiska informationssystem behövs en gemensam bas av fastighets- och landskapsinformation i digitalt lagrad form samt att denna är tillgänglig enligt enkla regelsystem och finansieringsprinciper som stimulerar en bred användning. Tillräcklig produktion av aktuella data, dataåtkomst och kostnaderna för nyttjande av data är grundläggande faktorer för en bred användning i samhället. Produktion och tillhandahållande av landskapsinformation i digitalt lagrad form är en av det nya lantmäteriverkets primära och i detta sammanhang mest angelägna uppgifter. De finansieringsförslag som läggs fram har utformats i syfte att stimulera till ökad användning av grundläggande digital geografisk information. Efter hand som de nu angivna grundförutsättningarna blir uppfyllda bör frågor om datadistribution m.m. kunna ses som generella IT-frågor. Det nya lantmäteriverket kommer att ha centrala samordningsuppgifter inom fastighets- och landskapsinformationsområdena men bör inte tilldelas funktioner som är överordnade andra myndigheter utan stöd av riktlinjer från regeringen. De övergripande samordningsfrågorna behöver därför ägnas särskild uppmärksamhet från regeringens sida. Sambanden med motsvarande verksamhet inom EU bör därvid uppmärksammas. I de överväganden som aktualiseras bör naturligtvis såväl det nya lantmäteriverket som övriga berörda myndigheter på lämpligt sätt innefattas. Lämpliga kontakter bör hållas med företrädare för kommuner och länsstyrelser samt med organisationer som för landskapsinformation och de s.k. SamGIS-grupperna, dvs. användare- och samverkansgrupper kring verksamhet med geografiska informationssystem, som är verksamma centralt, regionalt och lokalt. Utvecklingen inom detta område är en viktig del av den snabbt växande IT-verksamheten i samhället. De aktuella frågorna bör vara en integrerad del av arbete med IT-frågorna i stort. Regeringen avser att ta erforderliga initiativ i de nu redovisade samordningsfrågorna. I avsnitt 5.2 har beskrivits vissa budgetmässiga och samhällsekonomiska vinster av fastighetsdatasystemet och ett utvecklat basregister över byggnader. Konsekvent genomförda åtgärder inom övrig fastighetsverksamhet samt när det gäller digital registerkarta i GFI-form och övergång till databaser med landskapsinformation anpassade för geografiska informationssystem bör kunna ge motsvarande ekonomiska fördelar. Dessa kan till och med bli större med tanke på de synergieffekter som kan uppnås med den redan digitalt tillgängliga informationen inom eller i anslutning till fastighetsdatasystemet. Den snabba utvecklingen av den geografiska informationstekniken talar också för ökad användning och växande samhällsekonomiska vinster. förekommer ett omfattande dubbelarbete med redovisning av information om fastighetsindelningen på olika kartverk m.m. Det gäller främst parallella insatser för ajourhållning som skulle kunna undvikas. har bedömt att rationaliseringspotentialen vad gäller dubbel- och parallellarbetet är . Ett sätt att komma till rätta med detta är en digital registerkarta i GFI-form (se avsnitt 5.3). och har gemensamt bedömt att nyttan av en digital registerkarta i GFI-form uppgår till i storleksordningen 70 - . Den i avsnitt 5.2 - 5.4 lämnade redovisningen visar att den här berörda verksamheten som helhet befinner sig i ett skede av långvarig och omfattande investeringsverksamhet. De grundläggande investeringarna har i stor utsträckning genomförts men investeringarna behöver ligga på en fortsatt hög nivå under ännu . För ett genomförande av digital registerkarta i GFI-form krävs 5 - med tyngdpunkten successivt förskjuten mot tätortsområdena. Investeringsbe- hoven kan emellertid beräknas minska successivt efter hand som databaserna färdigställs. bör ökade samhällsekonomiska vinster - med åtföljande intäktsmöjligheter och budgetbesparingar - kunna tillgodogöras. Fördelar med en väl utbyggd infrastruktur på detta område kan också i ökad utsträckning komma näringsliv och företag - och därmed sysselsättningen i privat sektor - tillgodo. Regeringen har, som framgår av avsnitt 8.3, så långt möjligt beaktat dessa aspekter vid den nödvändiga avvägningen mot det generella behovet att begränsa statens utgifter. Den aktuella omorganisationen innebär stora förändringar. Den sker vidare med betydande budgetrestriktioner, vilket innebär en balansgång mellan besparingskrav och ambitionen att fullfölja samhällsekonomiskt lönsamma investeringar. Det är därför särskilt angeläget att alla de samordnings- och rationaliseringsmöjligheter tas till vara som omorganisationen och övergången till digital teknik innebär. Den nya myndigheten bör få i uppdrag att i sin första anslagsframställning - - göra en ingående analys av hur den inriktning i stort som angetts i det föregående kan fullföljas. En precisering bör därvid ske av verksamhetsområdena och av tidsplanerna för genomförandet av olika delverksamheter. Regeringen återkommer till detta i särskilda direktiv till myndigheten. 