prop · GI0350 · 1995-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser som ger institut rätt att trappa ned exponeringar som den dag publicering skedde av den Gemensamma EES-kommitténs beslut att införliva direktivet om stora exponeringar med i Europeiska gemenskapernas officiella tidning översteg gränsvärdena bör införas i övergångsbestämmelserna till den föreslagna lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Datumet för publiceringen var . bör få möjlighet att bestämma om hur nedtrappningen av exponeringarna skall ske för de institut vars exponeringar detta datum överskred de föreskrivna gränsvärdena. Tidsfristen inom vilken ned- trappningen av exponeringarna skall vara avslutad går ut . Exponeringar med längre löptid och med för institutet bindande avtalsvillkor får dock behållas till förfallodagen. Syftet är att bindande civilrättsliga avtal inte skall behöva brytas. Gränsvärdet för exponeringar i artikel 4.1 som är får dock enligt övergångsbestämmelserna i artikel 6.5 direktivet om stora exponeringar höjas till och det i artikel 4.2 angivna gränsvärdet får höjas till t.o.m. . Syftet med övergångsbestämmelserna synes vara att ett institut skall ges möjlighet att anpassa sina exponeringar till de föreskrivna gränsvärdena och att institutet därvid skall medges en skälig tidsfrist inom vilken nedtrappningen skall ske. Den bestämmelse som ger rätt att bestämma en tidsfrist inom vilken nedtrappning av för stora exponeringar skall ske torde vara tillräcklig för att möjliggöra ett sådant förfarande. Skäl saknas därför att införa bestämmelser om förhöjda gränsvärden . har anfört att det föreligger behov av förhöjda gränsvärden och att annars ett kreditstopp kan komma att framtvingas för vissa storkunder i vissa institut. anser att det skulle underlätta för instituten om möjligheterna till temporära förhöjningar av gränsvärdena utnyttjades och att det skulle undvika onödiga störningar och praktiska svårigheter under den inledande övergångsperioden. Regeringen anser inte att de av och befarade svårigheterna är av sådan art att det motiverar införande av regler som möjliggör upptrappningar av exponeringar som redan är för stora. De regler om begränsningar av stora exponeringar som föreslås har varit väl kända för de institut som berörs. Det har därför funnits möjligheter för instituten att anpassa sina exponeringar till de nya reglerna. Skäl saknas därför på grund härav att införa högre gränsvärden . Det åligger det institut eller bolag som önskar utnyttja respittiden att presentera en plan över hur nedtrappningsförfarandet skall gå till. Finans- inspektionen skall underrätta EFTA:s övervakningsmyndighet () och EFTA-staternas ständiga kommitté om den tidsplan som bestämts för det allmänna förfarandet. Enligt artikel 6.6 i direktivet om stora exponeringar ges möjlighet att förlänga tidsfristerna för nedbringande av exponeringar för kreditinstitut vars kapitalbas inte överstiger sju miljoner ecu . Behov av denna ytterligare förlängning av tidsfristerna har inte anförts av remissinstanserna varför skäl saknas att medge denna ytterligare förlängning av tidsgränserna. 8 Tillsyn av finansiella företagsgrupper (gruppbaserad tillsyn) Direktivet 92/30/EEG av om gruppbaserad tillsyn över kredit- institut bygger på direktivet 83/350/EEG om tillsyn av kreditinstitut på konsoliderad grund. direktiv ingick i det ursprungliga . Genom den ändring av som beslutades har direktiv införlivats med . direktiv skall vara införlivat i . har i medgetts att tillämpa sin nationella redovisningsstandard och räckvidden för sammanställd redovisning till den tidpunkt när enligt avtalet skall ha anpassat sin lagstiftning till rådets direktiv /635/EEG om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut. skall ha införlivat detta direktiv . Tillsynen över finansiella företagsgrupper (gruppbaserad tillsyn) kan sägas bestå av tre delar. Den första delen är den tillsyn eller övervakning som skall ha över företagsgruppen. Den andra delen är de beräkningar som skall göras av kapitalkrav för kreditrisker och marknadsrisker samt begränsningar av stora exponeringar. För dessa beräkningar och begränsningar behövs särskilt upprättade redovisningar. Den tredje delen omfattar således den gruppbaserade redovisningen och de olika metoderna för sammanställningen (konsolideringen). direktiv innehöll ett grundläggande regelsystem för gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut. Huvudregeln i det direktivet var att tillsynen av ett kreditinstituts finansiella ställning skulle ske genom konsolidering med andra kreditinstitut och finansiella institut som var dotterföretag till kreditinstitutet eller i vilka kreditinstitutet hade ett ägarintresse. Med ägarintresse avsågs ett kreditinstituts direkta eller