prop · GI0392 · 1995-01-01 00:00:00 — Med stöd av regelsystemet uppbärs enligt 1 § UBL bl.a. och statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, statlig fastighetsskatt, egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324) samt förseningsavgift enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) och mervärdesskatt som redovisas i särskild självdeklaration enligt 14 kap. 3 § ML. UBL innehåller också bestämmelser som knyter an till tidpunkten för redovisning och betalning av skatter och avgifter. Den 18 har därför även rättsverkningar i fråga om beräkning av kvarskatteavgift, respitränta, ö-skatteränta och restitutionsränta samt återlämnande av slutskattesedel. Källskatt och arbetsgivaravgifter m.m. Källskattesystemet infördes och innebär att arbetsgivarna skall betala in preliminär A-skatt för de anställda i samband med utbetalning av lönen. har uppbörden av arbetsgivaravgifterna samordnats med källskatteuppbörden. Enligt nuvarande bestämmelser är den 18 sista inbetalningsdag för skatter och arbetsgivaravgifter. Den tidpunkten har varit gemensam sista inbetalningsdag . skulle betalning göras under uppbördsterminer som inföll mellan den 6 och den 13 . Syftet med att införa en gemensam sista inbetalningsdag var att uppnå ökad rättvisa mellan arbetsgivarna och att utforma ett enklare och mer enhetligt regelsystem. Med hänsyn till ränteeffekterna för arbetsgivarna valdes den 18 framför den 13 och den 16, som var alternativa tidpunkter i det utredningsförslag som låg till grund för ändringen. Betalningstidpunkten har varit föremål för diskussion . Redan under det utredningsarbete som låg till grund för källskattesystemet behandlades frågan om när inbetalning skulle ske ingående. Det konstaterades då att uppbördsterminerna inte utan svårighet kunde avslutas senare än den 13 med hänsyn till de postala arbetsförhållandena. Det uttalades vidare att arbetsgivarna skulle få en skälig ersättning för sin medverkan i skatteuppbörden. Den räntevinst som uppkom genom den skattekredit källskattesystemet möjliggjorde ansågs kunna utgöra en sådan ersättning. Även uppbördssakkunniga tog upp frågan om betalningstidpunkter. Framställningar med önskemål om en senareläggning av tidpunkterna för inbetalning hade kommit in till de sakkunniga. I ett betänkande med förslag till vissa ändringar i uppbördsförfarandet (SOU 1952:1) konstaterade de sakkunniga att en senareläggning skulle medföra stora problem för Posten, eftersom betalningarna skulle kollidera med utbetalningarna av folkpensionerna. Detta skulle orsaka en alltför svår arbetsbelastning i postkassorna. En förskjutning av pensionsutbetalningarna skulle i sin tur medföra att dessa skulle sammanfalla med andra stora arbetsuppgifter som Posten hade att utföra. Den lösning som föreslogs av de uppbördssakkunniga och som kom att genomföras innebar att arbetsgivare med minst två arbetstagare fick möjlighet att betala innehållen skatt och arbetsgivaravgifter till skatteavdelning vid postkontor i residensstaden t.o.m. den 18 utan att försenings- eller restavgift tillkom. Hos dessa kontor förelåg nämligen inte någon förhöjd arbetsbelastning i samband med pensionsutbetalningarna. Som redan nämnts gäller denna tidpunkt som gemensam sista betalningsdag. genomfördes en reform av debiterings- och uppbördssystemet för arbetsgivaravgifter. samordnades uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare med systemet för uppbörd av innehållen preliminär skatt. Bakgrunden till reformen var att uppbördssystemet uppvisade brister som innebar att en förhållandevis stor andel av avgifterna betalades in i efterskott. Detta medförde stora ränteförluster och onödigt stora kreditrisker för staten. I detta sammanhang förkortades redovisningsperioden från till en månad. Den 18 efter utbetalningsmånaden behölls som sista inbetalningsdag. Orsaken till att någon ändring av betalningstidpunkten inte föreslogs var att en ändring ansågs medföra stora olägenheter. Inbetalningsdagen