prop · GI0370 · 1995-01-01 00:00:00 — Det är naturligt att , sedan inspektionen underrättats om detta, självmant återställer den tidigare avförda registreringen. Det har inte ansetts nödvändigt att klargöra detta i lagtexten. Om ett beslut om näringsförbud inte utgör ett beslut om tillfälligt närings- förbud, gäller beslutet inte förrän det har vunnit laga kraft. I sådana fall får avregistrering därför inte ske förrän det finns ett lagakraftvunnet beslut. Detsamma har ansetts böra gälla i fråga om beslut om förvaltarskap. skall genast skriftligen underrätta banken när inspektionen 1. nedsatt aktiekapitalet enligt 4 kap. 14 § andra stycket bankaktiebolagslagen (1987:618), 2. förklarat beslut om nedsättning av aktiekapitalet förfallet enligt 6 kap. 7 § tredje stycket bankaktiebolagslagen, 3. förklarat fråga om fusion förfallen enligt 11 kap. 17 § bankaktiebo- lagslagen, 7 kap. 7 § tredje stycket sparbankslagen (1987:619) eller 10 kap. 5 § tredje stycket föreningsbankslagen (1987:620), 4. förelagt vite enligt denna lag, eller 5. förklarat fråga om en sparbanks eller en föreningsbanks ombildning till bankaktiebolag förfallen enligt 8 kap. 8 § sparbankslagen respektive 11 kap. 9 § föreningsbankslagen. Ändringen är föranledd av att reglerna om fusion i bankaktiebolagslagen har ändrats. Ett beslut av som innebär att en anmälan avskrivits eller en registrering har vägrats enligt 4 § andra stycket får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol från beslutets dag. Detsamma gäller ett sådant beslut av som avses i 4 a §, 4 kap. 14 § andra stycket, 6 kap. 7 § tredje stycket och 11 kap. 17 § bankaktiebolagslagen (1987:618), 7 kap. 7 § tredje stycket och 8 kap. 8 § sparbankslagen (1987:619) samt 10 kap. 5 § tredje stycket och 11 kap. 9 § föreningsbankslagen (1987:620). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I paragrafen har klargjorts att även beslut att vägra tillstånd till verkställande av fusionsplan och att avregistrera ställföre- trädare enligt 4 a § skall kunna överklagas. I den hittillsvaravde lydelsen har bland sådana beslut som kan överklagas nämnts beslut som avses i 5 § 1-3 och 5. I den bestämmelsen hänvisas emellertid endast till beslut i vissa andra bestämmelser. Förevarande paragraf har ändrats så att hänvisning görs direkt till dessa lagrum. Denna lag träder i kraft såvitt gäller 6 kap. 6 § och i övrigt . I övergångsbestämmelserna till lagen (1994:00) om ändring i bankaktiebolags- lagen (1987:618) finns vissa övergångsbestämmelser som avser tillämpningen av denna lag. Den nya lagstiftningen skall träda i kraft . Skälen för detta har behandlats i avsnitt 15. Det är emellertid nödvändigt att ge bolagen realistiska möjligheter att anpassa sig till de nya reglerna efter ett riksdagsbeslut. Bestämmelsen om ökad information i den externa korrespondensen bör därför träda i kraft . Bestämmelsen har fått sin utformning efter påpekande från Lagrådet. 17.2 Förslaget till lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618) I ett bankaktiebolag svarar delägarna inte personligen för bolagets förpliktel- ser. Paragrafens andra och tredje stycke har flyttats till nya 4 §. Bankaktiebolag är privat bankaktiebolag eller publikt bankaktiebolag. Denna lag gäller för samtliga bankaktiebolag, om inte annat föreskrivs. Denna paragraf innehåller den grundläggande indelningen av bankaktiebolag i privata bankaktiebolag och publika bankaktiebolag. Skälen för denna indelning har behandlats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5.1. Det stora flertalet bestämmelser i bankaktiebolagslagen kommer att gälla för såväl privata som publika bankaktiebolag. Om någon bestämmelse endast skall tillämpas på den ena kategorin av bolag, anges detta särskilt i lagen. Den huvudsakliga skillnaden mellan de båda bolagskategorierna avser möj- ligheterna att bedriva allmän handel med bolagets fondpapper. Privata bankaktiebolag har nämligen enligt 5 § inte rätt att sprida egna aktier eller andra av bolaget utgivna