prop · GI03160 · 1995-01-01 00:00:00 — I var redan vid systemskiftet av jorden i privata händer. Problemet där har framför allt varit att enheterna har varit alltför små och alltför illa utrustade för att kunna bära sig. I har avregleringen varit mycket långtgående, vilket har lett till att de estniska bönderna har utsatts för hård konkurrens från bland annat subventionerade EU-produkter. Svårigheterna i privatiseringsprocessen och omstruktureringen tyder på att det är från de privatiserade småföretagen och framför allt från de nystartade företagen som tillväxten kan komma. För att ekonomin i sin helhet ska kunna utvecklas väl, krävs det att de marknadsekonomiska institutionerna förstärks genom förbättrad ekonomisk lagstiftning och skärpt rättstillämpning. Även arbetsmarknadspolitiken måste förbättras för att möjliggöra större flexibilitet och förnyelse i näringslivet. Att komma till rätta med de strukturella svagheterna är en process som kommer att ta , men som innebär stora möjligheter till förbättringar. När den ekonomiska tillväxten kommer i gång och statsfinanserna stärks kan de stora behoven inom sociala sektorn bättre tillgodoses. Den ekonomiska omvandlingen innebär att människor utsätts för problem som arbetslöshet och inflation som de saknar erfarenhet av att hantera. Det företagsbaserade sociala systemet rämnar när företagen är tvungna att koncentrera sig på kommersiellt gångbar produktion, och måste ersättas med ett offentligt finansierat system. Detta nya system måste p.g.a. resursbrister främst inriktas på att skydda särskilt utsatta grupper. Så gott som överallt behöver den offentliga förvaltningen på lokal nivå utvecklas på nytt. En hög inflation har utgjort det allvarligaste sociala problemet i flertalet länder under reformernas inledningsskede. Därefter har den ökande arbetslösheten och brottsligheten utgjort allt större problem. Även om det i allmänhet är svårt att uppskatta arbetslöshetens storlek i de berörda länderna, är det klart att den på många håll har uppnått en hög nivå. fanns det en omfattande dold arbetslöshet. Detta problem kvarstår till viss del vilket innebär att risken för massarbetslöshet fortfarande finns kvar. När omstruktureringen tar fart kan nedläggning av vissa företag innebära att hela orter står utan försörjning. Arbetslöshetsersättning har införts i flertalet länder, men låga ersättningsbelopp och fortsatt hög inflation har lett till att skyddet blivit otillfredställande. Den sociala stress som har utlösts av människors ökade osäkerhet har på olika håll lett till en ökad dödlighet, minskande födelsetal ökade ohälsotal och enligt många vittnesmål ett aggressivare samhälle. Speciellt illa har drabbats. Medan män ofta har drabbats hårt av stress över att inte klara sin försörjningsbörda, har ensamstående familjeförsörjare, oftast kvinnor, haft det svårast rent ekonomiskt. Förklaringen är att de inte har kunnat skaffa sig de extrainkomster som har varit nödvändiga för att behålla eller förbättra sin ekonomiska standard. Eftersom det sociala skyddsnätet har varit illa lämpat för de nya förhållandena, har utsatta människor inte fått tillräckligt stöd. Därför befinner sig många strax under fattigdomgränsen. De sociala skyddsnäten har emellertid i allmänhet fungerat tillräckligt väl för att undvika fattigdom i traditionell mening. Eftersom det är få som har varit långvarigt arbetslösa, är flertalet människor också förhållandevis väl tillgodosedda med bostad, kapitalvaror och kläder. Om långtidsarbetslösheten ökar utan att det sociala skyddsnätet anpassas, är det emellertid stor risk för att också den utpräglade fattigdomen ökar. Vissa grupper är speciellt utsatta. En av dessa är de handikappade. Det var tidigare vanligt att handikappade vårdades i kollektiv utanför städerna för att de inte skulle synas i samhället. är de i princip fria att fritt röra sig i samhället, men för de flesta är friheten kraftigt begränsad eftersom teknisk utrustning saknas. Över huvud taget är behandlingen