hade nämligen lagts till grund för flera ut- och inbetalningssystem. Enligt 14 kap. 12 § ML skall mervärdesskatt betalas in den 5 i andra månaden efter utgången av redovisningsperioden. Av 14 kap. 8 § ML framgår att redovisningsperioden som regel är två kalendermånader. Bestämmelserna, som överfördes från lagen (1968:430) om mervärdesskatt, har i huvudsak gällt . Vid införandet av lag diskuterades frågan om företagens medverkan i skatteuppbörden. Viss ersättning hade nämligen lämnats till företagen för dess medverkan i administrationen och inbetalningen av den allmänna varuskatten (omsättningsskatten) som ersattes av mervärdesskatten. Departementschefen ansåg att någon ersättning inte skulle ges. Som skäl angav han att de kostnader som föranleds av skyldigheten att uppbära och redovisa indirekt skatt till staten i princip borde betraktas som kostnader i verksamheten och kompenseras på samma sätt som andra kostnader (prop. 1968:100 s. 44 f). Han angav vidare att det inte var möjligt att i praktiken konstruera ett ersättningssystem som gav ersättning motsvarande faktiska kostnader. Vid riksdagsbehandlingen anslöt sig utskottet till uppfattningen att särskild kostnadsersättning inte borde ges med hänsyn främst till de administrativa svårigheter som ett ersättningsförfarande skulle medföra (bet. 1968:BeU45 s. 90 f). Emellertid ansåg utskottet att skäl talade för att de skattskyldiga på något sätt borde kompenseras för borttagandet av den förmånen. Enligt utskottet var metoden att förlänga tiden från redovisningsperiodens utgång till dess att inbetalning skulle ske en lämplig åtgärd, eftersom detta tillgodosåg önskemål av redovisningsteknisk art. Således förlängdes tiden för inbetalning , dvs. från den 18 efter redovisnings- periodens utgång till den 5 i andra månaden efter utgången av redovis- ningsperioden, vilket är den tidpunkt som gäller . 4.2 och översyn av statliga betalningstidpunkter Genom beslut uppdrog regeringen åt () och () att göra en översyn av in- och utbetalningstidpunkter för statliga medelsflöden. Syftet med översynen var att pröva om gällande tidpunkter var optimala för staten från kassahållningssynpunkt. Uppdraget skulle utmynna i ett förslag till förändringar av betalningstidpunkterna samt en uppskattning av ränteeffekterna för staten och effekterna för betalarna och betalningsmottagarna med anledning av förslagen. budgetproposition hade regeringen angett att en översyn borde göras och att följande principer borde vara vägledande vid prövningen av betalningstidpunkter (prop. 1991/92:100 bil. 1 s. 48 f). - In- och utbetalningstidpunkter bör väljas så att statens räntekostnader minimeras. - Utbetalning bör inte göras före den tidpunkt då betalningsmottagaren skall få medlen. - Tidigareläggning av utbetalning för att minska det aktuella bidraget eller utbetalningen bör inte tillämpas. - Senareläggning av inbetalning för att ge den betalningsskyldige kompensation för administration av statliga betalningar bör inte ske. Uttalandena i propositionen föranledde inte några erinringar vid riksdagsbehandlingen (bet. 1991/92:FiU20 s. 57, rskr. 1991/92:128). RGK och RRV redovisade resultatet av översynen av statliga betalningstidpunkter i två rapporter som lämnades över till regeringen resp. (dnr Fi92/6462 resp. Fi93/780). RGK och RRV föreslår bl.a. att tidpunkterna för betalning av preliminär F-skatt, preliminär A-skatt och arbetsgivaravgifter tidigareläggs , dvs. från den 18 till den 3 . För mervärdesskatt föreslås att redovisningsperioden förkortas från till en månad och att inbetalning skall göras senast den 18 . Återbetalning av mervärdesskatt föreslås ske den 7 och den 22 . Preliminär A-skatt, F-skatt och arbetsgivaravgifter samt särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster RGK och RRV anger tre skäl till att sista inbetalningsdag är först den 18 efter löneutbetalningsmånaden. Arbetsgivarna behövde relativt för beräkning och redovisning av skatter och avgifter. Arbetsgivarna