prop · GI03164 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1994/95:164 Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen anser att utvecklingen mot jämställdhet mellan kvinnor och män har gått alltför långsamt inom utbildningsområdet. I denna proposition föreslås därför åtgärder för att påskynda utvecklingen på såväl kort som lång sikt. Åtgärderna sätts in för att förstärka de jämställdhetsinsatser som görs av kommunerna, universiteteten och högskolorna. Hos dessa ligger ansvaret för att jämställdhet uppnås. Förslagen innebär att skollagen ändras och resurser anvisas för bl.a. doktorandtjänster, forskarassistenttjänster och professurer. 1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 3 2 Förslag till lagtext..................... 4 3 Ärendet och dess beredning............... 6 4 Allmänna utgångspunkter.................. 6 5 Det offentliga skolväsendet.............. 7 5.1 Ändringar i skollagen................ 10 5.2 Jämställdhet som en pedagogisk fråga. 11 5.3 Lärarnas kunskap och kompetens....... 15 5.4 Den statliga rektorsutbildningen..... 17 5.5 Forsknings- och utvecklingsarbete m.m 18 5.6 Intagningen till gymnasieskolan...... 19 6 Högre utbildning och forskning........... 20 6.1 Allmänna utgångspunkter.............. 20 6.2 Grundläggande högskoleutbildning..... 22 6.3 Forskning............................ 25 6.4 Forskarutbildning ................... 30 6.5 Lärare och forskare vid universitet och högskolor........................ 32 6.5.1Jämnare könsfördelning bland professorer..................... 33 6.5.2Jämnare könsfördelning bland forskarassistenter.............. 37 6.5.3Ändringar i högskoleförordningen 39 7 Sexuella trakasserier.................... 39 8 ansvar................... 40 9 Vissa statistikfrågor.................... 40 Bilaga 1 Vi är alla olika (Ds 1994:98) Sammanfattning av betänkandet........ 42 Bilaga 2 Kartläggning och utvärdering av jäm- ställdhetsprojekt inom universitet och högskolor (Ds 1994:130) Sammanfattning av betänkandet........ 50 Bilaga 3 Tabellbilaga......................... 55 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......................... 62 1 Förslag till riksdagsbeslut 1. antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100), 2. under åttonde huvudtitelns reservationsanslag Övriga utgifter inom forskning och forskarutbildning för /96 anvisar utöver vad som föreslagits i budgetpropositionen (prop. 1994/95:100 bil. 9 s. 260), 2 Förslag till lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 och 9 §§ skollagen (1985:1100)[1] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 2 §[2] Alla barn och ungdomar skall, oberoende av kön, geografiskt hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. Utbildningen skall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. I utbildningen skall hänsyn tas till elever med särskilda behov. Verksamheten i skolan Verksamheten i skolan skall utformas i skall utformas i överensstämmelse med överensstämmelse med grundläggande grundläggande demokratiska värde- demokratiska värderingar. Var och en som Var och en som verkar verkar inom skolan inom skolan skall främja skall främja aktning för aktning för varje varje människas egen- människas egenvärde och värde och respekt för respekt för vår gemensamma vår gemensamma miljö. Särskilt skall den Särskilt skall den som som verkar inom skolan verkar inom skolan främja jämställdhet mellan bemöda sig om att hindra könen samt bemöda sig om varje försök från elever att hindra varje försök att utsätta andra för från elever att utsätta kränkande behandling. andra för kränkande be- handling. 