prop · GI03202 · 1995-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: Som tidigare framgått är den i artikel 26 reglerade ordningen obligatorisk för medlemsländerna. Motsvarande bestämmelser föreslås därför inarbetade i ML och där utgöra ett eget kapitel (9 b) placerat efter beskattningsreglerna för handeln med begagnade varor m.m., vilka är konstruerade efter delvis samma principer. I sjätte direktivet används motsvarande systematik. Hänvisningar till det nya kapitlet bör göras i 7 kap. 2 §, 8 kap. 9 § och 10 kap. 2 § ML. Några remissinstanser har anfört att reglerna om skattskyldighetens och redovisningsskyldighetens inträde vid förskottsbetalning inte bör tillämpas vid beskattning enligt marginalmetoden. Enligt 1 kap. 3 § ML inträder skattskyldigheten när en tjänst tillhandahållits eller när ersättning inflyter kontant. inträder redovis- ningsskyldigheten för utgående skatt (jfr 13 kap. 6 § ML). Reglerna står i överensstämmelse med i artikel 10.2 (artikel 28d) och artikel 22.4 (artikel ). Någon särskild bestämmelse för resebyråverksamhet finns inte. Den föreslagna beskattningsmetoden för resebyråverksamhet bör inte heller för svensk del medföra avsteg från principerna för skatt- och redovis- ningsskyldighetens inträde. Frågan bör i stället kunna lösas genom rättstillämpningen. Med begreppet resenär i artikel 26 bör inte avses annat än den som själv eller genom någon annan förvärvar en sådan resetjänst som omfattas av de särskilda beskattningsreglerna, jfr 3 § lagen (1992:1672) om paketresor. Begreppet kan således omfatta såväl företag som privatpersoner. Från remisshåll har framförts att resebyråer som redovisar skatt enligt marginalmetoden också bör ges tillfälle att redovisa skatt enligt ordinär metod eller på annat sätt på faktura eller motsvarande kunna specificera den totala skatt som ingår i resetjänsten. Detta för att skattskydliga köpare av resetjänsten skall kunna erhålla skattebärande faktura och på vanligt sätt kunna göra avdrag för skatten. Regeringen gör följande bedöming. Mot bakgrund av vad som angivits ligger det i sakens natur att berörda parter kommer att vidta åtgärder för att den särskilda beskattningsordningen inte skall bli tillämplig. om beskattning enligt marginalmetoden torde främst avse omsättning av resetjänster till icke skattskyldiga. I tysk och österrikisk lagstiftning tillämpas reglerna om marginalbeskattning inte på omsättningar till företag. En motsvarande bestämmelse bör kunna införas även för svensk del. För omsättningar till en resenär som har rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt skall således de allmänna bestämmelserna kunna tillämpas. Även i dessa fall bör resebyrån dock ha kvar möjligheten att tillämpa marginalmetoden. När det gäller innehållet i den faktura som en resebyrå är skyldig att utfärda kan EG-reglerna inte anses ge några entydiga anvisningar. Jämfört med handeln med begagnade varor etc. finns för resebyråverksamheten inte något avdragsförbud i sjätte direktivet för ingående skatt som hänför sig till förvärv av varor från någon som beskattas enligt marginalmetoden. Inte heller finns någon bestämmelse om att skattens belopp eller underlag för beräkning av beloppet inte får anges i faktura (jfr föreslagna 9 a kap. 13 och 16 §§ ML). För resebyråer som tillämpar marginalmetoden föreligger således tveksamhet om EG-reglernas tillämpning då det gäller kravet på att utgående skatt öppet skall framgå av fakturan (jfr artikel 22.3.b). Regeringen har därvid stannat för att låta resebyråerna ha en valfrihet i detta avseende. Jämfört med det till Lagrådet remitterade förslaget har därför i 9 b kap. lagts till en bestämmelse om att den som utnyttjar marginalmetoden får underlåta att öppet ange skatten på fakturan. Enligt lagens allmänna be- stämmelser krävs dock att skatten öppet framgår av fakturan för att en skattskyldig köpare skall kunna göra avdrag för den ingående skatten hänförlig till resebyråns marginal (jfr 8 kap. 17 § och 11 kap. 5 § ML). En erinran om