prop · GI03182 · 1995-01-01 00:00:00 — Förslaget om att förmåner av offentligt finansierad vård (patientavgift) och läkemedel skall inkomstbeskattas innebär en inkomstförstärkning för det allmänna med ca . Inom området personalrabatter föreslås dels att möjligheten till skattefria korsvisa rabatter begränsas till rabatter som ges av ett företag inom den koncern inom vilken den skattskyldige arbetar dels att kravet på "nära samband" slopas. Det förra innebär en uppstramning och det senare en viss utvidgning av nuvarande område för skattefria rabatter. I övrigt innebär förslaget inte några förändringar i förhållande till gällande lagstiftning, utan förslaget innebär snarare ett klarläggande av gällande regler om vad som är en tillåten rabatt och vad som är att betrakta som en skattepliktig förmån. Förslaget får i princip anses vara kostnadsneutralt. Vidare föreslås att vissa förmåner av varor eller tjänster som är av väsentlig betydelse för arbetets utförande men där förmånen av varan eller tjänsten är av begränsat värde för den anställde skall undantas från beskattning när förmånen svårligen kan särskiljas från nyttan i anställningen. Detta innebär en viss utvidgning av det skattefria området. Men ändringen torde innebära en anpassning till hur reglerna tillämpas i praktiken. Eventuella inkomstminskningar för det offentliga torde därför vara marginella. 10.1 Kommunalskattelagen (1928:370) Som en följd av att avdragsbegränsningarna avseende kostnader för hälsovård m.m. flyttas till punkt 34 av anvisningarna till 23 § KL tas hänvisningen till anvisningarna till 20 § KL bort. 32 § 1 mom. Som en följd av att hälso- och sjukvårdsförmåner generellt är undantagna från förmånsbeskattning gäller detta även när ersättning för sjukvårdskostnader utgår till den anställde från en sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband med tjänst. Förmån av fri offentligt finansierad hälso- och sjukvård samt fria läkemedel skall enligt den föreslagna lydelsen tas upp som intäkt av tjänst. Därför bör även sådana ersättningar från nämnda försäkringar beskattas. Med hänsyn till att förmån av fri icke offentligt finansierad vård undantas från förmånsbeskattning gäller motsvarande undantag försäkringsersättningar för sådan vård. Även förmån av fri vård utomlands undantas från beskattning. 32 § 3 b mom. Av bestämmelsen framgår att sjukvårdsförmåner, med de undantag som framgår av paragrafen, skall tas upp som intäkt. Den stora skillnaden mot dagens regler är att förmånen av fri offentligt finansierad hälso- och sjukvård samt förmånen av fria läkemedel skall tas upp som intäkt. Förmån av fri offentligt finansierad tandvård förmånsbeskattas redan enligt nuvarande bestämmelser. Förmån av icke offentligt finansierad hälso- och sjukvård samt icke offentligt finansierad tandvård skall emellertid inte tas upp som intäkt. Inte heller beskattas sjukvårdsförmåner utomlands. Förmånen av fri företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering skall inte tas upp som intäkt. Bestämmelsen ansluter till avdragsregeln för arbetsgivare i den nya punkten 34 av anvisningarna till 23 § KL. Det bör anmärkas att även om en arbetsgivare inte skulle få göra avdrag för sådana kostnader är ändå den förebyggande behandlingen eller rehabiliteringen undantagen från förmånsbeskattning hos den anställde. Det kan gälla en situation där åtgärden inte finns med i behandlingsplan och där arbetsgivaren inte heller på annat sätt kan visa att åtgärderna syftar till att den anställde skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Förutsättningen för att förmånsbeskattning ändå inte skall komma i fråga är givetvis att åtgärderna kan anses som förebyggande behandling eller rehabilitering. Begreppen förebyggande behandling och rehabilitering har naturligtvis samma innebörd i avdragsregeln som i bestämmelsen om undantag från förmånsbeskattning. Förmånen av fri vaccination som betingas av tjänsten skall inte tas upp som intäkt. Det gäller t.ex. influensavaccinationer eller vaccinationer inför en tjänsteresa. Inte heller särskild tandbehandling för submarin eller flygande personal skall tas upp som intäkt. I punkt 34 av anvisningarna till 23 § KL hänvisas till bestämmelsen om tandbehandling för flygare m.fl. Hänvisningen tar sikte på enskilda näringsidkares och delägares i handelsbolag avdrag för sådan tandbehandling. Ordet "anställds" har tagits bort för att beskrivningen av de aktuella yrkesgrupperna bättre skall passa in även på näringsidkare. 