prop · GI03160 · 1995-01-01 00:00:00 — I gengäld har man inte sällan valt engångsinsatser, avsedda att ge en kraftig injektion som sedan får följas upp av mottagarlandet eller andra givare. Den multilaterala karaktären på EU-samarbetet innebär emellertid också vissa problem. Beslutsprocessen är ofta utdragen vilket, trots kommissionens ambitioner att påskynda arbetet, leder till fördröjningar. I vissa fall har man kunnat inrätta snabbförfaranden för att stödja smärre projekt, men det är annars uppenbart att EU-apparaten är mindre lämplig för begränsade insatser som bör göras med minsta möjliga tidsutdräkt. Det föreligger också vissa klara skillnader i fråga om prioriteringarna, såväl geografiskt som sektoriellt. PHARE-programmet har ägnat de tidiga reformländerna i stor uppmärksamhet. har i sitt bilaterala samarbete koncentrerat sig på närområdet, dvs. Östersjö- och Barentsregionerna. I har EU tagit sig an bl.a. och sydvästra , medan även här prioriterat den mest närbelägna delen (nordvästra ). De sektoriella skillnaderna har delvis att göra med det historiska förhållandet att EU-samarbetet redan från början hade en mycket stark inriktning på stöd till den ekonomiska omvandlingen, framför allt privatiseringen. Efter hand har målsättningen att underlätta ett framtida EU-medlemskap gett stödet till PHARE-länderna en ny dimension. Som nämnts i det föregående, har utbyggnad av infrastrukturen och hantering av de sociala problemen i samhällsomvandlingens spår kommit att bli viktiga inslag, men även i dessa fall är anknytningen till det ekonomiska reformarbetet uppenbar. I det svenska östbiståndet intog miljösamarbetet redan i det första treårsprogrammet en framskjuten plats. Även stödet till reformeringen av den offentliga förvaltningens olika grenar (rättsutvecklingsbistånd, bistånd inom ansvarsområde, fastighetsregistrering m.m.) har haft en stark ställning i det svenska samarbetet med . En social dimension av det ekonomiska reformarbetet är, liksom arbetsmarknadsinsatser, områden där har särskilda möjligheter. Även de erfarenheter av säkerhetsfrämjande insatser som gjort genom suveränitetsstödet ger en förhållandevis stark ställning som part i östsamarbetet. aktiva roll i EU:s samarbete med motiveras givetvis främst av viljan att genom ytterligare en kanal - och en mycket betydelsefull sådan - medverka till de central- och östeuropeiska ländernas utveckling och därigenom till integrationen i . Uppgiften är att tillsammans med övriga medlemsstater i EU vidareutveckla och effektivisera de samarbetsinstrument som finns, i syfte att ge stödet till största möjliga pregnans och genomslagskraft. kommer att verka för att de kunskaper och erfarenheter som vunnits i det bilaterala programmet, liksom de intressen och värderingar som är vägledande för de fortsatta nationella insatserna i , beaktas även i EU-samarbetet. I vad avser de geografiska prioriteringarna, har intresse av att verka för ett förstärkt EU-engagemang i . De baltiska staterna måste innefattas i de medlemskapsförberedande aktiviteterna, så snart associationsavtalen med dem är klara. I , där såväl EU som är betydande samarbetsparter, möjliggör den gynnsamma utvecklingen av reformpolitiken ett allt bredare spektrum av insatser med inriktning på den framtida integrationen. Där illustreras emellertid även behovet av att samordna såväl EU:s olika insatser sinsemellan som EU:s och de enskilda givarländernas insatser. kommer att ägna samordningsfrågorna betydande uppmärksamhet. I aktualiseras även möjligheterna till samverkan mellan . Inte minst S:t Petersburgs- och Kaliningradområdenas geografiska läge gör gemensamma insatser angelägna. Andra närbelägna områden, såsom och de ryska respektive vitryska områden som gränsar till , och , bör också uppmärksammas. Särskilt intresse bör ägnas den utvidgning av EU:s gränsöverskridande regionala samarbete i som är under utveckling, bl.a. som en följd av och EU-medlemskap. bör genom EU-samarbetet skaffa sig goda