prop · GI0310 · 1995-01-01 00:00:00 — Det återstår att se vilken myndighet som skall bli huvudansvarig för tillsynen av dessa bestämmelser. 8.3.5 Kammarrätten i : 17 kap. 8 § Det torde med termen "inrättningar" vara avsett att täcka in VA-anordningar, värmepumpsanläggningar, hotell och andra lokaler och anläggningar. Termen "anordningar" synes i så fall vara mer adekvat. Kravet bör då avse att verksamheter inte får bedrivas eller anordningar inrättas utan tillstånd eller anmälan. 8.3.6 : I 17 kap. 2 § står att en bostad inte får brukas så att störningar uppkommer ... Ett önskemål vore att i lagparagrafen skriva in att en bostad inte får byggas eller brukas så att ... Många av problemen med s.k. sjuka hus har ju handlat om inbyggda fel från början i form av olämpliga byggmaterial m.m. Eftersom inomhusmiljön är ett viktigt hälsoskyddsområde borde en sådan aktsamhetsparagraf finnas i (och inte enbart hänföras till ). 8.3.7 i : 17:3 bör för tydlighetens skull kompletteras "I syfte att hindra uppkomsten och undanröja olägenheter..." 8.3.8 i : Aktsamhetsregeln i 17:1 bör utan svårighet kunna integreras i de allmänna aktsamhetsreglerna i 3 kap. - - - tillstyrker att 17:2 och 17:3 förs in i lagen från nuvarande hälsoskyddsförordning. föreslår dock att hälsoskyddets tillämpningsområde vad gäller inomhusmiljön tydligt anges genom att lagens begrepp definieras. Bostäder och lokaler för allmänna ändamål bör omfattas av 17:3 (nuvarande förslag omfattar t.ex. inte vård- eller samlingslokaler, jämför specialmotiveringen till 17:5). Om denna ändring genomförs kan de sista punkterna i 17:3 istället formuleras: 4. hållas tillfredsställande uppvärmda. 5. ge möjligheter att upprätthålla en god personlig hygien, samt, 6. ha tillgång till vatten i erforderlig mängd och av god beskaffenhet till dryck, matlagning och andra hushållsändamål. - - - Innebörden av den nya 17:5 tillstyrks också men anser att reglerna om utredning m.m. bör samlas i gemensamma tillsynsbestämmelser. - - - ifrågasätter om 17:6 behöver finnas kvar i balken. Begreppet avloppsvatten definieras i 2:8 och regler om skydd för människors hälsa ingår under allmänna aktsamhetsregler och under avsnittet miljöfarlig verksamhet. Det som däremot inte täcks på annat sätt är krav på att avloppsvatten skall avledas från bostäder, dvs. skyddet för inomhusmiljön. Detta problem bör kunna tillgodoses på enklare sätt, t.ex. genom en utveckling av 17:3 eller genom en miljökvalitetsnorm. Enligt mening bör 17:12 integreras i de allmänna aktsamhetsreglerna och kopplas till rättsverkan av miljökvalitetsnormer. Det bör finnas möjlighet att lokalt begränsa trafik som bidrar till att normer som avser skydd för hälsa om luftkvalitet eller buller överskrids. 8.3.9 i län: Det föreliggande förslaget till hälsoskyddsbestämmelser består till stor del av allmänna miljökvalitetsnormer. Särskilt positivt är att man betonar vikten av normer för kvalitetsnormer på bostäder, där ju de flesta människor vistas under större delen av dygnet. Det har emellertid visats i en studie inom tätort att luftföroreningar från gatutrafik - särskilt bostäder med självdragsventilation - till stor del belastar inomhusmiljön, särskilt de undre våningarna. - - - Miljökvalitetsnormer bör inte bara gälla en enda faktor utan spegla en helhetssyn på hela bostadsmiljön. Normerna för ett visst bostadsområde bör grundas på behovet av att reglera olika slags påverkansfaktorer. 8.3.10 kommun: De exempel som tidigare fanns i hälsoskyddsförordningen bör finnas kvar. Graden av störningar bör också preciseras. Vi anser att 5 § bör kompletteras så att en undersökning kan göras i syfte att undanröja en olägenhet och inte bara hindra uppkomsten av den. - - - Den som upplåter bostäder eller byggnader för allmänna ändamål skall ersätta kostnader för undersökningen. Det bör klargöras om myndigheten (kommunen) själva får göra undersökningen och ta betalt för den. 8.3.11 kommun: Kommunen är positiv till att hälsoskyddet renodlas och inriktas på inomhusmiljön. I linje med detta borde 17 kap. 6 § angående avloppsvatten överföras till 14 kap., som rör miljöfarlig verksamhet. 