prop · GI0356 · 1995-01-01 00:00:00 — I övrigt anses tobaken som grovsnittad. Under förutsättning att tobaken är avsedd att användas för cigarettrullning, står det emellertid medlemsländerna fritt att hänföra tobak med ett mindre inslag av partiklar med den ovannämnda storleken till gruppen finsnittad tobak. Skatten på cigarrer, cigariller och snittobak kan utgå antingen som en pro- portionell skatt, som en styckeskatt eller som en kombination därav. Den proportionella skatten skall beräknas på det högsta detaljhandelspriset i enlighet med vad som också gäller för cigaretter. Styckeskatten skall beräknas per kg eller styck. Punktskatten på cigarrer och cigariller skall uppgå till av detaljhandelspriset inklusive punkt- och mervärdeskatt eller till minst 7 ECU per 1 000 stycken. För finsnittad tobak skall skatten uppgå till av det angivna priset eller till minst 20 ECU per kg. För grovsnittad tobak gäller att skatten skall uppgå till av priset eller till minst 15 ECU per kg. Inom respektive grupp får det inte finnas några skillnader i skattesatsen. Det är således inte tillåtet att tillämpa olika skattesatser på t.ex. cigarrer med hänsyn till produktens kvalitet etc. Skattebaserna och skattesatserna på olika typer av alkoholhaltiga drycker regleras i direktiven /83/EEG respektive 92/84/EEG. Definitionerna av dryckerna anknyter till dem som tillämpas för bestämmande av tull samt de allmänna märknings- och tillverkningsregler som har utfärdats inom EG. Skatten på öl skall beräknas med ledning av antingen stamvörtstyrkan uttryckt i grader eller alkoholhalten uttryckt i volymprocent. Stamvörtstyrkan är ett mått på mängden socker eller annan råvara (vört) i den vätska som skall jäsas och står inte i exakt proportion till alkoholhalten. Man kan dock räkna med att cirka en tredjedel av stamvörten omvandlas till alkohol under jäsningsprocessen. I det följande medtas endast uppgifter relaterade till alkoholhalten. Minimiskattesatsen uppgår till 1,87 ECU per hektoliter öl och volymprocent alkohol. Detta motsvarar (1 ECU = ) per liter öl med en alkoholstyrka om 5 volymprocent. Det är viktigt att notera att till öl räknas i punktskattesammanhang inte öl med en alkoholstyrka om högst 0,5 volymprocent. Medlemsländerna får tillämpa reducerade skattesatser dels för öl som har en alkoholhalt om högst 2,8 volymprocent, dels för öl som tillverkas av mindre, fristående bryggerier. Med mindre, fristående bryggerier avses sådan bryggerier som tillverkar högst öl och som är juridiskt och ekonomiskt fristående från andra bryggerier. Två eller flera samverkande bryggerier som tillsammans tillverkar högst den angivna mängden öl kan dock anses som fristående. Skattesatsen för öl som i begränsad mängd tillverkas av mindre, fristående bryggerier får inte vara lägre än av den ordinarie skattesatsen för öl. Det saknas en motsvarande begränsningsregel när det gäller öl med en alkoholhalt om högst 2,8 volymprocent. Detta torde innebära att man - även om produkterna måste ingå i beskattningsunderlaget - har möjlighet att tillämpa en 0-skattesats på sådana produkter. EG-direktivets definition av begreppet vin är mycket detaljerad och i vissa delar mycket komplicerad. I syfte att underlätta förståelsen redovisas reglerna här översiktligt. Mer exakta definitioner finns i författningskommentaren. Med vin avses av druvor jästa drycker med en alkoholhalt om 1,2-15 volymprocent samt också på samma sätt framställda drycker med en alkoholhalt om under förutsättning att drycken inte innehåller några tillsatser. Med mousserande vin förstås drycker med en alkoholhalt om 1,som buteljerats i flaskor med kork av "champagnetyp" eller som har ett visst övertryck i flaskan. Skatt på vin skall utgå med ett fast belopp per hektoliter dryck. Mini- miskattesatsen är 0 ECU. Detta innebär att medlemsländerna är skyldiga att ha en beskattningsordning, men att man inte är skyldiga att ta ut någon skatt. Reducerad skattesats får tillämpas för vin med en alkoholhalt