prop · GI036 · 1995-01-01 00:00:00 — 2 § Den som fullgör värnplikt eller civilplikt skall lyda en förmans eller annan chefs order, om det inte är uppenbart att ordern inte angår tjänsten. Den som fullgör värnplikt eller civilplikt skall även i övrigt rätta sig efter de tjänstgöringsföreskrifter som gäller. 3 § Grundutbildningen skall ge de kunskaper och färdigheter som krigsuppgiften kräver. Repetitionsutbildningen skall vidmakthålla och utveckla skickligheten för krigsuppgiften. I grundutbildningen och repetitionsutbildningen ingår även uppgifter som syftar till att upprätthålla försvarsberedskap. 4 § Grundutbildningens längd skall bestämmas särskilt för varje befattning eller typ av befattning. Grundutbildningen skall genomföras i en följd, om det inte för vissa befattningar finns särskilda skäl att genomföra den i omgångar. 5 § Repetitionsutbildningens omfattning för varje totalförsvarspliktig skall bestämmas av krigsuppgiften och behovet att öva det förband eller den verksamhet där han eller hon är krigsplacerad. 6 § Inkallelser till tjänstgöring skall göras av , om inte regeringen föreskriver något annat. Inkallelser till grundutbildning eller repetitionsutbildning skall sändas ut , om det inte finns särskilda skäl för något annat. Detsamma gäller för en återkallelse av inkallelsen. 7 § En totalförsvarspliktig skall inställa sig till tjänstgöring enligt in- kallelsen. Hinder att inställa sig skall anmälas till . 8 § En totalförsvarspliktig får efter en ansökan beviljas uppskov med grundut- bildning eller repetitionsutbildning som han eller hon har kallats in till, 1. om tjänstgöringen medför avsevärda svårigheter med avseende på sökandens studier eller arbete eller i övrigt för sökanden själv eller någon nära anhörig till honom eller henne, eller 2. om sökandens fysiska eller psykiska prestationsförmåga är tillfälligt så nedsatt att det kan antas att tjänstgöringen inte kan fullgöras. Uppskov får beslutas för högst i sänder. 9 § Om det inte finns särskilda skäl för något annat, skall en totalför- svarspliktig som har ansökt om rätt att vara vapenfri beviljas uppskov med grundutbildning eller repetitionsutbildning som han eller hon kallats in till, om tjänstgöringen är förenad med bruk av vapen. Uppskov skall beviljas till dess att ansökan har prövats slutligt. Om uppskov vägras, får den som fullgör tjänstgöringen inte åläggas att bruka vapen eller att bära vapen eller ammunition innan ansökningen har prövats slut- ligt. 10 § Ärenden om uppskov prövas av . 11 § Den som har uppdrag som riksdagsledamot, som ersättare för riksdagsledamot eller som statsråd har utan särskilt beslut uppskov med värnplikt och civilplikt så länge uppdraget varar. Detsamma gäller den som har uppdrag i en internatio- nell organisation och på grund av en överenskommelse som har slutit med en främmande stat inte skall eller bör tjänstgöra i totalförsvaret uppdraget varar. 12 § Grundutbildning eller repetitionsutbildning skall avbrytas, 1. om den som fullgör tjänstgöringen har varit frånvarande från tjänsten att utbildningsmålet inte kommer att nås, eller 2. om den som fullgör tjänstgöringen på grund av tillfälligt nedsatt fysisk eller psykisk prestationsförmåga kan antas komma att vara frånvarande från tjänsten att utbildningsmålet inte kommer att nås. 13 § Värnplikt eller civilplikt skall avbrytas 1. om tjänstgöringen är förenad med bruk av vapen och den som fullgör tjänst- göringen ansöker om rätt att vara vapenfri och det inte finns särskilda skäl för att tjänstgöringen skall fortsätta i avvaktan på att ansökan har prövats slut- ligt, eller 2. om den som fullgör tjänstgöringen vägrar eller underlåter att fullgöra sina skyldigheter under tjänstgöringen och det kan antas att han eller hon inte heller i fortsättningen kommer att fullgöra dessa skyldigheter. Om tjänstgöringen fortsätter för en totalförsvarspliktig som avses i första stycket 1, gäller bestämmelsen i 9 § andra stycket. 