av de handikappade, och speciellt barnen, i många fall bristfällig. En annan grupp som är utsatt är missbrukare. Alkoholismen har ökat kraftigt i länder som har drabbats av den ökande sociala stressen. Stödet till missbrukare och deras anhöriga är kraftigt eftersatt. Sjukvården i står inför en omfattande omstrukturering, vilket kan innebära åtgärder som decentralisering av vårdansvaret till kommunerna, introduktion av bättre förebyggande hälsovård och distriktsläkare för lokal samordning samt stängning av vissa sjukhus. Hälso- och sjukvårdens () bildades och har gjort många värdefulla insatser på hälso- och sjukvårdens område. ÖEK:s stödinsatser är inriktade på tre huvudprogram; nämligen auskultationsverksamhet för läkare, sjuksköterskor och tandläkare m.fl., utbildningsinsater för hälso- och sjukvårdspersonal i samarbete med baltiska institutioner samt medverkan i uppbyggnad av s.k. modellinstitutioner på särskilda centrala områden med hjälp av svensk personal, materiel och utbildning. Den nya myndigheten bör se över formerna för ett fortsatt stöd till ÖEK. Frågor som rör arbetsmiljöskydd är ett annat område som behöver ses över i de central- och östeuropeiska staterna. Arbetsskador och yrkessjukdomar är vanligt förekommande. Trots formellt stränga regler inom arbetsmiljöområdet är steget långt till att omsätta dessa regler i praktisk handling. Bland de största hoten mot en dräglig arbetsmiljö är förekomsten av buller, dålig luft samt kemikalier. Till farliga branscher hör exempelvis skogsindustri, metallindustri samt kolindustri. I och med reformprocessen är det viktigt att uppmärksamma frågor som rör arbetsmiljöskydd särskilt mot bakgrund av att arbetsgivarna inte sällan undviker förbättringar av arbetsförhållanden och arbetsmiljö, på grund av att det ofta kortsiktigt leder till ökade utgifter. Insatser för att förbättra arbetsmiljöskydd ger dock ökade möjligheter att kontrollera och förebygga yrkesrelaterade säkerhets- och hälsorisker samt bidra till ökad produktivitet genom att förebygga förslitningsskador. Fackförenings-rörelsens insatser är här av stor betydelse. Från svensk sida har också BITS exempelvis gjort insatser för att utveckla skyddsingenjörsutbildning i . Översynen av samarbete med rekommenderar en starkare satsning på tekniskt bistånd till den sociala sektorn. De flesta remissvaren ställer sig positiva till detta förslag. Regeringen anser att insatser behövs inom såväl arbetsmarknadspolitiken som över hela det sociala området. Speciellt kan barnomsorgen samt vården av äldre, handikappade och missbrukare nämnas. Eftersom behoven är så omfattande är det inte möjligt att utifrån finansiera social verksamhet i de aktuella länderna - det är erfarenhetsutbyte och kapacitetsutveckling som måste vara de centrala medlen. Vissa insatser har ägt rum genom enskilda organisationer, men också genom till exempel Svenska institutets program för expertutbyte och BITS projekt på arbetsmarknadsområdet. Dessa insatser bör prioriteras även i fortsättningen och i vissa fall stärkas. 6.4 Det finansiella stödet i reformprocessen När länderna i inledde övergången till marknadsekonomi var det mest akuta problemet de makroekonomiska obalanserna. I takt med att stabiliseringsinsatserna givit resultat har reformarbetet successivt ändrat inriktning. Strukturell förnyelse, infrastruktur- och institutionsuppbyggnad har i ökad utsträckning ställts i fokus. Denna förskjutning av prioriteringarna i reformarbetet ställer krav på förändringar av de internationella stödinsatserna. Även formerna för det fortsatta stödet kommer att behöva omprövas över tiden. har en stor del av det samlade stödet inriktats på att underlätta makroekonomisk stabilitet och liberalisering. En ansenlig del av de internationella stödinsatserna har tagit form av renodlat tekniskt bistånd och betalningsbalansstöd. Svenska insatser på sistnämda området har i huvudsak kanaliserats via G 24-åtaganden. Denna typ av finansiellt stöd till reformländerna har tenderat