prop · GI036 · 1995-01-01 00:00:00 — Om tjänstgöringen enligt denna lag har pågått , är arbetsgivaren inte skyldig att låta arbets- tagaren återinträda i arbetet tidigare än från den dag när arbets- givaren mottog ett sådant meddelande eller arbetstagaren utan föregående meddelande inställer sig hos arbetsgivaren. 5 § En arbetstagares förmåner i anställningen och arbetsförhållanden i övrigt får inte i vidare mån än som följer av uppehållet i arbetet försämras med anled- ning av att han eller hon fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. 6 § Om uppsägning eller avskedande sker i strid mot bestämmelserna i detta kapitel, skall åtgärden förklaras ogiltig på yrkande av arbetstagaren. Beträf- fande tvist om giltigheten av uppsägning eller avskedande skall 34, 35, 37, 40, 42 och 43 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla. 7 § En arbetsgivare som bryter mot bestämmelserna i detta kapitel skall betala skadestånd för den förlust som uppkommer och för den kränkning som har skett. Därvid skall 38 § andra och tredje styckena samt 41 och 42 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla. 8 § Mål om tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. I mål som avses i första stycket gäller 43 § andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. 9 § Avtal som innebär att en arbetstagares rättigheter enligt detta kapitel in- skränks är ogiltigt i den delen. 1 § En totalförsvarspliktig som utan giltigt skäl uteblir från en mönstring el- ler annan utredning enligt 2 kap. 1 § till vilken han eller hon har kallats att personligen inställa sig döms till penningböter. 2 § En totalförsvarspliktig som av oaktsamhet underlåter att inställa sig för värnplikt eller civilplikt till vilken han eller hon har inkallats döms till bö- ter. 3 § En totalförsvarspliktig som olovligen avviker eller i annat fall än som av- ses i 2 § uteblir från värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt, vägrar eller underlåter att lyda en förmans eller annan chefs order eller på annat sätt åsidosätter vad som åligger honom eller henne under tjänstgöringen, döms, om gärningen är ägnad att medföra avsevärt men för utbildningen eller tjänsten i övrigt för brott mot totalförsvarsplikten till böter eller fängelse i högst . Ansvar enligt första stycket inträder inte, om straff för gärningen är före- skrivet i 21 kap. . 4 § Begås ett brott enligt 3 § första stycket under höjd beredskap och medför det särskilt men för totalförsvaret eller är det annars är att anse som grovt, döms till fängelse, lägst och högst . 5 § En totalförsvarspliktig, en arbetsgivare eller en uppdragsgivare som uppsåt- ligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgift när han eller hon fullgör sin uppgiftsskyldighet enligt 2 kap. 1 § eller 6 kap. 5 § döms till böter. 6 § Om en totalförsvarspliktig har kallats till mönstring eller personlig inställelse vid en annan utredning enligt 2 kap. 1 §, inkallats till värnplikt eller civilplikt eller ålagts att fullgöra allmän tjänsteplikt men utan giltigt skäl uteblir, får eller en myndighet som Perso- nalverket bestämmer besluta att han eller hon på egen bekostnad skall hämtas genom polismyndighetens försorg. 7 § får vid vite förelägga 1. en totalförsvarspliktig att till eller en myn- dighet som regeringen eller bestämmer skriftligen lämna uppgifter som avses i 2 kap. 1 §, 2. en arbetsgivare, uppdragsgivare, arbetstagare och uppdragstagare att till en myndighet som avses i 6 kap. 3 § lämna upplysningar som avses i 6 kap. 5 § samt 3. en totalförsvarspliktig att fullgöra sina skyldigheter enligt 7 kap. 1 § 3. 8 § En totalförsvarspliktig har giltigt skäl att inte fullgöra en skyldighet en- ligt denna lag, om han eller hon har hindrats att fullgöra den på grund av av- brott i allmänna samfärdseln eller sjukdom eller annan omständighet, som han eller hon inte bort förutse. 