14 § Efter ansökan från den som fullgör värnplikt eller civilplikt skall grund- utbildning eller repetitionsutbildning avbrytas om det föreligger sådana omständigheter som sägs i 8 § första stycket 1. 15 § Ärenden om avbrott skall prövas av eller efter verkets bestämmande av en annan statlig myndighet, en kommun, ett landsting eller en kyrklig kommun. Ärenden som avses i 14 § skall dock alltid prövas av . 16 § Regeringen får besluta att grundutbildningen skall avbrytas, om utbild- ningsorganisationens resurser måste tas i anspråk för att höja för- svarsberedskap. 17 § Om en grundutbildning avbryts har fullgjorts, får den som fullgjort tjänstgöringen tillgodoräkna sig tiden före avbrottet, utom tjänstgöringsdagar under vilka han eller hon har varit frånvarande från tjänsten. Om det enda skälet till avbrottet är frånvaro på grund av sjukdom eller skada, behöver grundutbildningen inte fullföljas. Om den som fullgjort tjänstgöringen begär det, skall han eller hon dock på nytt inkallas till grund- utbildning. I sådant fall skall bestämma i vilken uts- träckning utbildningstiden före avbrottet skall tillgodoräknas. Avbryts utbildningen i annat fall än som avses i första stycket, får ingen tjänstgöringstid tillgodoräknas. 18 § En totalförsvarspliktig får inte tillgodoräkna sig tjänstgöring som avses i 9 § andra stycket eller 13 § andra stycket som fullgjord tjänstgöring. 19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna till bolag, föreningar, samfälligheter eller andra enskilda att besluta om ledighet och förmåner för totalförsvarspliktiga som fullgör civilplikt hos dem. 1 § När det råder höjd beredskap får regeringen föreskriva om allmän tjänste- plikt, om det behövs för att verksamhet som är av särskild vikt för totalförsva- ret skall kunna upprätthållas. Föreskriften kan avse en viss del av landet eller en viss verksamhet. 2 § Allmän tjänsteplikt fullgörs genom att den som är totalförsvarspliktig 1. kvarstår i sin anställning eller fullföljer ett uppdrag, 2. tjänstgör enligt avtal om frivillig tjänstgöring inom totalförsvaret, eller 3. utför arbete som anvisas honom eller henne av den myndighet som regeringen bestämmer. Arbete enligt första stycket 3 får inte, utan att den som tjänstgör samtycker till det, vara förenat med bruk av vapen mot annan. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall besluta 1. hos vilka arbetsgivare och uppdragsgivare som allmän tjänsteplikt skall fullgöras, och 2. vilka arbetstagare och uppdragstagare som skall omfattas av allmän tjänste- plikt. 4 § En totalförsvarspliktig som omfattas av ett beslut enligt 3 § skall få del av detta genom anslag på arbetsplatsen eller på annat lämpligt sätt. 5 § Arbetsgivare, uppdragsgivare, arbetstagare och uppdragstagare är skyldiga att till regeringen eller den myndighet som avses i 3 § lämna upplysningar om förhållanden som är av betydelse för tillämpningen av bestämmelserna om allmän tjänsteplikt enligt 2 § första stycket 1. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från den allmänna tjänsteplikten. 7 kap. Allmänna skyldigheter 1 § En totalförsvarspliktig är skyldig att 1. se till att han eller hon inom rimlig tid kan nås av postförsändelser från , 2. efter uppmaning bekräfta mottagandet av kallelser till utredning, inkallel- ser till tjänstgöring och beslut om krigsplacering och ta del av innehållet i sådana handlingar, samt 3. ta emot, väl förvara och efter uppmaning återlämna handlingar och utrustning som rör tjänstgöring inom totalförsvaret. 1 § En totalförsvarspliktig har vid inställelse för mönstring eller annan utred- ning enligt 2 kap. 1 § och när han eller hon fullgör värnplikt eller civilplikt rätt till 1. reseförmåner, 2. fri förplägnad, 3. fri inkvartering, 4. fri hälso- och sjukvård, 5. fri grupplivförsäkring, samt 6. begravningshjälp. Den som fullgör värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt enligt 6 kap. 2 § första stycket 2 har även rätt till 1. fri utrustning, 2. dagersättning eller dagpenning, 3. utryckningsbidrag efter viss grundutbildning, 4. familjebidrag, samt 5. vid beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring, fälttraktamente och särskild ersättning för tjänstgöring i viss befattning. 