9 §[3] Det offentliga skolväsendet för vuxna skall ge vuxna tillfälle att i enlighet med individuella önskemål komplettera sin utbildning. Härigenom skall främst de som erhållit minst utbildning få möjlighet att stärka sin ställning i arbetslivet och i det kulturella och politiska livet. Utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. Verksamheten inom det Verksamheten inom det offentliga skolväsendet offentliga skolväsendet för vuxna skall utformas för vuxna skall utformas i överensstämmelse med i överensstämmelse med grundläggande grundläggande demokratiska värde- demokratiska värderingar. Var och en som Var och en som verkar verkar inom det skol- inom det skolväsendet väsendet skall främja skall främja aktning för aktning för varje varje människas egenvärde människas egenvärde och och respekt för vår gemen- respekt för vår gemen- samma miljö. Särskilt samma miljö. Särskilt skall den som verkar skall den som verkar inom skolväsendet främja inom skolväsendet bemöda jämställdhet mellan könen sig om att hindra varje samt bemöda sig om att försök från elever att hindra varje försök från utsätta andra för elever att utsätta andra kränkande behandling. för kränkande behandling. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1] Lagen omtryckt 1991:1111. [2] Senaste lydelse 1993:1679. [3] Senaste lydelse 1993:1679. 3 Ärendet och dess beredning budgetproposition (prop.1994/95:100, bilaga 9) anmäldes att regeringen avsåg att återkomma till med en särskild proposition om jämställdhet inom skolan, den högre utbildningen och forskningen. Följande rapporter har utgjort underlag för regeringens ställningstaganden och förslag i förevarande proposition. Rapporten är alla olika (Ds 1994:98) från arbetsgruppen Kvinnligt och manligt i skolan. Rapporten har remissbehandlats. En sammanfattning av rapporten lämnas som bilaga 1 till propositionen. Kartläggning och utvärdering av jämställdhetsprojekt vid universitet och högskolor (Ds 1994:130). En sammanfattning av rapporten lämnas som bilaga 2 till propositionen. Rapport med åtgärdsförslag avlämnad av Arbetsgruppen för jämställdhet inom högre utbildning och forskning (JÄST-gruppen). I rapporten framhålls bl.a. att medvetenheten om jämställdhetens betydelse, inte minst för kvaliteten i utbildningen och forskningen, är påfallande låg på de flesta håll inom universitet och högskolor. Projektresultat och reformförslag på området lämnas därför ofta obeaktade i den fortlöpande verksamheten. JÄST-gruppen tillsattes av dåvarande chefen för . Såsom arbetsgruppen själv har framhållit finns det behov av att ge den delvis förändrade arbetsuppgifter. Nya direktiv kommer därför att lämnas. Som ett led i beredningsarbetet för propositionen har vidare seminarier om jämställdhet inom olika delar av utbildningsväsendet hållits med representanter för universitet och högskolor, forskningsråd, fackliga organisationer samt elev-, student- och föräldraorganisationer. På grundval av den ovannämnda rapporten är alla olika behandlas jämställdhet som en pedagogisk fråga i propositionens avsnitt om det offentliga skolväsendet. När det gäller universitet och högskolor ligger tonvikten på frågor som gäller rekrytering och könsfördelning bland studenter, forskarstuderande och lärare. har jämställdhetsaspekter framhållits i olika propositioner om skolan, den högre utbildningen och forskningen. Jämställdhetsfrågor inom utbildningsväsendet har även behandlats i propositionen Jämställdhetspolitiken inför 90-talet (prop. 1987/88:105, bet. 1987/88:AU17, rskr. 1987/88:364) och propositionen Jämställdhetspolitiken: Delad makt - delat ansvar (prop. 1993/94:147, bet. 1993/94:AU17, rskr. 1993/94:290-291). framläggs nu en särskild proposition om jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsväsendet. Regeringen avser att i kommande propositioner på utbildnings- och forskningsområdena följa upp de satsningar som här föreslås. Kommunerna skall, såsom huvudmän för skolan, enligt bl.a. läroplanerna verka för jämställdhet inom det offentliga skolväsendet. I högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100) åläggs universitet och högskolor att i all sin verksamhet iaktta