prop · GI031 · 1995-01-01 00:00:00 — Det är väsentligt att behandlingen av frågor som rör den sverigefinska gruppen och det finska språket därmed kan ges en mer likvärdig behandling inom olika områden i vårt land. Ett språks status avspeglar sig på många olika sätt, bland annat genom det värde kunskaper i språket tillmäts i olika sammanhang. Det är viktigt att kunskaper i finska värderas i alla de sammanhang i svenskt näringsliv, förvaltning, vård osv. där sådana kunskaper utgör ett värdefullt inslag i verksamheten. Det gäller i alla de företag som har ett betydande affärsutbyte med och det gäller i en rad olika offentliga verksamheter där servicen kan förbättras om det finns tillgång till finskspråkig personal. Det är särskilt viktigt för individer med ett minoritetsspråk att kunna verifiera sina kunskaper på ett sätt som tydliggör språkkunskapernas värde. är det enligt vår uppfattning viktigt att markera att kunskaper i finska inte bara har betydelse för den som har finsk bakgrund som vill hålla sitt arv levande, utan är en tillgång för det svenska samhället och ett plusvärde på arbetsmarknaden. Det är också detta som markeras i den nya läroplanen för skolan, där finskan ges status av B-språk (prop. 1993/94:220, bet. 1993/94:UbU1, rskr. 1993/94:82). För det finska språket gäller, framförallt genom vår närhet till , att det är viktigt att kunskaperna värderas i förhållande till den färdighetsnivån som gäller för finskspråkiga som bor och lever i . finns det och kommer att finnas olika sätt att skaffa sig kunskaper i finska i . Ett ökande antal elever kommer att ha genomgått tvåspråkig grundskola vid någon av de sverigefinska skolorna. Andra kommer att ha deltagit i tvåspråkig undervisning i kommunala skolor upp till årskurs 6. På en del orter kommer det att vara möjligt att få undervisning i finska som B-språk. Ytterligare andra kommer att ha deltagit i hemspråksundervisning som normalt bara omfattat . För några av de större europeiska språken gäller att man i kan genomgå prov och erhålla diplom med giltighet i respektive land. Dessa språkprov har betydelse såväl för att upprätthålla språkens status, ställning och attraktionskraft i skolorna som för att upprätthålla kvalitet i undervisningen. Genomgång av examen för erhållande av t.ex. Diplome approfondi de language française (DALF) anordnas av Institut vid den Franska ambassaden i . En sådan examen innebär bl.a. att en student som önskar studera vid franskt universitet inte behöver delta i några ytterligare språktest. Vi föreslår att ges i uppdrag att anordna språkprov i finska. Sådana prov bör anordnas dels på grundskolenivå, dels på gymnasienivå. Avsikten med sådana prov är att ge eleverna möjlighet att verifiera sina kunskaper. Provet bör utformas så att det motsvarar den nivå som krävs för fortsatta studier på gymnasie- resp. universitetsnivå i och utformas i två varianter, en för elever med finska som modersmål och en för elever med svenska som modersmål. har det finska finansierat en stipendieverksamhet för finska gymnasieelever. Dessa har kunnat tillbringa en period, mellan i . Genom har värdfamiljer och värdskolor i rekryterats. Mellan 80 och 100 elever har deltagit i denna verksamhet . Det skulle vara av stort värde för elever i svensk gymnasieskola att få motsvarande möjligheter. En vistelse i med inkvartering i en värdfamilj och med möjlighet att delta i undervisningen i finsk gymnasieutbildning