kunskaper om de centraleuropeiska staterna och aktivt medverka i insatserna i dessa länder. Deras utveckling får den största betydelse i den fortsatta europeiska integrationsprocessen. För bedömningen av utveckling är det av vikt att noggrant följa och bidra till de projekt som genomförs inom TACIS-programmets ram i andra delar av landet än de som ingår i det svenska närområdet. har intresse av att i EU:s samarbetsprogram erinra om betydelsen av en balanserad utveckling i . Miljöaspekterna, det medborgerliga inflytandet, jämställdheten och den sociala tryggheten är element som bör beaktas i alla relevanta sammanhang. För alla kategorier av program och projekt gäller att informationen till potentiella aktörer måste fungera väl. Den erfarenhet av samarbete med som byggts upp inom myndigheter, institutioner, organisationer och företag skall tillvaratas och vidareutvecklas. Allmänt informationsutbyte med näringslivet om EU:s östsamarbete kommer att äga rum i det tidigare nämnda samrådsforum som regeringen avser inbjuda till. För näringslivets möjligheter att delta i EU-projekten sker bevakningen och informationsspridningen genom och handelskontoren. En särskild uppgift åligger det i upprättade projektexportsekreteriatet (PES). Information till folkrörelser och enskilda organisationer, liksom till regionala och lokala organ, vilka alla spelar en betydelsefull roll också i EU:s östsamarbete, kommer att lämnas genom biståndsmyndigheten. En annan väsentlig uppgift har att göra med förhållandet mellan östsamarbetet genom EU och det återstående bilaterala samarbetet. Den självklara utgångspunkten är att dubbelarbete skall undvikas. När det står klart att en insats med fördel ges större omfattning - resursmässigt, geografiskt eller sektoriellt - bör EU ha ett övergripande ansvar. Exempel på projekt av detta slag återfinns inom områdena miljövård och infrastrukturutveckling. Likaså bör samordning genom EU-programmen vara en fördel då det gäller sådana utbildnings- och rådgivningsinsatser, där det är önskvärt att de verkar i samma riktning. Risken är annars att mottagarlandet får ta del av kunskaper och erfarenheter som är sinsemellan svårförenliga. Insatsområden, där sådana överväganden är centrala, är exempelvis rättsutveckling och standardisering. De bilaterala svenska insatser som anses önskvärda inom programområden, som omfattas av EU:s östsamarbete, bör i första hand inriktas på delsektorer eller länder där svenska kunskaper och erfareneheter är särskilt relevanta. I en del fall bör sådana insatser kunna fungera som katalysatorer för projekt genom EU:s program. I andra fall kan vara vägröjare. Inom demokratiområdet gäller detta exempelvis offentlighetsfrågorna. De baltiska staterna, där och de övriga nordiska länderna redan har omfattande verksamhet, är ett exempel på specifik landinriktning. Det ligger nära till hands att - i tillämpliga fall i samverkan med de andra nordiska länderna - åtar sig att inom ramen för sådana EU-program som täcker hela eller stora delar av , svara för insatserna i . En arbetsfördelning av liknande slag tillämpas redan i andra sammanhang, exempelvis i det internationellt koordinerade kärnsäkerhetssamarbetet i - har där tagit på sig huvudansvaret för insatserna vid den litauiska anläggningen . I , där såväl EU som är starkt representerade, ter det sig mera naturligt att ge svenska insatser en sektorsprofil, t.ex. inom en del av ett gemensamt miljöprogram där svenska kunskaper och erfarenheter ter sig särskilt relevanta. skall, som tidigare nämnts, också spela en aktiv roll i strävan att effektivisera instrumenten och förenkla handläggningsrutinerna i EU-programmen. Vid sidan av de bilaterala insatser som kan bli aktuella som förstärkningar av och komplement till EU-samarbetet, finns områden inom vilka det såväl i som i samarbetslandet finns ett starkt intresse av fortsatt bilateral aktivitet. Inom flera sektorer har svenska insatser fått en sådan omfattning att det, inte minst