att minska i takt med att bättre makroekonomisk balans har uppnåtts. EU överväger därför att satsa mer på strukturellt inriktade insatser. EU:s särskilda program för , PHARE, har delvis givits en ny inriktning. I takt med att länderna själva har byggt upp expertkompetens har betoningen på tekniskt bistånd minskat. En ökande andel av PHARE:s resurser kommer fortsättningsvis att ägnas infrastruktursatsningar i samarbete med andra finansiärer. Ett viktigt mål för det svenska finansiella stödet är att de central- och östeuropeiska ekonomierna skall integreras i EU. Ett framtida medlemskap i kommer bl.a. att medföra strikta krav vad beträffar möjligheterna att lämna subventioner och statsstöd. Mot denna bakgrund är det särskilt viktigt att det svenska finansiella stödet underlättar mottagarländernas strävan mot öppenhet och konkurrensneutralitet. I så stor utsträckning som möjligt bör marknadskonforma stödformer tillämpas. Inom vissa områden finns dock stora investeringsbehov där finansiering kan behöva lämnas på andra villkor än rent kommersiella. Det gäller investeringar för uthållig utveckling på t.ex. miljöområdet, där kommersiell finansiering ännu inte är realistisk. När det gäller upphandlingen av biståndsfinansierade varor och tjänster är det viktigt att kostnadseffektivitet och konkurrensneutralitet upprätthålls. De länder samarbetar med i närområdet har så utvecklade ekonomier att det internationella finansiella stödet till den ekonomiska omvandlingen primärt lämnas som lån eller garantier, ofta på marknadsvillkor. Av det totala finansiella stödet utifrån har gåvor svarat för en relativt obetydlig del och det finns skäl att förmoda att det successivt kommer att trappas ner. En sådan nedtrappning är naturlig i takt med att mottagarländernas ekonomier stärks och inhemska finansieringskällor utvecklas. Vidare torde det vara lättare att uppnå kostnadseffektivitet och konkurrensupphandling vid låne- jämfört med gåvofinansiering. Ytterligare fördelar är att mottagarsidans ansvar och stödprojektens bärkraftighet ökar vid större andel egenfinansiering. Slutligen innebär ökad lånefinansiering givetvis att de begränsade resurser givarländerna har till förfogande ofta kan ge bättre utväxling än vid ren gåvofinansiering. Det bilaterala svenska finansiella stödet till den ekonomiska omvandlingen har i ett flertal fall haft formen av lån eller garantier. Exempel på detta är den särskilda garantiramen, betalningsbalansstödet och stöd till strukturlångivning. En avsevärd del har dock lämnats på gåvovillkor. I översynen föreslås att biståndsformerna i första hand koncentreras till gåvor och garantier. , , och har i sina remissvar ställt sig kritiska till översynens förslag och anfört invändningar mot en begränsning av biståndsformerna till gåvor och garantier. Regeringen delar remissinstansernas syn att en begränsning av biståndsformerna till i huvudsak gåvor och garantier kan ge ett alltför snävt och begränsat handlingsutrymme och motverka nödvändig flexibilitet. Det är viktigt att samarbetsformerna anknyter till normala marknadsekonomiska förbindelser och det är rimligt att stöd skall kunna utgå när så är lämpligt, som krediter eller som riskkapital. kan erinras om att statliga garantier är ett sätt att möjliggöra lånefinansiering, samt att internationella överenskommelser reglerar villkoren för statsstöd exportkreditgivning. Regeringen gav i regleringsbrevet 1993/94 BITS i uppdrag att inom ramen för öststödet utreda förutsättningarna för kreditfinansiering i samarbete med internationella finansierings-institutioner. BITS föreslog efter en utredning att etablera en kreditfacilitet i syfte att delfinansiera infrastruktur- och miljöinvesteringar i närområde. Avsikten är att de krediter som lämnas skall samfinansieras med lån från internationella finansieringsinstitutioner. Det skall även vara möjligt att använda faciliteten för rent bilaterala krediter. Enligt BITS bör krediterna subventioneras i de fall då projektet ifråga inte kan