prop · GI0325 · 1995-01-01 00:00:00 — Härefter uppkommer frågan i vilken takt resterande åtta tiondelar skall återföras. Om den femåriga återföringsperioden behålls skall företagen vid taxeringar återföra ett dubbelt så högt belopp som enligt nuvarande regler. Skall surven återföras i samma takt som enligt nuvarande regler måste återföringsperioden förlängas med . Därmed inträder budgetförstärkningen först . Det gäller att finna en lösning som är rimlig ur likviditetssynpunkt för företagen och som förstärker statens budget . Enligt regeringens uppfattning uppnås en lämplig avvägning om återföringsperioden förlängs med . Resterande åtta tiondelar bör således återföras med fyra trettiondelar . Har ett företag ett beskattningsår gjort en större återföring till beskattning än nödvändigt bör detta räknas företaget till godo senare beskattningsår. Förslaget föranleder ändringar i 1-3, 11 och 13 §§ återföringslagen. Stoppre- geln i 10 § blir obehövlig och kan upphävas. De nya reglerna bör träda i kraft och tillämpas redan vid taxering. I ett avseende skulle dock de nya reglerna innebära en retroaktiv försämring. Det gäller skattskyldiga vars räkenskapsår avslutas före ikraftträdandet och som enligt 4 § haft att återföra hela den skattepliktiga hälften av surven vid taxering. I sådana fall får äldre bestämmelser tillämpas, vilket innebär att den andra hälften av surven får upplösas skattefritt. 8.4.3Slopande av rätten till kvittning av underskott av aktiv näringsverksamhet mot inkomst av tjänst Regeringens förslag: Den generella rätten att kvitta underskott av nystartad näringsverksamhet mot inkomst av tjänst avskaffas. Skälen för regeringens förslag: Genom skattereformen , prop. 1989/90:1- 10, infördes nya regler om förlustutjämning vilka väsentligen bygger på förslag i betänkandet Reformerad inkomstbeskattning (SOU 1989:33). Enligt huvudregeln får underskott i en förvärvskälla dras av vid beräkning av inkomsten av samma förvärvskälla närmast följande år. Om förvärvskällan visar underskott ackumuleras underskotten. Reglerna innebär alltså en fullständig kvittning inom en förvärvskälla utan tidsbegränsning. Ett undantag från huvudregeln ansågs motiverat för aktiv näringsverksamhet som avser litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet. I fråga om sådan näringsverksam- het tillåts kvittning även mot inkomst av tjänst, alltså en kvittning mellan förvärvskällor. Härefter har den borgerliga regeringen utvidgat kvittningsrätten (prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, SFS 1993:1541) till att omfatta kvittning av underskott av nystartad aktiv näringsverksamhet mot bl.a. inkomst av tjänst . En begränsning fanns i fråga om verksamhet som övertagits av närstående. utvidgades kvittningsrätten ytterligare (prop. 1993/94:234, bet. 1993/94:SkU25, rskr. 1993/94:443, SFS 1994:777) till att gälla även vid vissa generationsskiften. Den utvidgade kvittningsrätten innebär ett avsteg från en grundläggande princip skattereform, nämligen att kvittning av underskott mellan olika förvärskällor inte skulle tillåtas. Den utvidgade kvittningsrätten bör därför tas bort. De skäl som i skattereformen (prop. 1989/90:110 s. 588) motiverade undantag för den som bedriver aktiv näringsverksamhet avseende litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet äger alltjämt giltighet. Detta undantag bör alltså vara kvar. Förslaget föranleder en ändring i 46 § 1 mom. KL. De nya reglerna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. För enskild näringsidkare för vilken beskattningsåret börjat före , dvs. före ikraftträdandet gäller dock äldre föreskrifter i fråga om den del av underskottet som är hänförligt till tiden före . Härvid skall - om den skattskyldige inte visar annat - en proportionering av underskottet göras så att en så stor del av underskottet anses hänförligt till tiden före som motsvarar förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller före och hela beskattningsåret. 