prop · GI0329 · 1995-01-01 00:00:00 — L''''Etat requis informe l''''Etat requérant des actes ainsi accomplis. En tout état de cause, l''''Etat requis n''''est pas tenu de suite à une demande d''''assistance qui est présentée après une période de quinze ans à partir de la date du titre exécutoire initial. ARTIKEL 16 vilken handräckning för indrivning lämnas åtnjuter BISTÅND MED HANDRÄCKNING inte i den anmodade staten någon sådan särskild 1. Efter framställning förmånsrätt som tillkommer av den ansökande staten denna stats skatteford- skall den anmodade ringar även om vid staten, om inte indrivningen tillämpas bestämmelserna i samma förfarande som är punkterna 7, 9 och 10 tillämpligt vid föranleder annat, vidta indrivningen av dess nödvändiga åtgärder för att egna skattefordringar. driva in den förstnämnda statens skattefordringar 11. Den anmodade staten som om de vore dess får bevilja anstånd med egna. Uttrycket betalningen eller medge "skattefordringar" att denna sker genom inbegriper varje skat- delbetalningar, när detta tebelopp liksom ränta, är tillåtet under liknande böter eller straff- omständigheter enligt avgifter och kostnader lagstiftning eller för indrivning som belöper administrativ praxis i därpå och som är förfallnaden anmodade staten, men till betalning och ännu skall först underrätta den ej erlagda. Bestämmelserna i punkt 1 gäller endast sådan skattefordran beträffande vilken finns en i den ansökande staten giltig verkställig- hetstitel och, såvida inte de behöriga myndig- heterna i fråga kommit överens om annat, som inte är tvistig. Skyldigheten att ge handräckning vid indrivning av skattefordran som avser avliden person eller dennes dödsbo är begränsad till dödsboets värde respektive värdet av dödsbodelägarnas andelar av dödsboet, beroende på om indrivningen av fordran skall riktas mot dödsboet elller dess delägare. Efter framställning av den ansökande staten skall den anmodade staten vidta åtgärder för att säkerställa indrivning av skatt, även om skattefordran har överklagats eller om ingen verkställig- hetstitel ännu föreligger. Till framställning om handräckning skall fogas: a) en försäkran som preciserar att skatte- fordran avser en skatt som omfattas av detta avtal och, i det fall då framställningen avser indrivning, att, om inte bestämmelserna i punkt 2 föranleder annat, skattefordran inte är eller kan vara tvistig, b) en officiell kopia av den i den ansökande staten giltiga verkställighetstiteln, och c) de övriga handlingar som behövs för indrivning eller säkringsåtgärder. En verkställighetstitel som är giltig i den ansökande staten skall vid behov och i enlighet med de bestämmelser som gäller i den anmodade staten sna- rast möjligt efter det att framställningen har inkommit godkännas, erkännas, kompletteras eller ersättas med en verkställighetstitel som är giltig i den senare staten. I frågor som gäller tidsfrist efter vilken skattefordran inte kan verkställas skall den ansökande statens lagstiftning tillämpas. Framställning om handräck- ning skall innehålla detaljerade uppgifter om sådan tidsfrist. Indrivningsåtgärder, som vidtas av den anmodade staten efter framställning om handräckning och som enligt lagstiftningen i denna stat uppskjuter eller avbryter tidsfrist som avses i punkt 7 skall också ha denna verkan vid tillämpningen av lagstiftningen i den ansökande staten. Den anmodade staten skall underrätta den ansökande staten i de fall att sådana åtgärder vidtas. Under inga förhållanden är den anmoda- de staten skyldig att bifalla en handräck- ningsframställning som gjorts efter den dag då den ur- sprungliga verkställig- hetstiteln är daterad. ARTICLE 17 ARTIKEL 17 FONCTIONNAIRES DIPLOMATISKA FÖRETRÄDARE DIPLOMATIQUES OCH KONSULÄRA TJÄNSTEMÄN ET CONSULAIRES Bestämmelserna i detta Les dispositions de la avtal berör inte de présente Convention ne privilegier vid portent pas atteinte aux beskattningen som enligt privilèges fiscaux