mot bakgrund av vad som sagts ovan om önskvärdheten av att undvika stora olikheter i rådgivning och utbildning, är angeläget att de fortsätter och vidareutvecklas. Ett exempel härpå är fastighetsregistrering, ett insatsområde av stor betydelse som förutsättning för privatisering och utbyggnad av små och medelstora företag. Ryska myndigheter har medvetet valt den svenska modellen och avstått från att utnyttja expertis från vissa andra länder. Att identifiera sådana sektorer, inom vilka det svenska bilaterala östsamarbetet fortsättningsvis skall koncentreras, blir en viktig deluppgift i det analysarbete som den nya biståndsmyndigheten skall utföra. Regeringens bedömning: Det regionala samarbetet kommer att bli alltmer betydelsefullt. Regeringen kommer att påverka samarbetet genom att: - bidra till gränsöverskridande regionalt samar- bete genom EU, - främja det regionala samarbetet inom Östersjö- rådet särskilt under det år är ordförande i , - stödja genomförandet av Barentsprogrammet, - påverka nordiska närområdesaktiviteter. Regionalt samarbete har blivit en väsentlig del av det multilaterala samarbetet med . I vissa fall, såsom i , har samverkan mellan länderna eller enskilda regioner i länderna kunnat bygga på en redan existerande intressegemenskap. Gemensamma nordiska initiativ har spelat en betydande roll och det nordiska samarbetet förutsätts även framöver vara en viktig katalysator för regional samverkan. Det är också Europeiska unionens strävan att stärka relationerna mellan regionerna och att utveckla ett samarbete som engagerar flera länder i projekten. Inom ramen för EU:s regionalpolitiska verksamhet finns sär- skilda strukturprogram som syftar till ökade kontakter mellan regioner och enskilda kommuner. Dessa kan numera även utnyttjas för samarbete med . Ett initiativ med mera direkt anknytning till samarbetet med de central- och östeuropeiska länderna är det i det följande nämnda gränsöverskridande regionala samarbete (cross border cooperation, CBC), för vilket en särskild del av PHARE-programmet har avsatts. har framlagt ett förslag om gränsöverskridande samarbete i , till vars vidare utformning kommer att aktivt bidra. Avsikten är att genom samfinansiering medverka till att samordna sådana insatser från enskilda givarländer till olika PHARE-länder som är av gemensamt intresse, framför allt inom sektorerna miljö, transporter och regional utveckling. En annan form av regionalt samarbete är den om organiserad brottslighet som ägt rum. Konferensen har utmynnat i ett förslag om ett system med nationella kontaktpunkter i . Även i främjandet av det regionala samarbetet har FN en viktig roll att spela. I ett som präglas av ekonomiskt starka regioner samarbetsorgan är det angeläget att FN-organens roll noga definieras. FN:s olika organ bör härvid också internt samordna sina insatser i för att därmed undvika fragmentisering och konkurrens mellan FN-organen. UNDP bör stå för samordningen mellan FN-organen på landnivå. bildades på tysk-danskt initiativ l992 vid en utrikesministerkonferens i för att främja och fördjupa Östersjösamarbetet. Medlemmar i rådet är , , , , , , , , och . har också en representant i rådet. , som har blivit ett forum för regionala samarbetsfrågor sammanträder på utrikesministernivå en gång under roterande ordförandeskap. l994 övergick ordförandeskapet från till . övertar ordförandeskapet efter l995. Mellan ministermötena sammanträder en ämbetsmannakommitté. har bildat följande arbetsgrupper: -kärnsäkerhet, -demokrati, -ekonomiskt samarbete. är inget operativt organ med egen budget. har initierat inrättandet av en fakultet för högre utbildning (Euro-faculty). bidrag utgörs av upprättandet av en handelshögskola i . Vidare har inrättat en befattning som kommissarie för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter inbegripet rättigheterna för personer som tillhör minoriteter. Kostnaderna för nämnda insatser finansieras via anslag för östsamarbetet. Andra frågor som