32 § 3 c mom. Bestämmelsen innehåller den föreslagna regeln om undantag från för- månsbeskattning i vissa fall för varor eller tjänster som arbetsgivaren tillhandahåller. Skälen härför har kommenterats i allmänmotiveringen (se avsnitt 6). I lagtexten uppställs tre krav för att förmånen inte skall beskattas. En första förutsättning för skattefrihet är att varan eller tjänsten är av väsentlig betydelse för utförandet av den anställdes arbetsuppgifter. Det bör krävas att betydelsen är påtaglig utan att varan eller tjänsten behöver vara direkt nödvändig för arbetets utförande. Ett andra krav för skattefrihet är att den förmån som den anställde får av varan eller tjänsten är av begränsat värde. Däri ligger att förmånsvärdet inte får uppgå till större belopp. Någon absolut beloppsgräns för vad som är begränsat värde kan inte anges. Flera olika faktorer bör vägas in vid bedömningen, som t.ex. förmånens faktiska värde och om det innebär en faktisk inbesparing i en anställds normala privata levnadskostnader. Det tredje kravet för skattefrihet är att förmånen inte utan svårighet kan särskiljas från nyttan i anställningen. Härmed avses att det är själva förmånen som sådan eller värdet därav som inte kan särskiljas. Som exempel kan nämnas att arbetsgivaren betalar en tidningsprenumeration och tidningen är av väsentlig betydelse för tjänsteutövningen. Om tidningen också är av visst privat värde är förmånen emellertid svår att skilja ut. Som ett annat exempel där värdet av en förmån är svår att särskilja från varans eller tjänstens nytta i anställningen kan nämnas användandet av en persondator för privat bruk när datorn har betalats av arbetsgivaren. Däremot kan t.ex. privata telefonsamtal från ett telefon- abonnemang som arbetsgivaren står för särskiljas från tjänstesamtalen genom t.ex. en specificerad telefonräkning. I sistnämnda fall skall alltså beskattning ske på vanligt sätt för förmånen av privatsamtal. Förmån av fria arbetskläder och fri uniform undantas enligt 32 § 3 c mom. KL från beskattning under vissa förutsättningar. Den föreslagna bestämmelsen om varor och tjänster av begränsat värde har därför placerats i nämnda lagrum, men som en huvudregel. Bestämmelsen om arbetskläder och uniformer har behållits och utgör en variant på sådana förmåner. Orsaken till att särreglerna om arbets- kläder och uniformer bör behållas är att förmånen inte alltid kan sägas vara av begränsat värde för den anställde. 32 § 3 f mom. Reglerna om skattefria personalrabatter har fått en ny utformning. Skälen härför har angetts i den allmänna motiveringen i avsnitt 5. Personalrabatt föreligger i princip när en anställd av sin arbetsgivare får köpa en vara eller en tjänst till rabatterat pris. En personalrabatt föreslås kunna bli skattefri om den inte överstiger den största rabatt som en konsument kan erhålla på affärsmässiga grunder. Vad som avses med affärsmässiga grunder har utvecklats i den allmänna motiveringen. I lagrådsremissens lagtextförslag används benämningen "mängdrabatt" i första stycket andra meningen. Mot bakgrund av att andra meningen är avsedd att tillämpas även när fråga är om andra varor och tjänster än sådana som vanligen säljs till konsument med mängdrabatt har undantagsregeln i andra meningen utformats på det sätt som Lagrådet förordat. För att tydliggöra att vid bedömningen av en rabatts storlek jämförelse skall göras med det pris en vara eller tjänst betingar när en konsument inhandlar den på marknaden, har i lagtexten förts in begreppet konsument. Med konsument i detta sammanhang avses i princip samma sak som i lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, dvs. fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Korsvisa rabatter skall i fortsättningen bara kunna vara skattefria när de ges av företag inom en och samma koncern. i detta sammanhang avses sådana i lag definierade koncernbegrepp som finns i bl.a. 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar och 1 kap. 1 § lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa företag. Skattefrihet föreligger endast när rabatten ges vid inköp från arbetsgivaren eller koncernföretag. Lagrummet är således inte tillämpligt när inköpet sker hos ett från koncernen fristående företag även om rabatten betalas av arbetsgivaren eller ett koncernföretag. Det bör i sammanhanget nämnas att prisinformationslagen (1991:601) torde avsevärt ha ökat tillgängligheten för information om tillämpade priser på en ort. Detta bör framför allt underlätta för sådana arbetsgivare som inte själva har försäljning till enskild konsument. I anvisningspunkten finns nu de avdragsbegränsningar som gäller för en arbetsgivare för kostnader på sjukvårdsområdet som riktar sig till anställda. Eftersom dessa bestämmelser enbart tar sikte på näringsverksamhet (arbetsgivarperspektiv) har, med de materiella förändringar som föreslagits, reglerna flyttats till