indirekta innehav av eller mer av kapitalet i ett annat kreditinstitut eller finansiellt institut. Reglerna direktiv om gruppbaserad tillsyn har införlivats i gällande svensk rätt genom bestämmelser om konsoliderad kapitaltäckning. Bestämmelserna i 2 kap. 11 § bankrörelselagen (1987:617) innebär att lagens bestämmelser om kapitalkrav skall tillämpas på en koncern till den del den består av en bank med finansiella dotterföretag. Motsvarande bestämmelser om konsoliderat kapitalkrav finns i 5 kap. 4 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse och i 4 kap. 4 § lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag. direktiv som ersatt direktiv utvidgar den gruppbaserade tillsynen genom att det generella kravet på tillsyn även gäller andra finansiella företagsgrupper än sådana som har ett kreditinstitut som moder- företag. Företagsgrupper där moderföretaget är ett holdingföretag med finansiell verksamhet och minst ett av dotterföretagen är ett kreditinstitut skall också omfattas av tillsynen. För koncerner där moderföretaget är ett holdingföretag med blandad verksamhet och minst ett av dotterföretagen är ett kreditinstitut föreskriver direktivet en skyldighet för moderföretaget att lämna information. Definitionen av ägarintresse har också ändrats och avser ett direkt eller indirekt innehav av eller mer av rösterna eller kapitalet i ett företag. Även vad tillsynen över finansiella företagsgrupper skall innefatta utvidgas genom att den förutom kapitalkrav för kreditrisker skall avse kapitalkrav för marknadsrisker samt kontroll av stora exponeringar. När det gäller redovisningen av sammanställningen så är enligt direktivets bestämmelser huvudregeln att det skall ske en fullständig konsolidering. Proportionell konsolidering kan dock ske i stället när en finansiell företagsgrupp innefattar företag vari ägarintresse föreligger. De behöriga myndigheterna skall, enligt direktivet, ges de befogenheter som är nödvändiga för att kunna utöva tillsynen över de finansiella företagsgrupperna. Regler om gruppbaserad tillsyn finns även i direktivet om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar (92/121/EEG) och direktivet om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (93/6/EEG). Som framgått av avsnitt 7 skall enligt direktivet 92/121/EEG övervakning ske av stora exponeringar. För finansiella företagsgrupper skall denna övervakning ske på gruppbaserad grund i enlighet med direktivet om gruppbaserad tillsyn. Av ingressen till direktivet om stora exponeringar framgår att särskild försiktighet är påkallad när ett kreditinstitut exponerar sig gentemot sitt moder-, syster- eller dotterföretag. För det fall att ett kreditinstitut exponerar sig gentemot sin egen företagsgrupp är det således motiverat med strängare regler än för andra exponeringar. Under förutsättning att samtliga företag i en finansiell företagsgrupp omfattas av tillsynen över kreditinstitutet på grundval av sammanställning är emellertid tillsynen över den finansiella företagsgruppen tillräckligt effektiv utan att hårdare begränsningar av exponeringar behöver införas. Enligt direktivet om stora exponeringar ges även en möjlighet att helt eller delvis undanta exponeringar gentemot kredit- institutets moder-, syster- eller dotterföretag under förutsättning att dessa företag omfattas av samma sammanställning som kreditinstitutet självt är underkastat. Direktivet om gruppbaserad tillsyn fastställer inte några gemensamma regler för sammanställning i företag som huvudsakligen sysslar med verksamhet utsatt för marknadsrisker. Direktivet om gruppbaserad tillsyn är inte heller tillämpligt på grupper som omfattar ett eller flera värdepappersföretag men inte något kreditinstitut. Genom direktivet om kapitalkrav införs emellertid en modell för gruppbaserad tillsyn av värdepappersföretag och verksamheter utsatta för marknadsrisker. Regeringens förslag: I lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar införs bestämmelser om tillsyn av finansiella företagsgrupper. För att kunna bestämma vilka företag som skall ingå i en finansiell företagsgrupp definieras i lagen - finansiellt institut på motsvarande sätt som i lagen om kreditmarknadsbolag, - holdingföretag med finansiell resp. blandad verksamhet som olika typer av företag, vilka har minst ett dotterföretag som är kreditinstitut, värdepappersbolag eller motsvarande utländskt företag, - anknutet företag som ett företag vars verksamhet har samband med ett kreditinstituts, värdepappersbolags eller motsvarande utländskt företags huvudsakliga verksamhet, - ägarintresse såsom att ett företag innehar eller mer av rösterna eller kapitalet i ett annat företag, och - koncernbegrepp på motsvarande sätt som i aktiebolagslagen. Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med regeringens förslag. I promemorian har föreslagits en något annorlunda definition av koncern och finansiell företagsgrupp. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna lämnar de föreslagna definitionerna utan erinran. anser dock att begreppen finansiellt institut och holding- företag med finansiell verksamhet bör klargöras eftersom de föreslagna definitionerna innehåller ett motsatsförhållande genom att ett finansiellt institut bl.a. definieras som ett företag som inte är ett värdepappersbolag men vars huvudsakliga verksamhet kan vara att driva värdepappersrörelse. Ett bolag som driver sådan rörelse kan i inte vara annat än ett värdepappersbolag. Inspektionen menar vidare att genom hänvisningen till 3 kap. 1 § andra stycket 2-11 lagen om kreditmarknadsbolag innefattas även finansieringsverksamhet som kräver tillstånd av inspektionen. Bolag som fått tillstånd blir kreditmarknads- bolag och faller därmed under definitionen av kreditinstitut. Enligt inspektionen kan motsatsförhållandet lösas genom att ändra begreppet finan- sieringsverksamhet i lagen om kreditmarknadsbolag. anser vidare att definitionen av ägarintresse bör exkludera dotterföretag men inte begränsas till företag med viss verksamhet. och anser att termerna institut och finansiellt institut är motsägelsefulla och förvirrande eftersom ett finansiellt institut inte är ett institut i lagens mening. Vidare anför inspektionen att ett holdingföretag med blandad verksamhet inte alltid är ett holdingföretag utan kan även vara ett industriföretag. Vidare anförs att termen ägarintresse är opraktisk eftersom den avser ett innehav och inte ett företag. utgår från att fondbolagsverksamhet inte inryms i definitionen av finansiellt institut. När det gäller definitionen av finansiell företagsgrupp anmärker Finans- inspektionen att det inte är helt lätt att förstå vilka företag som ingår i gruppen och att förslaget inte fullt ut beaktar direktivets bestämmelser på följande punkter. Ägarintressen i ett annat institut riskerar att inte omfatta utländska institut. Om ett institut endast har utländska dotterföretag som mot- svarar institut skall det medföra att en finansiell företagsgrupp uppstår. Ett anknutet företag ingår enligt förslaget inte i en finansiell företagsgrupp om det utgör ägarintressen till holdingföretag med finansiell verksamhet. Ett företag vari ägarintresse innehas ingår i en finansiell företagsgrupp endast om ledningen av företaget delas med andra delägare och delägarnas ansvar är begränsat. Vidare noterar inspektionen att förslaget medför skillnader avseende den finansiella företagsgruppens innehåll beroende på om ägaren är ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet. Även anknutna företag skall kunna ingå i de finansiella företagsgrupper som föreligger på grund av väsentligt inflytande resp. gemensam ledning. Hovrätten över och anmärker att de möjligheter som Finans- inspektionen ges att besluta om att en finansiell företagsgrupp föreligger måste anses röra sig om ett normbeslut för vilken delegation från till förvaltningsmyndighet enligt 8 kap. 11 § regeringsformen endast kan ske genom förmedling av regeringen. AB anför att ett ägarintresse inte automatiskt leder till att en finansiell företagsgrupp föreligger och att konsolidering skall ske. I stället bör det avgörande vara att det ägande företaget har ett dominerande inflytande över det ägda företaget. anser att det är otillfredsställande att överlåta till att besluta om en finansiell företagsgrupp föreligger eftersom konsolideringskrav då kan träffa företag som inte har kapitalbindningar till det aktuella finansiella institutet. anför att det är opraktiskt, arbetsbetungande och förvirrande om instituten skall redovisa och rapportera efter olika "koncernbegrepp" i olika sammanhang. ställer sig tveksam till behovet av begreppet finansiell företagsgrupp eftersom detta kan leda till omfattande kontroll och reglering av svensk industri till men för effektiviteten i handelslivet. : I direktiven om gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut (artikel 1), om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar (artikel 1) samt om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (artikel 2) har angetts hur vissa begrepp skall definieras. I direktiven har angetts att med kreditinstitut avses ett företag vars verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar eller andra återbetalbara medel och att bevilja krediter för egen räkning. Därmed avses även privata eller offentliga företag som är auktoriserade i ett tredje land och som omfattas av definitionen av kreditinstitut. I direktivet om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar har angetts att med kreditinstitut avses även institutets filialer i ett