skulle ge såväl elever med som utan finsk bakgrund stora möjligheter att fördjupa sin kunskap om och i finska. För att utveckla en sådan verksamhet föreslår vi att regeringen beslutar anslå för detta ändamål och att en överenskommelse träffas med Föreningen den så att föreningen åtar sig att svara för organisation av en sådan utbytesverksamhet omfattande mellan 25 och 50 elever . Enligt vår bedömning kommer ett stipendiesystem, som här föreslagits, att tillsammans med andra ordningar för utbytesverksamhet t.ex. Nordplus, att öka intresset för det finska språket. Ett ökande antal elever kan därmed också stimuleras att välja finska som B-språk. Systemet bidrar därmed till att höja det finska språkets status i . 6.4 Finskspråkig undervisning i Även om den sverigefinska gruppen har möjlighet att starta egna skolor på många håll kommer det dock fortsättningsvis att finnas stort behov av finskspråkig undervisning i form av hemspråksklasser och andra former av undervisning i finska i det offentliga skolväsendet. Finskans ställning kräver också, enligt vår mening, en särskild behandling i dessa avseenden. Det bör lokalt göras betydande ansträngningar för att kunna erbjuda undervisning av hög kvalitet både på och i finska. Vi föreslår därför att regeringen ger i uppdrag att sprida information om de möjligheter och goda exempel som finns av undervisning i och på finska. Sådan information bör utgå både till skolhuvudmännen och till föräldrar och elever. utgavs, på initiativ från det finsk-svenska utbildningsrådet, en informationsskrift Modersmål Fadersmål Finska som utgör ett bra exempel på information till bl.a. föräldrar. Skriften utgavs och spreds i samverkan mellan riksförbundet. Det klara ställningstagande som regeringen, efter förslag från arbetsgruppen, gjorde i En ny läroplan (prop. 1992/93:220) beträffande möjligheterna att ge undervisning i finska inom ramen för språkvalet måste förverkligas. Detta ger det finska språket, i förhållande till svenskspråkiga elever, i princip samma status i svensk skola som tyska, franska och spanska. Det ger svenskspråkiga elever, inklusive i bosatta finlandssvenska, möjlighet att läsa finska som B-språk. I uppdrag avseende information om möjligheter till undervisning i och på finska i den svenska skolan bör därför också ingå att stimulera skolhuvudmännen att anordna sådan undervisning. Inom ramen för PUFF har, som tidigare nämnts, tvåspråkig undervisning bedrivits också på högstadiet. Detta har i flera fall visat sig framgångsrikt, vilket bland annat framgår av den utvärdering av verksamheten som genomför. Det är mycket angeläget att denna försöksverksamhet får fortsätta att utvecklas och att man på flera håll prövar denna modell för att förbättra undervisningen för finskspråkiga elever. Vi föreslår därför att regeringen beslutar att ge kommunerna rätt att inrätta tvåspråkiga klasser för finskspråkiga elever i hela . Regeringen bör såsom gäller för hemspråksklasser på låg- och mellanstadiet fastställa en ramtimplan. Genom beslut av regeringen undertecknade en överenskommelse med de övriga nordiska länderna om tillträde till högre utbildning. Genom denna överenskommelse får studenter från de olika länderna tillträde till högre utbildning i de övriga länderna på samma villkor som gäller för sökande från det egna landet. Dessa förbättrade möjligheter för studenter från bl.a. att få tillträde till utbildning vid universitet och