regelbundet diskuteras är energi, miljö, kärnsäkerhet, turism och gränspassageproblem. Det ekonomiska samarbetet har fått en alltmer framskjuten plats. Genom att finna regionala lösningar vad gäller infrastruktur för kommunikationer och energi kan billigare och rationellare insatser utvecklas. initierade 1992 ett samarbete mellan länderna runt med syfte att utveckla ett långsiktigt hushållsperspektiv i hanteringen av markanvändningsfrågor, ett närmare samarbete och en starkare identitet i . Som ett första led i arbetet har en rapport utarbetats, "Visions and strategies around the Baltic Sea 2010", med en lägesbeskrivning och första förslag till åtgärder. Initiativet har av EU uppmärksammats såsom en framgångsrik arbetsform för gränsöverskridande samarbete. Vid planministermötet i beslutades att tillsätta en "development in the Baltic Sea region" (CSD/BSR) med uppgift att föra arbetet vidare i samordning med det arbete som bedrivs inom andra regionala organisationer, särskilt och EU. Regeringen bedömer att kommitténs arbete ger ett värdefullt bidrag till arbetet med att bredda underlaget för utvecklingsinsatser och samarbete i området och främjar integrationen med EU. deltar aktivt i kommitténs arbete. i är en från centrala myndigheterna fristående institution med uppgift att vara en mötesplats för aktörer på olika nivåer inom Östersjösamarbetet och själv medverka vid nätverksbyggande och informationsspridning kring detta samarbete. Regeringen har bidragit till verksamheten genom en till institutet knuten tjänsteman i . överväger f.n. sina framtida verksamhets- och finansieringsformer. Resultatet av dessa överväganden kommer att läggas till grund för regeringens ställningstagande om fortsatt stöd till . har ett utbyte ägt rum mellan det som är de nordligaste delarna av , , och västra , ett naturligt samarbete på grund av likartade klimat- och miljöförhållanden. Ett mer formaliserat samarbete mellan de nordiska länderna utvecklades i samband med bildandet av . Efter det att en viss samordning av det bilaterala samarbetet med oblast (län) i inletts inom ramen för utvidgades nordkalottsamarbetet l992 till att delvis också omfatta och Archangelsk oblast. Efter ett gemensamt beredningsarbete mellan central och regional nivå bildades . Vid ett utrikesministermöte i l993 undertecknade de fem nordiska länderna, och en deklaration om samarbetet i vad som kommit att kallas den euroarktiska . I deklarationen anges följande samarbetsområden: miljö, ekonomiskt samarbete, tekniskt-vetenskapligt samarbete, regional infrastruktur, urbefolkningar, mänskliga och kulturella förbindelser samt turism. Med deklarationen bildades det euroarktiska . Rådet skall normalt mötas en gång på utrikesministernivå. Rådsmöten kan även hållas av andra fackministrar och på ämbetsmannanivå. bildades ett regionalt Barentsråd - "" - bestående av styresmännen i regionens län dvs. de tre länen i , Finnmark fylkeskommune, Nordland fylkeskommune och Troms fylkeskommune, i , i och i oblast, Archangelsk oblast och republiken . En representant för urbefolkningarna ingår även i . Ordförandeskapet för innehas av och ordförandeskapet för övertogs l995 av efter Finnmarks fylke. för beslöt l994 i i att anta ett Barentsprogram till en kostnad av för tidsperioden l994-l999. Programmet omfattar 74 projekt och är utarbetat av 10 arbetsgrupper med representanter för berörda länder. har ingen gemensam budget för . Finansieringen av aktuella projekt sker olika i de nordiska länderna. I finansieras projekten via medel anvisade under littera G. Projektmedel får därför sökas hos behörig myndighet enligt de riktlinjer som fattats av regering och riksdag. har förslagit att de får disponera vissa anvisade medel för mindre projekt och för förstudier. Regeringen finner angeläget. Förutom att regeringen ser positivt på insatser för den ryska delen i kommer genom medlemskapet i EU få möjlighet att påverka inriktningen av insatserna till nordvästra . Ansökningar om