prop · GI0389 · 1995-01-01 00:00:00 — 3 § Utdrag av eller upplysning om innehållet i polisregister skall meddelas, när framställning därom görs av 1. justitiekanslern, 1. justitiekanslern, ombudsmän, ombudsmän, , den , den centrala centrala utlännningsmyndigheten, utlännningsmyndigheten, länsstyrelse, länsrätt, länsstyrelse, länsrätt, polismyndighet eller polismyndighet, allmän allmän åklagare; åklagare eller Alkoholinspektionen; 2. annan myndighet, om och i den mån regeringen för visst slag av ärenden eller för särskilt fall ger tillstånd därtill; 3. enskild, om han behöver utdraget för att ta till vara sin rätt i främmande stat, för att få tillstånd att inresa, vistas, bosätta sig eller arbeta i främmande stat eller för att pröva fråga om anställning eller uppdrag i verksamhet, som avser vård eller som är av betydelse för rikets säkerhet eller för förebyggandet eller beivrandet av brott, och regeringen i förordning medgivit att utdrag eller upplysning lämnas för sådant ändamål eller, i annat fall, om den enskilde styrker att hans rätt är beroende av upplysning ur registret och regeringen medger att upplysningen meddelas. Regeringen kan förordna att en myndighet som avses i första stycket får ha terminalåtkomst till polisregister. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , justitierådet . , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har rege- ringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. alkohollag, 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 3. lag om ändring i lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker, 4. lag om ändring i lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit m.m., 5. lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m., 6. lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: 6 kap. 9 § Enligt paragrafens första stycke är det i princip förbjudet att på ställen med serveringstillstånd dricka eller tillåta någon att dricka andra alkoholdrycker än sådana som serverats i enlighet med tillståndet. Andra stycket innehåller ett förbud mot att i vissa andra lokaler dricka eller tillåta någon att dricka alkoholdrycker överhuvudtaget. Enligt en bestämmelse i paragrafens tredje stycke förbjuds vidare viss förvaring av alkoholdrycker. Enligt den bestämmelsen gäller som huvudregel att alkoholdrycker som inte får serveras i en lokal som avses i paragrafen inte heller får förvaras i en sådan lokal eller tillhörande utrymme. Vid föredragningen inför Lagrådet har upplysts att de olika förbuden inte är avsedda att gälla i fråga om öl. Denna begränsning framgår inte av lagtexten. Lagrådet förordar därför den ändringen i paragrafen att det i ett nytt fjärde stycke slås fast att förbuden inte gäller i fråga om öl. I övrigt förordar Lagrådet vissa redaktionella jämkningar. På grund av det anförda kan paragrafen ges förslagsvis följande lydelse: "På serveringsställe där serveringstillstånd gäller får inte någon dricka eller tillåtas dricka andra alkoholdrycker än sådana som har serverats i enlighet med tillståndet. Detta gäller dock inte på hotellrum. Inte heller får någon dricka eller tillåtas dricka alkoholdrycker på ett serveringsställe där alkoholdrycker inte får serveras eller i en lokal, som yrkesmässigt upplåts för anordnande av sådana sammankomster i slutna sällskap vid vilka mat eller dryck tillhandahålls av innehavaren eller genom dennes försorg och där servering av alkoholdrycker inte är tillåten. Alkoholdrycker som inte får serveras i en lokal som avses i denna paragraf får inte heller förvaras i sådan lokal eller tillhörande utrymmen i annat fall än när det är uppenbart att drycken inte är avsedd att drickas på stället. Förbuden enligt denna paragraf gäller inte i fråga om öl." 7 kap. 5 § I paragrafen anges vilka olika slag av serveringstillstånd som kan ges. Enligt första stycket, som är uppdelat på två punkter, kan tillstånd meddelas för servering till allmänheten eller i