generera en marknadsmässig avkastning på investerat kapital men är avsett för ett land som har behov vad gäller "offentliga finanser och valutaläge". Den nya biståndsmyndigheten skall närmare utreda behov, möjligheter och risker med att utnyttja kreditinstrumentet i samarbetet med . Tillväxt och välfärd förutsätter en effektiv offentlig sektor och ett väl fungerande näringsliv. För att produktionen skall kunna växa krävs dels en effektiv stat som öppnar ekonomin mot omvärlden och som anger spelreglerna, dels fungerande marknader med en mångfald aktörer i inbördes konkurrens. Den privata sektorn spelar en avgörande roll som dynamisk utvecklingsfaktor. Handeln och utvecklingen av näringslivet i intar en central roll i samarbete. För näringslivsutvecklingen spelar möjligheten till investeringar av olika slag samt förekomsten av samriskföretag m.m. en viktig roll. Tillträde till marknader i och stabila handelspolitiska arrangemang med EU är av avgörande betydelse för utvecklingen av de aktuella ländernas export. Dessa förhållanden, liksom företagsklimatet i länderna, är av stor betydelse för utländska företags intresse för direktinvesteringar. bidrar genom multilaterala organ, främst (), (), Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska återuppbyggnads- och (). Bidragen sker i form av makroekonomiskt stöd, dels investeringar i infrastruktur som behövs för att säkra den mera långsiktiga samhällsuppbyggnaden i de central- och östeuropeiska staterna. De finansiella flöden som kommer våra grannländer tillgodo genom de internationella finansieringsinstituten är av avgörande betydelse för reformarbetet. Det är en viktig uppgift för det tekniska samarbetet att komplettera detta finansiella stöd genom att medverka till att det utnyttjas effektivt. Ett nära samarbete inom EU och med och när det gäller näringslivsutvecklingen i liksom övrig nordisk och internationell samverkan på detta område är väsentlig. Det planerade projektet mellan , och att tillsammans med upprätta en riskkapitalfond för nordvästra är ett exempel på detta. För svensk del har det bilaterala stödet till näringslivsutveckling gått via , och . har haft till uppgift att bidra till att gynnsamma förutsättningar skapas för investeringar och företagande i mottagarländerna genom kunskapsöverföring till näringsliv och näringslivsorganisationer. I samverkan med har bidragit till utvecklingen av bärkraftiga företag i samarbetsländerna genom riskkapitalinvesteringar. Detta har främst skett i samarbete med svenskt näringsliv. En tredje uppgift har varit att främja mottagarländernas handel samt svara för information och rådgivning i fråga om avsättningsmöjligheter på den svenska marknaden. Slutligen kan påminnas om att i gjort insatser för att utveckla näringslivs-förutsättningarna i syfte att främja investeringar genom för industriell utveckling (UNIDO). BITS stöd har sin tonvikt på förvaltningsstöd inklusive lagstiftning och institutionsuppbyggnad samt teknisk och ekonomisk utbildning. BITS har bidragit till att utvidga och stärka förbindelser med samarbetsländerna genom insatser i samarbete med svenska institutioner och företag. En viktig aspekt i en rättsstat och i en på privata initiativ grundad ekonomi är väl definierade äganderätter. Sådana kan endast åstadkommas genom ett fungerande lantmäterisystem. I har fastighetsregistrering oftast saknats eller avbrutits genom politiska beslut. I stället har planekonomiska system införts. En av grundförutsättningarna för att en marknadsekonomi ska fungera väl har därmed saknats. Med finansiering av BITS har flera stödinsatser till ett sammanlagt belopp av ca på detta område igångsatts i främst de baltiska staterna och samt i och . I översynen av samarbete med konstateras att den långsiktiga institutionsuppbyggnaden inom bl.a. området lantmäteri och fastighetsregistrering varit ändamålsenlig. Ett fungerande lantmäterisystem kan i en rättsstat bidra till en rationellt styrd förvaltning. och dess 23 regionala dotterbolag