prop · GI03167 · 1995-01-01 00:00:00 — bör verka för en ökad samordning mellan PHARE och TACIS programmen så att de delar av som ingår i ges möjlighet att delta i samarbetet. bör också verka för att ökat miljöstöd ges till områden i vårt närområde, som inte varit föremål för bilateralt stöd i större omfattning i , och . Det bör övervägas om en ram med konditionalitet till delar skall gälla för EU:s miljöstöd till , dvs. att stödet är förknippat med vissa miljöåtaganden, t.ex. enligt internationella miljökonventioner. EU:s finansiella stöd bör i ökad utsträckning leda till investeringar som förbättrar miljön i . bör också allmänt verka för att allt EU-stöd som kan ha effekter på miljön till blir miljökonsekvensbedömt. bör påverka beträffande det alleuropeiska öst-väst samarbetet inom den s.k. Environment for Europe processen. I samband med miljöministerkonferensen i bör beslut tas om i vilka former processen skall föras vidare. bör också verka för att länderna i blir medlemmar i den europeiska miljöbyrån - EEA. bör i arbetet med Östersjövisionen verka för en inriktning som fasar in den i EU:s arbete på området och lyfter fram regionens roll inom EU. EU:s stödinsatser rörande kärnsäkerhet i går via TACIS och PHARE-programmen. Samordning av medlemsländernas bilaterala stöd sker genom EU:s och samarbetsgrupp G-24. Viktiga svenska frågor är säkerhetsinsatser i relation till omdaning och effektivisering av energisystemen, prioritering av avfallshantering, miljökrav i anslutning till uranbrytning och annan verksamhet i kärnbränslecykeln. I har arbetet med att bygga upp moderna lantmäterisystem inletts. Uppbyggnad av ett modernt system för lantmäteri- och markförvaltning är nödvändigt för ägandet av fast egendom och belåning av fastigheter. Det är därmed en nödvändig förutsättning för övergången till marknadsekonomi. Denna process går dock långsamt och utgör ett hinder för den fortsatta utvecklingen bl.a. på miljöområdet i dessa länder. har goda förutsättningar att bidra med kunskap som kan få betydelse för uppbyggnaden av moderna system för markförvaltning och försörjning med geografisk information. För att stödet skall kunna ges med tillräcklig kraft bör arbeta för ökad samverkan mellan EU:s stödprogram för och bl.a. det svenska bilaterala stödet. Därmed skapas snabbt förutsättningar för långsiktig stabilitet. Inte minst miljöarbetet kan dra stor fördel av detta. 3.3 Övrigt internationellt samarbete Regeringens bedömning: Det globala miljösamarbetet förblir högprioriterat. EU har en viktig uppgift i uppföljningen av om miljö och utveckling i och bör spela en ledande och pådrivande roll i det globala miljö- och utvecklingsarbetet. bör verka för att EU:s politik bidrar till en hållbar utveckling. Skälen för regeringens bedömning: CSD, FN:s kommission för hållbar utveckling, etablerades av generalförsamlingen som den centrala uppföljningsinstitutionen för . Från svensk sida bör vi verka för att EU bidrar till att CSD fungerar effektivt som det centrala politiska organet för att föra resultat vidare. CSD bör bli ett forum för politiska diskussioner om hållbar utveckling i FN-systemet och för olika sakområden. Vid de årliga återkommande tematiska diskussionerna i CSD bör tidigt arbeta för att få EU-stöd för svenska positioner inom de olika sakområden som behandlas. EU är världens största biståndsgivare. bör inom EU verka för att miljöhänsyn integreras i biståndet. Även ur miljösynpunkt är det av vikt att EU-länderna når upp till FN:s biståndsmål om av BNP. Handlingsprogrammet kommer att utvärderas vid en extra session med . bör som medlem i EU verka för att denna utvärdering lägger fast formerna och kursen för det fortsatta globala miljöarbetet. FN:s miljöprogram, , har i uppföljningen av fått en central roll som FN:s viktigaste organ för att bevaka miljötillståndet. skall enligt svara för politisk vägledning och samordning på miljöområdet. I samarbetet och arbetsfördelningen mellan CSD och är det angeläget att