9 § får besluta att en totalförsvarspliktig tills vidare inte skall kallas till mönstring eller inkallas till värnplikt eller ci- vilplikt, om han eller hon 1. genom dom som vunnit laga kraft har dömts för brott mot totalförsvarsplikten till fängelse och det kan antas att han eller hon inte kommer att fullgöra den värnplikt eller civilplikt som inskrivningen avser, 2. med hänvisning till sin anslutning till religiöst samfund som regeringen be- stämmer förklarar att han eller hon inte kommer att fullgöra vare sig värnplikt eller civilplikt. Förnyad prövning och överklagande 1 § Vid skall finnas en eller flera inskrivnings- nämnder för att genomföra förnyad prövning av vissa beslut av . består av en ordförande, som utses av och valda ledamöter till det antal som regeringen föreskriver. För varje landsting eller kommun som hör till inskrivningsnämndens verksamhetsområde skall minst en ledamot väljas. De valda ledamöterna utses av de landsting och kommuner som skall vara företrädda i nämnden. För ordföranden och de valda ledamöterna skall finnas ersättare. Dessa utses på samma sätt som de ordinarie ledamöterna. 2 § Totalförsvarets personalverks beslut enligt 3 kap. 1 och 3 §§ skall prövas på nytt av en inskrivningsnämnd, om det begärs av den som beslutet avser och begäran inte tillgodoses genom beslut av en tjänsteman vid . Vid prövning av ärenden enligt först stycket är inskrivningsnämnden beslutför, när ordföranden och minst två andra ledamöter är närvarande. 3 § En begäran om förnyad prövning skall vara skriftlig och ha kommit in till från den dag då den som beslutet avser fick del av detta. I begäran skall anges den ändring som önskas och skälen för ändringen. 4 § Endast följande beslut enligt denna lag får överklagas: 1. Beslut om inskrivning enligt 3 kap. 4 §. Beslut i ärenden om ändring av ett inskrivningsbeslut. Beslut i ärenden om rätt att vara vapenfri. Beslut i ärenden om uppskov. Beslut i ärenden om avbrott i utbildningen enligt 5 kap. 12 - 14 §§ och om tillgodoräknande av tjänstgöring enligt 5 kap. 17 §. Överklagandet skall göras hos . 5 § beslut får inte omprövas enligt förvaltningslagen (1986:223). 6 § Ett beslut av får inte överklagas. Denna lag träder i kraft den . Genom lagen upphävs 1. lagen (1939:727) om förbud mot uppsägning eller avskedande av arbetstagare med anledning av värnpliktstjänstgöring m.m. 2. värnpliktslagen (1941:967), 3. allmänna tjänstepliktslagen (1959:83), 4. lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, 5. lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. och 6. lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret. Övergångsbestämmelser till 3 kap. Den som före lagens ikraftträdande har genomgått en inskrivningsprövning enligt värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha genomgått mönstring enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har tagits ut för värnpliktsutbildning en- ligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha skrivits in för värn- plikt enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har tagits ut till en utbildningsreserv enligt 4 a § värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha skrivits in i en ut- bildningsreserv enligt den nya lagen. En totalförsvarspliktig som vid lagens ikraftträdande genom inskrivning enligt 17 § civilförsvarslagen (1960:74) uttagits till att fullgöra civilför- svarstjänstgöring skall anses ha skrivits in för civilplikt enligt den nya lagen. Detsamma skall gälla för en totalförsvarspliktig som registrerats enligt 2 § förordningen (1981:642) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. 