prop · GI03148 · 1995-01-01 00:00:00 — 1994/95:148 Regeringens proposition Transplantationer och obduktioner m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen behandlas frågor som gäller donation av organ och annat biologiskt material från levande och avlidna människor för transplantation och andra medicinska ändamål, användning av vävnad från aborterade , förutsättningarna för kliniska och rättsmedicinska obduktioner samt vissa andra frågor som gäller åtgärder med kroppen efter döden. I propositionen föreslås en ny lag om transplantation m.m., en ny lag om obduktion m.m. samt ändringar i lagen om kriterier för bestämmande av människans död och i begravningslagen. Enligt förslaget till lag om transplantation m.m. är det den avlidnes vilja, om den är känd eller kan utredas, som avgör om ett ingrepp för transplantation eller annat medicinskt ändamål får göras på den avlidne. I annat fall får ett sådant ingrepp företas om inte den avlidne skriftligen har motsatt sig ingreppet eller uttalat sig mot ett sådant ingrepp eller det av annat skäl finns anledning att anta att ingreppet skulle strida mot den avlidnes inställning. Om någon som stått den avlidne nära i sådant fall motsätter sig det får ingrepp inte ske. Ingrepp får inte heller göras om uppgifterna om den avlidnes inställning är motstridiga eller om det annars finns särskilda skäl mot ingreppet. Ingrepp på levande för donation av organ eller vävnad för transplantation eller annat medicinskt ändamål får endast göras om givaren samtyckt till det och ingreppet inte kan medföra allvarlig fara för givarens liv eller hälsa. Utgångs- punkten är att användningen av organ från levande bör begränsas så mycket som möjligt. Organ och vävnad som inte återbildas får enligt huvudregeln endast tas från någon som är släkt med den tilltänkte mottagaren eller på annat sätt står denne särskilt nära. Särskilda regler till skydd för underåriga och psykiskt störda givare föreslås. Särregleringen av s.k. mindre ingrepp avskaffas. Detta betyder att trans- plantationslagens allmänna bestämmelser om samtycke skall vara uppfyllda för alla former av ingrepp som görs för transplantation eller andra medicinska ändamål. Vävnad från aborterade får användas endast för medicinskt ändamål och om det finns särskilda skäl. För att vävnad skall få tas tillvara fordras att den kvinna som burit fostret samtycker till detta. Dessutom krävs tillstånd från . Enligt förslaget till lag om obduktion m.m. får klinisk obduktion göras om det finns medicinska skäl såsom att klarlägga och vinna viktig kunskap om dödsorsaken, sjukdomen, diagnosen eller behandlingen. Klinisk obduktion kräver enligt huvudregeln samtycke av den avlidne. Om det råder oklarhet om den avlidnes inställning, får en sådan obduktion också göras om inte någon av den avlidnes närstående motsätter sig det. Om obduktionen behövs för att fastställa dödsorsaken och det är av särskild betydelse att så sker, får dock obduktionen genomföras utan sådant samtycke. Rättsmedicinsk obduktion får företas om man inte skäligen kan bortse från att dödsfallet kan ha samband med brott, om det kan misstänkas ha förekommit fel eller försummelse inom hälso- och sjukvården samt för att identifiera den avlidne. Rättsmedicinsk obduktion får också ske om dödsfallet kan antas ha orsakats av yttre påverkan och undersökningen behövs för att fastställa dödsorsaken eller vinna upplysningar av vikt för miljöskydd, arbetarskydd, trafiksäkerhet eller andra liknande intressen. I samtliga fall får obduktion göras oberoende av den avlidnes eller de närståendes samtycke. Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft . 1 Förslag till riksdagsbeslut..................5 2 Lagtext......................................5 2.1 Förslag till lag om transplantation m.m..5 2.2 Förslag till lag om obduktion m.m........8 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död.......12 2.4 Förslag till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144)13 3 Ärendet och dess beredning..................15 4 Nuvarande lagstiftning......................16 5 Etiska grundfrågor..........................19 6 Ingrepp för att ta vävnad för transplantation och andra medicinska ändamål.....................................23 6.1 Avlidna som för transplantation23 6.2 Levande som för transplantation31 6.2.1 Vuxna...........................31 6.2.2 Underåriga och personer med psykisk störning34 6.3 Mindre ingrepp för transplantation......37 6.4 Ingrepp för att ta vävnad för andra medicinska ändamål än transplantation......................39 6.4.1 Avlidna.........................40 6.4.2 Levande.........................40 6.5 Vävnad från aborterat ............41 6.5.1 Bakgrund........................41 6.5.2 