tredje land samt alla privata eller offentliga företag, inkl. deras filialer, som är auktoriserade i tredje land. Ett finansiellt institut har definierats som ett företag som inte är kredit- institut eller värdepappersföretag men vars huvudsakliga verksamhet består i att förvärva ägarandelar eller att utföra en eller flera av de verksamheter som anges i punkterna 2-12 i bilagan till andra banksamordningsdirektivet (89/646/EEG). Ett holdingföretag med finansiell verksamhet definieras som ett finansiellt institut vars dotterföretag uteslutande eller huvudsakligen är kreditinstitut, värdepappersföretag eller finansiellt institut och varav minst ett av dotterföretagen är ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag. Med hol- dingföretag med blandad verksamhet avses ett moderföretag som utan att vara ett holdingföretag med finansiell verksamhet, ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag, har minst ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag bland sina dotterföretag. Ett anknutet företag definieras som ett företag vars huvudsakliga verksamhet består i att äga eller förvalta fast egendom, tillhandahålla datatjänster eller bedriva annan liknande verksamhet som har samband med ett eller flera kreditinstituts eller värdepappersföretags huvudsakliga verksamhet. Med ägarintresse avses ett direkt eller indirekt innehav av eller mer av rösterna eller kapitalet i ett företag. Av de tre direktiven framgår vidare följande. avses ett företag såsom det definierats i artikel 1.1 i direktivet 83/349/EEG om sammanställd redovisning samt alla företag som, enligt de behöriga myndig- heternas bedömning, utövar ett bestämmande inflytande över ett annat företag. Dotterföretag är ett företag såsom det definierats i artikel 1.1 i direktivet 83/349/EEG samt alla företag över vilka, enligt de behöriga myndigheternas bedömning, ett moderföretag utövar ett bestämmande inflytande. Ett dotterföretag till ett dotterföretag skall också anses som ett dotterföretag till moderföretaget som är överordnat dessa företag. Definitionen av behöriga myndigheter är de nationella myndigheter som enligt lag eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över kreditinstitut eller värdepappersbolag. Skälen för regeringens förslag: Definitionen av kreditinstitut framgår av den nya lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. En redogörelse för skälen för detta förslag finns i avsnitt 6.5. Den definition av finansiella institut som finns i 1 kap. 1 § 6 lagen om kreditmarknadsbolag (jfr prop. 1992/93:89 s. 209) är likalydande med den i direktivet om gruppbaserad tillsyn angivna definitionen. De institut som per- manent undantagits genom artikel 2 i första banksamordningsdirektivet, 77/780/EEG, skall behandlas som finansiella institut. skall emellertid inte behandlas som ett finansiellt institut. Även i den nya lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag bör finansiella institut definieras. Det är riktigt som har påpekat att ett svenskt företag vars huvudsakliga verksamhet är att driva värdepappersrörelse kräver tillstånd. Därigenom blir företaget värdepappersbolag och inte finansiellt institut. Definitionen av finansiellt institut bör därför justeras så att detta tydligt framgår. I övrigt föreligger det emellertid inte skäl att nu ändra på definitionen av finansiellt institut varken i den föreslagna kapitaltäckningslagen eller i lagen om kreditmarknadsbolag. Den i kapitaltäckningslagen angivna definitionen av finansiellt institut kommer således att motsvara definitionen i lagen om kreditmarknadsbolag. verksamhet inryms inte i definitionen av finansiellt institut eftersom de förvärv av aktier som bolagen gör inte sker för egen räkning. Holdingföretag och anknutna företag Några definitioner av holdingföretag med finansiell verksamhet, holdingföretag med blandad verksamhet eller anknutna företag finns inte i den svenska lagstiftningen. I samband med att de angivna direktiven införlivas måste dessa begrepp definieras. I förslag om nya årsredovisningslagar definieras ett finansiellt holdingföretag som ett företag som skall upprätta årsredovisning enligt kommitténs lagförslag och vars verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande består i att i vinstsyfte förvärva och förvalta aktier och andelar i dotterföretag. De skillnader som föreligger mellan definitionen i direktivet om gruppbaserad tillsyn och bankredovisningsdirektivets (86/635/EEG) definition, som med smärre ändringar använts av , har antagligen sin förklaring i att direktiven arbetats fram vid olika tillfällen. Det är inte heller nödvändigt att samma förutsättningar måste gälla för när ett företag skall upprätta sin koncernredovisning enligt redovisningsbestämmelserna för kreditinstitut och när ett