projektmedel kommer att underlättas genom att en ny myndighet för biståndsinsatser avses att inrättas från och med den l juli. Inom ramen för Nordiska ministerrådets (NMR) aktiviteter har ett särskilt samarbetsprogram utarbetats för länderna i med fokus på de baltiska staterna, och . Samarbetsministrarna beslöt vid sitt möte i Nuuk på l994 att godkänna ett förslag till arbetsprogram för närområden l995 omfattande en budget på . Av bidrag för år l995 har finansierats via anslag för östsamarbetet. Det nya närområdesprogrammet innebär - förutom fortsättning av aktiviteterna i - en generell utökning av närområdesaktiviteterna till nordvästra avseende bl.a. utbytes- och stipendieprogram och upprättandet av ett informationskontor i . 11 Anslagsfrågor för budgetåret l995/96 I proposition 1994/95:100 bil. 4 har regeringen föreslagit att i avvakten på en särskild proposition i ämnet beräkna anslag för samarbetet med . Regeringen tar nu upp dessa anslagsfrågor. Ett program avseende samarbete med beräknas uppgå till totalt 4 för budgetåren 1995/96-1998. Kostnaden uppgår till 1 för bugetåret l995/96 och 1 vardera för budgetåren l997 och l998. Som en följd av medlemskap i kommer vissa insatser att kanaliseras via EU. Från anslagsbeloppet för /96 har därför avdragits för avgift till EU. Under littera G. samarbete med föreslår regeringen att 1 anvisas för budgetåret l995/96 (18 månader). Detta motsvarar på en 12-månaders period . Detta belopp består på en tolvmånadersperiod av 1 minus avdrag för EU-medlemskap med och ökat med som under innevarande budgetår finns anvisade på ett anslag under fjortonde huvudtiteln anslaget A 8. En del av insatserna som finansierats inom anslaget är av flerårig karaktär. Regeringen föreslår därför att bemyndigar regeringen att inom ramen för ett fortsatt samarbetsprogram för få göra utfästelser under /96 om högst 1 utöver anslagna medel för /96. Som en följd av de förslag som regeringen lämnat i denna proposition förordas att medel för samarbetet med för budgetåret l995/96 ställs till regeringens förfogande över följande anslag. Samarbete med genom Den nya myndigheten varav 1. Tekniskt samarbete och kapacitetsutveckling 2. Stöd genom enskilda organisationer 4. Kärnsäkerhet och strålskydd G 2. Samarbete med genom G 3. Övriga bidrag till samarbete med varav l. Säkerhetsfrämjande insatser 2. Multilateralt stöd 3 Till regeringens disposition G 4. Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier G 5. Täckande av eventuella förluster i anledning av statliga garantier till länder i Summa littera G 1 Samarbete med genom Den nya myndigheten Nytt anslag (förslag) varav beräknat för Över detta anslag beräknar regeringen medel till följande ändamål: bilateralt samarbete i avseende - tekniskt samarbete och kapacitetsutveckling, - näringslivsstöd, - stöd genom enskilda organisationer, - miljö, - kärnsäkerhet och strålskydd. För budgetåret l994/95 finns följande anslag och anslagsposter uppförda på statsbudgeten för dessa ändamål nämligen Tredje huvudtiteln med länderna i 1.Beredningen för internationellt tekniskt- ekonomiskt samarbete (BITS) 2.Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) 3.Styrelsen för internationellt näringslivsbistånd () 4.Kärnsäkerhet m.m. Fjortonde huvudtiteln i (delvis inkluderande vissa åtgärder för kärnsäkerhet och strålskydd) Ovan nämnda anslag förs samman till ett nytt anslag. Utgående reservationer under tredje huvudtiteln för budgetåret l994/95 för ovan angivna anslag får föras över till det nya anslaget. Såsom redovisats i regeringens proposition 1994/95:100 bil. 4 har regeringen beslutat föreslå en sammanslagning av myndigheterna BITS, , SIDA och SAREC till en ny sammanhållen biståndsmyndighet. Den nya myndighetens verksamhet avses inkludera också samarbete med länderna i . Beslutet om inrättande av en ny biståndsmyndighet är av stor betydelse för det svenska samarbetet med . Ett samlat ansvar på verksnivå för merparten av de svenska biståndsinsatserna