markera roll som huvudansvarig för miljöfrågorna inom FN-systemet. har sedan tillkomst varit aktivt engagerat i miljöstyrelsens arbete. Vi har bidragit med förslag baserade på svenska erfarenheter av nationellt och internationellt miljöarbete och förslag på ett stärkande av miljöaspekterna i FN-systemets utvecklingsarbete. centrala roll som huvudansvarig inom FN-systemet på miljöområdet gör det angeläget att driva arbetet med de av prioriterade globala miljöfrågorna i miljöstyrelsen. kommer därför att verka för att EU stöder detta arbete. Bland dessa frågor kan särskilt nämnas: -Miljöövervakning. -Bekämpa utarmningen av den miljön. -Hantering av icke-nedbrytbara kemikalier. -Militärens miljöansvar. -Ekonomiska styrmedel. -Kvinnans roll i miljöarbetet. I de nordiska statssekreterarnas rapport till statsministrarna föreslås att miljöområdet blir prioriterat i det nordiska arbetet även framöver. Det nordiska samarbetet pågår i såväl formella som informella former. Det formella samarbetet sker bl.a. inom och Nordiska ramar. Det informella arbetet sker inför och under viktiga internationella möten och konferenser. Det är naturligt att det nordiska arbetet blir en viktig del av det internationella arbetet av främst tre skäl. För det första förblir det nordiska samarbetet ett naturligt forum för samråd med och i många miljöpolitiska frågor. För det andra är de nordiska miljöministermötena ett viktigt forum för konsultationer inför viktiga EU-möten. För det tredje är det nordiska arbetet i olika sakfrågor till mycket hög grad inriktat på att söka få genomslag för nordiska värderingar och förslag i EU och andra internationella fora. Detta arbete syftar alltså till att i ett mycket tidigt skede söka påverka kommissionen och medlemsländerna. I detta avsnitt behandlas ett antal olika styrmedel som är av betydelse i miljöarbetet. Ekonomiska styrmedel behandlas i avsnitt 1.2 och i samband med de prioriterade områdena. 4.1.1 Miljökonsekvensbeskrivningar (MKB) Regeringens bedömning: bör i huvudsak stödja en ändring av direktivet för MKB. Vi bör särskilt verka för de delar av förslaget som inne- bär en ökad hänsyn till det berörda områdets förutsättningar och värden och som betonar MKB:s viktiga roll i ett tidigt skede av besluts- processen. Vi bör vidare stödja det förtydligande av direktivet som understryker att den information som framkommer i MKB-processen skall beaktas i tillståndsbeslutet. bör vidare verka för att arbetet med direktiv för MKB på övergripande, strategiska be- slutsnivåer (SEA) drivs vidare och aktivt bidrar till utvecklingen av metoder och arbetssätt. Departementspromemorian: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Några av remissinstanserna bl.a. , och har framfört att de delar ställningstagandet att bör stödja kommissionens förslag till ändring av MKB-direktivet. och har framhållit vikten av MKB på strategisk nivå. har framfört bl.a. att det inte klart av promemorian framgår vad som menas med en flexibel tillämpning av direktivet. har bl.a. ansett att det är angeläget att dra upp riktlinjer och krav för MKB samt att diskutera MKB:s betydelse för beslut inom EU. Krav på MKB bör även ställas vad gäller strukturanpassningsprogram, handelsavtal och EU:s bistånd till Syd enligt Jordens Vänners yttrande. Skäl för regeringens bedömning: Kommissionen har lagt fram ett förslag till ändringar i direktivet om MKB (85/337/EEC) i syfte att förtydliga reglerna och bidra till ökad kvalitet. Förslaget innebär bl.a. ett förtydligande genom att bedömningen av om vissa projekt skall föregås av en MKB även skall innefatta hänsyn till det berörda geografiska områdets förutsättningar. Antalet projekt som skall omfattas utvidgas vidare. Det svenska arbetet med utveckling av nationella regler om MKB av planer, program och policybeslut, liksom av MKB på övergripande strategisk nivå, ökar möjlighet att påverka utformningen av direktivet. kommer att få i uppdrag att i samråd med och sammanställa nationella och