om högst . Medlemsländerna får tillämpa olika skattesatser på mousserande respektive icke-mousserande vin. Länder som /93 tillämpar en högre skattesats för vin med en alkoholhalt om får fortsätta att göra så. Skattesatsen för det alkoholstarkare vinet får dock inte vara högre än den skattesats som tillämpas för starkvin (se nedan). Från beskattning får undantas vin som tillverkas av privatpersoner och som inte är avsett för kommersiellt bruk. Med starkvin avses i detta sammanhang drycker med en alkoholhalt om 1,som inte omfattas av vinbegreppet. Det är här egentligen fråga om en mellanklassprodukt, en dryck som är baserad på vin men som inte faller in under respektive begrepp. Detta starkvinsbegrepp skiljer sig alltså från det som används i svensk alkohollagstiftning, där med starkvin avses ett vins medelalkoholstyrka som överstiger 15 men inte 22 volymprocent. Skatten skall utgå med ett fast belopp för varje hektoliter dryck. Mini- miskattesatsen är 45 ECU per hektoliter, vilket svarar mot per liter. Medlemsländerna får införa en reducerad skattesats för starkvin med en alkoholhalt om högst . Den ordinarie skattesatsen får därvid reduceras med högst . Den reducerade skattesatsen får dock inte vara lägre än skattesatsen för vin eller mousserande vin. Direktivens rubrik till den grupp alkoholprodukter som behandlas i detta avsnitt är "Ethyl alcohol". Av rubriken framgår att beskattningen sträcker sig längre än till den dominerande produkten inom gruppen - spritdryckerna. Beskattningen omfattar principiellt också annan alkohol, t.ex. alkohol som ingår som en beståndsdel i parfymer m.m, om denaturering inte har skett. Begreppet spritdrycker omfattar i huvudsak drycker med en alkoholhalt över- stigande 22 volymprocent. Skatten skall utgå med ledning av alkoholhalt per hektoliter färdig dryck . Omvandling skall ske till hektoliter ren alkohol. Minimiskattesatsen för spritdrycker uppgår till 550 ECU per hektoliter ren alkohol. Detta svarar mot per liter ren alkohol, vilket i sin tur innebär att en liter 40-procentig sprit skall beskattas med . För spritdrycker finns i direktiven en bestämmelse som säger att medlemsländer som vid utgången av tillämpat en skattesats om upp till högst 1 000 ECU per hektoliter ren alkohol inte får sänka skattesatsen. Bestämmelsen anger också att länder som har en skattesats överstigande 1 000 ECU inte får sänka den till ett mindre belopp än 1 000 ECU. Det står medlemsländerna fritt att tillämpa en med högst reducerad skattesats på spritdrycker framställda av mindre, fristående tillverkare. Med mindre tillverkare avses i detta fall sådana som framställer högst ren alkohol . Förutom de grupper av alkoholhaltiga drycker som nämnts finns i direktiven ytterligare en grupp angiven, nämligen andra jästa drycker än vin och öl ("fermented beverages other than wine and beer"). Begreppet inrymmer i huvudsak produkter som upptas under kod 22.06 i EG:s tulltaxa. Där anges cider, päronvin och mjöd som exempel. En ytterligare förutsättning för att bl.a. cider skall vara hänförligt till gruppen "andra jästa drycker" är att alkoholstyrkan antingen överstiger 1,2 men inte 10 volymprocent eller att styrkan överstiger 10 men inte 15 volymprocent som alkoholen helt härrör från jäsningspro- cessen. I den mån drycken - till följd av en alltför hög alkoholhalt eller till följd av tillsatser - avviker från vad som sagts är den i stället att hänföra till någon av grupperna starkvin ("intermediate products") eller - om alkoholhalten överstiger 22 volymprocent - spritdrycker. Av direktiven framgår att produkter hänförliga till denna grupp skall beskattas med ett visst belopp per hektoliter färdig dryck, att mousserande drycker får beskattas med en högre skattesats samt att medlemsländerna får tillämpa en reducerad skattesats för drycker med en alkoholhalt om högst 8,5 volymprocent. Dessutom anges att de bestämmelser som gäller för skattenivån på vin skall tillämpas. Detta innebär att det är förenligt med