detta förhållande görs i den föreslagna bestämmelsen. Lagrådet har anfört att en resebyrå först när resan säljs vet om det finns förutsättning för att tillämpa de allmänna bestämmelserna för beskattning i stället för beskattning enligt marginalmetoden och att det i det läget kan vara för sent att göra avdrag för ingående skatt i enlighet med de allmänna bestämmelserna i 13 kap. Lagrådet har därför ifrågasatt om inte någon form av särreglering behövs för sådana fall. Regeringen gör följande bedömning. För de resebyråer som valt att tillämpa de allmänna bestämmelserna gäller det normala systemet för redovisning av ingående skatt, omprövning av skattebeslut, m.m. Det bör inte nu införas någon särordning för resebyråer med avseende på redovisningsprinciperna. Skulle emellertid svårigheter uppkomma i praktiken bör övervägas regler om separat redovisning i olika verksamheter eller verksamhetsgrenar av sådana omsättningar som beskattas enligt bestämmelserna i 9 a kap. och sådana som beskattas enligt de allmänna bestämmelserna. EG:s särskilda beskattningsregler för resebyråverksamhet skulle, enligt de förpliktelser som medlemskap i medför, ha trätt i kraft . Tidpunkten för införandet av de nya reglerna för resebyrå- verksamhet bör dock, med beaktande av de särskilda villkor som gäller inom denna bransch, med förskottsbetalning av resor, utfärdande av prislistor etc., avvägas så att de skattskyldiga och får en rimlig tid för de åtgärder som erfordras vid en anpassning till de nya reglerna. En viss senareläggning bör enligt regeringens uppfattning inte leda till alltför stora komplikationer avseende handeln med andra . De nya reglerna bör mot denna bakgrund tillämpas på sådana omsättningar av resetjänster som görs först . 6 Undantag för omsättning av vissa tjänster tillutländska företagare Regeringens förslag: Undantag från mervärdesskatt införs för vissa omsättningar till en utländsk företagare i ett annat EU-land om denne skulle haft rätt till återbetalning av skatten. De om- sättningar som avses är värdering av och arbete på lös egendom, tillhandahållande av en transport- tjänst som anses omsatt inom landet men som har direkt samband med en varutransport inom EU samt tjänster som anses omsatta i men som till- handahålls som ett led i en sådan transporttjänst. Skälen för regeringens förslag: Den s.k. övergångsordningen för mervärdesskatt enligt sjätte direktivet innebär att ett flertal tjänster skall beskattas i det land de utförs. Detta får till följd att även en näringsidkare som inte hör hemma i det aktuella landet får erlägga mervärdesskatt när en sådan tjänst omsätts till honom. Näringsidkaren kan därefter begära återbetalning av skatten. Antalet ansökningar om återbetalning har därmed kommit att öka, vilket verkat hämmande på handeln med sådana tjänster inom gemenskapen. Detta förhållande har medfört att rådet beslutat medge elva av de tolv äldre medlemsländerna en rätt att införa temporära undantag från beskattning av omsättning av vissa tjänster, om de tillhandahålls en näringsidkare som inte hör hemma i beskattningslandet men som är registrerad till mervärdesskatt i ett annat medlemsland och som skulle haft rätt till återbetalnig av skatten om omsättningen inte undantagits. De berörda tjänsterna avser värdering av och arbete på lös egendom (jfr artikel 9.2 c tredje och fjärde strecksatsen), transporttjänster som anses omsatta inom landet och som har direkt samband med transport av varor inom gemenskapen (jfr artikel 28b.C 1) samt lastning, lossning och liknande tjänster som utförs inom landet och som avser de nämnda transporttjänsterna (jfr artikel 9.2 c andra strecksatsen). Med undantaget från beskattning följer också en avdragsrätt för ingående skatt som hänför sig till omsättningen av tjänsterna. Kommissionen har i ett direktivförslag om förenklingsåtgärder på mervärdesskatteområdet, det s.k. andra förenklingsdirektivet COM (94)58, bl.a. föreslagit bestämmelser som avser att ersätta den nu nämnda särregleringen. Direktivförslaget