skulle ha en viss skattekredit som ersättning för sitt deltagande i arbetet med skatteuppbörden. Den 18 (egentligen den 13-17) var ett datum som passade Posten med hänsyn till bl.a. arbetet med utbetalning av folkpensioner. Enligt RGK:s och RRV:s bedömning är inte något av dessa skäl längre giltigt. Skatte- och avgiftsreglerna är inte desamma nu som och den tekniska utvecklingen har medfört att tidsåtgången för beräkning och redovisning av skatter och avgifter är avsevärt kortare. Principen att arbetsgivarna skulle ha ersättning för sitt deltagande i arbetet med skatteuppbörden ansågs inte längre vara relevant då uppbörden av socialavgifter reformerades (jfr SOU 1981:83 och 84 samt Ds Fi 1983:23). Postens arbetsförhållanden är inte heller längre aktuella att beakta. RGK och RRV föreslår därför och med hänsyn till att grundprincipen för källskattesystemet är att arbetstagarens skatt och avgifter skall betalas i samband med utbetalningen av lönen, att betalning skall ske senast den 3 efter redovisningsmånaden. Eftersom flertalet arbetsgivare tillämpar löneutbetalning mellan den 25 och den 27 blir den egentliga kredittiden i de flesta fall . Statens räntekostnader beräknade på det preliminära utfallet av uppbörden under /92 skulle, enligt RGK och RRV, ha varit lägre om den 3 varit senaste inbetalningsdag. När det gäller företagens administrativa förutsättningar för en tidigare- läggning av inbetalningstidpunkten anser RGK och RRV att den utredning som gjorts visar att det finns goda möjligheter till en tidigareläggning med åtminstone . De påpekar emellertid att en sådan förändring får stora finansiella konsekvenser för företagen och att effekterna kan bli mycket varierande för olika arbetsgivare beroende på lönesumma och i vilken utsträckning som förändringen medför ett ökat kreditutnyttjande resp. minskade behållningar. Med hänsyn till de finansiella konsekvenserna för arbetsgivarna anser RGK och RRV att ett genomförande bör ske i etapper och med mycket stor försiktighet. RGK och RRV föreslår att redovisningsperioden för mervärdesskatt förkortas till en månad och att redovisning och inbetalning skall ske senast den 18 efter redovisningsperiodens utgång. Anledningen till att dagens redovisningsperiod omfattar är att det ansågs alltför administrativt betungande för både de skattskyldiga och staten att ha månatlig redovisning. Enligt RGK:s och RRV:s bedömning medger den tekniska utvecklingen nu en betydligt snabbare hantering av redovisningen av mervärdesskatt . De anser att det är fullt möjligt även för små företag och företag med geografiskt spridd verksamhet att lämna en mervärdesskattedeklaration den 18 . Ränteeffekten netto för staten bedömer RGK och RRV uppgå till ca och likviditetsindragningen till . RGK och RRV framhåller dock att effekterna för de skattskyldiga i finansiellt hänseende kan antas bli stora. De företag som tillämpar en redovisningsperiod drabbas av en likviditetsindragning och ett försämrat räntenetto till följd av att den genomsnittliga kredittiden för inbetalningar förkortas . 4.3 förslag om ett skattekontosystem Huvuddragen i det uppbördssystem som överväger kan beskrivas på följande sätt. Hos skattemyndigheten skall finnas ett skattekonto för varje skatt- eller avgiftsskyldig. Samtliga debiteringar, redovisningar och betalningar av skatter och avgifter skall bokföras löpande på kontot. Ställningen på skattekontot skall kunna följas kontinuerligt genom exempelvis kontoutdrag. I skattekontosystemet skall ingå redovisningar och betalningar av i första hand skatter och avgifter som är vanligt förekommande och omfattande till antalet eller som kan anses betydande på annat sätt. På debetsidan på ett skattekonto bokförs debiterade skatter och avgifter samt de skatter och avgifter som den skatt- eller avgiftsskyldige redovisar i en skatte- och avgiftsdeklaration. Slutlig skatt debiteras i samband med att slutskattesedeln tas fram. En omräkning av den slutliga skatten, eller