jämställdhet mellan kvinnor och män. För alla skolor och högre lärosäten gäller jämställdhetslagen (1991:433), som behandlar jämställdheten i arbetslivet. Universitet och högskolor skall dessutom följa förordningen (1984:803) om jämställdhet i statlig verksamhet och bestämmelserna i medbestämmandeavtalet för det statliga arbetstagarområdet om jämställdhet mellan kvinnor och män (MBA-S). Utbildning hör till de faktorer som har en avgörande betydelse för livskvalitet och chanser på arbetsmarknaden. Det är därför en central uppgift att säkerställa att flickor och pojkar, kvinnor och män, får utveckla alla sina möjligheter och får en lika kvalificerad utbildning. Härigenom får båda könen samma utbildningsmässiga förutsättningar att möta arbetsmarknadens framtida efterfrågan och att få trygga och välavlönade arbeten. Den bristande jämställdheten orsakar kvalitets- och kunskapsförluster i verksamheten vid universitet och högskolor. På grund av kvinnornas underrepresentation på många områden får viktiga perspektiv i undervisning och forskning för liten uppmärksamhet och de slutsatser som dras av forskningsresul- tat blir alltför snäva. Jämställdhet mellan könen är också en demokratifråga och en maktfråga. Det är pojkarna som dominerar i skolans klassrum och det är männen som har de högsta, mest inflytelserika och mest välavlönade posterna. Kommunaliseringen av skolan liksom den ökade självständighet som givits universitet och högskolor innebär att regering och riksdag inte längre detaljstyr verksamheten. Det system med mål- och resultatstyrning som används för den offentliga sektorn förstärker detta förhållande. Denna form av styrning ger emellertid goda möjligheter för statsmakterna att följa upp vilka resultat som nåtts, exempelvis beträffande jämställdhet, och på grundval av resultaten vidta lämpliga åtgärder. 5 Det offentliga skolväsendet Skolan är landets största arbetsplats. I går cirka 890 000 elever och i gymnasieskolan drygt 300 000. I arbetar ca 87 000 lärare, varav är kvinnor, och i gymnasieskolan cirka 29 000, varav är kvinnor. Sammantaget är nästan två av tre lärare i skolan kvinnor. Könsfördelningen bland lärarna i skolan redovisas i bilaga 3, tabellerna 1 och 3. Länge var huvuddelen av rektorerna män, men andelen kvinnliga skolledare har stadigt ökat. /94 var nästan varannan skolledare kvinna. Det offentliga skolväsendet skall verka för jämställdhet mellan könen. Det har också bedrivits jämställdhetsarbete i olika former inom skolan . Arbetet har, framför allt , bedrivits främst inom ramen för skolans studie- och yrkesorientering. Insatserna har ofta varit inriktade på den situation där könsskillnaderna tydligast kommer till uttryck i skolsystemet, nämligen vid elevernas val av utbildning och yrke. I detta sammanhang har flickornas könsbundna val setts som ett problem, medan pojkarnas lika könsbundna val knappast har ifrågasatts. Kampanjer och olika former av insatser har således i mycket hög utsträckning fokuserats på att ändra flickornas attityder och val. Några genomgripande och bestående förändringar har man dock knappast uppnått. Könsfördelningen bland de studerande i gymnasieskolans olika programområden visas i bilaga 3, tabell 1. Skolan ur ett jämställdhetsperspektiv Skolan är inte en isolerad värld. Den verkar i ett samhälle, som präglas av ett ojämnt maktförhållande mellan könen, där kvinnor generellt har mindre makt och inflytande än män. Samhällets värderingar och maktperspektiv återverkar på skolan. har skolan en unik möjlighet att under de viktiga barn- och ungdomsåren påverka sina elever och för dem öppna möjligheterna att vidga sina perspektiv och ta till vara och utveckla de egna förutsättningarna, oberoende av könstillhörighet. Skillnaderna är stora mellan individer av samma kön. Barn och ungdomar präglas, förutom av sin könstillhörighet, också av sin sociala och kulturella bakgrund och av