6.1 Omfattningen av bolagiseringen Regeringens bedömning: beslut om bo- lagisering av fastighetsekonomisk uppdragsverksam- het fullföljs. Regeringen anser däremot inte att någon bolagisering av förlagsverksamhet och karto- grafisk uppdragsverksamhet bör genomföras . Bolagisering av verksamhet inom fastighetsdataom- rådet bör inte genomföras. Utredningens bedömning: Förslaget från organisationsutredningen innebär att ett bolag bör bildas för fastighetsekonomisk uppdragsverksamhet och att ett bolag bör bildas för förlagsverksamhet och kartografisk uppdragsverksamhet. Utredningen har i sin redovisning även gjort vissa överväganden om ett fastighetsdatabolag innebärande två alternativ med ett mindre respektive större bolag. Utredningen har därefter redovisat att det inte nu bör ske någon bolagisering av fastighetsdataverksamheten utan att verksamheten bör föras över till den nya myndighetsorganisationen. Remissinstanserna: Statskontoret och finner det lämpligt att bolagisera både den fastighetsekonomiska uppdragsverksamheten och den kartografiska uppdragsverksamheten med kartförlagsverksamheten. framför att det, vad gäller den föreslagna konstruktionen kring bolaget för kartografisk verksamhet, finns risk för konkurrens mellan myndighet och bolag samt för korssubventionering av utvecklings- och distributionskostnader. Av de alternativ som utredningen har presenterat för fastighetsdataverksamheten förordar och den större bolagiseringen eftersom det skulle skapa en klarare rollfördelning mellan bolaget och myndigheten. anser dock att förslaget inte är tillräckligt genomarbetat. Skälen för regeringens bedömning: En utgångspunkt för beslut var att uppdrag som kan skada förtroendet för myndighetsutövningen skulle skiljas från denna verksamhet. Som konsekvens av detta beslutade , i enlighet med propositionen, att en bolagisering av den fastighetsekonomiska uppdragsverksamheten skulle genomföras. beslut innebar också att den kartografiska uppdragsverksamheten och den fristående förlagsverksamheten skulle bolagiseras. Motivet för denna bolagisering var att skapa bättre konkurrensförutsättningar. har därutöver efter tilläggsdirektiv haft möjlighet att överväga bolagisering av verksamhet även inom . Vad gäller bolagiseringen av den fastighetsekonomiska uppdragsverksamheten har ingenting framkommit som bör föranleda en ändring av det tidigare ställningstagandet. Huvudskälen för en bolagisering är att nuvarande förhållanden kan vara förtroendeskadliga för myndighetsverksamheten samt att verksamheten har en sådan karaktär att den är lämpad för en utveckling i bolagsform. Regeringen återkommer till denna bolagisering i avsnitt 6.3. Förlagsverksamheten omfattar ett stort sortiment av kartor, bl.a. de allmänna kartorna, vilket gör att kostnaderna för marknadsföring, försäljning, lager och distribution kan hållas på en låg nivå. Den kartografiska uppdragsverksamheten och användaranpassade tillämpningar baserade på geografiska databaser kompletterar förlagsverksamheten. Ett bolag för de nu berörda verksamheterna skulle få en stabil omsättning. Dessa förhållanden - liksom önskemålet att underlätta en jämställd konkurrens inom kartproduktionen - talar för en bolagisering. Verksamhetens karaktär av infrastruktur och dess stora betydelse för många viktiga samhällssektorer är dock omständigheter som talar emot en bolagisering. Huvudskälet för integrationen mellan basproduktion av allmänna kartor och en därpå grundad följdproduktion är de synergieffekter som därmed tas till vara. När statsmakterna för ett tiotal år sedan upphävde det monopol som hade till följdprodukter från det allmänna kartmaterialet blev det möjligt för att ta till vara dessa synergieffekter. Ett annat skäl var att skapa möjligheter för en över hela landet väl förgrenad verksamhet. Dessa skäl är fortfarande giltiga och det förstnämnda kan få ökad vikt om basproduktionens finansiering blir mera beroende av försäljningsintäkter m.m. Om inte samma situation skall uppkomma som gällde innan fick rätt att arbeta med