värdepapper till allmänheten. Värdepapper som har utgivits av privata bankaktiebolag får inte heller bli föremål för handel på börs eller annan organiserad marknadsplats. Det är bolaget självt som beslutar till vilken bolagskategori det skall höra. Ett bankaktiebolags aktiekapital skall bestämmas med hänsyn till omfattningen och beskaffenheten av den planerade rörelsen. Är aktiekapitalet fördelat på flera aktier, skall dessa lyda på lika belopp. Bankaktiebolaget skall när rörelsen påbörjas ha ett bundet eget kapital som för beslut om oktroj motsvarar minst fem miljoner ecu. I 4 kap. 7 § bankrörelselagen (1987:617) finns bestämmelser om vad som utgör bundet eget kapital. Till denna paragraf har flyttats de i 1 kap. 2 § andra och tredje styckena upptagna bestämmelserna. Ett privat bankaktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag får inte genom annonsering söka sprida aktier eller teckningsrätter i bolaget eller av bolaget utgivna skuldebrev eller optionsbevis. Ett bolag eller en aktieägare som avses i första stycket får inte heller på annat sätt söka sprida i första stycket angivna värdepapper genom att erbjuda fler än 200 personer att teckna eller förvärva värdepapperen. Detta gäller dock inte om erbjudandet riktar sig enbart till en krets som i förväg har anmält intresse av sådana erbjudanden och antalet utbjudna poster inte överstiger 200. Begränsningarna i första och andra styckena gäller inte erbjudanden som avser överlåtelse till högst tio förvärvare. I första stycket angivna värdepapper som har givits ut av ett privat bankaktie- bolag får inte bli föremål för handel på börs eller annan organiserad marknads- plats. Bestämmelserna i denna paragraf tar sikte på kapitalanskaffning som sker genom utgivande av aktier eller teckningsrätter eller genom upptagande av lån mot utfärdande av värdepapper. Bland de åtgärder som träffas av förbudet kan främst nämnas till allmänheten riktade emissioner av aktier och konvertibla skuldebrev samt försäljning av ett större antal sådana värdepapper. Hit hör även utgivande av löpande skuldebrev. Även andra skuldebrev omfattas av bestämmelsen. Särskild betydelse torde bestämmelsen få för vissa särskilda slag av skuldebrev, nämligen sådana som utges i större antal och uppenbarligen är avsedda för allmän om- sättning och som därför enligt 32 § tredje stycket skuldebrevslagen (1936:81) i vissa avseenden skall behandlas som löpande skuldebrev, främst s.k. förlagsbevis och vinstandelsbevis. Till ett skuldebrev som ett bolag ger ut kan en konverteringsrätt, en optionsrätt eller en vinstandelsrätt vara knuten. Optionsrätten kan, om annat inte har föreskrivits, skiljas från skuldebrevet (se 5 kap. 1 § fjärde stycket bankaktiebolagslagen). Även en sådan självständig optionsrätt omfattas av bestämmelserna. Paragrafen förbjuder privata bankaktiebolag och aktieägare i sådana bolag att "söka sprida" sådana värdepapper. Med uttrycket avses att bolaget eller dess aktieägare genom annonsering, rundskrivelser eller andra former av meddelanden vänder sig utanför den befintliga delägarkretsen med erbjudande av förvärv eller teckning av aktier. När bolaget eller dess aktieägare låter ett värdepappersinstitut eller någon annan förmedla aktier eller andra värdepapper till en större krets personer utgör det också ett spridande i paragrafens mening. Däremot är det inte spridning när bolaget vid en emission erbjuder den befintliga aktieägarkretsen att förvärva ytterligare aktier eller andra värde- papper i bolaget. Detta gäller även om ett värdepappersinstitut tar del i emissionen, såsom t.ex. är fallet när ett värdepappersinstitut i egenskap av kontoförande institut enligt aktiekontolagen (1989:827) medverkar till överlåtelse av aktier i avstämningsbolag. För att ett spridningsförsök skall träffas av förbudet i 1 kap. 5 § krävs också att det sker genom annonsering eller erbjudande som riktar sig till fler än tvåhundra personer. Sistnämnda siffra har sitt ursprung i begreppet "en vidare