sina intellektuella och känslomässiga förutsättningar. De traditionella könsmönster som skolan, enligt läroplanerna skall motverka, kan se olika ut i olika sociala och etniska grupper. Genomgående är dock kvinnornas underordnade ställning. Därför blir också jämställdheten en komplex fråga, där det inte går att hitta enkla lösningar. Det är inte heller en fråga som går att hantera fristående från andra sammanhang. Men det finns påvisbara skillnader mellan flickor och pojkar i skolan i sättet att vara, i språk, i prestationer, i vad man vill arbeta med och hur man arbetar, i val av ämnen och studieinriktning etc. De könsbundna valen är lättast att se. Gymnasieskolan är en delvis könssegregerad skola, där flickorna dominerar på barn- och fritids- samt omsorgsprogrammen och pojkarna på de tekniska och industriinriktade. När det gäller prestationerna i skolan pekar forskningen på att det finns, visserligen små, men påvisbara skillnader. Flickorna tenderar att prestera bättre i ämnen som språk, hemkunskap etc., medan pojkarna är bättre i naturvetenskapliga ämnen, framför allt i fysik. Skillnaderna i prestationer finns i hela den industrialiserade världen och ökar mellan tioårsåldern och de sena tonåren. Flickorna har, enligt aktuell statistik, genomgående högre betyg än pojkarna i alla ämnen utom i idrott och teknik. Betygens spridning i är större inom pojkgruppen än inom flickgruppen. Det finns också påvisbara skillnader i lärarnas sätt att bemöta och bedöma flickor och pojkar i skolan. Ofta utgår undervisningen från pojkarnas situation och läggs upp på deras villkor. Härigenom bidrar skolan till att bekräfta och konservera samhällets könsmönster. En rad forskningsrapporter, som behandlar interaktionen i klassrummet, visar att pojkarna ofta är mer synliga i klassrummet och får mer uppmärksamhet. Lärarna ägnar mer tid åt pojkarna och flickorna avstår från undervisning för att pojkarna skall bli hjälpta. Olika undersökningar tyder också på att pojkarna i skolan får hjälp med det de inte kan, medan flickorna får stöd och uppmuntran i det de redan kan. Internationella studier visar att pojkarna dominerar i klassrummet även i gymnasieskolan, får mer uppmärksamhet, fler tillsägelser och fler frågor. I läromedlen saknas ofta elevernas, särskilt flickornas värld och erfarenheter. Kvinnornas insatser i historien osynliggörs, vilket får konsekvenser för flickornas självkänsla. Läromedlen har inte heller införlivat aktuell genusforskning om flickors och pojkars olika förutsättningar och lärande. Deras spegling av världen blir inte mindre problematisk mot bakgrund av att forskningen visar att flickorna tenderar att lita mer till läroböckernas text än vad pojkarna gör. Den kommunala vuxenutbildningens (Komvux) verksamhet är i sig betydelsefull för att främja jämställdhet. Det är emellertid ändå viktigt att även i vuxenutbildningen beakta de aspekter som tas upp i kommande kapitel om jämställdhet som en pedagogisk fråga, som måste få genomslag i undervisningens uppläggning, metoder, läromedel etc. /93 var andelen kvinnor bland eleverna i komvux . Påbyggnadsutbildningarna hade störst andel kvinnor, . Andelen kvinnor har dock minskat något beroende på neddragningarna inom kvinnodominerade omsorgsutbildningar. Kvinnorna dominerar i de flesta ämnena i den grundläggande och den gymnasiala vuxenutbildningen. Regeringen har budgetproposition (prop. 1994/95:100, bil. 9) aviserat att direktiv för en vuxenutbildningsutredning skall fastställas . Utredningens översyn skall bl.a. ge underlag för att fastställa vuxenutbildningens framtida inriktning och omfattning. I dessa sammanhang avser regeringen att också aktualisera jämställdhetsaspekter. I budgetpropositionen föreslås även att den kommunala vuxenutbildningen tillförs 1 500 nya platser för det s.k. basåret, en kompletterande utbildning som ger behörighet för naturvetenskapliga och tekniska