8.5 Beskattning av förvärvsinkomster 8.5.1 Skatteskalan och grundavdraget Regeringens förslag: Den statliga inkomstskatten på inkomster över skiktgränsen höjs vid taxeringar från . Skiktgränsen skall justeras i förhållande till hur mycket basbeloppet har förändrats i procent mellan före taxeringsåret och året före taxeringsåret. Dessutom återinförs det s.k. reallöneskyddet delvis. Grundavdraget till statlig inkomstskatt återinförs. Samtliga ändringar skall gälla års taxering. Skälen för regeringens förslag: Som framgått av det föregående bör en tidsbegränsad höjning ske av uttaget av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster över skiktgränsen. Hur skiktgränsen skall bestämmas finns angivet i 10 § andra stycket SIL. Reglerna innebär att skiktgränsen skall räknas upp med dels ett jämförelsetal som hänför sig till förändringarna i konsumentprisindex, dels med ett särskilt tillägg på , det s.k. reallöneskyddet. års taxeringar har dock skiktgränsen bestämts enligt en särskild lag som innebär att reallöneskyddet tillfälligt har slopats. Reallöne- skyddet kommer med automatik att återinföras års taxering i och med att den tidsbegränsade lagen löper ut. Skiktgränsen enligt 10 § SIL bestäms utifrån föregående års skiktgräns. Ut- gångspunkten är skiktgränsen vid taxering, som var . Eftersom skiktgränsen vid taxering bestämts enligt den särskilda lagen innebär en återgång till reglerna i 10 § SIL att skiktgränsen vid taxering inte blir densamma som om skiktgränsen hade bestämts enligt 10 § SIL även vid 1994 och taxeringar. Utgångspunkten för beräkningen av skiktgränsen bör därför ändras. Den skiktgräns som skall gälla vid taxering bör ha skiktgränsen vid taxering, , som utgångs- punkt. Därefter bör detta belopp räknas upp dels med reallöneskyddet, dels med hänsyn till prisutvecklingen. Som tidigare framgått skall dock prisutvecklingen inte beaktas fullt ut så länge de offentliga finanserna visar stora underskott. På grund härav bör indexeringen av skiktgränsen ändras så att den knyts direkt till den ändring i procent som sker av basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Den uppräkning av skiktgränsen som beror av reallöneskyddet bör vid taxeringar begränsas på motsvarande sätt som uppräkningen av basbeloppet. För bör uppräkningen ske med av full uppräkning eller . Med hänsyn till att det är fråga om tidsbegränsade justeringar av skatteskalan bör de nu berörda ändringarna tas in i en särskild lag. Av praktiska skäl bör skiktgränsen vid taxering anges direkt i lagtexten och beräknas på grundval av en prognos rörande prisutvecklingen för tiden . Uppräkningen bör då ske av denna prisförändring. Den nya skiktgränsen får sedan utgöra utgångspunkt för beräkningen av de därpå följande årens skiktgränser. Det vid 1995 och taxeringar slopade grundavdraget till statlig inkomstskatt föreslås bli återinfört års taxering. Detta uppnås genom att den särskilda lagen (1993:1520) om beräkning av beskattningsbar förvärvsinkomst vid taxering till statlig inkomstskatt och statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 1995 och taxeringar upphävs. Reglerna i 8 § SIL, som reglerar grundavdraget vid taxeringen till statlig inkomstskatt, blir därmed automatiskt tillämpliga fr.om. 8.5.2 Höjd gräns för avdrag för kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats Regeringens förslag: Avdragsbegränsningen i inkomstslaget tjänst avseende kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats höjs från till . Denna höjning av avdragsbegränsningen skall även gälla för enskilda näringsidkare. De nya reglerna skall gälla års taxering. Vid taxering skall avdrag för kostnader för resor med bil mellan bostaden och arbetsplatsen medges med per mil. Skälen för regeringens förslag: Enligt 33 § 2 mom. KL gäller att avdrag för kostnader för resor till och från arbetsplatsen får göras endast till den del kostnaderna överstiger . Regeln infördes i samband med att det tidigare schablonavdraget i inkomstslaget tjänst