dont folkrättens allmänna bénéficient les regler eller bestämmelser fonctionnaires i särskilda överenskom- diplomatiques ou consu- melser tillkommer laires en vertu soit des diplomatiska företrädare règles générales du droit eller konsulära tjänstemän. international, soit des dispositions d''''accords particuliers. ARTICLE 18 ARTIKEL 18 Chacun des Etats 1. De avtalsslutande contractants notifiera à staterna skall underrätta l''''autre varandra när de åtgärder l''''accomplissement des vidtagits som krävs för procédures requises en ce att detta avtal skall qui le concerne pour la träda i kraft. Avtalet mise en vigueur de la träder i kraft den första présente Convention. dagen i Celle-ci entrera en efter dagen för den sista vigueur le jour av dessa underrättelser. du deuxième mois suivant le jour de réception de la dernière de ces notifications. Avtalets bestämmelser skall tillämpas första gången beträffande arv 2. Les dispositions de efter person som avlider la Convention s''''ap- den dag avtalet träder i pliqueront pour la kraft eller därefter och première fois aux succes- beträffande gåva som ges sions de personnes den dag då avtalet träder décédées, et aux donations i kraft eller därefter. effectuées, à compter de la date de son entrée en 3. Bestämmelserna i vigueur. avtalet mellan och för undvikande 3. Les dispositions de av dubbelbeskattning och la Convention entre la fastställande av bestäm- et la et melser angående tendant à éviter les handräckning beträffande doubles impositions et à arvsskatt liksom établir des règles bestämmelserna i d''''assistance en matière protokoll undertecknat i d''''impôts sur les , successions, signée à skall upphöra att gälla le 24 décembre från det datum då 1936, ainsi que les motsvarande bestämmelser dispositions du i detta avtal blir Protocole signé à le tillämpliga första gången. 1er juillet 1963, cesseront d''''avoir effet à compter de la date à laquelle les dispositions correspondantes de la présente Convention s''''appliqueront pour la première fois. ARTICLE 19 ARTIKEL 19 La présente Convention Detta avtal förblir i demeurera en vigueur kraft till dess det tant qu''''elle n''''aura pas uppsagts av endera été dénoncée par un Etat avtalsslutande staten. Chacun des Vardera avtalsslutande Etats contractants staten kan på diplomatisk pourra la dénoncer à tout väg uppsäga avtalet efter moment après une période det att det varit i de cinq ans suivant la kraft under date de son entrée en om underrättelse härom vigueur, moyennant un skett med minst sex préavis minimum de six månaders varsel. I hän- mois notifié par la voie delse av sådan uppsägning diplomatique. ce upphör avtalet att gälla cas, les dispositions de vid utgången av den i la Convention cesseront uppsägningen angivna d''''avoir effet à la date tidrymden dock att fixée dans le préavis de avtalet skall forsätta dénonciation, mais att gälla beträffande arv continueront de efter person som avlidit s''''appliquer aux före utgången av den ovan successions de personnes angivna tidrymden och décédées, et aux donations beträffande gåva som ges effectuées, avant cette före utgången av den ovan date. EN FOI DE QUOI les Till bekräftelse härav soussignés, dûment har undertecknade, autorisés à cet effet, därtill vederbörligen be- ont signé la présente myndigade, undertecknat Convention. Fait en double Som skedde i exemplaire à le 8.6 1994, en langue i två exemplar på franska française. Pour le Gouvernement För du de regering Pour le Gouvernement För Republiken de la République française J. Timsit J. Timsit 3 Ärendet och dess beredning undertecknades det nu gällande avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser angående handräckning beträffande arvsskatt. Avtalet trädde i kraft och tillämpades på dödsbo efter den som avlidit nämnda datum eller senare (SFS 1937:790 och 791, prop. 1937:73, BevU 3, rskr 40). Med anledning av detta avtal samt ett undertecknat avtal för