2 § Bestämmelser om rätt till ersättning för personskada finns i lagen (1977:- 265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. 3 § En totalförsvarspliktig som fullgör allmän tjänsteplikt enligt 6 kap. 2 § 3 har rätt till samma förmåner och arbetsvillkor i övrigt som på grund av avtal eller annars gäller för liknande arbete. Om villkoren inte kan bestämmas med stöd av första stycket, skall de faststäl- las till vad som är skäligt med hänsyn till arbetets art och omfattning samt om- ständigheterna i övrigt. 4 § En totalförsvarspliktig som inte har erhållit lön eller annan förmån på grund av fullgjord allmän tjänsteplikt har rätt att, efter ansökan och mot över- låtelse av sin fordran till staten, av allmänna medel få ersättning som motsvarar det obetalda beloppet. Om det inte finns särskilda skäl, får sådan ersättning inte lämnas för en fordran som har förfallit till betalning mer än ansökan om ersättning gjordes. 5 § En totalförsvarspliktig som enligt 6 kap. 2 § första stycket 3 är skyldig att fullgöra allmän tjänsteplikt på annan ort än den där han eller hon är bosatt, har rätt till reseförmåner och ersättning för flyttning eller ökade levnadskostnader till följd av dubbel bosättning. Skydd för anställning m.m. 1 § Ingen arbetstagare får sägas upp eller avskedas på grund av att han eller hon fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. Om den som fullgör sina skyldigheter enligt denna lag därigenom hindras att ut- föra ett arbete som han eller hon har åtagit sig, får detta inte åberopas mot honom eller henne som grund för skadestånd eller liknande anspråk. 2 § Bestämmelser om anställning inför värnplikt eller civilplikt finns i 5 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. 3 § En arbetstagare som är anställd enligt 5 § lagen (1982:80) om anställningsskydd och som vill återinträda i arbete efter att ha fullgjort värn- plikt eller civilplikt, är skyldig att på förfrågan underrätta arbetsgivaren om detta före tjänstgöringens början. 4 § En arbetstagare som har kallats in till värnplikt eller civilplikt, bör ge- nast lämna arbetsgivaren meddelande om tidpunkten för tjänstgöringens början och om hur länge den beräknas vara. Detsamma skall gälla för en arbetstagare som har underrättats om att han eller hon skall fullgöra allmän tjänsteplikt hos någon annan än arbetsgivaren. En arbetstagare bör lämna arbetsgivaren meddelande om den dag, när han eller hon kan återinträda i arbetet. Om tjänstgöringen enligt denna lag har pågått , är arbetsgivaren inte skyldig att låta arbets- tagaren återinträda i arbetet tidigare än från den dag när arbets- givaren tog emot ett sådant meddelande eller arbetstagaren utan föregående meddelande inställer sig hos arbetsgivaren. 5 § En arbetstagares förmåner i anställningen får inte i vidare mån än som följer av uppehållet i arbetet försämras med anledning av att han eller hon fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. 6 § Om uppsägning eller avskedande sker i strid mot bestämmelserna i detta kapitel, skall åtgärden förklaras ogiltig på yrkande av arbetstagaren. Beträf- fande tvist om giltigheten av uppsägning eller avskedande skall 34, 35, 37, 39, 40, 42 och 43 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla. 7 § En arbetsgivare som bryter mot bestämmelserna i detta kapitel skall inte bara betala lön och andra anställningsförmåner som arbetstagaren kan ha rätt till utan även ersättning för skada som uppkommer. Därvid skall 38 § andra och tredje styckena samt 41 och 42 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla. 8 § Mål om tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. I mål som avses i första stycket gäller 43 § andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. 