kommer att innebära bättre samordning, klarare roller, högre effektivitet och tydlighet i samarbetet, något som också efterlysts i översynen av samarbetet. Samarbetet med har speciell karaktär. Samarbetsländerna har strukturella problem som sammanfaller med många andra av samarbetsländer. rör det sig om länder med en hög utvecklingsnivå. Det faktum att samarbetet rör grannländer ger det också en särprägel, där det ömsesidiga intresset är ett påtagligt inslag. För att hålla samman och maximera kompetensen i östbiståndet bör det organisatoriskt ha en särställning i den nya myndigheten. Såväl landkompetens som ämnes- och sakområdeskompetens skall återfinnas i en särskild avdelning för samarbete med . Avdelningen skall tillförsäkras god analytisk och operationell kapacitet. Avdelningen bör utgöra en naturlig kontaktpunkt för samarbetsländerna vad gäller merparten av de svenska biståndsinsatserna i . Den nya myndigheten skall i sin verksamhet ge prioritet åt närområde. Detta är , , , och . Detta utesluter emellertid inte att den nya myndigheten i enlighet med vad som ovan angetts kan göra särskilt motiverade, enstaka insatser också i länder utanför närområdet. I detta sammanhang bör särskild uppmärksamhet ges och . Den nya myndigheten kommer att förfoga över alla instrument som BITS, och använt i östsamarbetet. Den nya myndigheten skall genomföra insatser på de områden som av regeringen i denna proposition angivits som huvudmål för samarbetet samt i övrigt följa de riktlinjer som angetts ovan. Myndigheten skall planera för insatser på motsvarande nivå under budgetåren 1997 och 1998, dvs. totalt ca för de tre budgetåren. Regeringen avser att under det treåriga programmets varaktighet noggrant beakta och följa samhällsutvecklingen i samarbetsländerna. Ett fördjupat analysarbete inleds. Härigenom kan samarbetets inriktning och innehåll anpassas och göras mer ändamålsenligt. Det är viktigt att väl dokumenterade behov av långsiktiga insatser tillgodoses. Den närmare inriktningen kommer därför att baseras på riktlinjer som regeringen kommer att utarbeta för samarbetet med de prioriterade länderna. Dessa skall av den nya biståndsmyndigheten vidareutvecklas med konkreta landprofiler och operativa mål för i första hand de prioriterade länderna. Tekniskt samarbete och kapacitetsutveckling samt näringslivsstöd Under dessa anslagsposter finansieras verksamheter som finansierats från skilda anslag för BITS och . Deras verksamhet har formellt och innehållsmässigt betydande likheter och kommer i den nya myndigheten att ingå i den särskilda avdelningen för samarbete med . Den framtida utformningen av verksamheten inom den nya myndigheten bör ta till vara nya samordningsmöjligheter. Tekniskt samarbete och kapacitetsutveckling BITS redovisar i sin anslagsframställning för planerade insatser om till stöd för omvandlingsprocessen i . Erfarenheterna från hittillsvarande samarbete och utvecklingen i regionen har inneburit att det av BITS lämnade stödet utgör en integrerad del av större program. I högre grad genomförs långsiktiga och större insatser för att utveckla och införa system och arbetsmetoder inom skilda organisationer, ofta i direkt anslutning till mer omfattande program eller investeringar. BITS pekar i medelsframställningen på vikten av att särskilda medel anvisas för påfyllnad av konsultfonderna i och Europeiska . Dessa fonder har enligt BITS visat sig vara ändamålsenliga och verkningsfulla. BITS föreslår att en sakfinansierad tjänst inrättas vid EU för PHARE-programmet för en period om högst . Tjänsten skulle kunna utnyttjas för vissa andra ändamål, bl.a. med avseende på TACIS-programmet samt underlätta samordningen i regionen mellan det bilaterala östsamarbetet och EU:s verksamhet. Den årliga kostnaden för tjänsten beräknas till ca för en utsänd senior handläggare. Beträffande kursverksamheten anför BITS att det stora intresse som visats för denna talar för att medel också /96 ställs till förfogande för ändamålet.