5. får i en utbildningsreserv skriva in totalför- svarspliktiga som vid lagens ikraftträdande har fått tillstånd till vapenfri tjänst men då inte påbörjat grundutbildning. Inskrivningen skall förenas med en anteckning om rätt för den totalförsvarspliktige att vara vapenfri. Krigsplacering av en totalförsvarspliktig som har beslutats före lagens ikraftträdande skall vid tillämpningen av den nya lagen anses som en krigspla- cering enligt 3 kap. 12 § den nya lagen. Övergångsbestämmelser till 4 och 5 kap. Tjänstgöring som en totalförsvarspliktig har fullgjort enligt värnpliktslagen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, civilförsvarslagen (1960:74) eller lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. skall tillgodoräknas honom eller henne som fullgjord värnplikt eller civilplikt med samma antal dagar enligt lagen om totalförsvar- splikt. Därvid skall a) grundutbildning enligt 27 § 1 mom. A värnpliktslagen samt utbildning enligt 12 § 2 mom. andra stycket civilförsvarslagen och 6 § lagen om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. motsvara grundut- bildning enligt 4 kap. 1 § den nya lagen. b) övningar enligt 27 § 1 mom. B och C värnpliktslagen, 12 § 2 mom. tredje stycket civilförsvarslagen och 6 § lagen om tjänsteplikt för hälso- och sjuk- vårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. motsvara repetitionsutbildning enligt 4 kap. 4 § den nya lagen samt c) beredskapsövning enligt 27 § 2 mom. värnpliktslagen och 12 § 1 mom. andra stycket civilförsvarslagen motsvara beredskapstjänstgöring enligt 4 kap. 8 § den nya lagen. Äldre bestämmelser om tjänstgöringsskyldighet gäller för dem som vid lagens ikraftträdande har påbörjat utbildning enligt värnpliktslagen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, civilförsvarslagen (1960:74) och lagen (1981:292) om hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. 9. För tjänstgöring som påbörjas efter lagens ikraftträdande på grund av inkal- lelse som utfärdats före ikraftträdandet skall den nya lagen gälla. Därvid skall vad som föreskrivs i punkt 7 a) - c) tillämpas. Övergångsbestämmelser till 10 kap. Vid tillämpningen av bestämmelsen i 10 kap. 9 § 1 skall den som före har dömts till fängelse för lydnadsbrott eller rymning eller därefter för värnpliktsbrott likställas med den som har dömts till samma straff för brott mot totalförsvarsplikten. Beslut som regeringen eller före ikraftträdandet har med- delat att tills vidare eller inte inkalla en värnpliktig till värn- pliktstjänstgöring, skall anses som beslut enligt 10 kap. 9 §. Övergångsbestämmelser till 11 kap. Äldre bestämmelser skall tillämpas vid överklagande av beslut som har med- delats före ikraftträdandet. Om det i en lag eller annan författning förekommer hänvisning till en före- skrift som har ersatts genom en bestämmelse i denna lag, skall hänvisningen i stället avse den nya bestämmelsen. Förslag till Lag om frivillig grundutbildning för kvinnor Härigenom föreskrivs följande. 1 § Kvinnor som vill få anställning som officerare skall genomgå grundutbildning vid Försvarsmakten enligt denna lag. Regeringen bestämmer vilka villkor i övrigt som skall gälla för att få anställningen. Även kvinnor som under höjd beredskap vill tjänstgöra i sådana befattningar inom totalförsvaret som kräver längre grundutbildning än skall genomgå grundutbildning enligt denna lag. 2 § Grundutbildningen skall fullgöras vid Försvarsmakten eller i verksamhet en- ligt 1 kap. 6 § första stycket lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt. Den skall till längd och innehåll motsvara den grundutbildning som en jämförbar kategori totalförsvarspliktiga fullgör enligt lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt. 3 § Antagning till grundutbildning sker efter ansökan och en särskild antag- ningsprövning som skall motsvara mönstring enligt 2 kap. 2 - 3 §§ lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt. En kvinna skall antas till grundutbildning, om hon är lika lämpad att genomgå denna som de män vilka enligt 3 kap. lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt skrivs in för värnplikt eller för civilplikt med en grundutbildning som överstiger . 4 § En kvinna som har antagits till grundutbildningen är skyldig att efter inkallelse inställa sig till utbildningen och fullgöra denna i enlighet med med- delade föreskrifter. Hon får inte avbryta utbildningen förrän hon har meddelat sin vilja att göra detta till den myndighet som regeringen bestämmer. 