följdproduktion måste speciella relationer upprätthållas mellan myndigheten och ett bolag t.ex. genom avtal. Hur dessa relationer skall regleras kräver ytterligare beredning. De problem med avgränsningen mellan en kvarstående uppdragsverksamhet i det nya lantmäteriverket och ett bolag som visar sig i organisationsutredningens förslag pekar också på att en tydlig uppdelning är svår att åstadkomma. Detta förhållande har också framhållits av . Utvecklingen inom IT-området gör att nya former för produktion och distribution av geografiska data måste utvecklas. Dessa frågor kan också påverka hur en lämplig uppgiftsfördelning mellan myndighetsverksamhet och ett bolag bör se ut. Ett ställningstagande till bolagisering bör utgå från hur en långsiktig strategi för ADB och informationsförmedling för den nya myndigheten kommer att se ut. Tillgängliga resurser måste nu prioriteras så att omorganisationen kan genom- föras och en ny myndighetsorganisation kan byggas upp så effektivt som möjligt. Frågan om en bolagisering av förlagsverksamheten m.m. bör därför anstå till dess att den nya myndigheten stabiliserat sina verksamhetsformer och övergången till digitala databaser har kommit längre. Regeringen anser således att någon bolagisering av förlagsverksamhet och kartografisk uppdragsverksamhet inte bör ske . Vid ett uppskov med ställningstagande till denna bolagisering är det angeläget att särskild uppmärksamhet ägnas åt förutsättningarna för andra aktörer att driva kartografisk följdproduktion på ett konkurrensneutralt sätt. Någon bolagisering av verksamhet som utförs av bör, mot bakgrund av bl.a. organisationsutredningens ställnings- tagande, inte genomföras. 6.2 Den nya myndighetsorganisationen I enlighet med beslut skall en ny central myndighet, Lant- mäteriverket, bildas genom en sammanslagning av och merparten av . Den nya myndigheten kommer att svara för både myndighetsutövning och uppdragsverksamhet. Dessa verksamheter skall dock hållas väl isär. Vid uppbyggnaden av den nya organisationen är det som framgått av avsnitt 5.3.1 angeläget att den verksamhet som nu svarar för kan bedrivas på ett fortsatt effektivt sätt och ges möjligheter att utvecklas i myndighetsform. En fortsatt utveckling av fastighetsdatasystemet kan bl.a. ytterligare effektivisera offentlig verksamhet som adressystem, taxering, statistik m.m. samt verksamhet med fastighetskrediter. Det är också angeläget att den nya organisationen tar till vara vinsterna av sammanslagningen i form av bl.a. effektivare administration och samordning av utvecklingsverksamheten. Härigenom bör resurser kunna frigöras för att ytterligare tillgodose användarnas behov och förväntningar på den fortsatta utvecklingen av de olika delarna av myndighetens verksamhet. Nya lantmäterimyndigheter bildas med länen som verksamhetsområden genom att nuvarande överlantmätar-, fastighetsbildnings- och fastighetsregistermyndigheter förs samman. i länet får som huvudsaklig uppgift att ombesörja fastighetsbildning och fastighetsregistrering. I arbetsuppgifterna kommer också att ingå regional samordning och rådgivning inom såväl fastighetsområdet som mätnings- och kartområdet. Som tidigare nämnts har tidpunkten då den nya myndighetsorganisationen skall påbörja sin verksamhet flyttats fram till . Olika frågor som rör den närmare organisationen såväl på central som regional och lokal nivå utreds nu vidare av organisationsutredningen. Regeringen avser att senare ta ställning till frågor om ledningsformer m.m. för den nya myndighetsorganisationen. Flertalet organisationsfrågor ankommer det emellertid på de nya myndigheterna att själva besluta om.Från fackligt håll har framförts att all personal skall föras över till den nya myndigheten. Enligt direktiven till organisationsutredningen bör huvudprincipen vara att den personal som har anställning i nuvarande organisationer erbjuds anställning i den nya myndigheten eller eventuellt i bolag. Genom ändringar i 7 § lagen (1982:80) om anställningsskydd gäller från att övergång av verksamhet i sig inte skall utgöra grund för att säga upp arbetstagare. I det fortsatta arbetet med omorganisationen måste bl.a. en analys göras av de verksamheter som överförs till det nya lantmäteriverket och de förändringar som genomförs av eko- nomiska, tekniska eller organisatoriska skäl. Från personalsynpunkt är det angeläget att detta analysarbete utförs möjligt. Den förändrade organisationen på länsnivå aktualiserar också frågor om över- lantmätarens roll i . Därvid kan bl.a. samarbetsformer mellan och den nya lantmäterimyndigheten behöva övervägas liksom frågan huruvida vissa ärenden kan överföras till lantmäterimyndigheten eller på annat sätt avlastas . Dessa frågor behöver också prövas i det fortsatta arbetet. Författningsfrågor som sammanhänger med omorganisationen samt övriga frågor som kräver riksdagsbeslut avses redovisas i en proposition senare under /95. 