internationella exempel på strategiska beslut där MKB kommit till användning. Regeringens bedömning: bör aktivt stödja och delta i arbetet inom EU med att utveckla en övergripande strategi för användning av mark och vatten som syftar till en hållbar utveckling i en- lighet med . Denna strategi bör tjäna som ett stöd för medlemsländernas eget planeringsar- bete. bör verka för att våra speciella för- hållanden i fråga om markanvändning får genomslag i det gemensamma arbetet i dessa frågor samt för- medla kunskaper om det svenska planeringssystemet. Departementspromemorian: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig i frågan instämmer i bedömningen att aktivt bör stödja processen att utveckla en övergripande strategisk fysisk planering i EU. anser att den fysiska planeringens roll bör ytterligare betonas och framhåller arbetet med Europe 2000+, European Spatial Development Perspective (ESDP) samt de landsvisioner och utvecklingsprogram som växer fram. vill i EU verka för att fysisk planering som ett sätt att lösa miljöproblem blir ett särskilt forsknings- och utvecklingsområde. ser ingen anledning att nu markera vikten av en ökad roll för fysisk planering. Svensk fysisk samhällsplanering håller hög nivå med god flexibilitet och har ett starkt markerat underifrånperspektiv. är tveksamt till om den sektorsövergripande fysisk-ekonomiska planering som utvecklas inom EU bör införas i . bör till att börja med i stället informera om sitt samhällsplaneringssystem. anser att EU även fortsättningsvis bör respektera den nationella beslutanderätten vad gäller bl.a. fysisk planering. Skälen för regeringens bedömning: Inom EU är markanvändningsplaneringen ett område där besluten ligger inom medlemsländerna. En medveten nationell och lokal politik för användningen av mark och vatten och för utvecklingen av den byggda miljön är nödvändig för att åstadkomma en långsiktigt hållbar utveckling i enlighet med . Planering för mark- och vattenanvändningen bör samordnas med planering för andra samhällssektorer och verksamheter bl.a. som stöd för investeringar i infrastruktur och regional utveckling. Ett integrerat synsätt med samordning av miljövård, hushållning med mark och vatten och ekonomisk utveckling måste prägla utvecklingen av samhällets planering i vid mening. Det är viktigt att i EU framhåller det som är kännetecknande för de svenska förhållandena, bl.a. det glesa bebyggelsemönstret och de stora geografiska avstånden. Det är också angeläget att den flexibilitet, det starka lokala inflytande och den medborgerliga förankring som präglar det svenska planeringssystemet får genomslag i det gemensamma arbetet inom EU i dessa frågor. Som stöd för bl.a. planeringen i medlemsländerna håller en ny form av planering av övergripande strategisk karaktär på att utvecklas på EU-nivå. medverkar i , , (generaldirektorat XVI). I CSD behandlas bl.a. frågor om regional planering och nationsövergripande samarbete på området. Vid ett informellt ministermöte i , där deltog som observatör, enades medlemsländernas ministrar ansvariga för fysisk planering om att medlemsländerna genom CSD skulle arbeta fram rekommendationer eller riktlinjer för utveckling och markanvändning på Europanivå. ställde sig bakom en sådan strävan. Arbetet som intensifierats, bedrivs på så sätt att de enskilda medlemsländerna, med CSD som diskussionsforum och med stöd av kommissionen, tillsammans utarbetar underlag för sådana rekommendationer eller riktlinjer. Enligt mötet i skall en gemensam policy - European Spatial Development Policy (ESDP) - innehålla övergripande mål som planering och beslut om markanvändningen skall främja samt strategier för utvecklingen inom tre huvudområden: det systemet, infrastrukturen samt landsbygden och hushållningen med naturresurser. Ett handlingsprogram som genom konkreta insatser, pilotprojekt och ekonomiskt stöd främjar samverkan mellan länder och regioner skall utarbetas. bör aktivt verka för att strävandena att uppnå gemensamma