Förutsättningar för att få använda vävnad från aborterat ...................42 6.5.3 Behovet av lagstiftning.........45 6.6 Information och utbildning..............46 6.7 Registrering............................47 6.8 Donationskort för organdonation.........48 6.9 Regelmässig förfrågan hos närstående....50 6.10Förbud mot kommersialisering............51 6.11Anonymitetsskydd........................52 6.12Behörighet att besluta om ingrepp m.m...53 6.13Transplantationer med genetiska konsekvenser54 7 Obduktion...................................55 7.1 Inledning...............................55 7.2 Klinisk obduktion.......................56 7.3 Rättsmedicinsk undersökning.............59 7.3.1 Rättsmedicinsk obduktion........60 7.3.2 Rättsmedicinsk likbesiktning....63 7.3.3 Rättsmedicinsk undersökning efter gravsättning64 7.3.4 Beslut och överklagande.........65 8 Överlämnande av döda kroppar för anatomisk dissektion m.m.65 9 Icke-biologiskt material (implantat)........67 10 Balsamering.................................68 11 Fortsatta medicinska åtgärder efter dödens inträde70 12 Brott mot griftefrid........................71 13 Kostnader och uppföljning av utvecklingen...72 14 Författningskommentar.......................72 Bilaga 1Sammanfattningar av betänkandena......107 Bilaga 2Utredningens lagförslag...............139 Bilaga 3Förteckningar över remissinstanser....151 Bilaga 4Lagrådsremissens lagförslag...........154 Bilaga 5Lagrådets yttrande....................163 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Rättsdatablad.................................169 2 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om transplantation m.m., 2.lag om obduktion m.m., 3.lag om ändring i lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död, 4.lag om ändring i begravningslagen (1990:1144). Regeringen har följande förslag till lagtext. Lag om transplantation m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ingrepp för att ta till vara organ eller annat biologiskt material från en levande eller avliden människa för behandling av sjukdom eller kroppsskada hos en annan människa (transplantation) eller för annat medicinskt ändamål. Lagen innehåller också bestämmelser om användning av vävnad från ett aborterat och förbud mot vissa förfaranden med biologiskt material. 2 § Bestämmelserna i denna lag gäller inte i fråga om transplantation av könsceller eller organ som producerar könsceller. Bestämmelserna gäller inte heller när biologiskt material tas i syfte att behandla den som ingreppet görs på. Biologiskt material från avlidna 3 § Biologiskt material avsett för transplantation eller annat medicinskt ändamål får tas från en avliden människa om denne har medgett det eller det på annat sätt kan utredas att åtgärden skulle stå i överensstämmelse med den avlidnes inställning. I annat fall än som avses i första stycket får biologiskt material tas, om inte den avlidne har skriftligen motsatt sig ett sådant ingrepp eller uttalat sig mot det eller det av annat skäl finns anledning att anta att ingreppet skulle strida mot den avlidnes inställning. Är uppgifterna om den avlidnes inställning motstridiga eller finns det annars särskilda skäl mot ingreppet, får detta inte genomföras. 4 § Även om biologiskt material får tas enligt 3 § andra stycket får ingrepp inte göras om någon som stått den avlidne nära motsätter sig det. Om det finns personer som stått den avlidne nära får ingrepp inte företas innan någon av dessa har underrättats om det tilltänkta ingreppet och om rätten att förbjuda det. Den underrättade skall ges skälig tid att ta ställning till ingreppet. Biologiskt material från levande 5 § Biologiskt material avsett för transplantation eller annat medicinskt ändamål får inte tas från en levande människa, om ingreppet kan befaras medföra allvarlig fara för givarens liv eller hälsa. 6 § Biologiskt material avsett för transplantation eller annat medicinskt ändamål får tas från en levande människa endast om han eller hon har samtyckt till det. Om det organ eller material som skall tas inte återbildas eller om ingreppet på annat sätt kan medföra beaktansvärd skada eller olägenhet för givaren, skall samtycket vara skriftligt. I fråga om underåriga och psykiskt störda personer gäller 8 §. 7 § Ett ingrepp på en levande människa, som innebär att biologiskt material som inte återbildas tas för transplantation, får göras endast på en givare som är släkt med den tilltänkte mottagaren eller på annat sätt står mottagaren särskilt nära. Om det finns särskilda skäl får dock ett sådant ingrepp göras på annan person än som sagts. 