högskolor i ställer dessa inför nya utmaningar. Att ha tillgång till kompetens i finska blir därmed en mycket positiv faktor. Enligt vår mening är det därför angeläget att framför allt de universitet och högskolor som har institutioner i finska/finsk-ugriska språk utvecklar dessa för att kunna möta en ökad efterfrågan på undervisning både i och på finska. Det är, enligt vår uppfattning, viktigt att i detta sammanhang peka på ett förslag väckt av Academia Tornedaliensis. Akademin har begärt tillstånd att genomföra prov och utfärda examensbevis i tornedalsfinska (meän kieli). De kurser som avses igångsättas vid kommer att i första hand rekrytera kursdeltagare på nordisk basis - främst från , och . har tillgång till den kompetens som krävs för att kunna bedriva akademiska språkkurser. Vi föreslår att regeringen ger detta tillstånd. Inom lärarutbildningsområdet finns, som tidigare redovisats, ett samarbete mellan och inom ramen för det . Det är angeläget att information om de kurser som ordnas ges ökad spridning. Både inom ramen för detta samarbete och på de institutioner som arbetar med lärarutbildning måste också frågan om de utbildningsbehov som det ökade antalet sverige-finska skolor ger upphov till uppmärksammas. Detta gäller naturligtvis både grundutbildning och fortbildning. Inom har en av radiochefen tillsatt intern utredning om möjligheterna att starta en finskspråkig kanal redovisats för radioledningen. Idégruppen har enligt uppgift (i programbolagets perso- naltidning) konstaterat att projektet har förutsättningar att förverkligas när det nya digitala sändarsystemet börjar användas. Den nya tekniken ger plats för många fler radiokanaler än dagens sändningsteknik. Det finns olika uppgifter om när det nya systemet kan införas. En förutsättning för lyssnare är att hushållsapparater för mottagning av digitala sändningar kommer ut på marknaden och kan tillhandahållas till en rimlig kostnad. En bedömning är att detta kan ske tidigast . Den potentiella lyssnarkretsen uppgår enligt idégruppens uppskattning till 300 000-400 000 personer. Den av idégruppen föreslagna kanalen är tänkt som en aktualitets- och sällskapsradio och sända nyheter av sändningstiden. Kanalen skall enligt förslaget sända dygnet runt med en viss del samsändning med YLE. En del av programmen skall produceras av lokalredaktionerna, en del av redaktionen i . Vidare skall kanalen - om den förverkligas - sända musik, varav finsk. Sport, barn- och ungdomsprogram, sverigefinsk kultur och underhållning skall ingå i programutbudet. Samarbete skall ske med YLE i , som visat stort tillmötesgående. Arbetsgruppen för finska språkets ställning i är medveten om att beslut om en finskspråkig kanal måste vara eget beslut. Arbetsgruppen vill dock konstatera att införande av en finskspråkig fullservicekanal skulle i hög grad vara ägnat att stärka det finska språkets ställning i på minst två sätt. Dels skulle en heltäckande radioservice självfallet bättre betjäna de tänkta lyssnarna. Dels skulle det visa för den svenska allmänheten att de finskspråkiga lyssnarna är en så betydande del av den svenska befolkningen att den bedöms ha behov av egen och omfattande radioservice. I det fall riksdag och regering vill ålägga att införa en finskspråkig kanal kan detta ske tidigast fr.o.m. då ett nytt avtal skall träda i kraft. Den digitala tekniken ökar också möjligheterna till sändningar av television. Detta kan förbättra