arbetar med information, rådgivning och finansiering riktat till små- och medelstora företags kommersiella kontakter med . Ett samarbete har därvid etablerats med . Denna verksamhet utgör ett exempel på insatser som med fördel skulle kunna mångfaldigas i flertalet av länderna i , dvs. även utanför närområdet. Samarbetsländerna behöver bygga upp eller reformera nationella förvaltningar som är ansvariga för telekommunikationer, post, järnvägs- och vägtransporter, luftfart och sjöfart. Andra viktiga verksamhetsområden är den eftersatta lagstiftningen inom affärsområdet liksom inom bank- och finansväsendet. Effektivisering och besparingar inom energiområdet måste genomföras. Stora delar av näringslivet inklusive jord- och skogsbruk måste reformeras och även på dessa områden har BITS gjort viktiga insatser. Vad beträffar är dess uppgift att stimulera till samverkan mellan företag i och i de central- och östeuropeiska länderna genom riskkapitalsatsningar i samriskföretag. Stöd kan ges i form av aktiekapital och lån för utveckling av bärkraftiga företag. kan även lämna bidrag till förinvesteringsstudier. Det stöd till näringslivsutveckling som givits genom och kommer att fortsatt vara en av den nya biståndsmyndighetens prioriterade uppgifter. Vissa ekonomiska sektorer som bedöms vara av avgörande betydelse för näringslivsutvecklingen i samarbetsländerna bör identifieras och bli föremål för strategiska långsiktiga satsningar. Som exempel på möjliga områden kan nämnas energiförsörjning samt varu- och livsmedelsdistribution. Stödet till näringslivsutvecklingen på landsbygden bör också fortsätta. Med BITS stöd har t.ex. LRF genomfört flera insatser i för att stimulera utvecklingen av lantbrukarägda (kooperativa) företag inom lantbruksservice och livsmedelsförädling. En liknande insats genomförs i Novgorod i . Inom BITS planeras även andra projekt syftande till utveckling av det privata jordbruket och närstående industriföretag i våra samarbetsländer. I översynen av samarbete med bedöms det som ändamålsenligt att rikta in näringslivsstödet på institutionella frågor, inklusive lagstiftning, på rådgivning och annat generellt småföretagarstöd samt på utbildning. Lagstiftning och rättsliga institutioner anses ha fått en alltför undanskymd roll i det svenska näringslivsbiståndet. Regeringen delar uppfattningen som framförs i översynen att detta stöd bör ges hög prioritet De länder som haft störst framgång när det gäller att bygga upp ett näringsliv är sådana som genom en konsekvent marknadsorienterad politik har skapt utvecklingsmöjligheter för såväl inhemska som utländska företag. De internationella företagens insater har bidragit till att accelerera en institutionalisering av det företagskunnande, den kapacitetsuppbyggnad och den teknologiöverföring som är ett nödvändigt villkor för att uppnå utveckling och tillväxt. I takt med att ekonomierna utvecklas och det skapas förbättrade möjligheter för ett företagssamarbete, kan olika former av statliga stödinsatser trappas ner. är det emellertid viktigt med insatser som gör det attraktivt för företag att etablera sig i . Många insatser görs redan inom ramen för östsamarbetet och åtskilliga instrument finns som syftar till att främja svenska företags investeringar i samarbetsländerna. Flera av dessa insatser och instrument har tillkommit efter dialog med företrädare för näringslivet. Regeringen är beredd att fortsätta denna dialog i syfte att pröva vilka eventuellt ytterligare åtgärder som kan behövas för att stimulera svenska företag att göra direktinvesteringar i samarbetsländerna för att främja näringlivsutvecklingen där. Utvecklingen av näringslivet i länderna i och expansionen av handeln mellan dessa länder och underlättas av ett aktivt engagemang från det svenska näringslivet. En nära samverkan mellan regering och näringsliv är önskvärd. Ett långsiktigt nära samråd mellan staten och näringslivet behövs utan att statens konkurrensneutralitet visavi det svenska näringslivet åsidosätts. Det