mål och riktlinjer för strategiarbetet inriktas mot en hållbar utveckling. Arbetet med Östersjövisionen har ett nära samband med EU:s arbete inom CSD. Ett samarbete mellan länderna runt inleddes med syfte att utveckla ett långsiktigt hushållningsperspektiv i hanteringen av markanvändningsfrågor, ett närmare samarbete och en starkare identitet i . Lägesbeskrivningen och förslagen till åtgärder i rapporten , utgör utgångspunkt för arbetet i den "in the Baltic Sea Region" (CSD/BSR) som bildades vid planministermötet i . Arbetet i CSD/BSR underlättar CSD:s gränsöverskridande arbete i och ger ytterligare bidrag till EU:s arbete med att bredda underlaget för utvecklingsinsatser och samarbete i området. Regeringens bedömning: Inom EU:s miljöforsknings- program bör verka för forskning kring renare och effektivare industriella processer och tillämpningar, forskning om kretsloppsanpassning och avfallshantering samt forskning om förnybara naturresurser. EU:s arbete bör dessutom i högre grad inriktas på styrmedel för en bättre miljö. Miljöaspekter bör lyftas fram även på andra forsk- ningsområden. bör även i samarbete med kringliggande länder verka för att försurningen och miljöproblem lyfts fram. Departementspromemorian: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: När det gäller miljöforskning hävdar att den bör göras mindre byråkratisk och att det inte skall vara nödvändigt med artificiellt samarbete för att få stöd. stöder promemorians prioritering av styrmedel för en bättre miljö. vill prioritera problemen med föroreningar. vill stimulera forskning inom EU som kan bidra till att förbättra kunskaper om centrala eller decentraliserade åtgärder är den mest kostnadseffektiva lanseringen av miljöfrågorna. Skäl för regeringens bedömning: önskar ökad forskning kring renare och effektivare industriella processer och tillämpningar, kretsloppsanpassning och avfallshantering samt förnybara naturresurser. Effektiva styrmedel är ett viktig del i målet att uppnå en bättre miljö på ett kostnadseffektivt sätt. Hit bör även tvärvetenskapliga frågor kopplas såsom den samhällsvetenskapliga forskningen om styrmedlens sociala, kulturella och ekonomiska förutsättningar och verkningar. Det är naturligt att fortsätter forskningssamarbetet med kringliggande länder och verkar för att arbetet fokuseras på försurning och miljöproblem. Forskning kring betydelsen av biologisk mångfald samt orsakerna till och effekterna av bl.a. miljörelaterade fisksjukdomar bör stödjas. Forskning av betydelse för arbetet i de internationella konventionerna bör också främjas. Ett närmare samarbete dels mellan de olika forskningsprogrammen, dels mellan generaldirektoraten XI (miljö) och XII (forskning) för miljöforsknings- programmets utveckling bör främjas, liksom även samarbetet med jordbruks- (generaldirektorat VI) och fiskeridirektoraten (generaldirektorat XIV). bör verka för att inom EU stimulera forskning som kan bidra till att förbättra och bredda den kunskapsbas, t.ex. om ländernas olika miljöförutsättningar, på vilken beslut skall fattas huruvida centrala eller decentraliserade åtgärder innebär den mest kostnadseffektiva hanteringen av miljöfrågorna. Fakta såsom temperatur, nederbörd, jordmån och befolkningstäthet, fordras som underlag för standardisering av miljödirektiv för EU-länderna. bör verka för att resultaten av forskningen bearbetas och görs tillgängliga som underlag för åtgärder. verkar i andra sammanhang för en avbyråkratisering av EU:s verksamhet, vilket också bör gälla hanteringen av miljöforskningsmedel. Regeringens bedömning: bör fortsätta att medverka aktivt i den europeiska miljöbyråns (EEA) arbete. bör inom EEA verka för en ökad integrering och effektivisering av de olika miljö- rapporteringskraven samt lyfta fram frågor av särskild vikt för , t.ex. försurning och . Miljöövervakningsarbetet inom EEA bör vidare riktas in på att främja framtagningen och användningen av miljöindikatorer. Departementspromemorian: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anser