den nya punkten 34 av anvisningarna till 23 § KL. Tredje stycket innehåller en avdragsregel för en enskild näringsidkares kostnader för företagshälsovård. Denna bestämmelse har flyttats till den nya punkten 34 av anvisningarna till 23 § KL. Anvisningspunkten är ny. Hit har flyttats de bestämmelser på sjukvårdsområdet som finns i punkt 1 av anvisningarna till 20 § KL och punkt 23 av anvisningarna till 23 § KL. Den nya bestämmelsen gäller såväl för en arbetsgivares sjukvårdskostnader för anställda som för en enskild näringsidkares (eller delägares i handelsbolag) avdrag för "egen" vård. Därför innehåller bestämmelsen inte några föreskrifter om offentligt finansierad hälso- och sjukvård/tandvård. För en arbetsgivare är sådana kostnader avdragsgilla som personalkostnader. En enskild näringsidkare får inte göra avdrag för sådana kostnader eftersom det är fråga om privata levnadskostnader. Första stycket innehåller ett avdragsförbud för kostnader för icke offentligt finansierad vård samt det undantag som finns från denna huvudregel. Bestämmelsen överensstämmer med nuvarande regler i punkt 1 av anvisningarna till 20 § KL. I andra stycket finns en bestämmelse om avdragsbegränsningar för vård- och läkemedelskostnader utomlands. Avdrag får göras när sådana kostnader uppkommer vid insjuknande i samband med tjänstgöring utomlands. Av tredje stycket framgår att avdrag får göras för företagshälsovård. Avdragsrätten är inte längre kopplad till statsbidragsföreskrifterna (jfr punkt 1 av anvisningarna till 20 § KL). I stället får definitionen av begreppet företagshälsovård hämtas från AML, AFL och dess förarbeten. I avsnitt 4.3 beskrivs dessa begrepp. Avdrag får vidare göras för kostnader för vaccination som betingas av verksamheten samt för tandbehandling för flygande personal m.m. När det gäller enskilda näringsidkare finns det nu enbart en bestämmelse som reglerar avdragsrätten på sjukvårdsområdet och den gäller "egen hälsovård" (punkt 23 av anvisningarna till 23 § KL). Den föreslagna avdragsrätten för vaccination och för viss tandbehandling kan därför ses som en utvidgning och ett klarlägande av avdragsrätten för enskilda näringsidkare. Fjärde stycket innehåller avdragsbestämmelserna för förebyggande behandling samt för rehabilitering. Dessa uttryck används på samma sätt som i 3 kap. 7 b § och 22 kap. AFL. För att avdrag skall få göras för kostnader för sådana åtgärder krävs att arbetsgivaren kan visa att dessa syftar till att den anställde skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Det är alltså fråga om arbetslivsinriktade åtgärder. Det naturliga sättet att visa syftet med dessa åtgärder är att hänvisa till en av upprättad eller godkänd plan. Också för enskilda näringsidkare skall syftet med åtgärderna vara att näringsidkaren skall kunna fortsätta sitt förvärvsarbete. Övergångsbestämmelserna till lagen (1994:1855) om ändring i kommunalskattelagen Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen avsnitt 8. 10.2 Lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare Ändringen har kommenterats i den allmänna motiveringen, se avsnitt 7. 10.3 Lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter Har skattemyndigheten bestämt värdet av bostadsförmån enligt bestämmelserna i 5 § lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare bör detta värde också anges i kontrolluppgifter. Detta kommer till uttryck genom att hänvisning görs till sjätte stycket i 8 § UBL. 10.4 Lagen (1994:1852) om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid taxeringar Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen i avsnitt 8. Förteckning över de remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Beskattning av förmåner (SOU 1994:98). (), (), , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i Göteborgs- och län, Länsrätten i , , , , (), Arbetarskyddsstyrelsen, Konkurren- sverket, , , Akademikers (), i (LO), , , (), , , Tjänstemännens Central- organisation (TCO), , (), (), Svenska , , in (), Föreningen Svensk Företagshälsovård, Kooperationens (), (), SJ, och . , , och har åberopat ett yttrande från Näringslivets Skattedelegation. har förutom eget yttrande åberopat yttrandet från Näringslivets Skattedelegation. Försäkringsbranschens har förutom eget yttrande åberopat yttrande från . och AB har avgett ett gemensamt yttrande. 