8 § Ingrepp för att ta biologiskt material för transplantationsändamål från en person som är underårig eller som på grund av psykisk störning saknar förmåga att lämna samtycke får göras endast om givaren är släkt med den tilltänkte mottagaren och det inte är möjligt att ta ett medicinskt lämpligt biologiskt material från någon annan. Samtycke till ingreppet skall lämnas, beträffande den som är underårig, av vårdnadshavare eller god man och, beträffande den som lider av psykisk störning, av god man eller förvaltare. Ingrepp får inte göras mot givarens vilja. Ingrepp enligt första stycket får endast göras med tillstånd. Om tagandet avser biologiskt material som inte återbildas, får tillstånd lämnas endast om det finns synnerliga skäl. Ansökan om tillstånd får göras av vårdnadshavare, god man eller förvaltare. Tillstånd får ges endast om ansökan har tillstyrkts av den läkare som har rätt att besluta om ingreppet. 9 § Biologiskt material från en levande människa för annat medicinskt ändamål än transplantation får tas endast med tillstånd, om materialet är sådant som inte återbildas eller om ingreppet på annat sätt kan medföra beaktansvärd skada eller olägenhet för givaren. Ingrepp enligt första stycket får inte göras på den som är underårig eller som på grund av psykisk störning saknar förmåga att lämna samtycke. 10 § Vill någon komma i fråga som givare av biologiskt material avsett för transplantation eller annat medicinskt ändamål, skall den läkare som har rätt att besluta om ingreppet upplysa givaren och, i fall som avses i 8 §, vårdnadshavaren, gode mannen eller förvaltaren om ingreppet och om de risker som är förknippade med det. Samtycke enligt 6 eller 8 § skall lämnas till läkaren. Denne skall därvid förvissa sig om att den som lämnar samtycke har förstått innebörden av upplysningarna. 11 § Vävnad från ett aborterat får användas endast för medicinska ändamål. För att sådant material skall få tas till vara fordras att den kvinna som burit fostret samtycker till åtgärden. Innan samtycke inhämtas skall kvinnan ha informerats om åtgärden och den tilltänkta användningen. Vävnad får tas till vara enligt första stycket endast med tillstånd. Sådant tillstånd får lämnas endast om det finns särskilda skäl. 12 § Beslut om ingrepp enligt denna lag fattas vid sådana enheter som avses i 14 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) av chefsöverläkaren eller den till vilken chefsöverläkaren enligt andra stycket nämnda paragraf uppdragit att besluta och vid andra enheter av den läkare som är medicinskt ansvarig för verksamheten. Sådant beslut får inte fattas av en läkare som ansvarar för vården av den person till vilken en transplantation skall ske eller som skall använda det biologiska materialet för annat medicinskt ändamål. Att vissa beslut enligt denna lag inte får fattas utan tillstånd föreskrivs i 8, 9 och 11 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att annan hälso- och sjukvårdspersonal än läkare får fullgöra uppgifter som läkare har enligt denna lag. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att ingrepp enligt denna lag får utföras endast på sjukhus som avses i 5 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller vid annan enhet inom hälso- och sjukvården eller det medicinska området i övrigt. 14 § Den som med uppsåt utför ingrepp på eller tar biologiskt material från en levande eller avliden människa eller använder eller tar till vara vävnad från ett aborterat i strid med denna lag döms till böter. 15 § Den som med uppsåt och i vinningssyfte tar, överlämnar, tar emot eller förmedlar biologiskt material från en levande eller avliden människa eller vävnad från ett aborterat döms till böter eller fängelse i högst . Till samma straff döms den som med uppsåt använder eller tar till vara sådant material för transplantation eller annat ändamål trots insikt om att materialet tagits, överlämnats, tagits emot eller förmedlats i vinningssyfte. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Första stycket gäller inte blod, hår, modersmjölk och tänder. 16 § Biologiskt material som varit föremål för brott enligt denna lag skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller vinningen av sådant brott. 17 § beslut enligt 8, 9 eller 11 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft då transplantationslagen (1975:190) skall upphöra att gälla. Ett medgivande enligt 2 § eller ett tillstånd enligt 4 § transplantations- lagen (1975:190) skall anses som ett tillstånd enligt 8 eller 9 § denna lag. Lag om obduktion m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om obduktioner och vissa andra åtgärder med kroppen efter en avliden människa. Den som skall göra ett ingrepp i eller vidta annan åtgärd med en död kropp skall fullgöra sin uppgift med respekt för den avlidne. 