9 § Avtal som innebär att en arbetstagares rättigheter enligt detta kapitel in- skränks är ogiltigt i den delen. 1 § En totalförsvarspliktig som uppsåtligen eller av oaktsamhet uteblir från en mönstring eller annan utredning enligt 2 kap. 1 § till vilken han eller hon har kallats att personligen inställa sig döms till penningböter. 2 § En totalförsvarspliktig som uppsåtligen avviker eller uteblir från värn- plikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt, vägrar eller underlåter att lyda en förmans eller annan chefs order eller på annat sätt åsidosätter vad som åligger honom eller henne under tjänstgöringen, döms, om gärningen är ägnad att medföra avsevärt men för utbildningen eller tjänsten i övrigt, för brott mot totalförsvarsplikten till böter eller fängelse i högst . Ansvar enligt första stycket inträder inte om straff för gärningen är föreskri- vet i 21 kap. . 3 § Begås ett brott enligt 2 § första stycket under höjd beredskap döms, om brottet medför avsevärt men för totalförsvaret eller annars är att anse som grovt, till fängelse i lägst och högst . 4 § En totalförsvarspliktig som av oaktsamhet uteblir från värnplikt eller civilplikt döms till böter. 5 § En totalförsvarspliktig, en arbetsgivare eller en uppdragsgivare som uppsåt- ligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgift när han eller hon fullgör sin uppgiftsskyldighet enligt 2 kap. 1 § eller 6 kap. 5 § döms till böter. Ansvar enligt första stycket inträder inte, om straff för gärningen är föreskrivet i . 6 § Om en totalförsvarspliktig har kallats till mönstring eller personlig inställelse vid annan utredning enligt 2 kap., inkallats till värnplikt eller civilplikt eller ålagts att fullgöra allmän tjänsteplikt men utan giltigt skäl uteblir, får eller den myndighet som verket bestämmer besluta att han eller hon på egen bekostnad skall hämtas genom polismyndighetens försorg. En totalförsvarspliktig skall anses ha haft giltigt skäl att utebli, om det är sannolikt att han eller hon har hindrats att inställa sig på grund av avbrott i den allmänna samfärdseln, sjukdom eller annan omständighet som han eller hon inte bort förutse eller av en omständighet i övrigt som den beslutande myndigheten finner utgör giltig ursäkt. 7 § får vid vite förelägga 1. en totalförsvarspliktig att till eller den myndig- het som regeringen eller verket bestämmer skriftligen lämna uppgifter som avses i 2 kap. 1 §, och 2. en arbetsgivare, uppdragsgivare, arbetstagare och uppdragstagare att till en myndighet som avses i 6 kap. 3 § lämna upplysningar som avses i 6 kap. 5 §. 8 § får i särskilda fall besluta att en totalförsvars- pliktig tills vidare inte skall kallas till mönstring eller inkallas till värn- plikt eller civilplikt, om han eller hon 1. vägrar eller underlåter att fullgöra vad som åligger honom eller henne eller avviker eller uteblir från tjänstgöringsstället och det kan antas att han eller hon inte kommer att fullgöra den värnplikt eller civilplikt som inskrivningen avser, eller 2. med hänvisning till sin anslutning till visst religiöst samfund förklarar att han eller hon inte kommer att fullgöra vare sig värnplikt eller civilplikt. Förnyad prövning och överklagande 1 § Vid skall det finnas en eller flera inskrivnings- nämnder för att genomföra förnyad prövning av vissa beslut av verket. består av en ordförande som utses av verket, och valda ledamöter till det antal som regeringen föreskriver. För varje landsting, eller kommun som inte ingår i ett landsting, inom inskrivningsnämndens verksamhets- område skall minst en ledamot väljas. De valda ledamöterna utses av de landsting och kommuner som skall vara företrädda i nämnden. För ordföranden och de valda ledamöterna skall det finnas ersättare. Dessa utses på samma sätt som de ordinarie ledamöterna. 