direktiven att tillämpa en 0-skattesats för cider och andra drycker som ryms inom gruppen "andra jästa drycker än vin och öl". Regeringens förslag: En ny lag om tobaksskatt och en ny lag om alkoholskatt införs där skattereglerna för denna beskattning EG-anpassas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna har i allt väsentligt inte haft något att erinra mot utredningens förslag om beskattningsordning. Skälen för regeringens förslag: Såsom har nämnts har EG konstruerat ett gemensamt beskattningsförfarande för punktskatterna på de tre varugrupperna tobak, alkohol och mineraloljor. Avsikten med dessa gemensamma regler är att de punktskattebelagda varorna skall kunna hanteras inom hela EG-området utan att beskattningsåtgärder eller kontroller vid de inre gränserna erfordras. Regelsystemet är komplicerat, och avviker i betydande grad från det som tillämpas i . Med en viss förenkling kan man säga att EG-systemet är uppbyggt efter rutiner som påminner om tullförfarandet. Det svenska nuvarande beskattningssystemet för punktskatterna är däremot i hög grad parallellt till beskattningsordningen på övriga skatteområden. Det innebär bl.a. att beskattning, skattekontroll m.m. bygger på den normala affärsbokföringen hos yrkesmässiga aktörer på marknaden. Framför allt innebär EG-direktivet krav på betydande omläggningar av de regler som avser vem som är skattskyldig och när skattskyldigheten inträder. Här måste en rad nya begrepp introduceras. Det är, som tidigare framgått, upplagshavare, skatteupplag, registrerad och oregistrerad varumottagare, distansförsäljning m.m. För att EG:s beskattningsordning skall kunna fungera krävs att detta regelverk hanteras på ett enhetligt sätt. I de nuvarande svenska punktskattereglerna återfinns bestämmelser om skatt- skyldighet, skattskyldighetens inträde och registreringsskyldighet i respektive punktskatteförfattning. Förfarandet i övrigt är däremot reglerat i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter (LPP). I LPP regleras sådant som skatteredovisningen, skattekontroll, beskattningsbeslut, betalning av skatt m.m. De bestämmelser som är införda i LPP berörs i stort sett inte alls av reg- lerna i cirkulationsdirektivet. Dessa förfaranderegler behandlas inte i direkti- vet, utan förutsätts reglerade på nationell nivå. LPP kan således i allt väsentligt kvarstå oförändrad. Endast smärre konsekvensändringar i LPP till följd av ändringar i de olika punktskatteförfattningarna behövs. Det regelverk som tillkommer till följd av EG:s cirkulationsdirektiv ersätter de nuvarande svenska bestämmelserna om skattskyldighet m.m. i de olika punkt- skattelagarna. Direktivet innebär därtill att nya regler av kontrollkaraktär (ledsagardokument etc.), återbetalningsregler m.m. måste införas. Reglerna kom- mer i allt väsentligt att vara lika för de tre varugrupperna, tobak, alkohol och mineraloljor. Mot denna bakgrund övervägde utredningen vilken lagstiftningsteknik som kan vara lämplig för införandet av det nya regelverket i den svenska skattelag- stiftningen. Utredningen fann därvid det lämpligt att, i vart fall tills vidare, föra in den nya regleringen i respektive punktskatteförfattning. Riksskattever- ket har i sitt yttrande anfört att det bör övervägas att reglerna angående EG:s beskattningsförfarande tas in som ett eget avsnitt i LPP. Regeringen anser att detta i vart fall inte bör göras , utan sedan erfarenheter vunnits av de nya reglerna. Eftersom det krävs en så omfattande ändring av beskattningen har utredningen funnit det erforderligt att föreslå en helt ny lagstiftning avseende beskattningen av tobaks- och alkoholvaror. Regeringen, som delar den uppfattning som utredningen framfört, föreslår att den nya regleringen förs in i en ny lag om tobaksskatt och i en ny lag om alkoholskatt. Detta innebär således att de regler som finns i de EG-direktiv som reglerar beskattningen av tobaksvaror och alkoholvaror och som redovisats i avsnitt 5 tas in i de nya lagarna. Förslagen redovisas i detalj i författningskommentarerna. 