undvikande av dubbelbe- skattning beträffande direkta skatter (SFS 1937:1003) utfärdades även ett antal kungörelser angående ömsesidig handräckning respektive uppgiftsskyldighet för domstolar och försäkringsanstalter (SFS 1937:1004- 1007). Det svensk-franska arvsskatteavtalet och de med avtalet sammanhängande författningarna har, bl.a. genom tilläggsavtal och , ändrats vid ett flertal tillfällen. De nu gällande författningarna rörande det svensk-franska arvsskatteavtalet återfinns i SFS 1967:724, dock att avtalet och det till avtalet fogade protokollet finns intaget som bilaga till SFS 1964:711. Med hänsyn till att avtal med tiden blivit föråldrat, togs från svensk sida initiativ till förhandlingar om ett helt nytt avtal. Förhandlingarna föranleddes också av att ett förslag fanns om att principerna för arvs- och gåvoskatteskyldigheten enligt svensk intern rätt skulle ändras. Före förelåg arvs- och gåvoskatteskyldighet för all egendom inom och utom om arvlåtaren eller gåvotagaren var svensk medborgare. Dessa principer - som innebär avsteg från vad som oftast gäller i andra länder - medförde komplikationer i samband med arv och gåvor med internationell anknytning och vid tillämpning och ingående av avtal för undvikande av dubbelbeskattning. Genom att numera givarens respektive arvlåtarens hemvist avgör skattskyldighetens omfattning underlättas ingåendet av dubbelbeskattnings- avtal inom detta område. Förhandlingar om ett nytt avtal inleddes i och återupptogs i . paraferades ett på engelska upprättat förslag till nytt avtal. Avtalsförslaget remitterades till Kammarkollegiet och som i sina yttranden framförde vissa anmärkningar beträffande några bestämmelser i förslaget. Vid den därpå följande skriftväxlingen mellan de avtalsslutande staterna konstaterades att det var nödvändigt att delvis omförhandla den paraferade avtalstexten. Efter nya förhandlingar i kunde ett på franska upprättat förslag till nytt avtal som i allt väsentligt tillgodosåg remissynpunkterna paraferas i . Förslaget har senare översatts till svenska. Avtalet undertecknades i . Som framgår av 2 § i den föreslagna lagen skall avtalets beskattningsregler tillämpas endast i den mån de medför inskränkning av den skattskyldighet i som annars skulle föreligga. Regeringen anser på grund härav och på grund av förslagens beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Lagförslaget består dels av paragraferna 1-4, dels av en bilaga som innehåller den överenskomna avtalstexten. I förslaget till lag föreskrivs att avtalet skall gälla som lag här i landet (1 §). Vidare hänvisas i förslaget till 2 § kungörelsen (1967:721) om förfarandet rörande eftergift av arvsskatt eller gåvoskatt vid dubbelbeskattning som föreskriver att ansökan om befrielse från eller nedsättning av skatt skall göras skriftligen hos Kammarkollegiet (2 §). I förslaget anges också med vilket belopp anstånd enligt 3 § nämnda kungörelse högst får ske (3 §) och hur ansökan om rättelse skall göras, om någon beskattas i strid med avtalets bestämmelser (4 §). Enligt art. 18 i avtalet skall de avtalsslutande staterna underrätta varandra när de åtgärder vidtagits som enligt respektive stats lagstiftning krävs för att avtalet skall träda i kraft. Avtalet träder därefter i kraft i efter dagen för den sista av dessa underrättelser. Det är således inte möjligt att nu avgöra avtalet kommer att träda i kraft. I förslaget till lag har därför föreskrivits att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Den franska arvs- och gåvoskatten utgör en del av ett system med "registreringsskatter" och reglerna därom återfinns under Titel IV i den allmänna skattelagen (Code général des impôts). De däri intagna bestämmelserna är i allmänhet tillämpliga på såväl arvs- som gåvoskatt. Arvtagare, legatarie, givare och gåvomottagare är alla ansvariga för skattens erläggande. De flesta offentliga institutioner och vissa ideella organisationer är dock