5 § I fråga om giltigt skäl för utevaro från tjänstgöringen skall 10 kap. 8 § lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt tillämpas. 6 § Sedan en kvinna har antagits till grundutbildningen skall 5 kap. 2 och 8 §§, 7 kap. 1 § samt 10 kap. 7 § lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt gälla för henne. 7 § En kvinna som har avslutat grundutbildning enligt denna lag vid För- svarsmakten får skrivas in för civilplikt med skyldighet att tjänstgöra i stridande befattningar inom totalförsvaret. 8 § Från grundutbildningen skall den skiljas som 1. visar sig olämplig för fortsatt utbildning till den befattning eller typ av befattning som hon har antagits till, eller 2. på grund av sjukdom eller av annan anledning är frånvarande från utbildningen i sådan utsträckning att hon inte kan tillgodogöra sig denna. 9 § En kvinna har under grundutbildningen och i samband med antagningsprövningen rätt till samma förmåner som totalförsvarspliktiga har enligt lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt. Bestämmelser om rätt till ersättning för personskada finns i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. 10 § Regeringen får föreskriva att en bestämmelse i denna lag skall tillämpas också på annan föreskriven utbildning som en kvinna genomgår för att kunna få anställning som officer vid Försvarsmakten. Denna lag träder i kraft den, då lagen (1980:1021) om militär grundutbildning för kvinnor skall upphöra att gälla. I fråga om grundutbildning som påbörjats före ikraftträdandet gäller den äldre lagen. Förslag till Lag om disciplinansvar inom totalförsvaret Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag är tillämplig på följande personal: 1. totalförsvarspliktiga då de är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt lagen (199x:xxx) om totalförsvarsplikt, 2. kvinnor som genomgår utbildning enligt lagen (199x:xxx) om frivillig grund- utbildning för kvinnor, 3. de som genomgår utbildning för att få militär anställning vid Försvars- makten, 4. hemvärnsmän då de är tjänstgöringsskyldiga, 5. de som genom krigsfrivilligavtal eller annat avtal åtagit sig att tjänstgöra frivilligt i befattningar i Försvarsmaktens krigsorganisation, då de är tjänstgöringsskyldiga, 6. anställda i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten, när de tjänstgör utomlands. 2 § Är i krig, gäller lagen även för följande personal: 1. alla som är tjänstgöringsskyldiga vid Försvarsmakten, 2. polismän som utan att vara tjänstgöringsskyldiga vid Försvarsmakten är skyl- diga att delta i försvar, 3. skyddsvakter och skyddsområdesvakter som förordnats med stöd av lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m., 4. alla som annars vistas vid avdelningar av Försvarsmakten, när avdelningarna är i fält eller verkar under liknande förhållanden, 5. medlemmar av den organiserade motståndsrörelsen. 3 § Om är i krigsfara eller om det råder sådana utomordentliga förhål- landen som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, får regeringen föreskriva att lag- en skall gälla för den personal som anges i 2 §. 4 § När det inte längre föreligger sådana förhållanden som avses i 2 och 3 §§, skall regeringen föreskriva att lagen skall upphöra att gälla för personal som nämns i 2 §. 5 § Lagen skall också gälla för 1. krigsfångar, 2. krigsdeltagare som har internerats vid krig under vilket är neut- ralt, 3. utlänningar som vistas bland krigsfångar eller internerade krigsdeltagare för att utöva sjukvård eller andlig vård. 6 § Den som lagen inte längre gäller för får med tillämpning av lagen åläggas disciplinpåföljd och ersättningsskyldighet för förfarande under tid då lagen gällde för honom eller henne. 7 § Den som lagen gäller för benämns disciplinansvarig. 8 § En disciplinansvarig som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter vad han eller hon på grund av instruktioner, förmäns eller andra chefers order eller i övrigt skall iaktta i tjänsten skall åläggas disciplinpåföljd för disciplinför- seelse. I ringa fall skall någon påföljd dock inte åläggas. 