2 § Totalförsvarets pliktverks beslut enligt 3 kap. 1 och 3 §§ skall prövas på nytt av en inskrivningsnämnd, om det begärs av den som beslutet avser och önskemålet om ändring inte tillgodoses genom beslut av en tjänsteman vid ver- ket. Vid prövning av ärenden enligt första stycket är inskrivningsnämnden beslutför, när ordföranden och minst två andra ledamöter är närvarande. 3 § En begäran om förnyad prövning skall vara skriftlig och ha kommit in till från den dag då den som beslutet avser fick del av detta. I begäran skall anges den ändring som önskas och skälen för ändringen. 4 § Endast följande beslut enligt denna lag får överklagas: 1. inskrivningsnämndens beslut, 2. beslut om inskrivning enligt 3 kap. 4 §, 3. beslut i andra ärenden om ändring av ett inskrivningsbeslut än som avses i 1, 4. beslut i ärenden om rätt att vara vapenfri, 5. beslut i ärenden om uppskov, samt 6. beslut i ärenden om avbrott i utbildningen enligt 5 kap. 12 - 14 §§ och om tillgodoräknande av tjänstgöringstid enligt 5 kap. 17 §. Överklagandet skall göras hos den myndighet som regeringen bestämmer. 5 § beslut får inte omprövas enligt förvaltningslagen (1986:223). 6 § Beslut som fattats av den myndighet som avses i 4 § andra stycket får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs 1. lagen (1939:727) om förbud mot uppsägning eller avskedande av arbetstagare med anledning av värnpliktstjänstgöring m.m. 2. värnpliktslagen (1941:967), 3. allmänna tjänstepliktslagen (1959:83), 4. lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, 5. lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m., och 6. lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret. Övergångsbestämmelser till 3 kap. Den som före lagens ikraftträdande har genomgått en inskrivningsprövning enligt värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha genomgått mönstring enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har tagits ut för värnpliktsutbildning en- ligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha skrivits in för värn- plikt enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har tagits ut till en utbildningsreserv enligt 4 a § värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha skrivits in i ut- bildningsreserven enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har fått tillstånd enligt lagen (1966:413) om vapenfri tjänst att göra vapenfri tjänst i stället för värn- pliktstjänstgöring skall anses ha skrivits in för civilplikt med rätt att vara vapenfri enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande genom inskrivning enligt 17 § civilförsvarslagen (1960:74) har tagits ut till att fullgöra civilförsvarstjänstgöring skall anses ha skrivits in för civilplikt en- ligt den nya lagen. Detsamma skall gälla för den som tagits ut enligt lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret och den som registrerats enligt 2 § förordningen (1981:642) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. 11. får i utbildningsreserven skriva in den som vid lagens ikraftträdande har fått tillstånd till vapenfri tjänst men då inte påbörjat grundutbildning. Inskrivningen skall förenas med en anteckning om rätt för den totalförsvarspliktige att vara vapenfri. Krigsplacering av pliktpersonal som har beslutats före lagens ikraft- trädande skall vid tillämpningen av den nya lagen anses som en krigsplacering enligt 3 kap. 12 § den nya lagen. Övergångsbestämmelser till 4 och 5 kap. Tjänstgöring som en totalförsvarspliktig har fullgjort enligt värnpliktsla- gen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, civilförsvarslagen (1960:74), lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. eller lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret skall tillgodoräknas honom eller henne som fullgjord värnplikt eller civilplikt med samma antal dagar enligt den nya lagen. Därvid skall a) grundutbildning enligt 27 § 1 mom. A värnpliktslagen, grundutbildning enligt 5 § första stycket första meningen lagen om vapenfri tjänst samt