7 Skatten på cigaretter, cigarrer, cigariller och röktobak Regeringens förslag: Skatten på cigaretter tas ut med en fast del om per styck och med en del som utgör av detaljhandelspriset. Med detaljhandelspris avses varje produkts högsta tillåtna detaljhandelspris, inklusive tobaksskatt och annan statlig skatt eller avgift. Cigaretter får endast försäljas i originalförpackning försedd med särskild märkning med uppgift om detaljhandelspriset. För cigarrer och cigariller införs en enhetlig skatt med per styck. Beskattningen av röktobak kvarstår oförändrad, dock med en uppräkning av skattebeloppet motsvarande den allmänna prisutvecklingen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna har i flertalet fall tillstyrkt eller lämnat förslagen utan erinran. , , , och har dock lämnat vissa synpunkter som anges i det följande. Skälen för regeringens förslag: I fråga om tobaksskatten bör skillnad göras vad gäller skatten på cigaretter, cigarrer, cigariller och röktobak, respektive skatten på snus och tuggtobak. Den förra produktgruppens beskattning måste anpassas till EG-reglerna. Snus och tuggtobak kan dock beskattas efter nationella regler, eftersom ett gemensamt beskattningssystem saknas. För cigaretter, cigarrer, cigariller och röktobak reglerar EGdirektiven skattepliktens omfattning, beskattningsunderlaget och beskattningsnivån. De olika tobaksprodukterna definieras på ett tekniskt mycket komplicerat sätt. Utredningen har ansett att det inte är nödvändigt att tynga lagstiftningen med detta regelverk, som i sak inte torde innebära några ändringar i förhållande till nuvarande svenska avgränsningar. Regeringen delar denna uppfattning. De tekniska specifikationer som lämnas i EG-direktiven bör, såsom utredningen anfört, i kunna utfärdas i form av verkställighetsföreskrifter. om beskattningsunderlaget medför dock krav på väsentliga ändringar av de svenska reglerna. EG-direktiven föreskriver efter vilken grund skatten skall beräknas, och vad gäller cigarettbeskattningen avviker reglerna kraftigt från de nuvarande svenska reglerna. I fråga om cigarrer, cigariller och röktobak kan dock de svenska reglerna i huvudsak behållas. För cigaretterna innebär EG-reglerna, som tidigare framgått, att punktskatt obligatoriskt skall tas ut i två delar. En del skall utgå i ett fast belopp per cigarett, och den andra delen som en viss procentsats av detaljhandelspriset. Detta system är avsevärt mer komplicerat än den nuvarande svenska beskattningen, där skatten enbart beräknas efter viktklass. Utredningen har föreslagit en sådan uppdelning av punktskatten på cigaretter i en fast del, som föreslås bli per cigarett, och i en del som utgör av detaljhandelspriset. De föreslagna skattesatserna innebär i princip en oförändrad skattenivå. har anfört att en styckeskatt om och en värderelaterad skatt om cirka 11,8 bättre skulle motsvara den nuvarande beskattningen. Regeringen anser dock inte att några vägande skäl framkommit som föranleder att den av utredningen föreslagna konstruktionen av skatten bör frångås. Regeringen föreslår därför att skatten skall tas ut på det sätt som utredningen föreslagit. I fråga om cigarettskatten, liksom de övriga punktskatter som tas upp i propositionen, föreslås dock att en uppräkning av skattesatserna görs med hänsyn till förändringarna i det allmänna prisläget. Denna uppräkning, som motsvarar , ersätter för den tidigare beslutade indexuppräkningen av dessa skatter. De nya beskattningsprinciperna innebär också att tillverkare eller importörer av cigaretter blir skyldiga att fastställa ett maximalt tillåtet detaljhan- delspris för de cigaretter de marknadsför i . Detta pris skall läggas till grund för beskattningen. Regeringen föreslår att detaljhandelspris måste anges på varje cigarettpaket och att cigaretter inte får tillhandahållas till försäljning annat än i originalförpackning försedd med särskild märkning med uppgift om detaljhandelspriset. Cigaretter