9 § Disciplinpåföljd får inte åläggas någon, om han eller hon inte från förseelsen har underrättats enligt 25 § om vad som anförs mot honom eller henne eller fått anmaning enligt 21 § tredje stycket lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän eller motsvarande bestämmelse i fråga om Justitiekanslern. 10 § Disciplinpåföljderna är varning, extratjänst, löneavdrag och utegångs- förbud. 11 § Varning innebär att den felande erinras om att han eller hon för framtiden skall iaktta sina skyldigheter i tjänsten. 12 § Extratjänst innebär att den felande vid högst fem tillfällen utöver den vanliga tjänsten skall utföra handräckning eller någon annan särskild uppgift. får högst tas i anspråk för uppgiften. Om ex- tratjänsten inte avser annat än jour- eller beredskapstjänstgöring, får dock tiden fram till den vanliga tjänstens början tas i anspråk. Extratjänsten får inte vara sådan att den inverkar skadligt på den disciplin- ansvariges hälsa eller tjänstbarhet. 13 § Löneavdrag får bestämmas för och innebär avdrag på dag- ersättning eller motsvarande ersättning. Om något sådant avdrag inte kan göras, skall den felande betala ett belopp som motsvarar avdraget. För den som erhåller dagersättning skall löneavdraget motsvara dagersättningen utan tillägg. För övriga skall löneavdraget bestämmas till viss andel av utgående ersättning. Andelen skall utgöra högst en fjärdedel av ersättningen per dag. Avdraget får dock inte understiga ett belopp motsvarande dagersättning utan tillägg. 14 § Utegångsförbud innebär förbud för den som är förlagd inom ett kasernområde, läger eller motsvarande område att , minst en och , på fritid vistas utanför det område som är upplåtet åt en viss av- delning eller utanför en del av ett sådant område. För den som är förlagd ombord på ett fartyg skall utegångsförbudet avse förbud att lämna fartyget. 15 § Löneavdrag får åläggas tillsammans med utegångsförbud, om det krävs av hänsyn till ordningen inom den verksamhet där disciplinförseelsen har begåtts.- 16 § Om en disciplinansvarig kan antas ha begått en disciplinförseelse och han eller hon genom sitt förfarande skäligen kan misstänkas även ha gjort sig skyl- dig till brott, skall han eller hon anmälas till åtal för brottet, om inte annat följer av 17 §. 17 § Åtalsanmälan behöver inte göras i fråga om 1. brott för vilka svårare straff än böter inte föreskrivs, 2. följande brott i , nämligen ofredande (4 kap. 7 §), snatteri (8 kap. 2 §), egenmäktigt förfarande (8 kap. 8 §), bedrägligt beteende (9 kap. 2 §), undandräkt (10 kap. 2 §), olovligt förfogande (10 kap. 4 §), olovligt brukande (10 kap. 7 §), svikande av försvarsplikt (18 kap. 6 §), lydnadsbrott (21 kap. 5 §) och rymning (21 kap. 7 §). Åtalsanmälan skall dock alltid göras, om 1. brottet riktar sig mot någon utanför den organisation där den misstänkte tjänstgör, 2. målsäganden har förklarat att han eller hon avser att föra talan om enskilt anspråk, eller 3. det finns skäl att anta att påföljden inte kommer att stanna vid böter. 18 § Om någon åtgärd har vidtagits för att anställa åtal mot en disciplinan- svarig, får ett disciplinärende inte inledas eller fortsättas i fråga om det förfarande som avses med åtgärden. 19 § Frågor om disciplinförseelse eller åtalsanmälan prövas i fråga om discip- linansvariga som tjänstgör eller har tjänstgjort vid Försvarsmakten av chefen för det förband, den skola eller det utbildningscentrum där den disci- plinansvarige tjänstgör eller senast har tjänstgjort. Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Försvarsmakten får föreskriva att någon annan chef på verksamhetsstället av lägst överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad får pröva frågorna. Om den disciplinansvarige fullgör eller har fullgjort värnplikt eller fullgör eller har fullgjort grundutbildning vid Försvarsmakten enligt lagen (199x:xxx) om frivillig grundutbildning för kvinnor någon annanstans än som anges i första stycket, skall regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Försvarsmakten föreskriva vilken chef, dock av lägst överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad, som får pröva frågor om disciplinförseelse och åtalsanmälan. 