att bör agera för att den internationella miljöövervakningen för hav och vatten intensifieras. anser att aktivt bör verka för användningen av miljöindikatorer i miljöövervakningen. Akademikers anser att bör arbeta för utvecklingen av ett standardiserat miljö- övervakningsprogram. Skäl för regeringens bedömning: har god kompetens när det gäller miljöövervakning och bör fortsätta att medverka aktivt i EEA:s arbete. EEA är viktigt som gemensam kunskapsgrund och för prioriteringar i EU:s miljöarbete. Vi bör arbeta för att stärka byråns ställning så att den kan bygga upp ett nätverk som kan bedöma miljötillståndet i och följa hur genomförandet av den europeiska miljöpolitiken fortsätter. En fortsatt utvidgning av miljöbyrån till fler länder utanför EU bör möjliggöras. Kraven på nationella rapporteringar till olika EU-organ kommer att öka i samband med inträdet i EU och inom miljöområdet kommer rapporteringen i första hand att ske till EEA. har liksom många andra länder skrivit under, och rapporterar därmed till, olika internationella miljökonventioner. Rapporteringen är resurskrävande och bör därför inom EEA verka för en effektivisering genom en samordning av de olika miljörapporteringskraven. Rapporteringen bygger i huvudsak på miljöövervakningsdata och belastningsdata vilket även kommer att kräva att ett effektivt och standardiserat miljöövervakningsprogram för utvecklas. Miljöövervakningsarbetet inom EEA bör vidare riktas in på att främja framtagningen och användningen av miljöindikatorer. deltar aktivt med utveckling av miljöindikatorer inom ramen för bl.a. och arbete. bör inom EEA verka för att standardisera de olika organens arbete med miljöindikatorer. Särskilt hänsyn bör tas till indikatorer för en hållbar utveckling i enlighet med beslut i . bör arbetet kunna leda till att indikatorerna kan sättas samman i index. På uppdrag av regeringen har tillsammans med utvecklat ett svenskt miljöindexsystem. Sådana system bör så långt det går samordnas internationellt. 4.1.5 Övrigt om styrmedel Regeringens bedömning: bör verka för att EU:s femte miljöhandlingsprogram får en starkare ställning, att olika styrmedel förstärks samt för att i denna skrivelse angivna prioriteringar får tydligt genomslag. bör aktivt delta i utvecklingen av EU:s system för frivillig miljöstyrning och miljörevi- sion (EMAS). Systemet kommer att kunna tillämpas för svenska industrianläggningar . Genom systemet kan företagens miljöprofil och efterlevnad av miljöregler tydligare utnyttjas som konkurrensfördel. bör fortsätta stödja det arbete med att utforma en lagstiftning om utsläppsregler för fasta anläggningar (IPPC) som pågår inom EU. Direktivet bör utformas så att mer långt- gående bestämmelser kan fortsätta att tillämpas. bör verka för att erfarenheterna från den nordiska miljömärkningen tillförs EG:s miljö- märkningssystem i fråga om utvecklingen av krite- rier för olika produktgrupper. Det är viktigt att bidrag från EU:s budget, bl.a. via strukturfonderna och utjämningsfonden, stimu- lerar till en hållbar utveckling. Miljökonsekvens- beskrivningar bör göras av samtliga större projekt som får EU-bidrag. bör aktivt medverka i (). bör stödja förslaget till skärpning av reglerna om allvarliga industriolyckor (Seveso- direktivet). Departementspromemorian: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning Remissinstanserna: Efterlevnad av har betonats av många remissinstanser. Skälen för regeringens bedömning: EU:s femte miljöhandlingsprogram antogs i . Det är föremål för revidering och uppföljning där aktivt deltar. bör bl.a. stödja förslagen om utveckling av s.k. gröna nationalräkenskaper. EU:s system för miljöstyrning och miljörevision (EMAS) av företag införs nu i . Det är ett viktigt steg i företagens frivilliga miljöarbete. Det är viktigt att deltar i EU:s arbete på detta område för att dels se till att systemet tillämpas på ett enhetligt sätt i alla länder, dels att systemet