förening, företag eller annat slutet sällskap. Tillstånden kan avse servering året runt, , vid ett enstaka tillfälle eller . Av andra stycket framgår att serveringstillstånd kan avse s.k. trafikservering, varmed avses servering på vissa transportmedel. I tredje stycket anges att tillståndsmyndigheten kan om det finns särskilda skäl begränsa tillståndets giltighet till samt meddela de villkor som behövs. Villkoren får meddelas i samband med tillståndsbeslutet eller senare . Bestämmelsen i andra stycket om trafikservering fyller ingen självständig funktion i förevarande paragraf. Den bör därför utgå och i stället fogas in i 12 § andra stycket, som anger vilken myndighet som meddelar tillstånd till trafikservering. Vad som sägs i tredje stycket om begränsning av ett tillstånds giltighet har sin bakgrund i att tillstånd till servering året runt eller gäller tills vidare. För att förståelsen av bestämmelsen skall underlättas bör detta förhållande framgå direkt av lagtexten. Stycket bör därför kompletteras med en bestämmelse av innebörd att nämnda tillstånd gäller tills vidare. I paragrafen bör därutöver göras vissa redaktionella ändringar. Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: "Serveringstillstånd kan meddelas för servering till allmänheten eller i förening, företag eller annat slutet sällskap. Tillstånd kan avse servering året runt, , eller vid ett enstaka tillfälle. Tillstånd, som avser servering året runt eller gäller tills vidare. får dock om det finns särskilda skäl begränsa tillståndets gilighet till . I samband med beslut om serveringstillstånd eller senare får tillstånds- myndigheten meddela de villkor som behövs." 12 § Som anförts under 5 § bör vad som anges i den paragrafens andra stycke om trafikservering fogas in i andra stycket i förevarande paragraf. Vissa redaktionella ändringar bör vidare göras i paragrafens första stycke. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse: "Tillstånd till servering av spritdrycker, vin och starköl meddelas av den kommun där serveringsstället är beläget. Serveringstillstånd, som avser servering i inrikes trafik på fartyg, luft- fartyg eller järnvägståg (trafikservering), meddelas dock av den kommun där det företag som vill bedriva serveringen har sitt säte eller där den person som vill bedriva serveringen har sitt hemvist. inte säte inom landet eller personen inte hemvist inom landet, meddelas tillstånd av ." 21 § Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripande från kommunens sida mot försäljning av öl, när denna inte äger rum på tillfredsställande sätt. I första stycket anges sålunda att, om detaljhandel med eller servering av öl föranleder olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller bestämmelserna i den föreslagna lagen inte följs, kommunen får förbjuda den som bedriver försäljningen att fortsätta verksamheten eller, om mildrande omständigheter föreligger, meddela honom varning. Vad som anges som förutsättning för att varning skall komma i fråga - att mildrande omständigheter föreligger - ger närmast intryck av att ingripande enligt paragrafen har straffrättslig karaktär. I författningskommentaren uttalas att mildrande omständigheter kan vara att olägenheterna inte beror på näringsidkaren själv eller är svåra för honom att påverka eller förhindra, t.ex. tillfälliga besök av störande ungdomar. Även om ingripande enligt paragrafen får en straffliknande effekt, är syftet därmed uppenbarligen ett annat nämligen att förhindra att försäljning av öl sker under olämpliga former. Med hänsyn härtill passar uttrycket "om mildrande omständigheter föreligger" mindre väl. Med anledning av vad som anförts i författningskommentaren kan för övrigt framhållas att meddelande av varning framstår som en tämligen meningslös åtgärd i fall då olägenheterna inte beror på näringsidkaren själv och denne har svårt att påverka eller förhindra dem. Mot bakgrund av det sagda föreslår Lagrådet att bestämmelsen i det berörda hänseendet utformas på följande sätt: "--------- eller, om förbud får anses vara en alltför ingripande åtgärd, meddela honom varning." 