6.3 Ett fastighetsekonomiskt bolag Regeringens förslag: Den fastighetsekonomiska upp- dragsverksamheten inom det statliga lantmäteriet ombildas till ett aktiebolag. Regeringen bemyndi- gas att genomföra ombildningen och att sälja aktier i det nya bolaget. Utredningens förslag: förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Statskontoret och finner det lämpligt att bolagisera den inom lantmäteriet bedrivna fastighetsekonomiska uppdragsverksamheten. framför att den föreslagna bolagsbildningen är ekonomiskt svag och konstaterar brister i utredningens underlag. , och framför kritik mot det föreslagna avtalet mellan myndigheten och det tilltänkta bolaget beträffande visst förberedelsearbete för fastighetstaxering. Skälen till regeringens förslag:Det statliga lantmäteriet bedriver bl.a. en omfattande fastighetsekonomisk uppdragsverksamhet. Verksamheten omfattar fastighetsvärdering, förberedelsearbeten inom den allmänna fastighetstaxeringen, fastighetsekonomiska moment i fastighetsbildningen och övrig verksamhet rörande markåtkomst och ersättning samt kursverksamhet m.m. Verksamheten omsatte /94 och sysselsatte cirka 130 årsarbetskrafter fördelade på ett 30-tal lokala kontor. Regeringen har i avsnitt 6.1 angett de grundläggande skälen för en bolagi- sering. Regeringen anser vidare att de bedömningar och beräkningar som lagts fram utgör en tillräcklig grund för ett beslut nu om en bolagisering av denna verksamhet. Den fastighetsekonomiska uppdragsverksamheten bör därför överföras till aktiebolagsform. bedömning är att cirka 100 årsarbetare bör kunna anställas i bolaget. Kapitaliseringsbehovet för bolaget uppgår enligt orga- nisationsutredningen till varav föreslås utgöras av aktiekapital och av reservfond. Soliditeten uppgår därmed till . Regeringen bör bemyndigas att genomföra en bolagisering av den fastighetsekono- miska uppdragsverksamheten och att överföra delar av Statens lantmäteriverks verksamhet med tillgångar och skulder till det nybildade bolaget. Det av disponerade avkastningspliktiga kapitalet för finansiering av omsättningstillgångar i uppdragsverksamheten bör få användas vid kapita- liseringen av bolaget. Den affärsmässiga utvecklingen gynnas av om bolaget kan inleda sin verksamhet . Regeringen bör även bemyndigas att sälja aktier i det nya bolaget. En kommande försäljning av aktier i bolaget bör ske under förut- sättningar som är gynnsamma för staten. Regeringens förslag: Användarna av fastighets- och landskapsinformation skall i ökande utsträckning bidra till finansiering av kostnaderna för drift och utveckling av informationssystemen. Utredningens förslag: Lantmäteri- och inskrivningsutredningens förslag innebär att ett nytt finansieringssystem införs för den infrastrukturella verksamheten som skall bedrivas inom det nya lantmäteriverket. Finansieringssystemet bygger på en modifierad marginalkostnadsprincip. Remissinstanserna: Ett stort antal instanser framför att det är angeläget att åstadkomma ett system för finansiering av fastighets- och landskapsinformation som medger en bred användning. Flera instanser, bl.a. , geologiska undersökning, och , ansluter sig till utredningens förslag om en modifierad marginalkostnadsprincip för infrastrukturell verksamhet definierad som uttagskostnad och ett bidrag till den grundläggande produktionen. Några instanser, bl.a. , , och , anser att data som skapats med offentliga medel bör göras tillgängliga enligt en ren marginalkostnadsprincip. Statskontoret anger att en övergång till avgifter baserade på marginalkost- nadsprincipen ställer ökade krav på redovisning av kostnader/intäkter och före- slår att riktlinjer tas fram för hur det nya lantmäteriverket och andra myndig- heter skall utforma sin kostnadsredovisning. Skälen för regeringens förslag: De myndighetsuppgifter inom det nuvarande statliga lantmäteriet och vid som kommer att överföras till den nya myndigheten är i huvudsak anslagsfinansierade. Fastighetsbildningen finansieras dock med avgifter enligt särskild taxa. Vidare förekommer vissa intäkter från försäljning m.m. inom myndighetsverksamheten. Den