togs bort och den tillämpades första gången vid taxering. Genom en hänvisning till nämnda bestämmelse i punkt 23 av anvisningarna till 23 § KL gäller avdragsbegränsningen också i näringsverksamhet. Skälen för regelns tillkomst var i huvudsak statsfinansiella. Liksom det schablonavdrag på som avdragsbegränsningen ersatte syftade regeln emellertid också till att möjliggöra för ett stort antal skattskyldiga att använda den förenklade självdeklarationen. Sedan regelns tillkomst har dock kostnaderna för resor med allmänna kommunikationer höjts så att årskostnaden för många resenärer har kommit att överstiga . Detta föranledde att besluta att det på den förenklade deklarationsblanketten skulle öppnas möjlighet att framställa yrkande om avdrag för kostnader för resor med allmänna färdmedel med belopp som överstiger avdragsbegränsningen (prop. 1992/93:198, bet. 1992/93:SkU27, rskr. 1992/93:448). Yrkande om avdrag för resekostnader görs genom tillägg till de förtryckta uppgifterna även i det nya deklarationsförfarande för löntagare som tillämpas års taxering. Gränsen för avdrag bör nu höjas med hänsyn till prisutvecklingen och det stats- finansiella läget och till den förenkling det innebär att antalet självdeklarationer med yrkanden om avdrag för kostnader för resor mellan bostaden och arbetsplatsen minskas. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att avdragsgränsen höjs till . Höjningen bör gälla både i tjänst och näringsverksamhet. Förslaget föranleder en ändring i 33 § 2 mom. KL. Sistnämnda lagrum föreslås också ändras i prop. 1994/95:61 om slopande av vårdnadsbidraget och återinförande av garantidagarna. Avdrag för kostnader för bilresor mellan bostad och arbetsplats medges enligt en särskild lag (SFS 1993:1519) med per mil vid taxering. Vid taxering kommer, om inga särskilda åtgärder vidtas, reglerna i andra stycket av punkt 4 av anvisningarna till 33 § KL att gälla. Avdragsbeloppet per mil enligt sistnämnda regel kan beräknas först . Det kan dock antas att beloppet kommer att bli ca per mil. Med hänsyn härtill är det enligt regeringens mening lämpligt att genom lag fastslå att beloppet skall vara oförändrat per mil även . Klarhet skapas då beträffande vad som kommer att gälla vid taxering. De nya bestämmelserna om beskattning av förvärvsinkomster föreslås träda i kraft och tillämpas fr.om. taxering med vissa undantag som närmare anges i övergångsbestämmelserna. Enskilda näringsidkare kan i undantagsfall ha ett s.k. brutet räkenskapsår, dvs. ett beskattningsår som inte sammanfaller med kalenderår. Detta innebär att de vid taxering kan komma att beskattas för inkomster som hänför sig . De förslag vi lägger fram beträffande skatteskalan, avdragsbe- gränsningen för resor mellan bostad och arbetsplats och avdrag för kostnader för sistnämnda resor kan ge upphov till en skärpt beskattning som träffar inkomster som hänför sig till tiden före de nya reglernas ikraftträdande. För att dessa ändringar inte skall komma i strid med regeringsformens bestämmelser om förbud mot retroaktiv skattelagstiftning bör de nämnda reglerna inte tillämpas för skattskyldiga med beskattningsår som börjat senast den dag då denna proposition avlämnas till . För att förhindra vissa möjligheter till skatteplanering bör de nya reglerna emellertid gälla för näringsidkare vars verksamhet påbörjats efter nämnda datum. Regeringen föreslår därför med stöd av 2 kap. 10 § regeringsformen att de nu berörda reglerna skall tillämpas . De övergångsregler som föreslås innebär följande. Om äldre bestämmelser skall tillämpas i fråga om beräkning av statlig inkomstskatt skall dessa tillämpas på hela den skattskyldiges inkomst av förvärvsverksamhet. Äldre bestämmelser om avdragsbegränsningen för kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats och avdragsrätten för sådan kostnad vid körning med egen bil gäller endast i in- komstslaget näringsverksamhet. Dessutom innebär övergångsbestämmelsen till lagen om ändring i lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid taxering att äldre bestämmelser skall gälla vid taxering för kostnader som uppkommit före . Det nu sagda medför särskilda övergångsbestämmelser i , lagen om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid taxeringar och i lagen om ändring i lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid taxering. 