utvecklas till att gälla fler områden. Kommissionens förslag om individuell miljöprövning av fasta anläggningar (Integrated Pollution Prevention and Control, IPPC) är viktigt och liknar i huvudsak den prövning som görs i enligt miljöskyddslagen. bör bidra till att EU beslutar om sådana regler. Kraven bör bygga på att den belastning som naturen kan bära inte överskrids och på att bästa möjliga teknik tillämpas för att förebygga utsläpp till luft, vatten och mark. Ett nordiskt miljömärkningssystem har funnits och har under den tiden växt till att omfatta kriterier för trettio produktgrupper. EU har också ett system för miljömärkning som fastställt kriterier för sju produktgrupper. I det nordiska systemet är både miljökraven och funktionskraven högt satta. Det är viktigt att kravnivåerna sätts högt också inom EG:s system. Genom våra erfarenheter har en god möjlighet att påverka EG-systemet. Stora belopp fördelas från EU:s olika fonder. Dessa kan därför användas som ett viktigt styrmedel för att se till att bidragsstödda projekt utformas så att de bidrar till en hållbar utveckling. bör stödja förslaget till skärpning av reglerna om allvarliga industriolyckor (Servesodirektivet). 4.2 Miljö och handel Regeringens bedömning: bör i miljö- och handelsfrågor söka påverka EU:s agerande i en miljö- och frihandelsvänlig linje så att handeln bidrar till en hållbar utveckling. Detta kan bl.a. ske genom ett aktivt deltagande i kommissionens s.k. 113-kommitté, som har ett avgörande inflytan- de över handelspolitiken, men också på andra sätt. bör prioritera att villkoren för arbetet inom miljö- och handelsområden blir ömsesidigt kända, att internationella miljöavtal som slutits multilateralt och under FN får samma status som de internationella handelsavtalen, att miljökrav bör utformas så att de inte blir diskriminerande mot andra länder, att miljökonsekvensbeskrivningar görs av nya handelsavtal. Remissinstanserna: Flera remissinstanser pekar på att internationell handel bidrar till att öka den ekonomiska välfärden. Väg- och transport- forskningsinstitutet påpekar att ökad handel ger ökat behov av transporter, vilket riskerar att förvärra miljöproblemen. kräver att miljöhänsyn alltid måste gå före frihandel. hävdar att det avgörande för om miljökrav skall betecknas som handelshinder är om dessa tillämpas diskriminatoriskt eller på annat sätt onödigt inskränker internationell handel. Skogsindustrierna uttrycker en oro för att protektionistiska åtgärder motiverade av miljöhänsyn kommer att störa världshandeln. Skälen för regeringens bedömning: Sambanden mellan miljö- och handelspolitik tilldrar sig ett allt större intresse och insikten växer om att åtgärder inom ett område kan ge effekter inom det andra. För att minska risken för konflikter mellan politikområdena bör därför åtgärder och regler utformas med hänsyn till effekterna på det andra. har agerat mycket aktivt för att få till stånd den kommitté för miljö och handel som finns inom () och som också har varit talesman för inom avseende miljö- och handelsfrågor. Då EU numera företräder i WTO är det viktigt att påverka EU:s agerande i dessa frågor. Grunden för agerande har varit ömsesidig förståelse och hänsynstagande till de grundläggande kraven inom såväl handel som miljö. I finns en förhållandevis god insikt om både betydelsen av handel och den allmänna betydelsen av en god miljö. Det är därför naturligt och till gagn både för handeln och miljön om fortsätter att vara ett av de mer aktiva länderna inom detta område även som medlem i EU. Regeringens bedömning: bör aktivt driva en revidering av den gemensamma jordbrukspolitiken i syfte att miljöanpassa jordbruket. Insatserna för odlingslandskapets natur- och kulturmiljövärden skall ha hög prioritet. skall i olika sammanhang när skogsfrågor behandlas lyfta fram erfarenheter av att miljöanpassa skogsbruket. Departementspromemorian: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Skogsbruket berördes inte i promemorian.