får i detaljhandeln inte säljas till ett pris som överstiger det åsatta priset. och är negativa till att tillverkare eller importör skall fastställa ett högsta tillåtet detaljhandelspris för cigarettprodukter och menar att det kommer att vara leverantören som de facto bestämmer detaljhandels- marginalen. har anfört att en mer fullständig anpassning till de förhållanden som råder inom EG skulle åstadkommas om , liksom flertalet , skulle välja att tillämpa ett fast pris för cigaretter. Ett sådant system skulle göra konkurrensneutralt i förhållande till de kontinentala EU-länderna. har ifrågasatt behovet av den av utredningen föreslagna kontrollmärkningen av cigaretter. Enligt EG-reglerna måste, såsom tidigare nämnts, ett maximalt detaljhandelspris fastställas för varje cigarettprodukt och detta pris fastställs av tillverkaren eller dennes representant samt importören. Det finns däremot inget formellt EG-krav på att cigarettpaketen skall vara märkta med det maximala detaljhandelspriset, men har nästan genomgående regler om sådan märkning. Regeringen gör bedömningen att det är nödvändigt att införa regler om sådan märkning av detaljhandelspris på cigarettförpackningar för att det nya beskattningssystemet skall fungera på ett tillfredsställande sätt. Regeringen är dock inte beredd att lägga fram något förslag om ett införande av fasta priser på cigaretter. Utredningen har föreslagit att vid tillhandahållande av cigaretter på restaurang skall ett skäligt tillägg för serveringskostnaden få tas ut. har avstyrkt förslaget och menar att den föreslagna undantagsregeln onödigt komplicerar beskattningen. Regeringen anser att det inte finns några starka skäl för att på detta sätt komplicera beskattningen av cigaretter. Regeringen lämnar därför inget sådant förslag. Mot bakgrund av EG-reglernas komplexitet har i förhandlingarna med EU om medlemskap begärt en övergångstid med att införa värdebeskattningsprincipen. har i förhandlingarna bestämts till efter EU-inträde. I en särskild övergångsregel föreslås, i enlighet med förhandlingsresultatet, att endast styckeskatt skall tas ut på cigaretter . Regeringen föreslår därvid, i enlighet med utredningens förslag och efter att hänsyn tagits till förändringarna i det allmänna prisläget, att en enhetlig styckeskatt skall tas ut med per cigarett, eftersom EG-reglerna förutsätter en enhetlig styckeskatt. behöver således inte något detaljhandelspris fastställas och anges på cigarettpaketen. För cigarrer, cigariller och röktobak innebär EG-reglerna att medlemsländerna kan välja mellan olika beskattningsprinciper. kan därför i huvudsak behålla nuvarande beskattningsregler. När det gäller cigarrer och cigariller är den svenska beskattningen dock utformad så att varorna delas in i 4 viktgrupper. Detta är inte möjligt enligt EGreglerna, som däremot tillåter en enhetlig styck- eskatt. Utredningen har förordat en sådan beskattning, bl.a. eftersom av de cigarrer/cigariller som säljs tillhör samma viktgrupp. Regeringen ansluter sig till denna uppfattning och föreslår att en enhetlig skatt tas ut med per styck på cigarrer och cigariller och att beskattningen av röktobak kvarstår oförändrad, dvs. att endast hänsyn tas till förändringar i det allmänna prisläget. om skattenivån på tobaksprodukter är utformade som miniminivåer. För flertalet tobaksprodukter överstiger den svenska skattenivån markant dessa miniminivåer (se vidare specialmotiveringen). Den svenska skattenivån påverkas därför inte formellt av en svensk EG-anslutning. För cigaretterna däremot är EG:s miniminivå utformad så att punktskatten måste uppgå till av detaljhandelspriset. Den svenska cigarettbe- skattningen uppfyller inte det kravet. har i förhandlingarna med EG be- gärt att tills vidare få avvika från EG:s miniminivå, och har uppnått en fyraårig övergångsperiod i detta hänseende. Det här lämnade förslaget till skattesats på cigaretter motsvarar nuvarande skattenivå. anser att medför orimliga konsekvenser, vilket kommer att