bygger emellertid delvis på andra principer än de som används i den här beskrivna särregleringen. Förslaget, som behandlats av ministerrådet, skall genomföras i medlemsländerna . Trots att tiden formellt löpt ut för de aktuella särlösningarna tillämpas de fortfarande. Intill dess bestämmelserna i det andra förenklingsdirektivet kan genomföras i svensk lagstiftning talar därför starka konkurrensskäl för att samma skattebefrielse som tillämpas av övriga medlemsländer införs även i för de berörda omsättningarna. Bestämmelser av motsvarande innebörd föreslås således inarbetade i ML. De angivna besluten innehåller förutom de materiella förutsättningarna för att omsättningen skall undantas från beskattning också ett antal bestämmelser om vilka formaliteter som måste uppfyllas för att skattefriheten skall uppnås. Lagtekniskt bör de olika bestämmelserna föras samman till ett nytt kapitel (10 a) om undantag från skatteplikt för viss omsättning till utländska företagare. Denna metod bryter delvis mot lagens allmänna uppbyggnad men bör kunna accepteras eftersom avsikten är att regleringen skall kunna ersättas av bestämmelser grundade på EG:s andra förenklingsdirektiv. En hänvisning till de föreslagna bestämmelserna i 10 a kap. bör göras i 3 kap. 30 d § och i 10 kap. 11 §. 7 Undantag för omsättning av vissa posttjänster Regeringens förslag: Postbefordringsföretags omsättning i postverksamhet av transporttjänster avseende brev och paket som distribueras inom landet för ett utländskt postbefordringsföretags räkning undantas från skatteplikt. Skälen för regeringens förslag: Det tidigare ombildades till aktiebolag. Den nya konkurrenssituation som uppstod på postområdet genom bildandet av och genom de möjligheter för andra att bedriva postverksamhet som infördes i och med den nya postlagen (1993:1684), medförde att det tidigare undantaget från skatteplikt till mervärdesskatt för brevbefordran inte längre kunde bibehållas. De brevbefordringstjänster som omsätts av liksom av andra postbefordringsföretag omfattas således av den generella skatteplikten till mervärdesskatt. Skatteplikten omfattar även befordran av brev till såväl annat EU-land som till land utanför EU. I övriga länder inom EU - utom - omfattas postförvaltningarnas omsättning av motsvarande tjänster av undantag från skatteplikten i enlighet med bestämmelserna i artikel 13 A 1 (a) i sjätte direktivet. Dessa bestämmelser innebär att omsättningar som görs av offentliga postförvaltningar skall undantas från skatteplikt. Mervärdesskattelagen innehåller inte några särskilda regler i övrigt beträffande brevbefordran eller postverksamhet. Sådana tjänster behandlas således i den svenska mervärdesskattelagstiftningen i princip som övriga varutransporter. Vid den anpassning av de svenska mervärdesskattereglerna till EG:s regelsystem som genomförts dels i viss utsträckning i samband med införandet av den nya mervärdesskattelagen (1994:200), dels i samband med inträdet i EU (prop. 1994/95:57, bet. 1994/95:SkU7, rskr. 1994/95:151, SFS 1994:1798), infördes nya regler för bestämmande av beskattningsland för bl.a. transporttjänster. Dessa regler ersatte till viss del de tidigare bestämmelserna om export och innebär, såvitt nu är ifråga, att en transporttjänst som utförs inom landet skall anses omsatt i och således skall beskattas här i landet, även om tjänsten har ett samband med en transport till eller från ett annat . Om den för vars räkning transporttjänsten utförs är registrerad till mervärdesskatt i något annat kan han medges återbetalning enligt reglerna i 10 kap. mervärdesskattelagen för den mervärdesskatt han har betalat. Tjänster av detta slag som en speditör eller fraktförare tillhandahåller en utländsk uppdragsgivare i ett land utanför EU i samband med import eller export av varor anses däremot som en omsättning utomlands och beskattas således inte i . De nya bestämmelserna har medfört att s.k. terminalavgifter, dvs. de ersättningar som svenska erhåller för att distribuera inkommande