utbildning enligt 12 § 2 mom. andra stycket civilförsvarslagen och 6 § lagen om tjänste- plikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. anses motsvara grundutbildning enligt 4 kap. 1 § den nya lagen, b) övningar enligt 27 § 1 mom. B och C värnpliktslagen, 12 § 2 mom. tredje stycket civilförsvarslagen och 6 § lagen om tjänsteplikt för hälso- och sjuk- vårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. anses motsvara repetitionsutbildning enligt 4 kap. 4 § den nya lagen, samt c) beredskapsövning som avses i 27 § 2 mom. värnpliktslagen, 5 § andra stycket andra meningen lagen om vapenfri tjänst samt 12 § 1 mom. andra stycket civilförsvarslagen motsvara beredskapstjänstgöring enligt 4 kap. 8 § den nya la- gen. Äldre bestämmelser om tjänstgöringen gäller för dem som vid lagens ikraftträdande har påbörjat utbildning enligt värnpliktslagen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, civilförsvarslagen (1960:74), lagen (1981:292) om hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. samt lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret. får dock avkorta tjänstgöringstiden för den som påbörjat tjänstgöringen före , om den tjänstgöringsskyldige med- ger det. För tjänstgöring som påbörjas efter lagens ikraftträdande på grund av in- kallelse som utfärdats före ikraftträdandet skall den nya lagen gälla. Därvid skall vad som föreskrivs i punkt 7 a - c tillämpas. Övergångsbestämmelser till 10 kap. Beslut som regeringen, eller Vapenfristyrelsen före ikraftträdandet har meddelat om att tills vidare eller för inte inkalla en värnpliktig eller en vapenfri tjänstepliktig till värnplikts- tjänstgöring, skall anses som beslut enligt 10 kap. 8 §. Övergångsbestämmelser till 11 kap. Äldre bestämmelser skall tillämpas vid överklagande av beslut som har med- delats före ikraftträdandet. Om det i en lag eller annan författning förekommer hänvisning till en före- skrift som har ersatts genom en bestämmelse i denna lag, skall hänvisningen i stället avse den nya bestämmelsen. Om det i en lag eller annan författning förekommer hänvisning till eller Vapenfristyrelsen, skall hänvisningen i stället avse . 2.2 Förslag till lag om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Kvinnor som vill få anställning som yrkes- eller reservofficerare skall genomgå grundutbildning hos Försvarsmakten enligt denna lag. Regeringen bestämmer vilka villkor i övrigt som skall gälla för att få anställningen. Även kvinnor som, utan att vilja få anställning som yrkes- eller re- servofficerare, under höjd beredskap vill tjänstgöra i sådana befattningar inom totalförsvaret som kräver längre grundutbildning än skall genomgå grun- dutbildning enligt denna lag. 2 § Grundutbildningen skall fullgöras hos Försvarsmakten eller i verksamhet som avses i 1 kap. 6 § första stycket lagen (1994:000) om totalförsvarsplikt. Den skall till längd och innehåll motsvara den grundutbildning som en jämförbar ka- tegori totalförsvarspliktiga fullgör enligt lagen om totalförsvarsplikt. 3 § Antagning till grundutbildning sker efter ansökan och en särskild antag- ningsprövning som skall motsvara mönstring enligt 2 kap. 2 och 3 §§ lagen (1994:000) om totalförsvarsplikt. En kvinna skall antas till grundutbildning, om hon är lika lämpad att genomgå denna som de män vilka enligt 3 kap. lagen om totalförsvarsplikt skrivs in för värnplikt eller för sådan civilplikt där grundutbildningen överstiger . 4 § Om en kvinna skall antas till grundutbildning, skall bestämmelserna i 3 kap. 5 §, 7 § och 8 § första stycket första meningen lagen (1994:000) om totalförsvarsplikt tillämpas beräffande henne. Kvinnan skall underrättas om vad inskrivningen avses innehålla enligt 3 kap. 5 § lagen om totalförsvarsplikt, om att ändringar enligt 3 kap. 9 § samma lag kan komma att göras i beslutet och om vad inskrivningen i övrigt kommer att medföra för henne. Hon skall därefter tillfrågas om hon samtycker till inskrivning.