ett debiteringsbeslut på grundval av en taxering som inte föregåtts av någon skatteberäkning, bokförs på kontot den dag då beslut meddelas under förutsättning att beslutet innebär en höjning. På ett skattekontos kreditsida bokförs varje betalning som den skatt- eller avgiftsskyldige gör. Vidare bokförs här preliminär skatt som redovisas i kontrolluppgift. Dessutom kan särskilda omräkningsbeslut som innebär en sänkning leda till att kontot krediteras. Krediteringar med anledning av betalningar skall göras utan någon avräkningsordning mellan olika skatter och avgifter på skattekontot. För skatteförvaltningen kan förenklingarna i administrativt hänseende av ett enhetligt förfarande antas bli betydande. Det är emellertid för de skatt-eller avgiftsskyldiga som de största administrativa fördelarna gör sig gällande. Redovisningar och betalningar av olika skatter och avgifter som i vissa fall görs enligt varierande rutiner kommer att kunna göras i en enhetligt uppbyggd ordning vid högst två tillfällen . Meningen är vidare att antalet handlingar som den enskilde behöver för att fullgöra sin redovisnings- och betalningsskyldighet skall begränsas och att den skatt- eller avgiftsskyldige vid betalning skall kunna beakta exempelvis en fordran på skattemyndigheten avseende mervärdesskatt. 4.4 Nya tidpunkter för redovisning och betalning av inkomstskatt och avgifter Regeringens förslag: Tidpunkten för redovisning och betalning av inkomstskatt och avgifter tidigareläggs till den 10 i den uppbördsmånad som betalning skall ske. I uppbördsmånaden januari får betalning i stället ske senast den 15. Tidigareläggningen omfattar preliminär F-skatt, särskild A-skatt, kvarstående och tillkommande skatt, innehållen preliminär skatt, särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. samt socialavgifter och särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster som betalas av arbetsgivare. Även i vissa andra fall då den 18 har rättsverkningar i uppbördshänseende skall i stället den 10 tillämpas. Senaste tidpunkt för utsändande av F-skattesedlar flyttas från under inkomståret till den 18 samma månad. Detsamma gäller för besked om debitering av särskild A-skatt. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser avstyrker förslaget. och anför i ett gemensamt yttrande att förslaget medför mycket stora administrativa probelm i framför allt mindre företag som anlitar redovisningsbyråer och negativa effekter från ränte- och likviditetssynpunkt utan att medföra några som helst fördelar för företagen. Förslaget tillstyrks av , (), Statskontoret, , () och (). Svenska föreslår att företagare som bedriver säsongverksamhet skall betala skatt endast företaget haft öppet. Bankorganisationerna föreslår att vid försenade skatteinbetalningar, som orsakats av produktionsstörning eller något annat fel inom Bankgirot, ränta skall tas ut av betalningsförmedlaren i stället för dröjsmålsavgift av den betalningsskyldige. Även Postgirot tar upp frågan om dröjsmålsavgift vid förseningar som beror på fel hos betalningsförmedlaren. anser att utbetalningen av skattemedel till landsting och kommuner skall tidigareläggas. Även påpekar att utbetalningen av skattemedel skall ske tidigare. anser att förslaget skall omfatta endast stora företag. RRV, Bankorganisationerna och Postgirot efterlyser en klar definition av termen betalningstidpunkt. Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande ordning är den 18 sista inbetalningsdag för bl.a. debiterad och innehållen preliminär skatt, arbetsgivaravgifter, kvarstående och tillkommande skatt samt särskild inkomstskatt för utomlands bosatta och särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. Som redogjorts för i avsnitt 4.2 har tidpunkterna för redovisning och betalning av skatter och avgifter uppmärksammats särskilt genom den översyn av statliga betalningstidpunkter som på uppdrag av regeringen utförts av RGK och RRV. De konstaterade att det i huvudsak var tre skäl till att den 18 