2.1 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370) dels att 20 §, 32 § 1, 3 b, 3 c och 3 f mom., 42 §, punkt 1 av anvisningarna till 20 §, punkt 23 av anvisningarna till 23 § samt punkt 4 av anvisningarna till 42 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya bestämmelser, punkt 34 av anvisningarna till 23 § och punkt 6 av anvisningarna till 42 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 §1 Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla omkostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt) som har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret. Avdrag får inte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, så som vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll; sådana kostnader för hälsovård, sjukvård samt företagshälsovård som anges i anvisningarna; kostnader i samband med plockning av vilt växande bär och svampar eller kottar till den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19 §; värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ej fyllt ; ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans förvärvsverksamhet; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning på skuld; ränta enligt 8 kap. 1 § studiestödslagen (1973:349), 52, 52 a och 55 §§ lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 32 § och 49 § 4 mom. uppbördslagen (1953:272), 5 kap. 12 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 13 och 14 §§ lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 30 § tullagen (1987:1065), 60 § fordonsskattelagen (1988:327) och 16 kap. 12 och 13 §§ mervärdesskattelagen (1994:200) samt kvarskatteavgift och dröjsmålsavgift beräknad enligt uppbördslagen; avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgift enligt 10 kap. (1987:10); avgift enligt 10 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529); avgift enligt 8 kap. 5 § arbetsmiljölagen (1977:1160); avgift enligt 26 § arbetstidslagen (1982:673); skadestånd, som grundas på lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller annan lag som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, när skadeståndet avser annat än ekonomisk skada; företagsbot enligt 36 kap. ; straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycket ; belopp för vilket arbetsgivare är betalningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen (1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet föreligger på grund av underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar; avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift; kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering; överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268); vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg; avgift enligt 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor; lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol eller lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasområdet; avgift enligt 18 § lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar; kapitalförlust m.m. i vidare mån än som särskilt föreskrivs; avgift enligt 10 kap. 5 § lagen (1994:1776) om skatt på energi; ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) för vilken det finns rätt till avdrag enligt 8 kap. eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. nämnda lag; avgift enligt 11 kap. 16 § och 13 kap. 6 a § aktiebolagslagen (1975:1385). (Se vidare anvisningarna.) 32 § 1 mom.2 Till intäkt av tjänst hänförs a) avlöning, arvode och kostnadsersättning samt annan förmån i pengar, bostad eller annat som utgått för tjänsten, b) pension, c) sådan livränta som utgått på grund av sjuk-, olycksfalls- eller skade- försäkring eller annorledes än på grund av försäkring med undantag av livränta som utgör vederlag vid avyttring av egendom, i den mån det inte är fråga om livränta som avses i d) och inte heller annat följer av 2 mom., d) i fråga om sådan i c) angiven livränta, som utgår till följd av personskada och på vilken 2 mom. inte är tillämpligt, den del av livräntan som avser ersättning för förlorad inkomst av skattepliktig natur eller för förlorat underhåll, e) ersättning som e) ersättning som utgått i annan form utgått i annan form än livränta på grundän livränta på grund av sjuk- eller av sjuk- eller olycksfallsförsäkring,olycksfallsförsäkring, tagen i samband med tagen i samband med tjänst, dock inte tjänst, dock inte ersättning, som ersättning, som avser sjukvårds- avser sjukvårds- eller eller läkarkostnader läkarkostnader, inom den icke offentligt finansierade vården eller för vård utomlands, f) undantagsförmåner, periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk intäkt som avses i 31 §, g) engångsbelopp som utgår till följd av personskada och utgör skattepliktig intäkt enligt punkt 1 av anvisningarna till 19 §, h) sådan utdelning på och vinst vid avyttring av aktier i fåmansföretag som enligt 3 § 12 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall tas upp som intäkt av tjänst, i) sådana förmåner och ersättningar m.m. som anges i punkterna 14 och 15 