skattebefriade. Arvs- och gåvoskatt tas ut på all egendom oavsett var den är belägen om arvlåtaren eller givaren var bosatt i . Var arvlåtaren eller givaren inte bosatt i tas dock skatt endast ut i fråga om egendom som är eller anses vara belägen i . Såsom bosatt i räknas i detta sammanhang en person som a) har sitt hem i eller huvudsakligen vistas i , b) bedriver yrkesmässig verksamhet i , såvida han inte kan visa att verksamheten endast är av sekundär betydelse, eller c) har centrum för sina ekonomiska intressen i . Franska statstjänstemän som tjänstgör utomlands och vars inkomst inte beskattas i tjänstgöringslandet anses också vara bosatta i . Arvsskatten beräknas på nettovärdet av den egendom som tillfaller en viss person och inte på kvarlåtenskapen som sådan. Gåvoskatt beräknas däremot på egendomens bruttovärde. Egendom skall tas upp till marknadsvärdet vid dödsfallet eller då skattskyldighet till gåvoskatt inträder. För viss egendom gäller dock särskilda värderingsregler. Endast ett fåtal kategorier av egendom är under vissa förutsättningar helt undantagna från beskattning. Vid beräkning av underlaget för arvs- och gåvoskatten medges make avdrag med 330 000 Ffrs och vart och ett av arvlåtarens eller givarens barn samt varje annan person i rakt upp- eller nedstigande led avdrag med 300 000 Ffrs vardera. Vidare medges ett personligt avdrag med 300 000 Ffrs i fråga om arv, legat eller gåva till person som på grund av invaliditet fått sin arbetsförmåga nedsatt och under vissa förutsättningar medges syskon till den avlidne ett avdrag med 100 000 Ffrs. Arvtagare, som inte är berättigad till något av de ovan redovisade personliga avdragen, är berättigad att erhålla ett avdrag med 10 000 Ffrs. Förutom de ovan angivna personliga avdragen medges i vissa fall också avräkning från skatten med visst belopp. Härvid gäller att en person som erhåller en gåva, ett arv eller ett legat och som har minst tre barn är berättigad till avräkning med 2 000 Ffrs för det tredje barnet och varje ytterligare barn. Sker överföringen till make eller till någon i direkt upp- eller nedstigande led höjs avräkningsbeloppet till 4 000 Ffrs. Skattesatserna är desamma för arvs- och gåvoskatt men varierar beroende på släktskapsförhållandet och på storleken på det erhållna beloppet. De gällande skattesatserna framgår av följande tabeller: Tabell I Mottagare i direkt upp- eller nedstigande led Beskattningsbart belopp (Ffrs) Skattesats (%) På de första 50 000 5 På följande 25 000 10 På följande 25 000 15 På följande 3 300 000 20 På följande 2 200 000 30 På följande 5 600 000 35 Mer än 11 200 000 40 Tabell II Make/maka mottagare Beskattningsbart belopp (Ffrs) Skattesats (%) På de första 50 000 5 På följande 50 000 10 På följande 100 000 15 På följande 3 200 000 20 På följande 2 200 000 30 På följande 5 600 000 35 Mer än 11 200 000 40 Tabell III eller syster mottagare Beskattningsbart belopp (Ffrs) Skattesats (%) På de första 150 000 35 Mer än 150 000 45 För mottagare som är släkt med arvlåtaren eller givaren upp till och med fjärde släktledet uppgår skattesatsen till av det beskattningsbara beloppet. För alla andra mottagare tas skatt ut av det beskattningsbara beloppet. I de fall då något dubbelbeskattningsavtal inte finns medges i bosatta personer avräkning för den i utlandet erlagda skatten. Avräkning medges dock högst med ett belopp motsvarande den franska skatten på den i utlandet belägna egendomen. Avtalet har i stor utsträckning utformats i enlighet med det modellavtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande kvarlåtenskap, arv och gåva som och utveckling () utarbetat ("Model Double Taxation Convention on Estates and Inheritances and on Gifts"). Avvikelser från detta modellavtal förekommer dock givetvis på grund av respektive stats interna lagstiftning. Avtalet syftar i princip till att lösa sådana fall av dubbelbeskattning då arv eller gåva efter en i eller bosatt person är underkastad