krets" som finns i bestämmelsen om emissionsprospekt i 4 kap. 19 § bankaktiebolagslagen, där det utgör en förutsättning för att ett bolag skall vara skyldigt att upprätta ett sådant prospekt. I praxis tycks 200 investerare ha kommit att användas som riktmärke. Om ett erbjudande offentliggörs genom annonsering kommer det att nå ut till en obestämd krets av personer. Annonsering är därför en marknadsföringsmetod som är särskilt ägnad att leda till en vid spridning av aktier. Detta står inte i överensstämmelse med de principer som ligger till grund för kategoriindelningen av bankaktiebolagen. I första stycket har därför uppställts ett förbud mot försök till spridning genom annonsering. Förbudet tar sikte på såväl tidningsannonsering som annonsering i andra former, exempelvis marknadsföring i etermedia. Även omfattande rundskrivelser och andra liknande åtgärder kan lätt leda till att värdepapper sprids bland allmänheten. Det bör därför uppställas vissa begränsningar mot erbjudanden som riktar sig till en större mängd personer. Det har ansetts lämpligt att knyta an till det antal, 200, som kommit att utgöra ett riktmärke vid tillämpningen av 4 kap. 19 § bankaktiebolagslagen. I andra stycket har därför uppställts ett förbud mot försök till spridning som sker genom att erbjudanden om teckning eller förvärv riktas till fler än 200 juridiska eller fysiska personer. Det finns anledning att vara mindre restriktiv när det gäller erbjudanden som riktar sig till professionella placerare. Från förbudet i andra stycket görs därför undantag för erbjudanden som riktar sig enbart till personer som i förväg har anmält sitt intresse av sådana erbjudanden. Det kan vara fråga om erbjudanden till sådana penningplacerare som särskilt har anmält till bolaget eller dess aktieägare att de önskar bli kontaktade i händelse av försäljning eller emission av aktier och andra värdepapper. Det kan också vara fråga om erbjudanden till penningplacerare som visserligen inte har varit i direkt kontakt med bolaget eller dess aktieägare men som på annat sätt har markerat sitt intresse av att få del av erbjudanden om eventuella försäljningar och emissioner. Om ett erbjudande om teckning eller förvärv sprids enbart bland dem som på något av dessa sätt har förklarat sig vara intresserade av att få del av sådana erbjudanden, gäller inte den ovan angivna begränsningen till 200 adressa- ter. Däremot har uppställts den begränsningen att de utbjudna värdepapperen får bjudas ut i högst 200 poster. Denna begränsning syftar till att bringa reglerna i harmoni med bestämmelserna om prospektskyldighet i 4 kap. 19 § bankaktiebolagslagen. Det finns emellertid en del situationer då starka skäl talar för att en företagare bör ha möjlighet att använda sig av annonsering eller rundskrivelser utan de begränsningar som anges i första och andra styckena. Så är fallet om det är fråga om överlåtelse av bolaget i dess helhet. Så är också fallet då syftet med annonseringen, rundskrivelsen m.m. är att finna en eller ett fåtal kompanjoner. Det kan i sådana fall inte vara fråga om spridning till allmänheten. I tredje stycket har därför föreskrivits att de i första och andra styckena angivna bestämmelserna inte gäller erbjudanden som avser överlåtelse till högst tio förvärvare. Förbudet att sprida aktier m.m. enligt andra stycket riktar sig mot bolaget och dess aktieägare. Det utgör inte hinder för en konkursförvaltare att utbjuda av konkursboet ägda aktier till försäljning bland allmänheten. Det förhindrar inte heller en god man enligt lagen om samäganderätt att utbjuda värdepapper av detta slag till försäljning på offentlig auktion. Vidare bör en panthavare vara berättigad att utan hinder av förevarande bestämmelse bjuda ut pantsatta aktier till försäljning hos allmänheten. Den omständigheten att panthavaren tillika kan vara aktieägare i bolaget saknar betydelse. Fjärde stycket innehåller ett förbud mot att på börs eller annan organiserad marknadsplats bedriva handel med sådana