8.5.3 Höjning av de särskilda löneskatterna och premieskatten för grupplivför- säkringar Regeringens förslag: Både den särskilda löneskatten på förvärvsinkomster och den särskilda löneskatten på pensionskostnader höjs . Även den särskilda premieskatten för grupplivförsäkringar, m.m. höjs som en konsekvens härav. Skälen för regeringens förslag: Särskild löneskatt tas ut dels enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, dels enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader. Skattesatserna för de särskilda löneskatterna är beräknade så att de schablonmässigt skall motsvara skattedelen av de sociala avgifterna. Samma synsätt bör tillämpas när det gäller de allmänna egenavgifterna. Som en konsekvens av föreslagna ändringar i allmänna egenavgifter, m.m. bör därför de särskilda löneskatterna höjas med 2 pro- centenheter vid taxering. En motsvarande höjning bör även ske av skattesatserna i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m. Det finns emellertid enligt vår mening anledning att i ett senare sammanhang återkomma till frågan om beräkningen av den påverkan ändrade socialavgifter och allmänna egenavgifter bör ha på de särskilda löneskatterna och premieskatten. Därvid bör också prövas hur avgifterna för finansieringen av det nya pensionssystemet skall beaktas i detta sammanhang. Vidare får ställning tas till hur den successiva höjningen av sjukförsäk- ringsavgiften skall påverka de särskilda löneskatterna. Förslaget föranleder ändringar i 1 och 2 §§ lagen om särskild löneskatt på förvärvsinkomster, 1 och 3 §§ lagen om särskild löneskatt på pensionskostnader samt 4-6 §§ lagen om särskild premieskatt på grupplivförsäkringar, m.m. 8.6 Finansiella effekter för offentlig sektor I detta avsnitt redovisas de finansiella effekterna för den offentliga sektorn av de olika förslagen på skatteområdet. För att ge en samlad bild av inkomstförstärkningarna anges därutöver dels effekterna av höjda allmänna avgifter till sjukförsäkringen fr.o.m. och återinförandet av socialavgifter på vinstandelar, dels effekterna av vissa andra förslag på skatteområdet som presenterats i andra propositioner under denna höst. Effekter för olika delförslag och för förslagen sammantagna redovisas i tabell 8.1. Effekterna uttrycks genomgående priser och volymer, då i allmänhet utgör ikraftträdandeår för de olika åtgärderna. För att möjliggöra jämförelse med tabell 5.1 redovisas därutöver totaleffekterna uttryckta i 1994/priser och volymer. Effekterna avser den offentliga sektorn dvs. staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn. Dessa effekter är de mest intressanta för frågan om resursfördelningen mellan privat och offentlig sektor. De olika förslagens effekter på statsbudgeten redovisas i annat sammanhang. Redovisningen avser dels den varaktiga effekten, dels effekterna för kalenderåren 1995-1998. Den varaktiga effekten överensstämmer med kalenderårseffekterna för åtgärder med permanent varaktighet som träder 1995. För inkomstförstärkningar av engångskaraktär finns däremot en skillnad i det att den varaktiga effekten mäts som en ränteeffekt, baserad på den förändring av den offentliga sektorns förmögenhet som följer av den temporära inkomsten. För regelförändringar som innebär en successivt stigande effekt utgörs den varaktiga effekten i princip av kalenderårseffekten 1998. De varaktiga effekterna är beräknade netto, dvs. i förekommande fall har beaktats exempelvis avdragsgillhet mot andra skatter eller övervältring på andra skattebaser. Tabell 8.1 Budgeteffekter av skatteförslag m.m. Effekter för offentlig sektor priser och volymer, varaktigt och