såväl svensk som fransk arvs- eller gåvoskatt. Vidare innehåller avtalet bestämmelser rörande informationsutbyte samt bistånd med indrivning. Art. 1 anger att avtalet omfattar personer som vid dödsfallet respektive gåvotillfället hade hemvist i en av de avtalsslutande staterna eller i båda. Art. 2 upptar de skatter som omfattas av avtalet. Art. 3 innehåller vissa allmänna definitioner. Vissa uttryck som inte definieras i avtalet har samma innebörd som i inkomstskatteavtalet med (SFS 1991:673). De definitioner som anges i inkomstskatteavtalet, t.ex. uttrycket "företag i en avtalsslutande stat", kan därför vara vägledande även vid tolkningen av detta avtal. Art. 4 innehåller regler som avser att fastställa om den avlidne eller givaren för dödsfallet respektive gåvotillfället hade sin hemvist i eller . Om den avlidne eller givaren för dödsfallet respektive överlåtelsen enligt svensk lagstiftning var bosatt i och enligt lagstiftningen i var bosatt där, avgörs hans hemvist vid tillämpningen av avtalet enligt bestämmelserna i punkt 2. I punkt 3 regleras fall av dubbel bosättning för annan person än fysisk person. Hem- vistreglerna i avtalet avgör, i likhet med vad som gäller i fråga om inkomstskatteavtal, inte om en person enligt svenska interna skatteförfattningar skall anses vara bosatt här eller inte. Den i art. 4 intagna hemvistregel har således endast betydelse vid tillämpningen av avtalets bestämmelser. Art. 5-9 innehåller avtalets regler om fördelning av beskattningsrätten till olika slag av egendom. Art. 5 anger att fast egendom som ingår i kvarlåtenskapen efter eller i gåva från person med hemvist i en avtalsslutande stat och som är belägen i den andra avtalsslutande staten alltid får beskattas i den stat där egendomen är belägen. Detta gäller även om den fasta egendomen utgör del av rörelsetillgångar i fast driftställe i den andra staten eller utgör del i tillgångar som är hänförliga till stadigvarande anordning för utövande av självständig yrkesverksamhet i denna stat. Art. 5 omfattar endast fast egendom som är belägen i den ena avtalsslutande staten, dvs. i eller i , och som ingår i kvarlåtenskap eller gåva från person med hemvist i den andra avtalsslutande staten. I de fall då fastigheten är belägen i en tredje stat eller då såväl fastigheten som arvlåtaren eller givare är belägen respektive har hemvist i samma avtalsslutande stat är art. 9 och inte art. 5 tillämplig. Enligt punkt 3 innefattas i vissa fall också aktier, andelar eller andra rättigheter i juridisk person som direkt eller indirekt äger egendom som huvudsakligen består av fast egendom eller rättigheter som hänför sig till sådan egendom i uttrycket "fast egendom". Härvid gäller att sådana aktier, andelar eller rättigheter skall anses vara belägna i den stat där den fasta egendomen är belägen. Art. 6 punkt 1 anger att lös egendom som utgör del av rörelsetillgångarna i fast driftställe får beskattas i den stat där det fasta driftstället är beläget. Motsvarande regel gäller enligt punkt 6 också i fråga om lös egendom hänförlig till stadigvarande anordning för utövande av fritt yrke eller annan självständig verksamhet. Vad som avses med "fast driftställe" anges i punkterna 2-4. Anordningar som anges i punkt 5 anses dock inte utgöra fast driftställe. Art. 7 innehåller regler om skepp och luftfartyg som används i internationell trafik. Sådan egendom får beskattas i den avtalsslutande stat där företaget som använder egendomen har sin verkliga ledning. Motsvarande gäller beträffande lös egendom som är hänförlig till användningen av sådana skepp och luftfartyg. Art. 8 stadgar att materiell lös egendom (biens mobiliers corporels) som inte omfattas av art. 6 och 7 får beskattas i den stat där egendomen är belägen. Denna bestämmelse har tillkommit på fransk begäran och motsvaras av en liknande bestämmelse i nuvarande avtal (art. 2). Begreppet "bien mobiliers corporel" omfattar enligt fransk rätt i