10 kap. 6 § Enligt paragrafen döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar alkoholdrycker åt annan i strid med 3 kap. 9 § för olovligt anskaffande av alkoholdrycker till "påföljd som anges i 2 §". Vid föredragningen inför Lagrådet har upplysts att det är avsett att även straffskalan i 3 § för grovt brott skall vara tillämplig vid brott enligt förevarande paragraf. Den avsedda innebörden framgår dock inte av lagtexten. Mot denna bakgrund förordar Lagrådet att före- varande paragraf ges följande lydelse: "Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar alkoholdrycker åt annan i strid med 3 kap. 9 § döms för olovligt anskaffande av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst ." 9 § I första stycket anges att för försök eller förberedelse till brott som avses i 1, 2 och 6 §§ (olovlig tillverkning av sprit m.m., olovlig försäljning av alkoholdrycker och olovligt anskaffande av alkoholdrycker) döms till ansvar enligt 23 kap. . Andra stycket innehåller i första meningen en föreskrift om att 23 kap. 4 och 5 §§ skall tillämpas om flera medverkat till en straffbelagd gärning. Enligt andra meningen skall den till vilken sprit, mäsk eller alkoholdrycker har överlåtits för personligt bruk dock vara fri från ansvar. Lagrådet konstaterar att genom bestämmelsen i första stycket utvidgas det straffbara området. I lagen om handel med drycker straffbeläggs sålunda försök till olovlig försäljning och olovligt anskaffande av alkoholdrycker medan för- beredelse till sådana gärningar är straffritt. Lagen om tillverkning av drycker m.m. innehåller inga bestämmelser om försök och förberedelse till brott. I lagen finns emellertid straffbestämmelser avseende vissa åtgärder med destilla- tionsapparater och aktiverat kol vilka bestämmelser inte förs över till alkohol- lagen. Dessa gärningar kan i viss utsträckning omfattas av straffbestämmelsen i första stycket av förevarande paragraf som dock har en vidare tillämpning. Författningskommentaren innehåller endast mycket kortfattade motiv till paragrafen. Några skäl för en ökad kriminalisering av förfaranden med alkoholdrycker anges inte. Enligt Lagrådets mening bör en vidgad kriminalisering komma till stånd först efter att behovet härav närmare analyserats. Lagrådet förutsätter att så sker under det fortsatta lagstiftningsarbetet. Beträffande därefter paragrafens andra stycke har genom en lagändring som trätt i kraft (SFS 1994:458, prop. 1993/94:130) den allmänna medverkansregleringen i 23 kap. utvidgats till att gälla även gärningar utanför balken när fängelse är föreskrivet. Straff- skalan för samtliga i alkohollagen straffbelagda gärningar innehåller fängelse. Bestämmelserna i första meningen om medverkan fyller därför inte någon självständig funktion och bör utgå. I andra meningen bör vidare göras vissa redaktionella ändringar. Mot bakgrund av det anförda förordar Lagrådet att paragrafens andra stycke ges följande lydelse: "Den till vilken sprit, mäsk eller alkoholdrycker har anskaffats för personligt bruk skall vara fri från ansvar för medverkan till brott som avses i detta kapitel." 11 kap. 3 § Mot bakgrund av bestämmelserna om förverkande av alkoholdrycker m.m. i 1 och 2 §§ i föreslås i förevarande 3 § att, om ett förordnande om förverkande skulle vara obilligt, förverkandet får helt eller delvis efterges. I enlighet med vad som gäller i flertalet andra liknande fall bör undantaget vara tillämpligt endast då förverkande skulle vara uppenbart obilligt. Även i övrigt torde saknas anledning att utforma bestämmelsen annorlunda än vad som i allmänhet är fallet med motsvarande bestämmelser av samma innebörd på andra om- råden. Lagrådet föreslår därför att bestämmelsen ges följande lydelse: "Förordnande om förverkande skall inte meddelas, om det skulle vara uppenbart oskäligt." 