20 § En chef som avses i 19 § får överlämna åt andra chefer som tjänstgör under honom eller henne, dock lägst en kompanichef eller motsvarande chef, att pröva frågor om disciplinförseelse av personal som står under deras befäl, under förutsättning att 1. förfarandet inte kan antas utgöra brott, 2. förseelsen har erkänts och 3. förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning eller extratjänst eller utegångsförbud i eller löneavdrag för . 21 § I fråga om disciplinansvariga som tjänstgör eller har tjänstgjort hos en annan statlig myndighet än Försvarsmakten prövas frågor om disciplinförseelse och åtalsanmälan av myndigheten. Om den disciplinansvarige tjänstgör eller har tjänstgjort hos en kommun, ett landsting eller en kyrklig kommun eller ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller annan enskild sammanslutning, prövas frågorna av Totalförsva- rets personalverk. får överlämna åt förmän och andra chefer vid en sådan inrättning att pröva frågor om disciplinförseelse och åtalsanmälan av personal som lyder under dem. 22 § För att biträda de chefer som har att handlägga disciplinärenden skall fin- nas auditörer. Auditörerna skall vara lagfarna. De förordnas av regeringen eller, efter regeringens bestämmande, av annan myndighet. 23 § Innan en disciplinpåföljd beslutas eller en åtalsanmälan görs i fråga om en disciplinansvarig, skall yttrande inhämtas från auditören. Ett sådant yttrande behövs dock inte när ärendet prövas enligt 20 § eller, under de förutsättningar som anges i 20 §, vid prövning enligt 21 §. Auditören är medansvarig för de beslut som myndigheten fattar på hans eller hennes tillstyrkan. 24 § Disciplinärenden skall handläggas skyndsamt. 25 § Muntligt förhör skall hållas med den disciplinansvarige. Denne skall därvid underrättas om vad som anförs mot honom eller henne. Om muntligt förhör inte kan anses behövligt, får underrättelsen ske skriftligen, varvid den disciplin- ansvarige skall uppmanas att yttra sig i saken. Om det behövs, skall även anmälare och andra som kan lämna uppgifter i saken höras muntligen eller skriftligen. Protokoll skall föras över förhören. 26 § Vid muntligt förhör med den disciplinansvarige skall ett förhörsvittne om möjligt vara närvarande. 27 § Om ett vittne eller en sakkunnig bör höras vid domstol eller om någon bör föreläggas att förete en skriftlig handling eller ett föremål som bevis, skall en ansökan om detta hos den tingsrätt inom vars område den person vistas som skall höras eller på annat sätt berörs av åtgärden. I fråga om sådana åtgärder skall i tillämpliga delar gälla vad som föreskrivs i om bevis- upptagning utom huvudförhandling. 28 § Den disciplinansvarige skall innan ärendet avgörs få del av vad som har kommit fram under utredningen och beredas tillfälle att yttra sig över det, om det inte är uppenbart obehövligt. 29 § Ett beslut om disciplinförseelse och åtalsanmälan skall grundas på vad som har kommit fram under utredningen. Av beslutet skall framgå de skäl som bestämt utgången. 30 § Den disciplinansvarige skall underrättas om beslutet och auditörens yttran- de samt hur man begär ändring av beslutet. Den som meddelar beslutet bestämmer om underrättelsen skall ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. Underrättelsen skall dock alltid ske skriftligt, om den som genom beslutet åläggs en disciplinförseelse begär det. 31 § Om det av särskilda skäl inte krävs någon disciplinpåföljd, får ärendet avskrivas. 32 § Bestämmelser om rätt för ombudsmän och för Justitiekanslern att göra anmälan i disciplinärenden och om handläggning av sådana ärenden finns i 6 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän och i 6 § lagen (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn.