prop · GI037 · 1995-01-01 00:00:00 — 11. mål om föreläggande 11. mål om föreläggande vid vite, såvida ej fråga vid vite, såvida ej fråga är om skyldighet, som är om skyldighet, som enligt författning åvilar enligt författning åvilar kommun eller annan kom- kommun eller annan kom- munal förvaltningsenhet, munal förvaltningsenhet, eller om föreläggnade eller om föreläggnade enligt lagen (1919:240) enligt lagen (1919:240) om fond kommissions- om fond kommissions- rörelse och rörelse och fondbörsversamhet, lagen fondbörsversamhet, lagen (1940:358) med vissa (1942:335) om särskilda bestämmelser till skydd skyddsåtgärder för vissa för försvaret m.m., lagen kraftanläggningar, lagen (1942:335) om särskilda (1948:433) om skyddsåtgärder för vissa försäkringsrörelse, lagen kraftanläggningar, lagen (1950:272) om rätt för (1948:433) om utländsk försäkringsanstalt försäkringsrörelse, lagen att driva för- (1950:272) om rätt för säkringsrörelse här i utländsk riket, lagen (1950:596) försäkringsanstalt att om rätt till fiske, lagen driva försäkringsrörelse (1955:183) om här i riket, lagen bankrörelse, lagen (1950:596) om rätt till (1955:416) om fiske, lagen (1955:183) sparbanker, lagen om bankrörelse, lagen (1956:216) om (1955:416) om jordbrukskasserörelsen, sparbanker, lagen lagen (1959:73) med (1956:216) om vissa bestämmelser om jordbrukskasserörelsen, inländsk försäkringsrörelse lagen (1959:73) med vid krig m.m., lagen vissa bestämmelser om (1959:118) om krigsan- inländsk försäkringsrörel sesvarighet för liv- och vid krig m.m., lagen invaliditetsförsäkring, (1959:118) om krigsan- lagen (1963:76) om svarighet för liv- och kreditaktiebolag, invaliditetsförsäkring, jordförvärvslagen civilförsvarslagen (1965:290), förordningen (1960:74), lagen (1968:576) om (1963:76) om kreditaktiebolag, kassa och jordförvärvslagen om (1965:290), förordningen stadshypoteksföreningar, (1968:576) om miljöskyddslagen (1969:387), kassa och jordhävdslagen om (1969:698), lagen stadshypoteksföreningar, (1970:65) om miljöskyddslagen allmänna hypoteksbank och (1969:387), om landshypo- jordhävdslagen teksföreningar, lagen (1969:698), lagen (1970:596) om förenklad (1970:65) om aktiehantering eller allmänna hypoteksbank lagen och om landshypo- (1971:827) om teksföreningar, lagen registrering av (1970:596) om förenklad aktieinnehav, aktiehantering eller lagen (1971:827) om registrering av aktieinnehav, 12. mål om utdömande av vite, 13. mål om beslut som i särskilt fall meddelats angående behandlingen av häktad eller den som anhållits eller gripits för brott eller som eljest hålles i förvar tillfälligt eller angående verkställighet av straff eller annan brottspåföljd eller av intagning i arbetsanstalt, 14. mål om handräckning. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1987:440. 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1972:435) om överlastavgift skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 §[1] Bestämmelserna i 3 § andra stycket och tredje stycket första meningen, 9 §, 10 § andra stycket, 45 § första stycket, 56, 61 - 63, 66 och 85 §§ fordonsskattelagen (1988:327) äger motsvarande tillämpning på överlastavgift. Vad där sägs om beskattningsmyndighet gäller då . Allmänt ombud för överlastavgift är den som förordnats som ombud med stöd av 3 § fjärde stycket fordonsskattelagen. Denna lag gäller ej i Denna lag gäller ej i fråga om fordon som är fråga om fordon som är registrerat i militära registrerat i militära fordonsregistret, fordonsregistret, brukas brukas av Försvarsmakten av Försvarsmakten enligt enligt skriftligt avtal skriftligt avtal med med denna eller är taget denna eller är taget i i anspråk med anspråk med nyttjanderätt nyttjanderätt enligt för- enligt förfogandelagen fogandelagen (1978:262) (1978:262). eller civilförsvarslagen (1960:74). Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1993:1604. 11 Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1973:1176) Härigenom föreskrivs att 45 § vapenlagen (1973:1176)[1] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 45 § Bestämmelserna i 5 § gäller inte innehav av skjutvapen som överlämnats från staten till 1. statlig tjänsteman 1. statlig tjänsteman eller person som tillhör eller person som tillhör försvars-, civilförsvars- det militära försvaret, eller polisväsendet om räddningstjänsten eller denne är skyldig att polisväsendet om denne är inneha vapnet för skyldig att inneha tjänsten, vapnet för tjänsten, 2. den som för statens räkning tillverkar krigsmateriel. Regeringen bemyndigas att föreskriva om undantag från 5 § även för innehav av skjutvapen som överlämnats från staten till sammanslutningar. Den till vilken vapen överlämnats med stöd av första eller andra stycket är även berättigad att utan tillstånd inneha behövlig ammuntion till vapnet. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Lagen omtryckt 1991:1181. 12 Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrivs att 3 § trafikskadelagen (1975:1410)[1] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Staten är ej skyldig att hålla trafikförsäkring. Sådan skyldighet åvilar ej heller annan beträffande 1. motordrivet fordon 1. motordrivet fordon under tid då fordonet är under tid då fordonet är taget i anspråk med taget i anspråk med nyttjanderätt enligt nyttjanderätt enligt förfogandelagen förfogandelagen (1978:262) eller civil- (1978:262) eller då försvarslagen (1960:74) fordonet brukas för att eller då fordonet brukas avlämnas enligt den lagen för att avlämnas enligt eller hemföras efter för- någon av dessa lagar fogande eller då det eller hemföras efter brukas i samband med rekvisition eller besiktning för uttagning förfogande eller då det för totalförsvarets behov, brukas i samband med besiktning för uttagning för totalförsvarets behov, 2. motordrivet fordon under tid då fordonet innehas av Försvarsmakten enligt skriftligt avtal som har träffats av myndigheten eller då fordonet brukas för att avlämnas eller hemföras enligt sådant avtal. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Lagen omtryckt 1992:43. 13 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § lagen (1981:691) om socialavgifter[1] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 4 §[2] Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall bortses från 1. ersättning till en och samme arbetstagare om den inte uppgått till , 2. ersättning till arbetstagare som vid årets ingång fyllt , 3. ersättning till arbetstagare vid sjukdom eller ledighet för vård av barn eller med anledning av barns födelse, till den del ersättningen motsvarar sjukpenning, föräldrapenning eller rehabiliteringspenning som arbetsgivare får uppbära enligt 3 kap. 16 §, 4 kap. 18 § eller 22 kap. 12 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, 4. ersättning för vilken skall betalas särskild inkomstskatt enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 5. ersättning som en arbetsgivare utgett till barn för arbete som utförts i hans förvärvsverksamhet i de fall avdrag för ersättningen inte får göras vid inkomsttaxeringen, 6. ersättning till den del denna motsvarar kostnader i arbetet som arbetstagare haft att täcka med ersättningen, 7. ersättning för 7. har upphävts genom tjänstgöring i verkskydd lag (1994:000). enligt 47 § tredje stycket civilförsvarslagen (1960:74), i den mån ersättningen utgör eller motsvarar dagpenning, 8. ersättning för arbete som har utförts utomlands, till den del denna inte räknas som lön enligt 11 kap. 2 § första stycket lagen om allmän försäkring, 9. ersättning för skiljemannauppdrag i fall där parterna i skiljeförfarandet är av utländsk nationalitet, 10. ersättning som på grund av bestämmelserna i 5 § lagen (1984:947) om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbete i inte utgör skattepliktig intäkt, 11. ersättning som avses i 3 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring, 12. intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i kommunalskattelagen (1928:370), 13. sådan ersättning som enligt 1 § första stycket 2 - 6 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt, 14. ersättning till en och samme idrottsutövare från en sådan ideell förening som avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet, om ersättningen från föreningen inte uppgått till ett halvt basbelopp enligt lagen om allmän försäkring, 15. före utgången av utbetalade ersättningar från en vinstandelsstiftelse, som avses i 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring, till den del de inte utgör ersättning för arbete för stiftelsens räkning, 16. sådan ersättning från en vinstandelsstiftelse från vilken enligt de fyra sista meningarna i 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring skall bortses vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst, 17. ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av om ersättningen avser tid därefter och utgår på grund av ansvarighetsförsäkring vilken åtnjuts enligt grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer, 18. ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av om skadan anmälts till allmän försäkringskassa efter utgången av och ersättningen utgår på grund av sådan ansvarighetsförsäkring som anges i 17. Bestämmelsen i första stycket 6 är tillämpligt endast om kostnaderna kan beräknas uppgå till av arbetstagarens ersättning från arbetsgivaren under utgiftsåret. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får fastställa schablon för beräkning av arbetstagares kostnader i viss verksamhet. Schablonen skall avse bestämda yrkesgrupper och grundas på de genomsnittliga kostnaderna inom respektive grupp. Bestämmelserna i första stycket 17 och 18 gäller endast ersättning som inte avser efter skadetillfället och som för en och samme arbetstagare beräknas på lönedelar som inte överstiger basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. I fråga om inkomst från fåmansföretag och fåmansägt handelsbolag skall föreskrifterna i punkt 13 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) tillämpas vid bestämmande av avgiftsunderlaget. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Lagen omtryckt 1989:633. [2]Lydelse enligt prop. 1993/94:220. 14 Förslag till lag om ändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § och 9 kap. 12 § (1987:10)[1][2] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 4 § Inom områden med sammanhållen bebyggelse skall bebyggelsemiljön utformas med hänsyn till behovet av 1. skydd mot uppkomst och spridning av brand samt mot trafikolyckor och andra olyckshändelser, 2. skyddsåtgärder för 2. att skydda civilförsvaret, befolkningen mot och begränsa verkningarna av stridshandlingar, 3. hushållning med energi och vatten samt goda klimatiska och hygieniska förhållanden, 4. trafikförsörjning och god trafikmiljö, 5. möjligheter för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga att använda området, 6. förändringar och kompletteringar. Inom eller i nära anslutning till områden med sammanhållen bebyggelse skall det finnas lämpliga platser för lek, motion och annan utevistelse samt möjlighet att anordna en rimlig samhällsservice och kommersiell service. 9 kap. 12 §2 Om en sådan försäkring för Om en sådan försäkring för byggnadsarbeten behövs byggnadsarbeten behövs som avses i lagen som avses i lagen ( (1993:320) om bygg- 1993:320) om felsförsäkring, får byggfelsförsäkring, får byggnadsarbetena inte byggnadsarbetena inte påbörjas förrän bevis om påbörjas förrän bevis om försäkringen företetts för försäkringen företetts för . Detsamma Detsamma gäller om ett gäller om besked om besked om skyddsrum skyddsrum krävs enligt 6 krävs enligt 32 § civil- kap. 8 § lagen (1994:000) försvarslagen (1960:64). om civilt försvar. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Lagen omtryckt 1992:1769. [2]Lydelse enligt prop. 1993/94:178. 15 Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) Härigenom föreskrivs att femte punkten i övergångsbestämmelserna till polislagen (1984:387) skall upphöra att gälla . 16 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §[1] Som skyddsobjekt får förklaras 1. statliga förvaltningsbyggnader samt statschefens residens och statsministerns bostad, 2. anläggningar och områden till vilka staten har äganderätt eller nyttjanderätt och som disponeras av Försvarsmakten, eller samt militära fartyg och luftfartyg, 3. anläggningar eller 3. anläggningar eller områden som används eller områden som används eller är avsedda för ledning av är avsedda för ledning av civilförsvarsverksamhet, befolkningsskyddet och för energiförsörjning, räddningstjänsten eller vattenförsörjning, det civila försvaret i rundradioförsörjning, övrigt, för energiför- radio- och sörjning, vattenförsörjning, telekommunikationer, rundradioförsörjning, transporter eller radio- och tele- försvarsindustriella kommunikationer, ändamål, transporter eller försvarsindustriella ändamål, 4. områden där Försvarsmakten, eller tillfälligt bedriver övningar, prov eller försök och 5. områden där Försvarsmakten har satts in för att möta ett väpnat angrepp mot eller för att hindra en kränkning av territorium. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1993:1611. 17 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Härigenom föreskrivs att det i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. skall införas en ny paragraf, 25 §, samt närmast före 25 § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Krig och krigsfara m.m. 25 § Regeringen får meddela särskilda föreskrifter som avviker från denna lag, om är i krig eller krigsfara eller det råder sådana utomordentliga förhåll- anden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet Per Jermsten, justititerådet . , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss (Försvarsdepartementet) har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om civilt försvar 