12 kap. 4 § Första stycket innehåller en uppräkning i åtta punkter av uppgifter som får registreras beträffande dem som har tillstånd eller som ansöker om tillstånd. Registrering får enligt punkt 2 ske av uppgift om dom i brottmål och enligt punkt 3 av uppgift om förekomst av ärende hos polis- eller åklagarmyndighet. Enligt författningskommentaren får uppgift som avses i punkt 2 endast innefatta det lagrum som har tillämpats samt domsnummer och domstol. Beträffande punkt 3 anges att uppgift om ärendet endast skall innehålla en identifikationsbeteckning, exempelvis ett diarienummer. Med hänsyn till att det här är fråga om mycket integritetskänsliga uppgifter bör de i författ- ningskommentaren angivna begränsningarna föras in i lagtexten. I punkt 8 har tagits in ett bemyndigande för regeringen att ge närmare föreskrifter om registrering av annan uppgift som har betydelse för hand- läggningen av ärenden enligt lagen. I motsats till övriga punkter öppnar punkt 8 möjlighet för registrering av en vid krets av uppgifter. Enligt författ- ningskommentaren skall emellertid bemyndigandet inte få användas för registrering av känsliga personuppgifter. Även denna begränsning bör framgå av lagtexten. Enligt tredje stycket får beträffande dem som har haft tillstånd eller som har sökt men vägrats tillstånd registreras uppgift som sägs i första punkten 1 och uppgift som avses i 5 §. Enligt vad som upplysts vid föredragningen gäller de uppgifter som avses i 5 § såväl dem som anges i första stycket som dem som anges i tredje stycket av 4 §. Hänvisningen till 5 § i tredje stycket bör därför utgå. Mot bakgrund av det anförda föreslår Lagrådet att första stycket punkterna 2, 3 och 8 ges följande lydelse: "2. uppgift om dom i brottmål, såvitt avser domstol, domsnummer och tillämpade bestämmelser, 3. uppgift om förekomst av ärende hos polis- eller åklagarmyndighet, såvitt avser diarienummer eller motsvarande beteckning, _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 8. i den utsträckning regeringen närmare föreskriver, annan uppgift som har särskild betydelse för handläggningen av ärenden enligt denna lag och inte utgör personuppgift av känslig natur." Vidare föreslår Lagrådet att tredje stycket ges följande lydelse: "I registret får beträffande den som avses i 3 § första stycket 2 och 4 registreras uppgift som anges i första stycket 1." 9 § Enligt denna paragraf får uppgifter ur registret lämnas ut till kommun och länsstyrelse i den utsträckning uppgifterna är av betydelse för till- ståndsprövning eller tillsyn. Den föreslagna bestämmelsen skall ses mot bakgrund av förslaget i remissen till ny sekretessregel i 9 kap. 24 § sekretesslagen (1980:100). Syftet med bestämmelsen torde vara att begränsa den nya sekretessregelns räckvidd så att den inte hindrar att kommuner och länsstyrelser får den tillgång till uppgifter ur registret som de behöver. För att denna inne- börd skall framgå otvetydigt av lagtexten förordar Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse (jfr 14 kap. 1 § andra meningen sekretesslagen): "Alkoholinspektionen är skyldig att på begäran lämna ut uppgifter ur registret till kommun och länsstyrelse i den utsträckning uppgifterna är av betydelse för tillståndsprövning eller tillsyn." Under punkt 2 har i tredje stycket tagits upp en bestämmelse avseende prövningen i kammarrätt av fråga om ingripande mot serveringstillstånd. Där anges att mål som väckts i kammarrätten av enskild före ikraftträdandet och som avser ingripande mot ett serveringstillstånd prövas enligt äldre bestämmelser. Härmed åsyftas bestämmelserna i lagen om handel med drycker, vilka torde vara något mindre stränga än motsvarande bestämmelser i den nya lagen. Förslagets ståndpunkt är att de nya bestämmelserna om prövning i sak i princip skall tillämpas efter ikraftträdandet. Detta gäller bl.a. ärende om ingripande mot tillståndshavare, vilket