värdepapper som avses i första stycket och som har utgivits av privata bankaktiebolag. Förbudet avser handel vid såväl svenska som utländska börser och marknadsplatser. Med svensk börs förstås ett företag som enligt 2 kap. lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet har auktoriserats att driva verksamhet som syftar till att åstadkomma regelbunden handel med finansiella instrument mellan till verksamheten anslutna medlemmar. Begreppet "organiserad marknadsplats" förekommer tidigare i bl.a.insiderlagen (1990:1342). Som exempel på handel som sker på organiserad marknadsplats nämndes i förarbetena bl.a. avtal om köp och försäljning som görs upp på telefon på penningmarknaden. Till organiserad marknadsplats bör i detta sammanhang även räknas företag som har fått auktorisation enligt 7 kap. lagen om börs och clearingverksamhet att driva verksamhet som syftar till att åstadkomma regel- bunden handel med finansiella instrument (auktoriserad marknadsplats). Den som bryter mot föreskrifterna i denna paragraf kan dömas till ansvar enligt 13 kap. 1 § (se den allmänna motiveringen, avsnitt 5.3). Stiftarna anger villkoren för bolagsbildningen. Därvid skall iakttas att betalningen för en aktie inte får understiga det belopp på vilket aktien skall lyda (nominella beloppet). Om en aktie skall kunna tecknas med rätt eller plikt att mot aktien tillskjuta annan egendom än pengar eller med rätt eller plikt för bankaktiebolaget att överta egendom mot annat vederlag än aktier (apport), får värdet på apportegendomen inte sättas högre än det verkliga värdet för bolaget. Endast sådan egendom som är eller som kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet kan utgöra apportegendom. Med apportegendom får inte jämställas åtagande att utföra arbete eller att tillhandahålla tjänst. Om aktie skall tecknas mot betalning med apportegendom, krävs Finansinspek- tionens medgivande för detta. Utgörs apportegendomen av hela eller en inte obetydlig del av en annan banks rörelse, krävs dock regeringens eller Finans- inspektionens tillstånd enligt 2 kap. 5 § bankrörelselagen (1987:617). Tecknas aktie med villkor som strider mot första stycket, skall det nominella beloppet ändå betalas. Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om apportbildning av ett bankaktie- bolag. Detta har tidigare endast varit möjligt vid ombildning av sparbanker och föreningsbanker (se allmänmotiveringen, avsnitt 6). Apportegendomen skall vara till nytta för bolagets verksamhet. Enligt artikel 7 i kapitaldirektivet får det tecknade kapitalet bestå endast av tillgångar som kan värderas ekonomiskt. I dessa tillgångar får inte inräknas åtaganden att utföra arbete eller tillhandahålla tjänster. Det har med hänsyn till den nämnda direktivbestämmelsen ansetts lämpligt att lagfästa gällande praxis inom aktiebolagsrättens område enligt vilket åtagande att utföra arbete eller tjänst inte får jämställas med apportegendom. Detta har kommit till uttryck i första stycket, sista meningen. Om aktie skall tecknas mot betalning med apportegendom krävs, enligt andra stycket, medgivande för detta. Utgörs apportegendomen av hela eller en inte obetydlig del av en banks rörelse, krävs tillstånd enligt 2 kap. 5 § bankrörelselagen för genomförande av emissionen. har beviljats, skall stiftarna upprätta och skriva under en dag- tecknad stiftelseurkund som skall innehålla uppgift om 1. det belopp som skall betalas för varje aktie, 2. tiden för aktiernas betalning, samt 3. sättet och tiden för kallelse till den konstituerande stämman, om sådan kallelse skall ske enligt 10 §. I stiftelseurkunden skall anges bestämmelse om apport eller att aktie på annat sätt skall kunna tecknas med villkor. I stiftelseurkunden skall också anges bestämmelse om att bankaktiebolaget skall ersätta kostnad för bolagets bildande. Av stiftelseurkunden skall också framgå om någon på annat sätt skall få särskild rättighet eller förmån av bolaget. Stiftelseurkunden skall innehålla redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av värde på apportegendom och av bestämmelse enligt andra stycket i övrigt. Särskilt skall anges 1. namn och hemvist beträffande den som avses med bestämmelsen, 2. det värde till vilket apportegendomen beräknas komma att tas upp i balans- räkningen och antalet aktier eller annat vederlag som skall lämnas för egen- domen, 3. högsta beräknade beloppet av sådan kostnad för bolagets bildande som angi- vits i bestämmelsen. Om skriftligt avtal upprättats rörande bestämmelse som avses i andra stycket, skall stiftelseurkunden innehålla avtalet eller avskrift därav eller hänvisning till avtalet med uppgift om den plats där det hålles tillgängligt för aktie- tecknarna. Muntligt avtal skall i sin helhet tas upp i stiftelseurkunden. Till- skjuts eller övertas rörelse, skall vad nu sagts om skriftligt avtal gälla även beträffande balans- och resultaträkningar för rörelsen under de senaste två rä- kenskapsåren. I stiftelseurkunden skall upplysning ges om rörelsens resultat därefter. Om sådana räkningar ej upprättats för rörelsen, skall i stiftelseurkunden lämnas upplysning om rörelsens resultat under nämnda räkenskapsår. Om andra-fjärde styckena inte iakttagits beträffande viss bestämmelse, är den utan verkan mot bolaget. Till stiftelseurkunden skall fogas avskrifter av oktrojbeslutet och bolags- ordningen. Enligt gällande rätt för bankaktiebolag har det inte ansetts nödvändigt att, som i aktiebolagslagen, föreskriva att en särskild stiftelseurkund skall upprättas. Både kapitaldirektivet och fusionsdirektivet förutsätter dock att det vid varje bolagsbildning upprättas både en bolagsordning och en stiftelseurkund. Förevarande paragraf ändras därför så att den överensstämmer med 2 kap. 3 § aktiebolagslagen. Av andra stycket följer att det i stiftelseurkunden skall anges varje bestäm- melse om 1. att aktie skall kunna tecknas med rätt eller plikt att mot aktien tillskjuta annan egendom än pengar eller på annat sätt med villkor, 2. att egendomen skall övertas av bolaget mot annat vederlag än aktier, 3. att bolaget skall ersätta kostnad för bolagets bildande eller 4. att någon på annat sätt skall av bolaget erhålla särskild rättighet eller förmån. Av 8 § följer att stiftarna eller annan inte får ta emot ersättning av bank- aktiebolaget för andra kostnader för bolagets bildande än sådana som varit uppenbarligen nödvändiga för bildandet samt att stiftarna inte heller får förbehålla sig eller någon annan särskilda förmåner eller rättigheter. I tredje stycket ges bestämmelser om det särskilda informationsunderlag som måste föreligga vid kvalificerad bolagsbildning. Stiftelseurkunden skall innehålla redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av apportegendomens värde eller av andra sådana speciella bestämmelser som avses i andra stycket. Särskilt skall anges namn och hemvist beträffande den som avses med bestämmelsen, apportegendomens värde och antalet aktier eller annat vederlag som skall lämnas för apportegendomen samt det högsta beräknade beloppet av sådan särskild kostnad för bolagets bildande som avses i nämnda stycke. I fjärde stycket ges regler om att avtal rörande bestämmelse som avses i andra stycket skall tillhandahållas för aktietecknarna. Vidare föreskrivs i fråga om tillskjuten eller övertagen rörelse att vissa räkenskapshandlingar skall tillhandahållas och att upplysningar skall lämnas om rörelsen. Om stiftarna av försumlighet eller annan anledning inte tillhandahåller avtalen på platsen, torde den som trots detta tecknar aktie, bli bunden av sin teckning. En annan sak är att stiftaren då kan bli skadeståndsskyldig. Om andra-fjärde styckena inte iakttagits beträffande viss bestämmelse, är den enligt femte stycket i sin helhet utan verkan mot bolaget. Till stiftelseurkunden skall enligt sjätte stycket fogas avskrifter av oktrojbeslutet och bolagsordningen. Teckning av aktier skall ske på stiftelseurkunden eller på teckningslista som innehåller avskrift av stiftelseurkunden. Har