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i räddningstjänstlagen (1986:1102), 4. lag om ändring i lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar och för civilförsvarets internationella kännetecken, 5. lag om ändring i förfogandelagen (1978:262), 6. lag om ändring i lagen (1982:1004) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen, 7. lag om ändring i lagen (1923:116) om hundskatt, 8. lag (1942:335) om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar m.m., 9. lag om ändring i lagen (1971:309) om behörighet för allmän förvalt- ningsdomstol att pröva vissa mål, 10. lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift, 11. lag om ändring i vapenlagen (1973:1176), 12. lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410), 13. lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter, 14. lag om ändring i (1987:10), 15. lag om ändring i polislagen (1984:387), 16. lag om ändring i lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m., 17. lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om civilt försvar 2 kap. 6 § I paragrafens första stycket föreskrivs, att staten skall ersätta kommunerna för kostnaderna för beredskapsförberedelserna enligt detta kapitel. Vidare sägs att ersättningen skall bestämmas med utgångspunkt i varje kommuns utsatthet och risker i krig. Enligt andra stycket skall staten ersätta landstingen för kostnaderna för sådan utbildning som utgör ett led i beredskapsförberedelserna. I tredje stycket föreskrivs att ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Angående det avsedda ersättningssystemet enligt första stycket sägs i den allmänna motiveringen bl.a. följande. Kommunernas ersättning kommer att bestå av ett grundbelopp, som är lika stort för alla kommuner, och ett tilläggsbelopp. Det senare bestäms av respektive kommuns utsatthet och risker i krig. Nuvarande ordning för bidrag till investeringar i ledningsplatser, reservanordningar, skyddsrum m.m. bibehålls. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bör bemyndigas att utforma och administrera det nya ersättningssystemet. De nu redovisade grunddragen i det avsedda bidragssystemet kan inte utläsas av den föreslagna bestämmelsen i första stycket. Lagrådet förordar därför att bestämmelsen omarbetas. Med utgångspunkt i de återgivna motivuttalandena kan första stycket ges förslagsvis följande lydelse: " Staten skall betala ersättning till kommunerna som bidrag till deras kostnader för beredskapsförberedelser enligt detta kapitel. Ersättningen skall bestå av ett grundbelopp, som är lika stort för varje kommun, samt av ett tilläggsbelopp, som bestäms med hänsyn till varje kommuns utsatthet och risker i krig. Vid sidan härav skall staten betala skälig ersättning till kommunerna för deras kostnader för att anskaffa ledningsplatser och andra särskilda anläggningar som behövs för det civila försvaret." 3 kap. 2 och 3 §§ I paragraferna slås fast att ansvaret under höjd beredskap för ledningen av verksamhet (2 §) respektive den kyrkliga kommunens verksamhet (3 §) åvilar respektive kyrkorådet eller motsvarande organ. Som bestämmelserna utformats omfattar de all verksamhet som under höjd beredskap bedrivs av och den kyrkliga kommunen. Motsvarande bestämmelse i 1 § beträffande kommunstyrelsens ansvar är mer inskränkt och avser endast den del av det civila försvaret som ankommer på kommunen. Vid lagrådsföredragningen har upplysts att den begränsning som gjorts i 1 § avsetts gälla även beträffande respektive den kyrkliga kommunens verksamhet. Mot bakgrund av det anförda förordar Lagrådet att 2 och 3 §§ ges följande lydelser: "2 § Under höjd beredskap ansvarar för ledningen av den civila hälso- och sjukvården samt den övriga verksamhet för det civila försvaret som skall bedriva. 3 § Under höjd beredskap ansvarar kyrkorådet eller motsvarande organ för ledningen av den del av det civila försvaret som ankommer på den kyrkliga kommunen." 5 kap. 2 § I denna paragrafs andra stycke ges bestämmelser om vad ett beslut om verkskydd skall innehålla i form av förelägganden för den som bedriver verksamheten vid den aktuella anläggningen. Enligt Lagrådets mening skulle bestämmelserna bli betydligt mer lättfattliga och överskådliga om ifrågavarande skyldigheter delas upp i skilda punkter. Stycket kan i så fall lämpligen ges följande lydelse: "Ett sådant beslut skall innehålla ett föreläggande för den som bedriver verksamheten vid anläggningen att 1. organisera verkskyddet, 2. planlägga dess verksamhet, 3. hålla det med material och förnödenheter, 4. se till att personalen får den utbildning som avses i 3 § och att personalen regelbundet övas, samt 5. även i övrigt vidta de åtgärder som behövs för verskyddets verksamhet." 