studier på högskolan och sålunda kan öka antalet kvinnor inom dessa yrkesområden. Regeringen har tagit del av de förslag som har utarbetats av arbetsgruppen Kvinnligt och manligt i skolan samt av de remissvar som har lämnats med anledning av gruppens slutbetänkande. Med den ansvarsfördelning som finns inom det offentliga skolväsendet, faller huvuddelen av de förslag som arbetsgruppen har lämnat inom kommunernas och skolornas ansvarsområde. Några förslag föranleder dock åtgärder från regeringens sida. Däremot förutsätter de inte, utöver de tillägg till skollagen som förordas, någon ny lagstiftning eller nya resurser. Regeringen bedömer dock jämställdhetsfrågorna som så betydelsefulla för skolans framtida utveckling, att vi ändå har valt att informera om vår syn på arbetsgruppens förslag samt att presentera de åtgärder regeringen avser att vidta med anledning av dem. Med arbetsgruppens förslag avses i detta kapitel de förslag som arbetsgruppen Kvinnligt och manligt i skolan har presenterat i sin åtgärdsrapport är alla olika (Ds 1994:98). 5.1 Ändringar i skollagen Regeringens förslag: I skollagen åläggs skolans personal ett särskilt ansvar för att främja jäm- ställdhet mellan könen. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 kap. 2 § första stycket skollagen (1985:1100) skall alla barn och ungdomar, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Bestämmelsen innebär att ingen huvudman får utforma sitt skolväsende så, att inte alla barn och ungdomar har lika tillgång till utbildningen. Således får t.ex. inte kön utgöra grund för eller rent faktiskt leda till särbehandling. Föredragande statsrådet påpekade i propositionen om ansvaret för skolan (prop. 1990/91:18, bet. 1990/91:UbU4, rskr. 1990/91:76), att det i detta inte enbart låg ett förbud mot uttryckliga begränsningar i enskildas rätt till utbildning, utan även ett krav på att utbildningen utformas så att inte deltagande i praktiken väsentligt försvåras för någon på grund av sådana faktorer. Allas lika tillgång till utbildning innebär alltså, enligt uttalanden i propositionen, mer än att alla skall ha samma formella möjligheter att få utbildning. Det ankommer på huvudmännen att utforma sitt skolväsende och sin utbildning så att inte någon i realiteten förhindras att få del av utbildning på grund av sitt kön, sin bostadsort eller sina ekonomiska förhållanden. Principen om lika tillgång till utbildning kompletteras i 1 kap. 2 § andra och tredje styckena med vissa grundläggande föreskrifter om mål och riktlinjer för skolan. I den nämnda propositionen angavs att de flesta av målen och riktlinjerna för utbildningarnas innehåll och omfattning självfallet måste finnas i läroplanerna. Enligt föredragande statsrådet var det emellertid väsentligt att i skollagen slå fast de grundläggande syftena med utbildningen, färdriktningen för verksamheten. Ett av skolans viktiga värdegrunder är aktningen för varje människas egenvärde. En uttrycklig bestämmelse om detta finns i 1 kap. 2 § tredje stycket, där det föreskrivs att var och en som verkar inom skolan skall främja bl.a. aktning för varje människas egenvärde. En motsvarande föreskrift för det offentliga skolväsendet för vuxna finns i 1 kap. 9 § andra stycket. Som ett konkret exempel på vad detta mål innebär nämndes i propositionen om ansvaret för skolan strävan mot jämställdhet mellan könen. Av läroplanerna för det obligatoriska skolväsendet och de frivilliga skolformerna, Lpo 94 och Lpf 94, framgår att skolan har ett ansvar för att aktivt och medvetet främja kvinnors och mäns lika rätt och möjligheter och för att motverka traditionella könsmönster. Regeringen anser att detta ansvar är så viktigt att det, tydligare än vad som är fallet , bör framgå redan av skollagen. Därför förordar vi nu en sådan ändring av skollagen att det klart framgår att ett viktigt mål för skolan skall vara att främja jämställdhet mellan könen. När det gäller utformningen och placeringen av en sådan bestämmelse kan det konstateras att också den särskilda föreskriften i 1 kap. 2 § tredje stycket sista meningen om mobbning är att betrakta som ett förtydligande av det övergripande målet att främja aktning för varje människas egenvärde (prop. 1992/93:220 s. 86). Mot den bakgrunden bör det i samma mening föreskrivas att den som verkar inom skolan särskilt skall främja jämställdhet mellan könen. Ett motsvarande tillägg bör göras i 1 kap. 9 § andra stycket när det gäller det offentliga skolväsendet för vuxna. 