företag skall ingå i en sammanställning för tillsynsändamål till följd av ägarandel i ett kreditinstitut. I det senare fallet kan det finnas skäl som talar för att en svagare anknytning till gruppen kan vara tillräcklig för att företaget skall anses ingå, särskilt om tillsynen främst utövas på grundval av annan sammanställd finansiell information än kon- cernredovisning. Med hänsyn till dessa skillnader mellan begreppet finansiellt holdingföretag i förslag och i direktivet om gruppbaserad tillsyn bör en annan definition än kommitténs väljas i kapitaltäckningslagen. med finansiell verksamhet, som inte utnyttjas av , kan därmed också vara lämpligt att använda i detta sammanhang. Definitionen av ägarintresse direktiv har ändrats i förhållande till direktiv. direktiv avsågs ett kreditinstituts direkta eller indirekta innehav av eller mer av kapitalet i ett annat kreditinstitut eller finansiellt institut. I samband med att lagen om kreditmarknadsbolag infördes och bankrörelselagen ändrades angavs i förarbetena (prop. 1992/93:89 s. 134) att av koncerndefinitionen i bankaktiebolagslagen och aktiebolagslagen följer, att även företag i vilka ägandet motsvarar av röstetalet kan vara dotterföretag, om ägarföretaget har ett bestämmande inflytande och en betydande andel av resultatet i företaget. Med hänsyn till att dotterföretagsbegreppet getts en så vidsträckt innebörd och det i stor utsträckning lämnats till de enskilda medlemsstaterna att avgöra när sammanställning skall ske ansågs bestämmelserna om konsoliderad kapitaltäckning tillgodose reglerna direktiv. direktiv om gruppbaserad tillsyn har ägarintresse definierats som ett direkt eller indirekt innehav av eller mer av rösterna eller kapitalet i ett företag. Det anges inte i definitionen, såsom direktiv, att därmed avses endast ägarintresse i ett annat kreditinstitut eller finansiellt institut. Ett ägarintresse enligt direktiv kan således föreligga i alla typer av verksamheter. I artikel 3.2 direktiv framgår det att ett kreditinstitut som har ett moderföretag som är ett holdingföretag med finansiell verksamhet skall stå under tillsyn på grundval av sammanställning av institutets finansiella ställning med den som gäller för holdingföretaget. Någon hänvisning till att även ägarintresse skall ingå i sammanställningen finns inte. Men genom en hänvisning till artikel 5 bör, såsom angett, även ägarintressen som ett holdingföretag med finansiell verksamhet har i finansiella verksamheter ingå i sammanställningen. Enligt artikel 5.5 skall tillsynen även omfatta ägarintresse som föreligger i ett anknutet företag. För att anknutna företag skall ingå krävs att det föreligger en finansiell företagsgrupp. Således kan sammanställningen inte ske enbart över ett institut och ett anknutet företag. Såsom påpekat ingår emellertid ägarintresse i ett anknutet företag alltid i sammanställningen om det ägs av ett holdingföretag med finansiell verksamhet eftersom definitionen av ett sådant holdingföretag förutsätter att det redan föreligger en finansiell företagsgrupp. har föreslagit ändringar avseende års- och koncern- redovisningar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Kommittén föreslår, med hänvisning till artikel 33.1 i sjunde bolagsdirektivet, 83/349/EEG, att begreppet "intresseföretag" införs. Enligt den angivna artikeln föreligger ett intresseföretag om ett företag har ett betydande inflytande över den driftsmässiga och finansiella styrningen av ett annat företag och det föreligger ägarintresse enligt artikel 17 i fjärde bolagsdirektivet, 78/660/EEG. För att det skall vara fråga om ett intresseföretag skall det således inte vara ett koncernförhållande. Ett företag presumeras, enligt sjunde bolagsdirektivet, utöva ett betydande inflytande över ett annat företag om det innehar av rösterna för aktierna eller andelarna i det andra företaget. Enligt artikel 17 i fjärde bolagsdirektivet presumeras ett ägarintresse föreligga om det ägande företagets kapitalandel överstiger eller den lägre procentsats som medlems- staten föreskriver. föreslår i den nya årsredovisningslagen att med intresseföretag skall förstås att ett bolag äger andelar i en svensk eller utländsk juridisk person, som inte är dotterföretag, och utövar ett betydande inflytande över den juridiska personen. Ett betydande inflytande har definierats med att bolaget direkt eller indirekt har av rösterna av samtliga aktier eller andelar i den juridiska personen. anknyter således sin definition av intresseföretag till rösträttsinnehav och inte till kapitalandel, trots att både rösträttsinnehavet och kapitalandelen kan medföra att ett intresseföretag föreligger. Kommittén har motiverat detta med att det stämmer överens med vad som är internationellt vedertaget (SOU 1994:17 del I s. 171).