3 och 5 §§ I förstnämnda paragraf finns bestämmelser om vem som skall genomföra utbildning av verkskyddets personal. Av 6 § följer sedan att den som enligt 2 § är skyldig att organisera verkskyddet skall betala kostnader för sådan utbildning som genomförs av en myndighet eller av kommunen. Vid en jämförelse med de skyldigheter som enligt Lagrådets förslag under 2 § återfinns i andra stycket 4 kan tvekan uppkomma angående vad som i förevarande sammanhang gäller beträffande övning av verkskyddets personal. Under föredragningen inför Lagrådet har upplysts att det i sådan utbildning som avses i 3 § även kan ingå vissa övningar. Enligt Lagrådets mening bör under det fortsatta lagstiftningsarbetet klargöras huruvida vad som sägs i 2 § andra stycket 4 om "att personalen regelbundet övas" avser något mer än den typ som kan förekomma i anslutning till utbildning enligt 3 §. För den händelse sådana övningar skall omfattas av det i 6 § angivna kostnadsansvaret bör detta komma till uttryck i lagtexten. Av bl.a. redaktionella skäl förordar Lagrådet i övrigt att 3 § ges följande lydelse: " Utbildning av verkskyddets personal skall genomföras av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får efter överenskommelse med en kommun besluta att denna skall genomföra utbildningen. Den som enligt första stycket skall genomföra utbildning får efter överenskommelse med den som skall organsiera verkskyddet besluta att denne i stället skall genomföra utbildningen." 7 § Enligt Lagrådets mening skulle tankegångarna bakom de föreslagna bestämmelserna i denna paragrafs första stycke komma till tydligare uttryck om stycket ges följande lydelse: " Om ett verkskydd har tagits i anspråk enligt 4 § har den som svarar för verkskyddet rätt till skälig ersättning av staten dels för kostnaderna för verkskyddets personal, dels för skador som inte är ringa på materiel och annan egendom." 6 kap. 1 § I paragrafens tredje stycke anges vad som avses med skyddat utrymme. Därmed avses ett utrymme som utformas och utrustas så att det ger ett "bra" skydd mot radioaktiv strålning och splitter samt i särskilt utsatta områden mot byggnadsras. I författningskommentaren utvecklas närmare vilken skyddsnivå som är avsedd. Där talas dock inte om "bra" skydd utan i stället om "skäligt" skydd. Enligt författningskommentaren torde orden "skäligt skydd" bättre beskriva den avsedda skyddsnivån än vad "bra skydd" gör. Lagrådet förordar därför att ordet "bra" i tredje stycket byts ut mot ordet "skäligt". 3 § I första styckets första led anges att "kommunen skall besluta om att skyddsrum skall byggas". Andra stycket innehåller en motsvarande föreskrift angående skyddade utrymmen. I författningskommentaren sägs att paragrafen klargör att det är kommunen som beslutar om "i vilka byggnader etc", inom de enligt 2 § beslutade områdena, som skyddsrum och skyddade utrymmen skall byggas. Att ifrågavarande beslut således avses innebära ett ställningstagande både till att visst skyddsrum respektive skyddat utrymme skall byggas och dess närmare lokalisering på en angiven fastighet, eller i en viss byggnad på den, framgår inte av den föreslagna lagtexten. Mot bakgrund bl.a. av vad som anförts förordar Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: "Kommunen skall besluta om skyddsrum skall byggas och var dessa skall vara lokaliserade. I den omfattning staten ställer medel till förfogande skall kommunen även kontrollera att inrättade skyddsrum har en tillfredsställande skyddsförmåga. Kommunen skall också besluta om skyddade utrymmen skall byggas och var dessa skall vara lokaliserade." 5 § I paragrafen anges att skyddsrummen skall placeras och utformas så att befolkningen efter varning har möjlighet att hinna fram till dem och att uppehålla sig där som behövs. Bestämmelsen har med språkliga justeringar förts över från 28 § civilförsvarslagen. I sin nya avfattning kan bestämmelsen läsas så att hela befolkningen skall ha möjlighet att uppsöka skyddsrum vilket uppenbarligen inte har varit avsikten. Lagtexten bör därför utformas i närmare anslutning till nu gällande lydelse. Förslagsvis kan paragrafen ges följande lydelse: "Skyddsrummen skall placeras och utformas med hänsyn till befolkningens möjligheter att efter varning hinna fram till dem och att uppehålla sig där som behövs." 9 och 11 §§ Enligt 9 § första stycket skall byggherren se till att ett byggnadsföretag inom ett område där skyddsrum skall byggas stämmer överens med besked enligt 8 § samt med vad som sägs i 6 § och vad som bestämts med stöd av 7 §.