möjligheterna att bl.a. sprida grannlands-TV, däribland finländska TV-kanaler. Saken har uppmärksammats i efter initiativ av den i samband med session i . arbetar också för att lösa upphovsmannarättsliga problem. Ett positivt resultat som frukt av detta arbete kan få stor betydelse för det finska språkets ställning i . Vuoden toukokuussa asetettiin työryhmä suomen kielen aseman vahvistamiseksi Ruotsissa. Tämä työryhmä jättää nyt raporttinsa. Siinä käsitellään suomen kielen asemaa Ruotsissa historian valossa viimeisten 500 vuoden aikana. Historiallisesta osasta vastaa professori , jolle haluamme esittää kiitoksemme. Sen lisäksi annetaan yleiskuva eri tukimuodoista ja järjestelyistä, joita Ruotsissa on nykyisin suomen kielen hyväksi. Tätä taustaa analysoidaan mitä toimenpiteitä tarvitaan. 1 Tehtävä................................... 49 2 Tiivistelmä kannanotoista ja ehdotuksista. 3 Hiukan suomen kielen historiasta Ruotsissa 52 3.1 uskonnon kielenä.................. 52 3.2 Maallinen suomenkielinen kirjallisuus... 54 3.3 Suomen kieli koululaitoksessa........... 56 3.4 yliopistoissa..................... 66 3.5 Suomenkielisyyden levinneisyys Ruotsissa 67 4 Nykytilanne............................... 71 4.1 Opetusalan järjestelyt.................. 71 4.1.1 Julkinen koululaitos.............. 71 4.1.2 Ruotsinsuomalaiset koulut......... 72 4.1.3 Kansansivistys.................... 73 4.1.4 Yliopistot ja korkeakoulut........ 73 4.2 Kulttuuri ja viestimet.................. 73 4.2.1 teatteri.............. 73 4.2.2 Kirjastotoiminta.................. 74 4.2.3 Ruotsalaissuomalainen kulttuurira- hasto............................. 74 4.2.4 Ruotsinsuomalaisten ja Ruotsissa asuvien suomenruotsalaisten ar- kisto............................. 75 4.2.5 Ruotsinsuomalainen kielilautakunta 75 4.2.6 Radio ja televisio................ 75 4.2.7 Lehdet ja aikakauslehdet.......... 76 4.2.8 Kirjallisuus...................... 77 4.3 Muuta................................... 77 4.3.1 Valtion tuki ym. suomalaisille siirtolaisille.................... 77 4.3.2 Tiedotuslehdet ym................. 78 4.3.3 Tulkkikysymyksiä.................. 78 4.3.4 Sosiaalinen sektori............... 79 4.3.5 Suomen kieli Ruotsin kirkossa..... 79 5 Euroopan neuvoston alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskeva sopimus.......... 81 6 Kannanottoja ja ehdotuksia................ 82 6.1 Kirjelmä valtiopäiville................. 83 6.2 Kielitutkinto........................... 83 6.3 Opiskelijavaihto........................ 84 6.4 Suomenkielinen opetus peruskoulussa..... 85 6.5 Korkeampi koulutus...................... 86 6.6 Radio ym................................ 86 Hallitus päätti 13. toukokuuta antaa koulutusministerille tehtäväksi asettaa työryhmä suomen kielen aseman vahvistamiseksi Ruotsissa. Työryhmän puheenjohtajaksi nimitettiin valtiosihteeri (). Jäseniksi nimitettiin pohjoismaisen yhteistyön valtiosihteeri ja ministeriösihteeri (). Ryhmän sihteeri on ollut ministeriösihteeri . Tehtävä syntyi tarpeesta määritellä selvemmin suomen kielen erityisasema Ruotsissa. Tätä tarvetta ovat ilmentäneet mm. ruotsinsuomalaisen ryhmän edustajien esittämät vaatimukset kulttuuriautonomiasta, vähemmistöasemasta, siirtolaiskäsitteen hylkäämisestä ja suomen kielen opetuksen sekä suomen kielellä annettavan opetuksen takaamisesta kaikille suomenkielisille oppilaille. Kysymystä siirtolaispolitiikan rajoista ja