renodlade uppdragsverksamheten finansiseras helt med uppdragsintäkter. Beträffande fastighetsområdet gäller enligt tidigare riksdagsbeslut (prop. 1983/84:100 bil. 13, bet. 1983/84:BoU18, rskr. 1983/84:192) att statens kostnader för anslaget till , fastighets- registermyndigheterna och inskrivningsmyndigheterna samt vissa kostnader hos och skall täckas genom expeditionsavgifter som tas ut vid inskrivningsmyndigheterna. Avgifterna har dock inte täckt statens kostnader. Regeringen anser det angeläget att eliminera underskottet i statens finansiering av den angivna verksamheten. Om expeditionsavgifterna skall täcka samtliga kostnader behövs en höjning med . Det finns dock skäl för att expeditionsavgifterna i första hand bör finansiera inskrivningsväsendets kostnader. Statens kostnader för anslag till det nya lantmäteriverkets fastig- hetsverksamhet, , behöver då finansieras på annat sätt. Regeringen avser att återkomma med ett förslag till sådan finansiering . Utgångspunkten för finansieringen av de statliga myndigheternas verksamhet inom fastighetsområdet bör således fortfarande vara att kostnaderna skall betalas av dem som har nytta av verksamheten. I ökad utsträckning bör som närmare berörs i det följande finansieringen ske genom att användarna betalar direkt till myndigheten för utförda produkter och tjänster. Uppbyggnaden av fastighetsdatasystemet har skett genom anslag. Systemet kommer under innevarande år att vara utbyggt över hela landet. Som tidigare berörts (avsnitt 5.2) har systemets uppbyggnad och successiva utnyttjande inneburit stora rationaliseringsvinster för olika användare av den information som finns i de register som ingår i systemet. Enligt regeringens bedömning bör användarna nu i ökad utsträckning betala för den information som tillhandahålls. Inom landskapsinformationsområdet fortsätter fortfarande uppbyggnaden av de ADB-baserade system som successivt kommer att ersätta de hittillsvarande underlagen till kartprodukterna m.m. De effektivitetsvinster som övergången till digital teknik bör kunna ge inom detta område kräver ytterligare investeringar. Även vad gäller landskapsinformationen bör utgångspunkten vara att de användare som kan göra rationaliseringsvinster genom den nya tekniken bör bidra till kost- naderna för systemets drift och utveckling. Både inom fastighetsområdet och när det gäller landskapsinformationen bör avgiftssättningen av myndighetens tjänster ske enligt principer som innebär att användarna utöver att betala för de rena uttags- eller expeditionskostnaderna också skall lämna vissa bidrag till drift och utveckling av informationssys- temen. Vid avgiftssättningen måste emellertid beaktas att avgiften inte får bli så hög att den leder till minskad användning av informationen. Det finns exempelvis en risk för att höga avgifter för uttag ur den ekonomiska kartans digitala baser, som är under uppbyggnad, hindrar ett samhällsekonomiskt riktigt utnyttjande av materialet. Regeringens förslag i det följande innebär att nu angivna allmänna principer för finansieringen skall tillämpas såväl inom fastighets- som landskapsinforma- tionsområdet. Det bör ankomma på regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, det nya lantmäteriverket att med utgångspunkt i nu redovisade principer besluta om de avgifter som skall tas ut för myndighetens olika tjänster. Regeringen avser att ge berörda myndigheter i uppdrag att redovisa ett förslag till hur nya avgifter närmare skall utformas för fastighets- och landskapsinformationsområdena. De möjligheter som kan finnas till intressentfinansiering i syfte att tidigare- lägga produktion av fastighets- och landskapsinformation bör tas till vara. Intressentfinansiering får dock inte minska innehållet i eller tillgängligheten till de produkter som finansieras helt eller delvis med anslagsmedel. Det nu anförda aktualiserar en översyn av författningsregleringen av avgifter för nyttjanderätt till den aktuella informationen. Bestämmelser om upphovsrätt och vissa andra rättigheter med avseende på kartmaterial finns i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. I förordningen (1980:754) om upplåtande av det allmänna kartmaterialet för följdproduktion m.m. finns bestämmelser som skall tilllämpas när staten upplåter material till vilket staten har upphovsrätt för följdproduktion. har rätt att använda allmänna kartor för framställning av följdprodukter och även medge att andra använder materialet för samma ändamål mot i förordningen angivna avgifter.