för kalenderåren 1995-1998. Varaktig Kalenderår nettoeffekt 1995 1996 1997 1998 Skatt på kapitalägande Full skatt utdelningsinkomster 3,0 3,0 3,0 3,0 3,0 varav hushåll 1,9 1,9 1,9 1,9 1,9 varav juridiska personer 1,1 1,1 1,1 1,1 1,1 Full skatt reavinster aktier 3,5 3,5 3,5 3,5 3,5 varav hushåll 1,7 1,7 1,7 1,7 1,7 varav juridiska personer 1,8 1,8 1,8 1,8 1,8 Korrigering schablonintäkt VF/IB* 0,3 0,3 0,3 0,3 0,3 Korrigering underlag avkastningsskatt 0,2 0,2 0,2 0,2 0,2 Höjd skatt kapitalinkomster till -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 Höjd skatt värdepappersfonder till 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1 Höjd avkastningsskatt P-försäkring till 2,0 2,0 2,0 2,0 2,0 Höjd avkastningsskatt K-försäkring till 0,7 0,7 0,7 0,7 0,7 Bibehållen förmögenhetsskatt 2,0 2,0 2,0 2,0 2,0 Rullande fastighetstaxering (i annan prop) 1,0 0,0 0,3 0,7 1,0 Höjd fastighetsskatt +0,1,5 0,0 1,5 1,5 1,5 Totalt kapitalägande** 14,2 11,8 13,5 13,9 14,2 Skatt på företag avskattning surv 9/10 0,6 0,6 0,6 0,6 0,6 Slopad stämpelskatt aktier -0,6 -0,6 -0,6 -0,6 -0,6 Direktavskrivning byggnader -0,3 -0,3 -2,2 -1,2 0,4 Slopad kvittning underskott 0,1 0,7 0,7 0,7 0,7 Förändrad uppbörd skatter (i annan prop) 0,4 0,6 0,6 0,6 0,6 Reserv för skattelättnad företag*** -2,0 0,0 -1,0 -2,0 -2,0 ** -1,8 0,9 -2,1 -2,0 -0,5 Skatt på förvärvsinkomster Höjd statlig skatt till 1,4 4,3 4,3 4,3 4,3 Återinfört grundavdrag statlig skatt 1995 -0,2 -1,8 0,0 0,0 0,0 Höjd gräns reseavdrag till 0,7 0,7 0,7 0,7 0,7 Ej full indexering grundavdrag/skikt- gräns 4,5 1,5 2,3 3,5 4,5 Socialavgifter vinstandelar 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1 Avgifter sjukförsäkring 3 procentenheter14,1 0,0 4,7 9,4 14,1 Höjd särskild löneskatt 0,6 0,5 0,8 0,7 0,8 Totalt förvärvsinkomster** 20,9 4,9 12,6 18,3 23,9 Summa skatteförslag 33,3 17,6 24,0 30,2 37,6 I 1994/priser och volymer 32,2 17,0 23,2 29,2 36,3 * Värdepappersfonder och investmentbolag ** Delarna motsvarar inte totalsumman p.g.a. interaktionseffekter och avrundningar *** De tillkommande skattelättnaderna för företag antas slå igenom 1996 och därefter Den första gruppen av åtgärder på detta område utgörs av återställandet av den fulla beskattningen av utdelningsinkomster och reavinster och de konsekvensändringar i övriga regler som följer av detta. Vid redovisningen av effekter för hushållen antas skattesatsen på kapitalinkomster vara , dvs. den generella nivån enligt tidigare fattade beslut. Skatteeffekten på utdelningar och reavinster av den höjda skattesatsen till beaktas i ett senare beräkningssteg. beräknas hushållens utdelningsinkomster uppgå till ca 7,7 mdkr, vilket vid full beskattning ger en inkomstförstärkning på 1,9 mdkr. Föreslagna regler innebär även att utdelningsinkomster på kapitalplace- ringsaktier som ägs av juridiska personer kommer att beskattas. Med beräknade utdelningsinkomster om ca 4,3 mdkr blir budgetförstärkningen 1,1 mdkr[1]. Såvitt gäller reavinster på aktier innebär föreslagna regler att gällande kvotering upphävs. För reavinster avseende hushållens innehav av börsaktier, icke-noterade aktier och andelar i allemansfonder och övriga fonder kan inkomstförstärkningen beräknas till 1,7 mdkr. Därvid har redan i detta steg beaktats att vinster på andelar i allemansfonder beskattas till . Den upphävda kvoteringen för reavinster på juridiska personers innehav av börsaktier, icke-noterade aktier och fondandelar ger en budgetförstärkning på 1,8 mdkr. Som en konsekvens av den upphävda kvoteringen vid beskattning av reavinster på hushållens direktägda aktier görs en uppjustering av schablonintäkten för investmentbolag och aktiefonder. Detta ger en inkomstförstärkning på 0,3 mdkr. En justering med likartade motiv görs av underlaget för avkastningsskatt på sparande i pensions- och kapitalförsäkringar, där aktier tas upp till fulla värdet. Detta ger en budgetförstärkning på 0,2 mdkr. I frånvaro av beslut skulle kapitalinkomstskattesatsen ha sänkts från . Vårt förslag innebär att denna sänkning inte kommer till stånd. Detta beräknas ge en budgetförsvagning på 0,1 mdkr. Budgetförsvagningen beror på att underlaget för skattereduktion i inkomstslaget kapital - som i sin tur beror av ränteutgifter och reaförluster - är något större än de positiva kapitalinkomsterna (ränteinkomster, utdelningsinkomster, reavinster). Tillsammans med nedan beskrivna följdändringar för värdepappersfonder och kapitalförsäkring uppkommer dock en budgetförstärkning. Vid beräkningen har basbreddningarna i form av full beskattning av utdelningsinkomster och reavinster på aktier beaktats. Den isolerade effekten av höjd skattesats på en bas som exkluderar utdelningsinkomster och reavinster på aktier är en budget- försvagning om 1,2 mdkr, vilket i huvudsak avspeglar det negativa "räntenettot" för hushållssektorn. En höjning av skattesatsen för värdepappersfonder från ger en inkomstförstärkning på 0,1 mdkr. Höjningen av avkastningsskatten på kapitalförsäkringar från (effektivt) beräknas ge en inkomstförstärkning på 0,7 mdkr. Höjningen av avkastningsskatten på pensionsförsäkringskapital från till beräknas ge en budgetförstärkning på 2,0 mdkr. Vid beräkningen har förutsatts att skattehöjningen avseende tjänstepensionskapital reducerar löneutrymmet; bruttoeffekten avseende avkastningsskatten uppgår till 3,2 mdkr. Ett bibehållande av förmögenhetsskatten i dess nuvarande utformning även efter 1994 ger en budgetförstärkning på 2,0 mdkr. I denna proposition föreslås en höjning av fastighetsskattesatsen i syfte att finansiera återtagandet av tidigare beslutade neddragningar av räntebidragen. Detta ger en inkomstförstärkning på 1,5 mdkr (2,7 mdkr brutto före indirekta effekter). 1994/95:53 har lämnats förslag om årlig omräkning av taxeringsvärdena. Den varaktiga inkomstförstärkningen uppgår till 1,0 mdkr. Enligt vårt förslag skall tidigare gjorda avsättningar till skatteutjämnings- reserv (surv) i sin helhet återföras till beskattning med undantag för en tiondel. I förhållande till tidigare regler innebär detta att tillkommande av gjorda avsättningar tillsammans med tidigare belopp återförs . För juridiska personer uppgick de totala survavsättningarna bokslut till ca 71 mdkr och för enskilda näringsidkare kan beloppet beräknas uppgå till ca 11 mdkr. Den varaktiga budgetförstärkningen av de skärpta återföringsreglerna består av räntan på de nuvärdeberäknade engångsinkomsterna under berörda år. För juridiska personers surv uppgår denna effekt till 0,5 mdkr och för survåterföringar avseende enskilda näringsidkare till 0,1 mdkr. Ett slopande av stämpelskatten på aktier beräknas ge en budgetförsvagning om 0,6 mdkr. De temporära reglerna om partiellt direktavdrag för byggnadsinvesteringar ger upphov till olika slag av budgeteffekter. Den primära effekten bestäms till huvuddelen av bortfallet av bolagsskatt på de återföringar av surv mot vilka direktavdraget i första hand skall göras och innebär ett varaktigt skattebortfall om 0,43 mdkr. Detta inkomstbortfall balanseras i större eller mindre utsträckning av sekundäreffekter genom att de tidigarelagda investeringarna ger ökad sysselsättning, vilket förstärker den konsoliderade offentliga sektorns saldo. Hur stor denna balanserande effekt blir beror på i vilken utsträckning det är frågan om en ren tidigareläggningseffekt med en motverkande nedgång av investeringsverksamheten efter stimulansperiodens utgång eller om en sådan nedgång ej sker. Som har framgått antas de motverkande effekterna till huvuddelen bestå i en ren tidigareläggning. Den motverkande, varaktiga sekundäreffekten uppgår till 0,17 mdkr, vilket till- sammans med den primära effekten ger en varaktig budgetförsvagning om ca 0,3 mdkr. Ett slopande av rätten av kvitta underskott i nystartad verksamhet beräknas ge en varaktig budgetförstärkning om 0,1 mdkr. Förstärkningarna blir kraftigare, 0,7 mdkr, vilket motsvarar kostnaden på kort sikt för den avskaffade kvittningsrätten om den bibehålls.