behövs också en bättre samordning mellan statens och näringslivets insatser i samarbetsländerna samt ett effektivare utnyttjande av de stödinstrument som redan existerar. Detta kan ske bl.a. genom systematisk uppbyggnad av vårt kunnande och information om marknaderna, om myndigheternas och samarbetsländernas planer samt om den svenska resursbasen och dess kapacitet. Genom information och kontaktverksamhet skapas också goda förutsättningar för att kunskaper och erfarenheter inte bara hos myndigheterna i utan också hos svenska organisationer och företag skall komma till användning i EU:s östsamarbetsprogram. För att främja näringslivets engagemang och öka möjligheterna att beakta näringslivets synpunkter på de statliga insatserna har inom tillsatts en näringslivssamordnare med uppgift att främja kontakterna mellan regering och näringsliv. Regeringen kommer också att inbjuda näringslivets aktörer till ett svenskt samrådsforum, där gemensamma intressen avseende östsamarbetet kan diskuteras. En viktig faktor utgör bevakningen av internationellt finansierade projekt där har en central roll när det gäller information m.m. En förstärkt stödorganisation har inrättats inom i form av det s.k. projektexportsekretariatet, som är verksamt med att förbättra denna typ av bevakning i samarbete med bl.a. Sekretariatet kommer också att fortsättningsvis utgöra en viktig faktor i främjandet av näringslivets engagemang i östsamarbetet, inte minst när det gäller information om EU:s PHARE- och TACIS-program. Under /94 fattade investeringsbeslut om åtagande till ett belopp om i 12 projekt, varav ca avseende nio projekt i . resultat visar att verksamheten bedrivs på ett sätt som förenar bistånd med affärsmässighet. Det uppsatta resultatmålet bör kunna nås. har i sin årliga anslagsskrivelse pekat på att en hög efterfrågan på tjänster i kan komma att medföra kapitalbrist och därmed möjlig begränsning av verksamhet i regionen mot slutet av . har tilldelats i kapital. Av dessa medel har ca investerats och åtaganden i form av investeringsbeslut gjorts uppgående till . Även om samtliga av dessa åtaganden ej kommer att förverkligas gör bedömningen att ett flertal investeringar genomförs redan under . Eftersom investeringarna i är av yngre datum än flertalet investeringar i är återflödet i form av utdelningar och realisationsvinster ännu ringa. gör bedömningen att denna utveckling kommer att fortsätta och att likviditetsbehov för /96 uppgår till ca . noterar att efterfrågan på kapital för investeringsverksamheten i kommer att ligga under motsvarande efterfrågan för . kommer försäljningar ur portfölj 1994/95 att innebära ett likviditetstillskott på ca och likviditeten i u-landsverksamheten att förstärkas med ca . har mot den bakgrunden föreslagit att medel från u-landsverksamheten används för att tillfälligt möta den ökande efterfrågan i . På detta sätt skulle ingen ny medelstilldelning erfordras. Regeringen anser att medlen som disponerar bör användas på ett flexibelt sätt inom bolaget. får därför använda högst av projektintäkter från investeringar i som säkerhet för upplåning på kapitalmarknaden för vidare utlåning till projekt i . På regeringens förslag beslutade att hos () inrätta en särskild exportkreditgarantiram om för de baltiska länderna och . Syftet var att möjliggöra garantigivning till och i en situation där EKN på grund av riskläget inte hade möjlighet att lämna garantier inom sin normala verksamhet. Regeringen har sökt utforma garantiramen så att risktagandet begränsas som man söker bidra till mottagarlandets ekonomiska utveckling. Enligt de riktlinjer som uppställts prioriteras s.k. projektrisker, dvs. affärer där återbetalning av krediter säkras av de inkomster projektet genererar. Bland sådana projekt prioriteras främst projekt som är valutaintjänande och affärer som samfinansieras med någon internationell finansinstitution. I andra hand kan valutabesparande projekt komma ifråga. Garantier avser i första hand affärer om högst .