post från utländska postförvaltningar eller postföretag till mottagare inom landet, blir skattepliktiga när tjänsterna tillhandahålls postförvaltningar i andra EU-länder. Motsvarande tjänster som tillhandahålls postförvaltningar i länder utanför EU omfattas däremot inte av mervärdesskatten. Ersättningar som betalar till postförvaltningar i andra länder för motsvarande distributionstjänster omfattas inte av någon mervärdesskatt. Enligt vad regeringen erfarit pågår inom ett arbete med att se över direktivets bestämmelser i fråga om beskattning av postverksamhet. Med hänsyn härtill och med beaktande av de negativa effekter som de nuvarande skillnaderna i beskattningen av terminalavgifterna kan ge upphov till, anser regeringen att starka skäl talar för att de svenska bestämmelserna bör ändras. Regeringen föreslår därför att transporttjänster och därtill anslutna tjänster av annat slag som ett svenskt postbefordringsföretag tillhandahåller ett postbefordringsföretag i ett annat land i samband med distribution till mottagare i av inkommande brev eller paket skall undantas från skatteplikten. Det innebär att svenska postbefordringsföretag såvitt avser terminalavgifter eller motsvarande ersättningar behandlas på samma sätt som sina utländska motsvarigheter. Det innebär vidare att tjänster av detta slag behandlas på ett enhetligt sätt oavsett om de utförs åt postförvaltningar i länder inom EU eller i tredje land. För att undvika konkurrenssnedvridningar bör undantaget inte vara begränsat till tjänster av detta slag som omsätts av , utan bör gälla för alla postbefordringsföretag som bedriver postverksamhet i enlighet med bestämmelserna i postlagen (1993:1684). Med postverksamhet avses enligt 3 § postlagen regelbunden befordran mot avgift av brev eller av brev och paket. Sådan verksamhet får enligt 4 § postlagen jämförd med 2 § postförordningen (1993:1709), bedrivas först efter anmälan till . Förslaget innebär att en ny § införs i 3 kap. För att uppnå neutralitet i jämförelse med motsvarande verksamhet i andra EU-länder skall rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt inte föreligga i fråga om de från skatteplikt undantagna tjänsterna. 8 Undantag för omsättning till och förvärv av internationella organisationer, diplomater m.fl. Regeringens förslag: Skattefrihet införs i vissa fall för omsättning av varor som transporteras till internationella organisationer och diplomater i andra EU-länder. Vidare skall en internationell organisation eller diplomat som har rätt till återbetalning av mervärdesskatt vid förvärv av varor i kunna förvärva motsvarande varor utan skatt från andra EU-länder. Reglerna om rätt till återbetalning av mervärdesskatt för interna- organisationer och diplomater utvidgas till att omfatta även motorfordon, alkohol och tobak. Skälen för regeringens förslag: Varken eller några andra allmänna internationella överenskommelser innehåller bestämmelser om skattefrihet för internationella organisationer, diplomater m.fl. när det gäller mervärdesskatt och punktskatter. I artikel 34 sägs således att den skattefrihet som där regleras inte omfattar sådana indirekta skatter som vanligen är inräknade i varornas eller tjänsternas priser. I samband med import föreskrivs emellertid i artikel 36 frihet för "tullar, avgifter och liknande pålagor", vilket åtminstone i tillämpas så att frihet medgetts även för indirekta skatter i importsituationen. Överenskommelserna grundar således inte någon skyldighet att medge skattefrihet på mervärdesskatteområdet. Sådan skattefrihet har dock kommit att medges i större eller mindre utsträckning, varvid olika begränsningar och förfaranden tillämpas av olika länder. De nuvarande svenska reglerna omfattar skattefrihet för ett visst antal varugrupper, som uppräknats i lagstiftningen, 10 kap. 6 och 7 §§ ML. Skattefriheten medges i form av återbetalning i efterhand. Bestämmelserna har kommit att aktualiseras vid inträde i EU. Det beror dels på att EG har antagit viss sekundärrätt på området, dels