8.3.12 : Vi konstaterar med viss förvåning att även efter sammanslagning av hälsoskyddslagen och miljöskyddslagen särskiljer man avloppsvatten från enskilda avloppsanläggningar från övrigt avloppsvatten. Frågan är om just detta avloppsvatten i första hand bör bedömas ur hälsoskyddssynpunkt medan annat avloppsvatten bedöms ur miljösynpunkt. 8.3.13 : Frågan om enskilda avlopps tillhörighet i bör utredas ytterligare. Hälsoskyddskapitlet har i huvdsak fokuserats på inomhusmiljö. Den påverkan som avloppsvatten från enskilda avlopp kan orsaka på yt- och grundvatten bör därmed regleras på annat ställe i . 8.3.14 kommun: 17 kap. § 6 om avloppsvatten passar bättre under kap 14 miljöfarlig verksamhet, eftersom hälsoskyddet renodlats till att handla om inomhusmiljön. 17 kap. 9 § tillämpningsområde och definitioner bör tilläggas att vid bedömningen skall hänsyn tas till människor som är något känsligare än normalt. 8.3.15 kommun: 17 kap. 6 § bör inarbetas i kapitlet om miljöfarlig verksamhet. Avloppsvatten skall ju avledas, renas eller på annat sätt tas om hand så att olägenheter för människors hälsa eller för miljön inte uppkommer. 8.4.1 : Betonar vikten av att tillstånds- och tillsynsmyn- digheterna inom miljö- och hälsoskyddet samarbetar med hälso- och sjukvården. Hälsoskyddet berör uteslutande människors hälsa och kräver därför tillgång till medicinsk kompetens. - - - Här bör det också framhållas att , avslutade ett regeringsuppdrag om förbättrade åtgärder mot olycksfallsskador genom en skrivelse till regeringen. föreslog då att hälsoskyddslagen, i avvaktan på en samlad miljöbalk, bör göras tillämplig beträffande olycksfallsskador. Regeringen har ännu inte tagit ställning till denna fråga. Beredskap bör därför finnas att inarbeta olycksfallsrisker i balken. - - - I förslaget framgår det inte tillräckligt tydligt hur långt balken sträcker sig när det gäller t.ex. ett kommunalt ansvar att verka för miljö- och hälsofrämjande levnadsvanor bland befolkningen. Detta bör utvecklas och tydliggöras i specialmotiveringarna till 1 kap. 1 §. 8.4.2 , IMM: I 17 kap. 3 § 2 p. står att bostäder och lokaler för undervisning eller barnomsorg skall vara i betryggande grad fria från strålning. Detta måste väl senare i föreskrifter uttryckas i form av en miljökvalitetsnorm. Frågan om radon blir i så fall ett intressant men svårt exempel på hur man skall kunna harmonisera miljökvalitetsnormer inom olika områden. gällande gränsvärden för radon i inomhusluft medför avsevärt högre cancerrisker än tillåten strålning från exempelvis kärnkraft, som i sin tur medför högre risker än vad IMM rekommenderar för cancerframkallande luftföroreningar i omgivningsluft. 8.4.3 i : Kopplingen mellan miljökvalitetsnormer som grundas på skyddet av människans hälsa och kravet på åtgärder bör utvecklas i 8 kap. - - - Det är angeläget att kommunens ansvar att särskilt beakta hälsoskyddet (samt miljöskyddet) vid planering läggs fast i PBL eller i balken. 8.4.4 i : Bland de särskilda aktsamhetsreglerna avviker hälsoskyddsbestämmelserna i det att de tar fasta på vad miljöskyddskommittén kallar syftet, skyddet av människors hälsa, och inte tillämpningsområdet, dvs källan till skador eller olägenheter såsom miljöfarlig verksamhet eller kemiska produkter. Det innebär, vilket kommittén nämner i de allmänna motiveringarna risk för överlapp, som kanske framför allt märks i 14 kap. 5 § och 17 kap. 8 §. Båda innebär bemyndigande för regeringen att föreskriva om tillstånds- eller anmälningsplikt för vissa verksamheter. Båda handlar om skydd för människors hälsa. Skillnaden mellan miljöfarlig verksamhet och annan verksamhet och därmed valet mellan gamla miljöskyddslagen och hälsoskyddslagen har tidigare inneburit svårigheter och gör så även i balken. som hälsoskyddsbegreppet ges en något vidare innebörd än det har och skall genomsyra hela balkens tillämpningsområde är bestämmelserna här i huvudsak kompletterande och avser främst boendemiljön. Detta bör framgå direkt av lagtexten och inte endast genom uttalanden i förarbeten till balken. Rubriken skulle med fördel kunna omformuleras så att boendemiljön lyfts fram. Det är viktigt att såväl balkens bestämmelser som följdlagstiftningen så långt som möjligt syftar till en samordning och att inte tillståndsplikt och före- skriftsrätt enligt olika kapitel i balken kolliderar. 