börjat handläggas hos före ikraftträdandet. Med hänsyn härtill och med beaktande av syftet med ingripande kan ifrågasättas om det finns tillräckliga skäl att just i det fall som avses i den nu berörda övergångsregeln tillämpa äldre bestämmelser Lagrådet vill dock inte motsätta sig att så sker. Det finns emellertid inte anledning att begränsa en undantagsregel till mål som har anhängiggjorts i kammarrätten före ikraftträdandet. Utifrån det synsätt som måste ligga bakom remissförslaget bör äldre bestämmelser tillämpas i kammar- rätten så snart beslut i saken har meddelats före ikraftträdandet, dvs även om överklagande sker först därefter. I sistnämnda situation bör äldre bestämmelser tillämpas även beträffande själva överklagan- det. Mot bakgrund av det sagda föreslår Lagrådet att tredje stycket i punkt 2 ges följande lydelse: "Har i fråga om ingripande mot serveringstillstånd meddelat beslut före ikraftträdandet, tillämpas äldre bestämmelser beträffande överklagande av beslutet och prövningen i överinstans." Den nya lagen skall, enligt vad som föreslås i punkt 1, träda i kraft såvitt avser bestämmelsen i 9 kap. 2 § 3 st. om att det krävs prövningstillstånd vid överklagande av allmän förvaltningsdomstols, dvs läns- rättens, beslut till kammarrätten. Någon särskild övergångsbestämmelse i anledning härav har inte föreslagits. Av allmänna processrättsliga principer får anses följa att en ny bestämmelse som kräver prövningstillstånd för att överklagande skall tas upp till prövning inte bör tilllämpas i fråga om beslut som har meddelats före ikraftträdandet, även om överklagande sker först därefter (se t.ex. övergångsbestämmelserna till lagen 1993:514 om ändring i och lagen 1993:516 om ändring i utsökningsbalken). Detta bör komma till uttryck i övergångsbestämmelserna. Före- skriften kan lämpligen tas upp som en ny punkt 3, vilket medför förskjutning av numreringen av de följande bestämmelserna. Den nya bestämmelsen kan få förslagsvis följande lydelse: "I fråga om beslut som allmän förvaltningsdomstol har meddelat före tillämpas, i stället för 9 kap 2 § tredje stycket i nya lagen, äldre bestämmelser om överklagande." I punkt 3 återfinns en bestämmelse om verkan efter ikraftträdandet av detaljhandelsbolagets och partihandelsbolagets monopolställning enligt nuvarande reglering. I punkten föreskrivs sålunda att detaljhandelsbolagets och det i lagen om handel med drycker omnämnda partihandelsbolagets rätt enligt äldre bestämmelser skall gälla som tillstånd enligt den nya lagen till dess nytt tillstånd erhållits, dock längst t.o.m. . Trots paragrafens generella lydelse kan det inte vara avsett att den skall avse andra monopolrättigheter än de som bortfaller i den nya lagen och där ersätts av krav på tillstånd. Detta bör i klarhetens intresse framgå av lydelsen. Denna bör även i övrigt jämkas. Lagrådet föreslår följande lydelse: "Partihandelsbolagets och detaljhandelsbolagets rättigheter enligt lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. och lagen (1977:293) om handel med drycker skall, i den mån de avser verksamheter som enligt den nya lagen kräver tillstånd, gälla som sådana tillstånd till dess tillstånd har meddelats partihandelsbolaget eller detaljhandelsbolaget, dock längst till utgången av ." Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Yttrande enligt 2 a § datalagen (1973:289) över förslag till lagrådsremiss med förslag till ny alkohollag Departementet har anmodat Datainspektionen att yttra sig över ett förslag till lagrådsremiss med förslag till ny alkohollag. Ett exemplar av förslaget kom inspektionen till handa och begäran om yttrande med svar . Den tid Datainspektionen fått till förfogande att granska förslaget har alltså varit kort, särskilt med hänsyn till att lagrådsremissen innehåller betydande förändringar i förhållande till den tidigare remitterade promemorian. Enligt förslaget skall alla som har, har haft, ansöker om eller