2 § I lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död finns bestämmelser om fastställande av en människas död. Bestämmelser om dödsbevis och intyg om dödsorsaken finns i begravningslagen (1990:1144). I begravningslagen finns också bestämmelser om gravsättning och kremering. 3 § Kan det antas föreligga skäl för en rättsmedicinsk undersökning av en avliden och skulle resultatet av den undersökningen kunna äventyras genom ett ingrepp i kroppen för annat ändamål, får sådant ingrepp inte göras. Gemensamma bestämmelser om obduktion m.m. 4 § Med obduktion avses att kroppen efter en avliden öppnas och undersöks invändigt. Obduktionen kan vara klinisk eller rättsmedicinsk. En rättsmedicinsk obduktion skall också innefatta en yttre undersökning av kroppen. Med rättsmedicinsk likbesiktning avses en yttre undersökning av kroppen efter en avliden. Undersökningen kan innefatta blodprovstagning och andra mindre 5 § Vid en obduktion får organ och annat material tas ut ur kroppen för undersökning, om det behövs för att syftet med obduktionen skall kunna tillgodoses. Biologiskt material skall läggas tillbaka i kroppen när obduktionen har slutförts, om inte syftet med obduktionen kräver att materialet tas till vara för undersökning . 6 § En klinisk obduktion får utföras om obduktionen behövs för att 1. fastställa dödsorsaken, 2. vinna viktig kunskap om sjukdom som den avlidne haft eller om verkan av behandling som den avlidne gått igenom, eller 3. undersöka förekomsten av skador eller sjukliga förändringar i den avlidnes 7 § Om det finns personer som stått den avlidne nära skall någon av dessa underrättas innan obduktionen utförs och ges skälig tid att yttra sig. Underrättelse behöver dock inte ske om obduktionen får utföras enligt 8 eller 9 § och det är omöjligt att inom tillgänglig tid nå en sådan person eller att utreda om någon sådan person finns. 8 § En klinisk obduktion får utföras om den avlidne skriftligen har medgett obduktion eller uttalat sig för en sådan åtgärd eller om det av andra skäl finns anledning att anta att obduktion skulle stå i överensstämmelse med den avlidnes 9 § Obduktion för ändamål som anges i 6 § 1 får, förutom i fall som avses i 8 §, utföras om det är av särskild betydelse att dödsorsaken fastställs. 10 § Obduktion för ändamål som anges i 6 § 2 eller 3 får, förutom i fall som avses i 8 §, utföras om det är oklart vilken inställning den avlidne hade till en sådan obduktion och inte någon som stått den avlidne nära motsätter sig det. Om det inte finns någon som stått den avlidne nära som kan underrättas får sådan obduktion utföras endast om det finns särskilda skäl. 11 § Beslut i fråga om klinisk obduktion fattas av läkare. Endast läkare får utföra en sådan obduktion. 12 § Med rättsmedicinsk undersökning avses i denna lag rättsmedicinsk obduktion eller rättsmedicinsk likbesiktning. Undersökningen skall göras i form av rättsmedicinsk obduktion, om inte ändamålet kan tillgodoses genom rättsmedicinsk likbesiktning. 13 § En rättsmedicinsk undersökning av en avliden får göras om undersökningen kan antas vara av betydelse för utredningen av ett dödsfall som inträffat under sådana omständigheter att 1. det inte skäligen kan bortses från möjligheten att dödsfallet har samband med ett brott, eller 2. det kan misstänkas ha förekommit fel eller försummelse inom hälso- och 14 § En rättsmedicinsk undersökning får också göras om ett dödsfall kan antas ha orsakats av yttre påverkan och undersökningen behövs för att 1. fastställa dödsorsaken, eller 2. vinna upplysningar av särskild vikt för miljöskydd, arbetarskydd, trafiksäkerhet eller annat liknande intresse. 15 § En rättsmedicinsk undersökning får också göras om det behövs för att fastställa en avlidens identitet. 16 § Sedan gravsättning har skett, får kroppen efter en avliden tas om hand för rättsmedicinsk undersökning endast om det skäligen kan misstänkas att dödsfallet har samband med ett brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse och undersökningen kan antas vara av väsentlig betydelse för utredningen. Om det finns synnerliga skäl får kroppen tas om hand för sådan undersökning även i annat fall. 17 § En rättsmedicinsk undersökning får genomföras, även om åtgärden strider mot den avlidnes eller de närståendes inställning. 18 § Beslut om rättsmedicinsk undersökning som avses i 13 - 15 §§ meddelas av polismyndighet. Även allmän domstol eller allmän åklagare får besluta om rättsmedicinsk undersökning som avses i 13 § 1. Beslut om rättsmedicinsk undersökning som avses i 16 § meddelas av allmän domstol. 19 § Om det inte är uppenbart obehövligt skall polismyndigheten underrättas om tid och plats för en rättsmedicinsk undersökning. Polisen får närvara vid en sådan undersökning. 20 § Rättsmedicinsk undersökning skall utföras av läkare. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav på särskild läkarkompetens för att utföra en rättsmedicinsk undersökning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får också meddela ytterligare föreskrifter om förfarandet vid rättsmedicinsk undersökning samt om protokoll och utlåtande över undersökningen. Vissa andra ingrepp på avlidna 21 § Kroppen efter en avliden får användas för dissektion vid en högskoleenhet för undervisning i anatomi, om den avlidne skriftligen har samtyckt till det. Kroppen får tas i anspråk under högst efter dödsfallet, om inte den avlidne har föreskrivit annat. 22 § Om det finns särskilda skäl får ingrepp i kroppen efter en avliden göras av läkare eller under läkares överinseende för träning av operationsteknik eller för förbättring eller utveckling av operationsmetoder. Sådant ingrepp får göras endast om åtgärden är förenlig med den avlidnes inställning på sätt som anges i 8 §. 23 § Ingrepp i syfte att från en avliden ta ut icke-biologiskt material som har infogats i kroppen (implantat) får göras även om åtgärden strider mot den avlidnes eller de närståendes inställning, om det behövs för att förebygga fara för människor eller annan väsentlig olägenhet. Ett ingrepp som avses i första stycket får, om åtgärden är förenlig med den avlidnes eller de närståendes inställning på sätt som anges i 8 eller 10 §, också göras om implantatet skall användas för behandling av en annan människa eller för forskning eller annat medicinskt ändamål. Bestämmelserna i 7 § och 11 § första meningen skall tillämpas även vid ingrepp enligt denna paragraf. 24 § Kroppen efter en avliden får balsameras om det av sanitära skäl är nödvändigt för att kroppen skall kunna bevaras till dess kremering eller gravsättning sker eller om den skall tas i anspråk för anatomisk dissektion. Balsamering får också ske på begäran av den som enligt 5 kap. 1 § begravningslagen (1990:1144) ordnar med gravsättning. 25 § Den som med uppsåt utför ingrepp på en avliden människa i strid med denna lag döms till böter. 26 § Beslut enligt denna lag får överklagas endast om det följer av en särskild föreskrift. Denna lag träder i kraft då obduktionslagen (1975:191) och kungörelsen (1973:710) om rättsmedicinsk obduktion skall upphöra att gälla. Lag om ändring i lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död Härigenom föreskrivs att det i lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död skall införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 a § När det har fastställts att döden har inträtt får medicinska insatser fortsättas, om det behövs för att bevara organ eller annat biologiskt material i avvaktan på ett transplantations- ingrepp eller, med avseende på en gravid kvinna som bär på ett livsdugligt , för att rädda livet på det väntade barnet. Insatserna får inte pågå än , om det inte finns synnerliga skäl. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 4, 5 och 7 §§ begravningslagen (1990:1144) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 4 §1 Om det kan antas att Om förhållandena vid ett döden har orsakats av dödsfall är sådana att det någon annan person eller kan finnas skäl för en om det annars finns skäl rättsmedicinsk undersök- för rättsmedicinsk ning enligt lagen obduktion eller annan (1995:000) om obduktion rättsmedicinsk m.m. skall den läkare som undersökning av den döda fastställt att döden har kroppen gäller - i inträtt eller som annars stället för vad som skall utfärda dödsbeviset föreskrivs i 3 § första möjligt anmäla stycket - att dödsfallet till polismyn- dödsbeviset med uppgift digheten i den ort där om detta utan dröjsmål dödsfallet inträffade skall lämnas till eller, om kännedom härom polismyndigheten i den saknas, den ort där den ort där dödsfallet döda kroppen har inträffade och anträffats. skattemyndigheten I stället för vad som underrättas. föreskrivs i 3 § första skall stycket skall dödsbeviset efter den utredning som i ett sådant fall utan kan behövas skaffa intyg dröjsmål lämnas till polis- om dödsorsaken. Polismyn- skall polismyndigheten digheten skall underrätta till skattemyndigheten skattemyndigheten om lämna dödsbeviset dödsfallet och efter den tillsammans med ett utredning som kan behövas tillstånd till lämna dödsbeviset till gravsättning eller skattemyndigheten kremering. tillsammans med ett tillstånd till gravsättning eller kreme- ring. Beslutas att någon rättsmedicinsk undersökning inte skall göras, skall polismyndigheten underrätta den som har lämnat dödsbeviset om 5 §2 Intyget om dödsorsaken Intyget om dödsorsaken skall sändas till skall sändas till den myndighet som regeringen av den läkare som bestämmer av den läkare utfärdat det. Om den som utfärdat det.