8.4.5 i : 17 kap. 13 § och 4 kap. 6 § bör kunna samordnas. - - - I förarbetena bör framgå att kommunerna med stöd av denna paragraf bemyndigas att meddela lokala skyddsföreskrifter för vattentäkt. 8.4.6 : Det är bra att hälsoskyddslagstiftningen inordnas med miljölagstiftningen. Detta kan komma att underlätta tillsynsarbetet och myndighetsutövningen i kommunerna. - - - Kommittén föreslår inskränkningar i kommunens tillsyn över kommunala anläggningar genom att föra över denna tillsyn till regionala tillsynsmyndigheter. - - - utövar kommunerna tillsyn enligt flera lagstiftningar med ett gott resultat. Denna arbetsfördelning fungerar mycket bra och bör tillämpas även framöver. - - - Det är angeläget att organisationen av hälsoskyddet på regional och central nivå ut. bör även i fortsättningen vara den myndighet som har det övergripande ansvaret för hälsoskyddet. 8.4.7 kommun: Utformningen av 17 kap. 4 § angående undersökningsskyldighet bör enligt kommunen anpassas till motsvarande paragraf i kapitlet om miljöfarlig verksamhet, 14 kap. 7 §. - - - 17 kap. 12 § är inte anpassad till stoppregeln i 3 kap. 7 §. Paragrafernas förhållande till varandra måste klarläggas. - - - I nuvarande hälsoskyddslag åläggs kommunerna att uppmärksamt följa utvecklingen inom kommunen i miljö- och hälsoskyddshänseende. Kommunen efterlyser motsvarande reglering i förslagets kapitel om hälsoskydd. 8.4.8 : 2 kap. 15 § bör kompletteras med den gamla lagtexten i 4 § hälsoskyddslagen under punkterna 1, 2 och 3. Detta inte minst med tanke på kommunens ansvar för arbetet med . 8.4.9 : Kommunens ansvar att följa utvecklingen inom hälso- och miljöskyddsområdet verkar vara ett grundläggande anvar som försvunnit. Detta är negativt och är en tillbakagång för kommunens miljöövervakande och förebyggande arbete inom hälsoskyddet. 8.4.10 : I föreslagen aktsamhetsregel i anges ingen gräns för när ingripanden skall kunna göras. Det är positivt med ett utvidgat tillämpningsområde, men bestämmelserna bör kompletteras med detaljerade föreskrifter. - - - Frågor om tillstånds- och anmälningsplikt inom hälsoskyddsområdet bör regleras genom förordningar utfärdade av regeringen. Ett införande av begreppet hälsoskydd i balken innebär att detta måste klart definieras. 8.4.11 kommun: Det bör framgå tydligare att miljökvalitetsnormerna får avse även inomhusluften. Vad gäller tillämpningen av miljökvalitetsnormer enligt kap. 8 bör samordning även ske med AML. 8.4.12 : Förslaget om undersökningsskyldighet för fastighetsägare och andra huvudmän är tillfredsställande. 8.4.13 : Efter förebild av miljöskyddslagen öppnas i 17 kap. 5 § möjlighet för en tillsynsmyndighet att kräva vissa undersökningar även såvitt gäller hälsoskydd. Detta är en mycket välkommen utvidgning. - - - får om det befinnes lämpligare, föreskriva att undersökning skall utföras av någon annan (än upplåtaren) och utse någon att göra undersökningen. Ofta finns kompetens för sådana undersökningar inom tillsynsmyndigheten, och fråga uppkommer om myndigheten enligt den ifrågavarande regeln (liksom enligt 14:7) själv kan utföra undersökningar på upplåtarens bekostnad. Ett klarläggande av denna fråga är önskvärd. 9.1.1 : noterar att ett av grundbegrepp "att utöva miljöpåverkan" enligt uttryckliga uttalanden i motiven skall täcka även trafik med farkoster. tillstyrker förslaget och förutsätter att detta beaktas i det fortsatta arbetet med eventuella följdändringar i sjölagen m.fl. författningar. 