har ansökt om tillstånd enligt alkohollagen registreras i tillståndsregistret. Det gäller inte endast de som förekommer i ärenden hos Alkoholinspektionen utan även den stora mängd enskilda som omfattas av kommunernas myndighetsutövning enligt alkohollagen. Datainspektionen avstyrker en så omfattande registrering. Alkoholinspektionen skall pröva ansökningar om tillverknings-, partihandels- och inköpstillstånd samt utöva tillsyn över tillståndshavarna. Över dessa tillståndshavare bör inspektionen få föra ett personregister. Alkoholinspektionen utövar vidare den centrala tillsynen på alkoholområdet, alltså även när det gäller servering där kommunerna är tillståndsmyndigheter och tillsammans med polismyndigheterna har det omedelbara tillsynsansvaret. Ett övergripande tillsynsansvar omfattar normalt inte hantering av enskilda tillståndsärenden utan information, föreskrifter, statistik m.m. Alkoholin- spektionens uppgifter i denna del skiljer sig således från den verksamhet där inspektionen själv meddelar tillstånd för tillverkning och handel samt inspekte- rar. De uppgifter som avser serveringstillstånd och som Alkoholinspektionen i särskilda fall kan behöva bör enligt Datainspektionens mening inte permanent ingå i registret utan kan inhämtas på annat sätt. Det statistikregister som Alkoholinspektionen möjligen kan behöva för sin tillsyn över kommunernas verksamhet bör med hänsyn härtill regleras särskilt. Det kan också påpekas att det av förslaget inte framgår hur uppgifterna i det föreslagna mycket omfattande registret skall hållas aktuella och riktiga, vilket från integritetssynpunkt är mycket viktigt. Finns t.ex. någon uppgiftsskyldighet för kommunerna annat än enligt 8 kap. 2 §, som synes avse uppgifter i konkreta fall och inte ett kontinuerligt tillförande av uppgifter och avser 12 kap. 7 § en sådan uppgiftsskyldighet som bryter sekretess och ålägger kommunerna att kontinuerligt prestera underrrättelser om förändringar? Kommunernas registerföring omfattas inte av förslaget och någon möjlighet till enkel och snabb kommunikation med hjälp av automatisk databehandling synes inte finnas. I fråga om registerinnehållet vidhåller Datainspektionen i enlighet med vad som framfördes i remissyttrandet över Ds 1994:92, att särskild försiktighet är påkallad vid registrering av brottsuppgifter. Datainspektionen anser fortfarande att registreringen av brottsuppgifter bör begränsas till uppgift om domstol och domsnummer och att registrering av brottsmisstankar i övrigt inte bör få förekomma (jfr 12 kap. 4 § p 2 och 3) I 12 kap. 6 § finns bestämmelse om gallring. Enligt Datainspektionen är det bra att den snabba gallring som följer av första stycket görs. Däremot är innebörden av andra stycket oklar. Skall ytterligare gallring enligt andra stycket ske i de fall tillstånd återkallats eller vägrats och skall gallring enligt andra stycket ske även när ett löpande tillstånd finns? Om endast fall av återkallelse eller vägrat tillstånd avses bör en gallringsbestämmelse finnas även för löpande tillstånd så att inte gamla uppgifter bevaras i onödan. Om andra stycket avser även löpande tillstånd bör vissa uppgifter kunna få finnas kvar även om inte ärendehandläggning pågår. Datainspektionen framförde i sitt remissyttrande synpunkter på sekretesskyddet för enskilds personliga förhållanden. Datainspektionen vidhåller sina syn- punkter. Detta yttrande har beslutats av generaldirektören i närvaro av datarådet , fördragande. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:89 Förslag till alkohollag Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för inför, ändrar, bakomliggande upphäver eller EG-regler upprepar ett normgivnings- bemyndigande Alkohollag 2 kap. 3 §, 3 kap. 10 §, 4 kap. 8 §, 7 kap. 3, 4, 8, 13 §§ 12 kap. 4, 6, 7 §§ Lag om ändring 4, 8a §§ i lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit m.m. Lag om ändring 3 § i lagen (1965:94) om polisregister m.m.