av anvisningarna, j) behållning på pensionssparkonto till den del pensionssparavtalet upphör att gälla enligt 4 kap. 6 och 14 §§ och 6 kap. 5 § lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande, samt till den del behållningen tas i anspråk på grund av utmätning, konkurs eller ackord. Vid avskattning enligt första stycket j avses med pensionssparkontots behållning marknadsvärdet på kontots tillgångar efter avräkning för den skatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel som är hänförlig till kontot. Som intäkt av tjänst räknas jämväl annat belopp än ovan sagts - såsom vinstandel, återbäring eller vid återköp av försäkring uppburet belopp - vilket utgått på grund av pensionsförsäkring eller sådan sjuk- eller olycksfallsförsäkring, som tagits i samband med tjänst. Har tjänsteinnehavare som löneförmån innehaft fastighet på sådant sätt, att han enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall anses som ägare, skall dock intäkt, vilken tjänsteinnehavaren åtnjutit från fastigheten, räknas som intäkt av näringsverksamhet eller behandlas enligt reglerna för privatbostad. 3 b mom.3 Anställds 3 b mom. En förmån av fri hälso-anställds förmåner av och sjukvård, föret-fri hälso- och agshälsovård, fria sjukvård, tandvård läkemedel eller och fria läkemedel ersättning för läkeme-tas upp som intäkt delskostnader tas om den avser annat inte upp som intäkt.än Har arbetsgivare - icke offentligt utgivit ersättning finansierad hälso- för anställds utgiftoch sjukvård, för tandvård som - icke offentligt avses i 2 kap. 3 § finansierad tand- lagen (1962:381) om vård, allmän försäkring, tas- hälso- och ersättningen dock sjukvård samt tand- upp som intäkt för vård utomlands och den anställde. Som ersättning för intäkt tas läkemedel inte upp utomlands, 1. sådan ersättning,- företagshälsovård, om den avser förebyggande anställd som inte ärbehandling eller försäkrad enligt rehabilitering, lagen om allmän - vaccination som försäkring, betingas av tjänsten 2. kostnad för eller tandbehandling som - tandbehandling har bedömts som som har be- dömts erforderlig med som nödvändig med hän- hänsyn till tjänstenssyn till tjänstens krav för krav för Försvarsmak- försvarsmaktens tens submarina och submarina och flygande personal flygande personal och för andra med i och för andra huvudsak likartade anställda med i arbetsförhållanden. huvudsak likartade arbetsförhållanden, 3. ersättning för tandbehandling, när behov av denna har uppkommit och utförts under tjänsteförrättning utomlands. 3 c mom.4 Förmån av 3 c mom. Om en fria arbetskläder vara eller tjänst är och fri uniform tas av väsentlig be- inte upp som intäkt,tydelse för utföran- om förmånen avser det av den an- kläder som är ställdes ar- avpassade för betsuppgifter, arbetet och inte skall förmånen av lämpligen kan varan eller tjänsten användas privat. inte tas upp som intäkt, om förmånen är av begränsat värde för den anställde och det är svårt att särskilja det privata åtnjutandet från tjänsteanvänd- ningen. Inte heller 3 f mom.5 Som tas som intäkt upp intäkt tas inte upp förmån av fria sedvanliga rabatter arbetskläder och fri vid inköp av varor uniform, om förmånen och tjänster som avser kläder som är ingår i avpassade för arbe- arbetsgivarens tet och inte läm- ordinarie utbud pligen kan användas eller i annat privat. företags ordinarie 3 f mom. Som utbud om företaget ärintäkt tas inte upp närstående arbets- personalrabatter givarens företag ochvid inköp av en vara varorna eller eller tjänst om tjänsterna har ett varan eller tjänsten nära samband med ingår i det arbetsgivarens ordinarie utbudet verksamhet. Vad som från arbetsgivaren sagts nu gäller dockeller något annat inte om rabatten är företag i samma kon- en direkt ersättningcern och inköpet görs för utfört arbete hos arbetsgivaren eller utgår på sätt eller sådant företag. som anges i 32 § 3 eVad som sagts nu mom. andra stycket gäller dock inte om 2-4. rabatten är en direkt ersättning för utfört arbete, överstiger den mängdrabatt som stör- sta kund i egenskap av konsument skulle Även om det inte kunna utverka på följer av 3 d mom. affärsmässiga villkor tas som intäkt inte och inte heller om upp sådan rabatt den uppenbart över- eller liknande förmånstiger personal- som transportföretagrabatt som är enligt internatio- sedvanlig i bran- nellt vedertagen schen. Inte heller praxis utger för får rabatten utgå på visad kundtrohet sätt som anges i 32 § vid utrikes flyg- 3 e mom. andra resor och som stycket 2-4. slutligt tillfaller Även om det inte en arbetstagare följer av 3 d mom. eller uppdrags- tas som intäkt inte tagare på grund av upp sådan rabatt hans egenskap av eller liknande förmån resenär.