9.1.2 : Det är nödvändigt att lagstiftningen inom järnvägssektorn blir analog med den lagstiftning som tillämpas inom vägsektorn (väglagen). Detta är brådskande. 9.1.3 : Aktsamhetsreglerna är bra, särskilt om de kan ligga till grund för beslut och miljöprövning enligt andra lagar, och därvid ersätta separata prövningsprocesser. För att deta skall vara möjligt behöver ändringar göras i balkens utformning. förutsäter att "prövningar" där styr upp beslut enligt andra lagar kommer att utredas vidare.- - - I sitt förslag till utvecklad beslutsprocess menar , att det av regeringen planerade förslaget till ändringar i väglagen avseende tidigt beslutstillfälle måste finnas att tillgå inför ställningstagande till slutliga utformning.- - - De årliga miljörapporterna som börjat tillämpas för vägtrafiksektorn bör vara ett viktigt underlag för regeringens målformuleringar och direktiv inför trafikverkens infrastrukturplanering. Konsekvensbeskrivningar och åtgärdsplaner för befintlig miljö är redan nu en väsentlig del i nationell och regional väghållningsplanering. och har med sin expertis varit involverade i planeringsprocessen. Samarbete med andra trafikverk finns i vissa frågor.- - - Möjligheten att göra väghållningsplaner överklagningsbara bör dessutom övervägas. 9.1.4 : För sjöfarten finns ett omfattande regelkomplex avseende fartygens säkerhet till skydd för ombordvarande, last och miljö. De föreskrifter för fartygens säkerhet som finns är oftast grundade på internationellt vedertagna regelverk. Sjöfarten är en internationell näring, som i princip inte kan styras av nationella särregler. 9.1.5 : Regeringens strategi för ett miljöanpassat transportsystem har bestått i bl.a. fastställande av gränsvärden för fordon. För att uppnå vissa gränsvärden inom fordonsområdeet har man använt dels administrativa, dels ekonomiska styrmedel. Man har också använt sig av miljöklassning av fordon. I betänkandet föreslås att denna strategi skall gälla även fortsättningsvis. har inget att invända mot att olika styrmedel används för att uppnå ett miljöanpassat transportsystem. Verket vill dock framhålla betydelsen av att dessa inte utformas så att handeln mellan länder motverkas genom att produkter från olika länder diskrimineras eller att tekniskaa krav och normer används på ett handelshindrande sätt.- - - (vill) framhålla det önskvärda i en harmonisering, inte bara inom EES-området, av olika länders styrmedel för att man på så sätt skall kunna motverka uppkomsten av sådana handels- och etableringshinder som snedvrider konkurrensen. 9.1.6 : I förslaget till miljöbalk läggs nu en gemensam rättslig grund genom bl.a. aktsamhetsreglerna, för en enhetlig rättspraxis för all verksamhet med miljöpåverkan, oavsett utövare. Det framstår därför som rimligt att - - - trafiklagstiftningens olika miljöbestämmelser bör samordnas i större utsträckning än i förslaget till miljöbalk. - - - Principen om ett utökat sektoransvar bör leda till att trafikmyndigheternas beslutsprocesser utvecklas så att villkorsfrågor grundade på balkens aktsamhetsregler kan behandlas i sådana beslut. Miljöbestämmelserna i de centrala trafiklagarna harmoniseras med varandra och med . De nuvarande bestämmelserna till skydd för miljön och regler om MKB i dessa lagar bör därför utgå och ersättas med en hänvisning till aktsamhetsregler och bestämmelser om MKB. Regler för överklagande av en trafikmyndighets beslut bör ses över. Det är bl.a. tillämpligt att överklaganden såvitt avser tillämpningen av kan inges till koncessionsnämnden istället för till regeringen. Verket vill framhålla det väsentliga i att enhetliga tolkningar av gällande rätt kan göras vid prövningar av anläggningar för samtliga trafikslag. 9.1.7 , LMV: LMV tillstyrker att det införs ett system med tidig lokaliseringsprövning för vissa större vägar och järnvägar. - - - Genom en tidig lokaliseringsprövning klarläggs var den nya järnvägen skall dras fram. Detta underlättar det därefter följande utbyggnadsskedet då bl.a. markåtkomstfrågorna måste lösas. tar inte ställning till om det bör vara regeringen eller en särskild koncessionsmyndighet som skall svara för lokaliseringsprövningen. Ett annat sätt att lösa det nu föreliggande problemet skulle enligt lantmäteriverkets mening kunna vara att göra vissa kompletteringar i . 