valts som sista inbetalningsdag. Arbetsgivarna behövde relativt för beräkning och redovisning av skatter och avgifter. De skulle ha en viss skattekredit som ersättning för sin medverkan i uppbörden. Datumet passade Posten med hänsyn till bl.a. arbetet med utbetalning av folkpensioner. Som tidigare nämnts (avsnitt 3 och 4.3) håller ett nytt system för redovisning och betalning av skatter och avgifter på att tas fram. Syftet är att åstadkomma ett mer effektivt uppbördssystem. I ett sådant system har betalningstidpunkterna mycket stor betydelse. Det är vidare statsfinansiellt viktigt att betalning sker . Det är de mest betydelsefulla betalningsströmmarna som bör ses över. Dit räknas i första hand av arbetsgivare innehållen preliminär skatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Som tidigare slagits fast bör vid val av nya betalningstidpunkter utgångspunkten vara att statens räntekostnader skall minimeras och att en senareläggning av betalningstidpunkter inte bör ske i syfte att ge den betalningsskyldige kompensation för administrationen av betalningar till staten (se prop. 1991/92:100 bil. 1 s. 48, bet. 1991/92:FiU20, rskr. 1991/92:128, jfr prop. 1993/94:150 bil. 1 s. 121 f). Den av RGK och RRV företagna översynen visar att en väsentlig tidigareläggning av tidpunkterna för betalning av skatter och avgifter är möjlig. RGK och RRV har emellertid vid sina överväganden haft att beakta främst räntekostnader och andra kostnader för staten och utifrån dessa faktorer försökt få fram en från kassahållningssynpunkt optimal tidpunkt för inbetalning. Vid valet av tidpunkter för betalning kan hänsyn inte bara tas till ekonomiska konsekvenser utan också till den betydelse tidpunkterna har för utformningen av ett effektivt uppbördssystem. I detta hänseende måste förutom statsfinansiella skäl beaktas effekterna för såväl skatteförvaltningen som de betalningsskyldiga. De betalningsskyldiga måste ges rimlig tid för att kunna lämna en korrekt redovisning och att få fram nödvändiga medel. Även de finansiella effekterna i övrigt för de betalningsskyldiga måste vägas in. Möjligheterna för den skatt- eller avgiftsskyldige att lämna en korrekt redovisning hänger samman med när de uppgifter som skall lämnas till skattemyndigheten finns tillgängliga. För arbetsgivares redovisning av innehållen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter består underlaget i princip av uppgifter om under närmast föregående månad utbetald lön. I allmänhet betalas lön ut omkring den 25-27 i intjänandemånaden. kan därför skatteavdrag och arbetsgivaravgifter redovisas om man bortser från vissa naturaförmåner. Undantagsvis betalas emellertid lön på annat sätt, vilket senarelägger skatte- och avgiftsredovisningen. Med bl.a. ändrad planering och nya rutiner torde en stor andel av arbetsgivarna - i vart fall - kunna redovisa och betala skatter och avgifter i omedelbar anslutning till löneutbetalningarna. Detsamma gäller den som gör skatteavdrag vid utbetalning av ränta eller utdelning även om det i en del fall kan krävas omfattande anpassningar av arbetsrutiner och datasystem. Svårare är det emellertid särskilt för de skatt- och avgiftsskyldiga - i regel mindre företag - som anlitar redovisningsbyråer för sina skatte- och avgiftsredovisningar. Vid val av nya betalningstidpunkter måste en sammanvägning göras av statsfinansiella aspekter, de finansiella påfrestningar för de skatt- och avgiftsskyldiga som en tidigareläggning innebär och den tid som de skatt- och avgiftsskyldiga behöver för att åstadkomma en riktig redovisning. Enligt regeringens bedömning kan tidpunkten för redovisning och betalning av de skatter och avgifter som redovisas eller betalas den 18 tidigareläggs till i vart fall den 10 i samma månad. Det är svårt att dra en gräns mellan olika kategorier av arbetsgivare. Regeringen har därför nu stannat vid att samma regler skall gälla för alla arbetsgivare. Kring årsskiften kommer de skatt- och avgiftsskyldiga med den