aktier tecknats på annat sätt kan teckningen inte göras gällande av bank- aktiebolaget, om tecknaren anmäler felet hos före bolagets registrering. Har aktier tecknats med villkor, är teckningen ogiltig. Har ogiltigheten inte anmälts hos före bolagets registrering, är dock aktie- tecknaren bunden av teckningen fastän han inte kan åberopa villkoret. Paragrafens första stycke har ändrats med anledning av införandet av en stiftelseurkund som en obligatorisk stiftelsehandling. Stiftarna avgör om aktieteckningen skall godtas och hur många aktier som skall tilldelas tecknarna. Har en stiftare enligt uppgift i stiftelseurkunden tecknat ett visst antal aktier, skall minst detta antal tilldelas honom. Om aktier inte har tilldelats en aktietecknare enligt aktieteckningen, skall stiftarna utan dröjsmål meddela honom detta. Denna paragrafs första stycke har ändrats med anledning av införandet av en stiftelseurkund som en obligatorisk stiftelsehandling. Beslut om bankaktiebolags bildande fattas på en konstituerande stämma. Stiftarna skall kalla de godtagna aktietecknarna till den konstituerande stämman enligt föreskrifterna i bolagsordningen om kallelse till bolagsstämma. Teckningslistorna och de handlingar som stiftelseurkunden hänvisar till, oktrojbeslutet och bolagsordningen skall genom stiftarnas försorg hållas tillgänglig för aktietecknarna under minst före stämman på den plats som har angivits i kallelsen. Om alla aktier tecknas vid stämman och alla godtagna aktietecknare är ense, kan beslut om bolagets bildande fattas även om någon kallelse till stämman inte har skett. På den konstituerande stämman skall stiftarna lägga fram stiftelseurkunden och de därtill fogade handlingarna i original. Stiftaran skall vidare lämna uppgift om 1. antalet aktier enligt godtagna teckningar, 2. aktiernas fördelning mellan tecknarna, och 3. det belopp som har inbetalts på aktierna. Denna paragrafs andra och fjärde stycke har ändrats med anledning av införandet av stiftelseurkund som en obligatorisk stiftelsehandling. Ändringarna har gjorts efter påpekande från Lagrådet. Ett bankaktiebolag skall anmälas för registrering senast efter det att oktroj har beviljats. För registrering krävs 1. att det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade aktier efter avdrag för de aktier som enligt 14 § har förklarats förverkade och inte har övertagits av någon annan (bolagets aktiekapital) svarar mot aktiekapitalet eller minimikapitalet enligt bolagsordningen, 2. att de aktier som ingår i bolagets aktiekapital är helt betalda, och 3. att auktoriserad revisor skriftligen intygar att betalning enligt 2 har skett, att all apportegendom är tillförd bolaget samt att bankaktiebolaget har ett så stort bundet eget kapital som föreskrivs i 1 kap. 4 § andra stycket. Av revisorns yttrande skall framgå att apportegendomen i stiftelseurkunden inte har åsatts högre värde än det verkliga värdet för bolaget och att egendomen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet. I yttrandet skall revisorn be- skriva apportegendomen och ange vilken metod som har använts vid värderingen av den. Särskilda svårigheter att uppskatta värdet av egendomen skall anmärkas. Genom registreringen fastställs bolagets aktiekapital till belopp som anges i andra stycket 1. De aktier som enligt 14 § har förklarats förverkade och inte övertagits av någon annan blir därvid ogiltiga. Frågan om bolagets bildande har fallit, om anmälan för registrering inte skett inom den tid som anges i första stycket eller om genom beslut som har vunnit laga kraft har avskrivit en sådan anmälan eller vägrat regist- rering av bolaget. I sådant fall svarar styrelseledamöterna solidariskt för återbetalningen av de belopp som har betalts in på de tecknade aktierna jämte uppkommen avkastning med avdrag för kostnader på grund av åtgärder enligt 16 § första stycket tredje meningen. Detsamma gäller i fråga om apportegendom. Enligt 2 § kan apportbildning förekomma även vid bildandet av bankaktiebolag.