princip all materiell lös egendom utom aktier, andelar i bolag, obligationer eller andra fordringar. Art. 9 anger att annan egendom än sådan som avses i art. 5-8 beskattas endast i den stat där den avlidne eller givaren hade hemvist för dödsfallet respektive gåvotillfället. Som redovisats ovan under art. 5, faller t.ex. fast egendom belägen i en tredje stat in under denna artikels tillämpningsområde. Art. 10 innehåller regler om skuldavdrag vid beskattningen. Art. 11 punkt 1 stadgar att befrielse från respektive nedsättning av skatt eller andra skattemässiga fördelar som en avtalsslutande stat eller dess regionala myndigheter åtnjuter enligt intern lagstiftning skall också gälla beträffande motsvarande myndigheter i den andra staten. Motsvarande gäller också enligt punkt 2 för offentliga och icke-kommersiella institutioner som bildats eller organiserats i en avtalsslutande stat och som utövar religiös, vetenskaplig, konstnärlig, kulturell, undervisande eller välgörande verksamhet. 6.5Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning Art. 12 (metodartikeln) innehåller föreskrifter om hur dubbelbeskattning skall undanröjas. Både och tillämpar avräkning av skatt (credit of tax) som huvudmetod för undanröjande av dubbelbeskattning. Detta innebär för del att om egendom, som enligt art. 5-8 får beskattas i , beskattas även i , skall i enlighet med bestämmelserna i punkt 1 från svensk skatt på egendomen avräkna den skatt som erlagts för egendomen i . På egendom som en stat får beskatta enligt dessa artiklar får skatten enligt punkt 2 beräknas med iakttagande av hela den egendom som enligt intern lagstiftning är skattepliktig där. Enligt punkt 3 a gäller för svensk del att om den avlidne eller givaren för dödsfallet respektive gåvotillfället hade hemvist i men haft hemvist i under fem av närmast före dödsfallet respektive gåvotillfället och var svensk men inte fransk medborgare äger ändock beskatta sådan egendom som avses i art. 9, dvs. egendom som i andra fall endast beskattas i . I sådana fall skall medge avräkning för eventuell fransk skatt. Enligt punkt 3 b kan den i punkt 3 a angivna tidsperioden komma att förlängas om Frank- rike kommer överens om med en EG-stat eller en stat som är medlem i . Art. 13 anger vissa tidsgränser för framställning om avräkning eller återbetalning av skatt på grund av bestämmelserna i avtalet. Art. 14 innehåller bestämmelser om förfarandet vid ömsesidig överenskommelse vid beskattning i strid med avtalets regler samt tolknings- och tillämpningsproblem. I punkt 5 sägs vidare att den behöriga myndigheten i en avtalsslutande stat får meddela föreskrifter och föreskriva att formulär skall användas. Art. 15 och 16 innehåller regler om utbyte av upplysningar för beskattnings- ändamål och bistånd med indrivning. Sådana regler är ofta nödvändiga för att be- stämmelserna i ett dubbelbeskattningsavtal skall kunna genomföras. De ger också de båda staternas myndigheter möjlighet att kontrollera att avtalet inte utnyttjas för skatteflykt och kan bidra till att förhindra skatteundandragande åtgärder även i andra fall än genom utnyttjande av avtalet. Art. 17 innehåller regler om diplomatiska företrädare och konsulära tjänstemän. Art. 18 och 19 innehåller bestämmelser om ikraftträdande och upphörande av avtalet. Enligt art. 18 gäller därvid att de avtalsslutande staterna skall underrätta varandra när de åtgärder vidtagits som krävs för att avtalet skall träda i kraft. Avtalet träder därefter i kraft i efter dagen för den sista av dessa underrättelser. Det skall tillämpas beträffande arv efter person som avlider den dag avtalet träder i kraft eller därefter och beträffande gåva som ges den dag då avtalet träder i kraft eller därefter. avtal och protokoll upphör att gälla i och med att detta avtal blir tillämpligt. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:29 Dubbelbeskattningsavtal mellan och beträffande skatter på arv och på gåva.