på att ordningen med skattefrihet genom ett importförfarande i princip kan tillämpas vid införsel från EU-länderna. Regler om mervärdesskattefrihet för diplomater m.fl. återfinns i EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv, artikel 15.10. Bestämmelsen innebär att EU:s med- lemsstater från beskattning skall undanta tillhandahållande av varor och tjänster -inom ramen för diplomatiska och konsulära förbindelser -till erkända internationella organisationer och till medlemmar av organisationerna, med de begränsningar och på de villkor somfastställs i konventioner eller avtal om upprättande av organisationerna - till vissa Natostyrkor etc. Vidare anges att till dess EG antagit gemensamma regler om omfattningen av skattefriheten, skall värdlandet för diplomaten/organisationen fastställa de villkor och begränsningar som skall gälla för skattefriheten. Det är således inte det land där varan eller tjänsten tillhandahålls som bestämmer i vad mån skattefrihet skall medges, utan stationeringslandet. De begränsningar i skattefriheten som det landet fastställt för omsättningar inom landet, skall gälla för organisationens/diplomatens förvärv även i andra EU-länder. Medlemsstaterna får, när det gäller tillhandahållande av varor inom landet samt generellt när det gäller tjänster medge skattefriheten genom återbetalning. Motsättningsvis gäller att skattefriheten vid förvärv av varor från ett annat EU-land skall ske med direkt skattefrihet. Det finns en överenskommelse om en gemensam blankett som skall användas vid sådana gränsöverskridande förvärv med skattefrihet. De svenska reglerna om mervärdesskattefrihet finns i 10 kap. 5-8 §§ ML. Reglerna avser endast sådant som tillhandahållits organisationer/diplomater som är stationerade här. Detaljregler finns i förordningen (1994:224), ändrad senast (1994:1783), om återbetalning av mervärdesskatt och vissa punktskatter till hjälporganisationer, utländska beskickningar m.fl. Ansökan om återbetalning skall ges in till . Beslut om återbetalning prövas sedan av i . Vad som angetts innebär att det föreligger behov av vissa ändringar i ML. Svenska leverantörer skall ges möjlighet att leverera mervärdesskattefritt till en internationell organisation eller diplomat stationerad i annat EU-land, om det är styrkt att sådan leverans där är skattebefriad. Detta kräver ändringar i 3 kap. 30 a § ML. I vissa fall kan även en diplomat, en beskickning eller en internationell organisation bli föremål för mervärdesbeskattning i när varor sänds hit från ett annat , 2a kap. 3 § ML. Sådana förvärv bör av praktiska skäl helt undantas från förvärvsbeskattning här, i de fall återbetalning av skatten ändå skulle ske efter ansökan. En regel om detta bör införas i 3 kap. 30 d § ML. De nuvarande återbetalningsreglerna avser i första hand förvärv inom , men enligt ordalydelsen utesluts inte förvärv även från ett annat . Bestämmelserna innebär en precisering av vilka varor och tjänster som omfattas av skattefriheten. I huvudsak bör dessa regler kvarstå oförändrade tills vidare, särskilt som det kan förutses att förslag om mer enhetliga regler i detta avseende kan komma att läggas fram inom EU inom en relativt snar framtid. Ett par kompletteringar bör dock införas . Motorfordon omfattas ej av återbetalningsreglerna. De har undantagits från beskattning genom ett importförfarande. En återbetalningsmöjlighet bör emellertid finnas. Återbetalning är redan möjlig i fråga om tillbehör, reparationer etc. 10 kap. 6 och 7 §§ ML bör kompletteras i enlighet med detta. När det gäller alkohol och tobak finns inte återbetalningsregler vare sig på mervärdesskatte- eller punktskattesidan. Även här har skattefrihet uppkommit genom ett importförfarande. 1994/95:213 om ändringar av vissa förfaranderegler m.m. för punktskatter har emellertid föreslagits att återbetalningsregler införs för alkoholdrycker och tobaksvaror. En motsvarande möjlighet bör införas på mervärdesskatteområdet genom ändringar i 10 kap. 6 och 7 §§ ML. De närmare förutsättningarna för skattebefrielse enligt 3 kap. 30 a och 30 d §§ bör framgå av förordningen (1994:224). 