siirtolaiskäsitteestä pohditaan siirtolais- ja pakolaiskomiteassa (dir. 1993:1). Nyky-yhteiskunnassahan käsitettä siirtolainen käytetään melko laajalti, myös esimerkiksi niistä lapsista, jotka ovat syntyneet Ruotsissa ja jotka jopa ovat Ruotsin kansalaisia. Komitean tehtävänä on valaista myös erityisesti toimenpiteitä, joita ruotsinsuomalainen ryhmä saattaa tarvita. Siksi työryhmä ei ole puuttunut siirtolaiskäsitteesen, vaan on kohdistanut työnsä kielen asemaan yhteiskunnan eri alueilla ja ruotsinsuomalaisen kulttuurin kehittämiseen, sen tukimuotoihin ja sitä kohtaaviin esteisiin. Työryhmä on lähinnä käsitellyt suomen kielen asemaa koululaitoksessa ja kulttuurin alalla. Lähtökohtana on ollut selvittää, millä tavoin valtiovalta voi auttaa ruotsinsuomalaista ryhmää vahvistamaan ja kehittämään ruotsinsuomalaista kulttuuria omin voimin. Työ on tehty ministeriöiden sisäisenä työryhmänä. Ryhmän jäsenet ovat tavanneet suomenkielisen ryhmän edustajia, osallistuneet konferensseihin ja ottaneet vastaan kirjelmiä sekä yksityishenkilöiltä että ruotsinsuomalaisilta järjestöiltä ja laitoksilta. 2 Tiivistelmä kannanotoista ja ehdotuksista Suomen kielen asemalla Ruotsin yhteiskunnassa on suuri merkitys ruotsinsuomala- iselle ryhmälle ja sen mahdollisuuksille kehittää identiteettiään. Suomen kielellä on vanhastaan vähemmistöasema eräissä Ruotsin osissa. Historiallisesti suomen kieli on kultuuriperintöömme kuuluva osa. Suomea on "aina" puhuttu Ruotsin valtakunnan eräissä osissa. Kulttuuria säilyttävän ja kehittävän suomenkielisen väestöryhmän luominen Ruo- tsiin edellyttää siis, että ruotsinsuomalaiselle ryhmälle annetaan mahdollisuudet perustaa omia instituutioita. Nykyisin on ilmeistä, että ruotsinsuomalaisella ryhmällä on tarvittava voima voidakseen tehdä aloitteita sellaisista instituutioista, perustaa ja ylläpitää niitä. Samalla vaaditaan toimia suomen kielen arvostuksen kohottamiseksi Ruotsin yht- eiskunnassa. Suomen kielen erityisaseman täytyy ilmetä jokapäiväisessä toiminn- assa, mm. Niille oppilaille, joilla on oikeus suomen kielen opetukseen ja jotka itse haluavat sitä, tulee tarjota opetusta, jos oppilasmäärä riittää opetusryhmien muodostamiseen. Valtiopäivien viime vuosina tekemät päätökset ovat lisänneet mahdollisuuksia perustaa ja ylläpitää laitoksia, joilla on muu kuin julkinen toimeksiantaja. Olennaista on, että ruotsinsuomalaisille laitoksille annetaan edellytykset, varsinkin taloudelliset ehdot, toiminnan pitkäjänteiseen suunnitteluun. Tällä alalla täytyy siis noudattaa pitäviä pelisääntöjä. Varsin merkityksellistä on myös, että enemmistöväestö panee merkille kaikki suomenkielisen kulttuurielämän ilmaukset. On tärkeää, että esimerkiksi ruotsalais-suomalaiset laitokset ja järjestöt levittävät aktiivisesti tietoa toiminnastaan ja erilaisista suomenkielisistä palvelumuodoista sekä suomenkieliselle että ruotsinkieliselle yleisölle. Myös viranomaisilla, laitoksilla ja järjestöillä, joilla on suomenkielistä toimintaa tai jotka tukevat sitä, on suuri vastuu siitä, että toiminnasta tiedotetaan sekä siitä kiinnostuneille että muulle väestölle. Ehdotamme, että hallitus jättää valtiopäiville erityisen kirjelmän, jossa se tuo julki suomen kielen Ruotsin yhteiskunnassa nauttiman erityisaseman ja siten vahvistaa sen. On hyvin tärkeää, että ruotsinsuomalaista ryhmää ja suomen kieltä koskevia kysymyksiä käsitellään tasaveroisemmin maan eri alueilla. Ehdotamme, että Kouluvirastolle () annetaan tehtäväksi järjestää suomen kielen kielikokeita. Näitä kokeita tulee järjestää sekä peruskoulu- että lukiotasolla. Kokeiden tarkoitus on antaa oppilaille mahdollisuus opinnäytteeseen ja todistukseen suomen kielen taidostaan. Koe tulee laatia niin, että se vastaa samaa tasoa, joka Suomessa vaaditaan lukio- ja yliopistotason jatkokoulutukseen. Kokeesta pitää laatia kaksi vaihtoehtoa, joista toinen on niille oppilaille, joiden äidinkieli on suomi, toinen ruotsia äidinkielenään puhuville. Ehdotamme, että lukion oppilaiden Suomessa oleskelua varten luodaan stipendijärjestelmä saman mukaan, jota jo 30 vuotta on sovellettu suomalaisten oppilaiden Ruotsissa oleskelussa. Oleskelu Suomessa isäntä- perheeseen majoitettuna ja mahdollisuus osallistua suomalaiseen lukiokou- lutukseen antaisi sekä suomalaisen taustan omaaville että muille oppilaille hyvät mahdollisuudet syventää tietojaan Suomesta ja parantaa suomen kielen taitoaan. Ehdotamme myös, että Kouluvirastolle annetaan tehtäväksi levittää tietoa niistä mahdollisuuksista ja hyvistä esikuvista, joita on suomenkielisestä opetuksesta ja suomen kielen opetuksesta. Tätä tietoa tulee antaa sekä koulujen päämiehille että vanhemmille ja oppilaille. Kouluviraston tehtävään tulee myös kuulua kannustaa koulutoiminnasta vastaavia päämiehiä järjestämään suomen kielen opetusta kielivalinnan puitteissa. Se antaa ruotsinkielisille oppilaille, Ruotsissa asuvat suomenruotsalaiset mukaanlukien, mahdollisuuden lukea suomea B-kielenä. Ehdotamme, että hallitus päättää antaa kunnille oikeuden perustaa kaksikielisiä luokkia suomenkielisille oppilaille koko peruskoulussa. Hallituksen tulee vahvistaa puitetuntisuunnitelma samoin kuin on tehty ala- ja keskiasteella kotikielisillä luokilla. Toteamme, että muiden pohjoismaiden kanssa tehty sopimus, joka antaa ylioppilaille mahdollisuuden päästä korkeampiin opintoihin kaikissa pohjoismaissa, asettaa Ruotsin yliopistoille ja korkeakouluille uusia haasteita. Suomen kielen pätevyydestä tulee näin ollen hyvin myönteinen tekijä. Mielestämme on siksi tähdellistä, että varsinkin ne yliopistot ja korkeakoulut, joissa on suomen kielen tai suomalais-ugrilaisten kielten laitoksia, kehittävät niitä voidakseen vastata lisääntyvää suomen kielen ja suomenkielisen opetuksen kysyntää. Ehdotamme, että Academia Tornedaliensis saa luvan järjestää kokeita ja antaa tutkintotodistuksia Tornionlaakson suomessa (meän kielessä). Kursseille, joita aiotaan käynnistää Tornionlaakson kansankorkeakoulussa, hankitaan osanottajia pohjoismaista, lähinnä Suomesta, Norjasta ja Ruotsista. Akatemiassa on riittävä pätevyys yliopistotason kielikurssien järjestämiseen. Työryhmä toteaa, että suomenkielisen täyden palvelun kanavan käynnistäminen Ruotsin radiossa, jota ohjelmayhtiön sisäinen idearyhmä on ehdottanut, vahvistaisi suuresti suomen kielen asemaa Ruotsissa vähintään kahdella tavalla. Toisaalta täysin kattava radiopalvelu palvelisi luonnollisesti paremmin kuuntelijoita, toisaalta se osoittaisi ruotsalaiselle yleisölle, että suomenkieliset kuuntelijat ovat niin merkittävä Ruotsin väestön osa, että heillä katsotaan olevan tarve saada omaa ja laajaa radiopalvelua. Sellainen hanke voisi toteutua samanaikaisesti kun uusi digitaalinen lähetystekniikka otetaan käyttöön. Mikäli valtiopäivät ja hallitus haluavat velvoittaa Ruotsin Radion () käynnistämään suomenkielisen kanavan, tämä voi tapahtua aikaisintaan 1. tammikuuta , jolloin uusi sopimus tulee voimaan. Työryhmä toteaa edelleen, että digitaalitekniikka lisää myös televisio- lähetysten mahdollisuuksia. Näin voidaan parantaa mahdollisuuksia lähettää naapurimaiden, mm. Suomen televisiokanavien, lähetyksiä. Tähän on kiinnitetty huomiota Pohjoismaiden ministerineuvostossa Ruotsin hallituksen aloitteesta Pohjoismaiden neuvoston Oslon istunnossa vuoden maaliskuussa. Ministerineuvosto pyrkii myös ratkaisemaan tekijänoikeuskysymykset. tästä työstä syntyy myönteinen tulos, sillä voi olla hyvin suuri merkitys suomen kielen asemalle Ruotsissa. 3 Hiukan suomen kielen historiasta Ruotsissa Kun toteutti luterilaisen uskonpuhdistuksen Ruotsissa vuonna 1527, tämä johti siihen, että ei vain ruotsi, vaan myös suomi korvasi latinan kirkko- ja saarnakielenä. Tukholmassa saarnattiin suomen kielellä aikaisemmin kuin Turussa, joka oli Ruotsi-Suomen valtakunnan suomenkielisen valtakunnanpuoliskon keskuspaikka. Tukholmassa oli merkittävä suomenkielinen vähemmistö ja Tukholman suomalaisen seurakunnan olemassaolo mainitaan ensimmäisen kerran vuodelta 1533 säilyneissä asiakirjoissa. Myös Tukholman linnassa puhuttiin suomea, ei pelkästään palvelijoiden tai linnan pajan seppien kesken, vaan myös hovissa. mielestä oli tärkeää, että hänen poikansa oppisivat suomea, ja kun hän tiedusteli pojalleen Eerikille, sittemmin Eerik XIV, kurittajaa eli opettajaa, suositteli kuninkaalle lähettämässään kirjeessä yhtäältä pommerilaista aatelismiestä , toisaalta , joka on tullut jäl- kimaailmalle tutuksi Suomen uskonpuhdistajana ja suomen kirjakielen luojana. Op- iskelija Agricolasta, jota kuninkaalle osoittamassaan kirjeessä kutsui "pojaksi ja Teidän Ruotsistanne kotoisin olevaksi maanmieheksi", uskonpuhdistaja antoi seuraavan arvion: Hän on tosin vielä varsin nuori, mutta hänen opinnäytte- ensä, lahjakkuutensa ja elämäntapansa ovat esimerkillisiä. Agricola kävi itsekin kirjeenvaihtoa kanssa useita kertoja, mm. opiskellessaan Wittenbergissä Lutherin ja tämän virkaveljen oppilaana. Eräästä kirjeestä ilmenee myös, että hän lähetti oman suomenkielisen aapiskirjansa (Abckiria) lahjaksi prinssi Eerikille. Vaasa-prinssien suomen kielen opettajaksi palkattiin kuitenkin yksi Agricolan Wittenbergin opiskelutovereista, , joka samoin kuin Agricola, oli kotoisin Pernajasta Itä-Uudeltamaalta. Agricola itse sai muita, uskonpuhdistukselle ja suomen kielen kehitykselle tärkeämpiä tehtäviä. Uskonpuhdistus teki tärkeäksi uskonnollisten kirjojen julkaisun molemmilla kansankielillä, suomeksi ja ruotsiksi. Uskonnollisesta kielestä kehittyi vähitellen myös ensimmäinen standardisoitu ruotsin kieli, valtakunnallinen ruotsin kieli, "riikinruotsi", josta tuli virallinen kieli koko valtakunnassa. Melkein samanaikaisesti valtakunnanruotsin kanssa kehittyi myös standardisuomi. (noin 1510-1557) oli, niin kuin mm. hänen lähettämistään kirjeistä ilmenee, alkanut kääntää jo Wittenbergissä Uutta testamenttia suomeksi, ja tämä työ, Se Wsi Testamenti, valmistui Turussa . Seuraavana vuonna se julkaistiin Tukholmassa samoin kuin useat muutkin suomenkieliset painotuotteet. Sen jälkeen Tukholmasta tuli monien suomenkielisten julkaisujen, sekä uskonnollisten että maallisten, painatus- ja kustannuspaikkakunta, ja se säilyi sellaisena pitkälle 1800-luvulle, vielä senkin jälkeen kun Ruotsi oli menettänyt Suomen vuosien 1808-1809 sodassa Venäjää vastaan ja vaikka Turkuun oli perustettu kirjapaino 1600-luvulla.