9.1.8 , IMM: Trafiken i våra tätorter medför stora miljöproblem ur hälsosynpunkt, både vad gäller avgaser, buller och välbefinnande. Det är därför anmärkningsvärt att den enda lagparagraf som berör detta problem - - - är 12 § i 17 kap. Hälsoskydd. - - - Om denna paragraf skall behöva komma att tillämpas innebär det en så hög luftföroreningsnivå att miljöskyddsarbetet måste anses ha misslyckats. Ett prioriterat område inom miljö- och hälsoskyddet borde enligt IMM vara just trafikproblemen i tätorter, varför det hade varit önskvärt med kraftfulla instrument för detta i den nya . - - - Den allmänna aktsamhetsregeln om bästa teknik bör följas av striktare emissionskrav för motorfordon än vad som gäller i och EG. - - - Totalt sett är trafiken den största källan till cancerframkallande luftföroreningar i svenska tätorter. Avgaser, buller och andra olägenheter från trafik i tätorter motiverar ur hälsoskyddssynpunkt betydligt mer långtgående åtgärder än vad som kan åstadkommas genom samhällsplanering. 9.1.9 : Genom att de grundläggande reglerna om markhushållning nu integreras i kommer miljökraven på ett bättre sätt att integreras i trafikplaneringsprocessen. - - - Kommittén föreslår vidare, att möjligheten att meddela beslut om s.k. tillfälliga bilförbud förs in direkt i . 9.1.10 i : Trafikens nuvarande stora miljöpåverkan och de prognoser för växande transportarbete som finns i och t.ex. inom EG leder till att väsentliga nu ställda nationella miljömål inte kan uppnås. - - - Mot denna bakgrund hade det varit önskvärt att kommittén haft möjlighet att göra en ännu mera genomarbetad analys av möjligheterna att reglera trafikens miljöpåverkan med sikte på en långsiktigt hållbar utveckling av transportarbetet. - - - Lst. förutsätter att 9 kap. om MKB innebär att regeringen kan föreskriva om MKB för trafikverkens investeringsplanering. - - - Möjlighet bör tillskapas i balken för kommunerna att nyttja miljözoner på trafikområdet (jmf. dir. 1993:40), vilket jämsides med tillfälliga förbud mot trafik med fordon (kap. 17 § 12), ger kommunerna större möjlighet att lösa lokala miljöproblem. Detta kan även bidra till att minska de storskaliga miljöproblemen. 9.1.11 i : Betänkandet redovisar på ett bra sätt den mångfald av lagar och bestämmelser som på ett eller annat sätt handlar om trafiken och miljön. - - - Trafikens stora miljöeffekter och prognoserna om en fortsatt ökning av transportarbetet innebär att en rad väsentliga miljö- och resurshushållningsmål knappast kan uppnås. Det har därför funnits förhoppningar om att skulle kunna ge bättre förutsättningar. Tyvärr pekar inte betänkandet dithän i någon större utsträckning. - - - Miljökvalitetsnormer kan komma att innebära krav på åtgärdseffekter och skyddsavstånd i tätorter, men trafikens storskaliga effekter kommer inte att påverkas mer än indirekt. - - - Miljökonsekvensbeskrivningar ger bättre underlag för projektering av vägar och andra transportanläggningar och är av stor betydelse för att peka på alternativ och effekter. 9.1.12 i : Kommittén har i sin behandling - - - uteslutande uppehållit sig vid och föreslagit möjligheter att på lokal nivå reglera och från miljösynpunkt förbättra styrmöjligheterna, allt i syfte att skapa miljömässigt bättre miljöer. - - - har inga ytterligare synpunkter i detta avseende. Det helt dominerande miljöproblemet i länet är emellertid den tilltagande försurningen av sjöar och vattendrag. - - - Den huvudsakliga orsaken (till försurande kväveföroreningar) är trafiken med bensin- och dieseldrivna bilar. Lagstiftningen ger mycket begränsade möjligheter att påverka detta förhållande. anser att denna fråga från miljösynpunkt är så väsentlig att den borde ägnats betydligt större uppmärksamhet i utredningsarbetet. 