föreslagna ordningen att ha endast ett begränsat antal vardagar till förfogande för att skaffa blanketter, informationsmaterial och upplysningar från skatteförvaltningen. bör därför redovisning och betalning i stället få ske senast den 15. Härigenom ges de skatt- och avgiftsskyldiga rimlig tid att åstadkomma en korrekt redovisning. Tidigareläggningen bör omfatta debiterad och innehållen preliminär skatt, arbetsgivaravgifter samt arbetsgivares betalning av särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Den kommer också att påverka betalningar av kvarstående och tillkommande skatt. Detsamma gäller beträffande betalning av särskild inkomstskatt för utomlands bosatta och särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. Även i vissa andra fall då enligt nuvarande ordning den 18 gäller för redovisning och betalning eller har andra rättsverkningar bör i stället den 10 tillämpas. Däremot föreslår vi inte någon ändring av tidpunkten som års taxering gäller som senaste dag för betalning av kvarstående skatt med lägre kvarskatteavgift än vad som annars beräknas för den vars slutliga skatt debiteras under taxeringsåret. Detta beror främst på att den aktuella regeln inte kommer att behövas när förslag om ett skattekontosystem genomförs. Regeln kan alltså komma att gälla under en så begränsad tid att den av praktiska och administrativa skäl inte bör ändras. Frågan om när en betalning skall anses ha gjorts och därmed sammanhängande frågor utgår vi från att kommer att behandla i sitt fortsatta utredningsarbete. Tidpunkterna för utbetalning av skattemedel till kommuner, landsting och kyrkliga samfälligheter lämnas oförändrade. Mervärdesskatt betalas den 5 och som huvudregel tillämpas en redovisningsperiod . Vid ett svenskt medlemskap i avses mervärdesskatteredovisningen ske för enmånadsperioder för sådana skattskyldiga som bedriver handel med EG. Enligt RGK:s och RRV:s bedömning bör mervärdesskatt betalas den 18 närmast efter redovisningsperiodens utgång och redovisningsperioden som huvudregel vara en månad. De uppgifter om den skattepliktiga omsättningen av varor och tjänster som behövs för redovisningen till mervärdesskatt hämtas ur den skattskyldiges bokföring. I princip skall varje skattepliktig affärshändelse intill redovisningsperiodens utgång beaktas. Därför behöver den skattskyldige i regel efter periodens utgång för att ta fram och ställa samman de uppgifter som skall redovisas. I enlighet med vad RGK och RRV har kommit fram till (se avsnitt 4.2) torde det emellertid finnas utrymme för en tidigareläggning av betalningstidpunkten även för mervärdesskatt. Effekterna av den ovan föreslagna tidigareläggningen av redovisning och betalning av innehållen källskatt och arbetsgivaravgifter kommer att variera för olika skatt- och avgiftsskyldiga beroende på lönesumma och i vilken utsträckning som tidigareläggningen leder till antingen ett ökat kreditutnyttjande eller minskade behållningar. De finansiella påfrestningar som förslaget medför gör att vi avstår från att i det här sammanhanget ta upp frågan om förkortad redovisningsperiod och tidigarelagd betalningstidpunkt för mervärdesskatt. Fyllnadsinbetalning av preliminär skatt Enligt 27 § 3 mom. UBL kan fyllnadsinbetalning av preliminär skatt göras t.o.m. året efter inkomståret utan att någon kvarskatteavgift tas ut. Den tidpunkten tillämpas års taxering. gällde som senaste inbetalningsdag.Den nu gällande tidpunkten för fyllnadsinbetalning motiverades när den kom till med att den skattskyldige skulle ha möjlighet att beräkna sin slutliga skatt och bedöma om en fyllnadsinbetalning måste göras för att undvika kvarskatteavgift (prop. 1991/92:43 s. 100 f). Det ansågs därför rimligt att den skattskyldige hade tillgång till blanketter och informationsmaterial från skattemyndigheten. Dessa handlingar fanns i många fall att tillgå först efter . Från och med gäller delvis nya förutsättningar. Nämnas kan bl.a. de nya tidpunkterna för att lämna självdeklaration.