5.2 Jämställdhet som en pedagogisk fråga Regeringens bedömning: Jämställdhet mellan könen bör lyftas fram som en pedagogisk fråga, som för- utsätter grundläggande kunskaper om rådande köns- mönster. Rektorn bör som pedagogisk ledare i skolan ges ett särskilt ansvar för att undervisningen planeras och läggs upp på ett sådant sätt, att eleverna, oavsett kön, får likvärdiga möjligheter till utveckling och lärande. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Praktiskt taget samtliga remissinstanser instämmer, många med eftertryck, i arbetsgruppens uppfattning att jämställdhet i skolan bör ses som en pedagogisk fråga och ett tvärvetenskapligt kunskapsområde. Många remissinstanser betonar rektorns och lärarnas stora ansvar för att undervisningen läggs upp på ett sådant sätt att både flickors och pojkars villkor och förutsättningar beaktas. Flera remissinstanser beklagar att rapporten inte också tar upp förskoleområdet och några efterlyser en särskild behandling av invandrarbarnens situation. Skälen för regeringens bedömning: Trots att jämställdhetsmålet funnits i skollag och läroplaner, visar inte minst arbetsgruppens rapport att mycket återstår innan målet är nått. Det är därför angeläget att, i samband med de stora förändringar som genomförs i skolan, lyfta fram jämställdhetsmålet och visa på vägar att nå dit. Arbetsgruppen argumenterar övertygande och får stöd av en stark remissopinion för att jämställdhetsbegreppet bör få en delvis ny innebörd. Regeringen delar arbetsgruppens uppfattning att jämställdhet i skolan huvudsakligen bör hanteras som en pedagogisk fråga. Detta innebär att det, som uttrycker det i sitt remissvar, handlar om "det konkreta arbetet i (klass-)rum, om processer som är demokratiska, jämställda och som bäddar för alla barns utveckling och lärande". Ett sådant synsätt måste få konsekvenser för en rad områden: lärarutbildning och lärarfortbildning, forsknings- och utvecklingsarbete, uppföljning och utvärdering, men framför allt för det dagliga arbetet i skolan. Regeringen kommer i det följande att redogöra för vår syn på jämställdhet och peka på några områden, där särskilda insatser krävs. Vi redovisar också för information de åtgärder regeringen redan har vidtagit eller planerar att vidta. Det största ansvaret för att nå jämställdhetsmålen vilar emellertid på skolans huvudmän och på dess lärare och ledare. De nu föreslagna åtgärderna bör således ses som ett medel att ytterligare understryka och förtydliga det uppdrag skolan redan har och som är uttryckt i de centrala styrdokumenten. Jämställdhet som begrepp är inte entydigt. En av arbetsgruppens uppgifter har varit att, mot bakgrund av en systematisk genomgång av den kunskap som finns om hur könstillhörigheten påverkar barns och ungdomars uppväxt och skolgång, ge jämställdhetsbegreppet i skolan ett innehåll, som kan vara en gemensam utgångspunkt för det fortsatta arbetet. Regeringen delar arbetsgruppens uppfattning att jämställdhet i skolan bör innebära, att skolan skall ge flickor och pojkar likvärdiga villkor och förutsättningar att upptäcka, pröva och utveckla sin fulla potential. Detta förutsätter kunskaper om rådande könsmönster och om könstillhörighetens betydelse för lärandet. Det förutsätter också en insikt om att flickor och pojkar inte utgör några enhetliga grupper.