9.1.13 i : Trafiken svarar för en stor del av miljöproblemen. kan inte finna att kommitténs förslag skulle innebära någon väsentlig förbättring av möjligheterna att komma till rätta med problemen. Några verkningsfulla metoder att styra över trafikarbete till de minst miljöstörande trafikslagen anvisas inte. Inte heller kan det väntas att regeringens tillåtlighetsprövning av vissa större vägar och flygplatser skulle få någon större betydelse i detta avseende. Eftersom ett viktigt syfte med balken är att höja ambitionerna på miljöområdet bör den framtida relationen regering/koncessionsnämnd i sådana frågor belysas närmare. 9.1.14 kommun: Det är bra att allmänna bestämmelser skall tillämpas även på trafikområdet. - - - Utredningens förslag om miljökvalitetsnormer borde få stor betydelse för den framtida trafikplanerinen och bli vägledande även för beslut om nya investeringar i infrastruktur. Utredningen bör i sitt fortsatta arbete se över väglagen i syfte att förbättra beslutsordningen. Miljökonsekvensbeskrivningen bör komma in mycket tidigare i planeringsprocessen än i dagens arbetsplan. 9.1.15 kommun: Bilavgaslagen kan utan svårigheter införlivas i . I bör inte förekomma några särskilda begränsningar när det gäller att föreskriva krav på trafiken. 9.1.16 : Kommunen anser, i motsats till kommittén, att det självklart bör ske en miljöprövning av vägar och järnvägar som är av större betydelse. Gränsen för när miljöprövning skall ske kan lämpligen kopplas till trafikarbetets beräknade omfattning. 9.1.17 : Utredningen har valt att inte föra över detaljerade regler i nuvarande trafiklagstiftning till . Även bestämmelserna om hastighetsbegränsningar till skydd för miljön bör enligt utredningen bibehållas i vägtrafikförfattningarna. delar dessa ställningstaganden.- - - Även bestämmelser om t.ex. avgasrening och bullerdämpning hör hemma i speciallagstiftningen snarare än i . delar utredningens uppfattning att detta också bör gälla i fråga om lokala trafikföreskifter. - - - delar utredningens uppfattning att föreskrifter om förbud mot trafik med vissa fordon eller mot tomgångskörning bör kunna utfärdas med stöd av hälsoskyddsbetämmelse. Förbundet tillstyrker att bestämmelser motsvarande dem i lagen om tillfälliga förbud mot trafik med person- och lastbilar vid luftföroreningstoppar förs in i . 9.1.18 : Frågan är om de av kommittén föreslagna försiktighets-, dämpnings- och stoppreglerna liksom de föreslagna miljökvalitetsnormerna är tillräckliga för att stävja de miljöproblem som orsakas av trafik och land- och luftburna transporter och styra utvecklingen i miljövänlig riktning. 9.1.19 Föreningen : Effektiva transporter är en nödvändig förutsättning för att utnyttja den svensak skogsråvaran såväl inom skogsindustrin som inom energisektorn. Skogsindustrin utnyttjar bil, järnväg och sjötransporter i ett väl balanserat system - ekonomiskt och miljömässigt. I fråga om miljöåtgärdernas inriktning är det vår uppfattning att en betydande minskning av lastbilstransporternas miljöpåverkan fortfarande kan uppnås genom tekniska förbättringar på fordonen. Det är väsentligt att denna väg utnyttjas så långt möjligt. Vi befarar att en reglering som i ökande grad bygger på miljökvalitetsnormer, åtgärdsplaner etc. blir byråkratisk, oenhetlig och hindrande för näringslivets utveckling. 9.2.1 Överbefälhavaren, : ÖB anser att kommunalt veto inte bör gälla militära flygplatser enligt 1 § 12 p. - 4 § bör därför kompletteras med flygplatser i andra stycket. 9.2.2 : har inget att erinra mot att kretsen av prövningspliktiga anläggningar utökas med hamnar och farleder som kan medföra en från nationell eller regional synpunkt betydande påverkan på miljön. 9.2.3 , SJ: Det är - - - självklart att vissa centrala delar av trafiklagstiftningen integreras och samordnas med bestämmelser, inte minst bestämmelserna om de miljökonsekvensbeskrivningar som skall föregå större infrastrukturinvesteringar.