9 Ikraftträdande av förslagen i avsnitt 6-8 De nya bestämmelser som föreslås i avsnitt 6-8 bör träda i kraft . Bestämmelserna om vissa tjänster i 10 a kap. (avsnitt 6) och om vissa posttjänster (avsnitt 7) bör dock tillämpas retroaktivt och avse omsättningar som gjorts redan fr.o.m. . Omprövning av redan lämnade deklarationer kan dock inte initieras av skattemyndigheten med anledning av de nya reglerna. Till dess ändringar i lagstiftningen avseende skattefriheten för internatio- nella organisationer, diplomater m.fl. av det slag som kommenteras i avsnitt 8 kan genomföras, kan i vissa fall skatt komma att tas ut i situationer där så inte bort ske. Lagstiftningen bör därför ges retroaktiv verkan från . I detta avsnitt redovisas budgeteffekterna för staten och den konsoliderade offentliga sektorn av de föreslagna förändringarna av mervärdesskatten. Ett avskaffande av systemet med fiktiv moms och ett införande av ett system med beskattning av vinstmarginalen på begagnade varor m.m. är i ekonomisk mening i princip likvärdigt med en senareläggning av avdragsrätten. Detta medför att företagen gör en likviditetsförlust och att staten gör en motsvarande likviditetsvinst. De föreslagna förändringarna innebär vidare en slopad avdragsrätt för fiktiv moms vid uppköp av bär, honung, svamp etc från privatpersoner. Som en följd av bristande statistiskt underlag har beräkningarna av budgeteffekterna begränsats till två volymmässigt viktiga områden: handeln med begagnade bilar och uppköp av bär från privatpersoner. Budgeteffekterna av de föreslagna åtgärderna för dessa områden redovisas i nedanstående tabell. Den varaktiga budgetförstärkningen för den konsoliderade offentliga sektorn beräknas till . Förslaget till nytt system för beskattning av resebyråverksamhet innebär att en beskattning införs av researrangörens marginal vid egna arrangemang avseende resor inom EG. Den föreslagna förändringen kan beräknas medföra en varaktig budgetförstärkning för den konsoliderade offentliga sektorn på . Budgeteffekter av slopad fiktiv moms och beskattning av resebyråers marginal, miljarder kronor. Varaktig Statsbudgeten, budgetår nettoeffekt konsoliderad offentlig sektor 95/96 95/96-96 1997 Slopad fiktiv moms på bär och begagnade bilar 0,10 0,11 0,16 0,10 Beskattning av resebyråers marginal 0,37 0,14 0,36 0,39 Förslagen under avsnitt 6 innebär endast en administrativ omläggning som inte påverkar skatteintäkterna. Den i avsnitt 7 föreslagna skattefriheten innebär i förhållande till situationen före detta datum inte något inkomstbortfall för staten. Förslagen under avsnitt 8 innebär att den skattefrihet som tidigare åstadkommits inom ramen för tullförfaranden kan bestå även vid det svenska medlemskapet i EU. Förslag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 1 kap. 2 a och 2 b §§ I 2 a § föreslås att det införs en beloppsgräns för skattskyldighet vad gäller omsättning av konstverk som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. Bakgrunden härtill är den utökade skatteplikt som följer av att undantaget i 3 kap. 11 § 2 föreslås slopat (se vidare allmänmotiveringen avsnitt 4.5). Som anges i den allmänna motiveringen avser beloppsgränsen konstnärens eller dödsboets beskattningsunderlag för omsättning av konstverk inom landet. Omsättning av andra varor eller tjänster skall inte påverka bedömningen av om skattskyldighet föreligger eller ej. Om gränsen för skattskyldighet överskrids medför detta att all omsättning skall beskattas. Enligt föreslagna 2 b § skall emellertid den vars omsättning understiger gränsen i 2 a § ha rätt att frivilligt behandlas som skattskyldig. Denna rätt följer av artikel 24.6. Ett beslut av skattemyndigheten bör gälla . Sålunda föreslås beslutet gälla till utgången av andra året under vilket beslutet fattades. Som Lagrådet anfört bör beslutet kunna gälla för beslutet eller, på den skattskyldiges begäran, från annan tidpunkt.