leda till en explosionsartad ökning av gränshandeln. menar att mot bakgrund av den höga svenska mervädesskattenivån och handelns marginaler ett införande av 57-procentnivån blir svår att genomföra utan att höja cigarettpriset mycket kraftigt. Den nya beskattningstekniken med en värdeskatt bör dock, enligt regeringens mening, ha till effekt en anpassning till de prisstrukturer som gäller inom EU. Regeringen förutsätter att en sådan anpassning sker, så att svenska skattehöjningar inte blir nödvändiga. Regeringen avser att noga följa prisutvecklingen på cigaretter efter införandet av den nya beskattningsordningen. Frågan om tekniken för angivandet av minimiskattenivån för skatten på cigaretter i EG kommer dessutom att aktualiseras i EG inom den nämnda fyraåriga svenska övergångsperioden. 8 Skatten på snus och tuggtobak Regeringens förslag: Särskilda regler om beskattning av snus och tuggtobak införs i den nya tobaksskattelagen. Skatten skall tas ut med belopp som kvarstår oförändrade, dock med uppräkning efter prisutvecklingen, och kretsen av skattskyldiga kvarstår oförändrad. Någon skatt tas inte längre ut av tullmyndighet vid införsel av snus och tuggtobak från annat , utan endast då någon som inte är registrerad hos beskattningsmyndigheten för in sådana varor från tredje land. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom har tillstyrkt eller lämnat förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Eftersom EG-regler för beskattning av dessa produkter saknas, kan den svenska punktskatten behållas oförändrad om den tekniskt kan anpassas så att beskattningsåtgärder inte krävs i samband med grän- spasseringar till och från EG-området. Någon utbredd kommersiell införsel av dessa produkter från andra torde inte vara aktuell. Det kan anmärkas att EU har särskilda restriktioner för marknadsföring och försäljning av vissa sorters snus (s.k. vått snus). Det torde därför inte vara något större problem att behålla skatten även om skatteuppbörd i samband med införsel från EG inte kan ske. Det bör föreskrivas att den som till från ett annat yrkesmässigt för in snus eller tuggtobak eller från tredje land importerar snus eller tuggtobak får efter ansökan regi- streras hos beskattningsmyndigheten om verksamheten är av större omfattning eller om det annars finns särskilda skäl. Skatteredovisningen skall då ske på samma sätt som . För de fall någon som inte är registrerad yrkesmässig inför snus och tuggtobak från ett annat inträder skattskyldigheten när varorna förs in till landet och deklaration och betalning skall komma in till be- skattningsmyndigheten senast efter införseln. Om snus eller tuggtobak tas in till från tredje land av någon som inte är registrerad hos beskattningsmyndigheten skall skatten, på samma sätt som gäller , betalas till tullmyndigheten vid importen. har anfört att med hänsyn till den ringa omfattning importen av tuggtobak och snus kommer att få, synes det inte motiverat att mer än en myndighet är beskattningsmyndighet för dessa produkter. Eftersom beskattningsförfarandet vid handeln med övriga inte får grundas på formaliteter i samband med gränspassage måste ändå ett särskilt system byggas upp för den interna handeln med dessa produkter. Det torde enligt vara eftersträvansvärt och fullt möjligt att inordna beskattningen av tredjelandshandeln med dessa varuslag i det system som kommer att byggas upp. Regeringen finner det dock lämpligt att endast ändra på de regler som kräver ändring på grund av ett svenskt medlemskap i . Regeringen anser således att beskattningen av snus och tuggto- bak som importeras från tredje land av någon som inte är registrerad hos beskattningsmyndigheten i vart fall tills vidare bör ligga kvar hos tullen. Reglerna om beskattning av snus och tuggtobak föreslås tas in i den nya lagen om tobaksskatt. 9 Skatten på öl Regeringens förslag: Beskattningen av öl anpassas till . En 0-skattesats föreslås för öl med en alkoholhalt om högst 2,25 volymprocent, s.k. lättöl.