prop · GI03202 · 1995-01-01 00:00:00 — Vid sådan omsättning av varor som beskattas enligt bestämmelserna i detta kapitel får en skattskyldig återför- säljare inte göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till 1. konstverk, samlar- föremål eller antikvi- teter som återförsälja- ren själv har importerat, 2. konstverk som upp- hovsmannen eller dennes dödsbo tillhandahållit honom, eller 3. konstverk som en annan näringsidkare än en skattskyldig återför- säljare tillhandahållit honom. 14 § Om en skattskyldig återförsäljare enligt 3 § har valt att tillämpa de allmänna bestämmel- serna i denna lag på omsättning enligt 1 eller 2 § av vissa varor, skall den in- gående skatt som hänför sig till förvärv eller import av varorna dras av för den redovisnings- period under vilken varorna omsätts av åter- försäljaren när det är fråga om 1. konstverk, samlar- föremål eller antikvi- teter som återförsälja- ren själv har importerat, 2. konstverk som upp- hovsmannen eller dennes dödsbo tillhandahållit honom, eller 3. konstverk som en annan näringsidkare än en skattskyldig återför- säljare tillhandahållit honom. 15 § Den som redovisar mer- värdesskatt både enligt de allmänna bestämmel- serna i denna lag och enligt bestämmelserna i detta kapitel är skyldig att i sina räkenskaper särskilja de transaktioner som beskattas enligt be- stämmelserna i detta kapitel. 16 § När mervärdeskatten skall redovisas enligt bestämmelserna i detta kapitel får skattens belopp eller underlag för beräkning av be- loppet inte anges i faktura. 17 § Omsättning av begag- nade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter omfattas av bestämmelserna i 5 kap. 9 §. 18 § Bestämmelserna i 3 kap. 30 a § samt 5 kap. 2 § första stycket 4, andra och tredje styckena tillämpas inte på om- sättning av varor som beskattas enligt bestämmelserna i detta kapitel. 19 § Vid omsättning till annat av ett sådant transportmedel som avses i 1 kap. 13 a §, skall bestämmel- serna i detta kapitel inte tillämpas. Särskilda bestämmelser för omsättning i viss resebyråverksamhet 1 § De särskilda bestämmelserna i detta kapitel skall tillämpas vid sådan omsättning av resor som en resebyrå tillhandahåller resenärer och där resebyrån som ett led i den omsättningen förvärvar varor och tjän- ster från andra närings- idkare eller förmedlar varorna och tjänsterna i eget namn för deras räkning. Vad resebyrån på detta sätt tillhanda- håller en resenär skall anses som omsättning av en enda tjänst (rese- tjänsten). Om resenären är en näringsidkare vars verksamhet medför rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt får resebyrån istäl- let tillämpa de allmänna bestämmelserna i denna lag på en sådan omsättning som omfattas av be- stämmelserna i första stycket. Med resebyrå avses även researrangör. 2 § Vid sådan omsättning av en resetjänst som avses i 1 § första stycket ut- görs beskattningsunder- laget av resebyråns marginal. Marginalen utgörs av skillnaden mellan ersättningen för resetjän- sten och resebyråns kostnader för varor och tjänster som tillhanda- hålls resebyrån av andra näringsidkare och som kommer resenären direkt tillgodo. Vid beräkning av beskattningsunderlaget skall resebyråns kompen- sation för skatt enligt denna lag inte räknas in i ersättningen. 3 § Omsättning av rese- tjänsten medför inte rätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv av varor och tjänster som kommer resenären direkt till godo. Sådan ingående skatt ger inte heller rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1-4 §§. 4 § Omsättning av resetjänsten omfattas av bestämmelserna i 5 kap. 8 § om inte annat följer av andra stycket. Om resebyrån som ett led i omsättningen av resetjänsten förvärvat varor och tjänster som en annan näringsidkare tillhandahållit resebyrån utanför EG, skall rese- tjänsten anses omsatt utomlands i enlighet med vad som gäller för i 5 kap. 11 § 6 angivna tjänster. Om förvärven avser varor och tjänster som den andre näringsid- karen tillhandahållit resebyrån både inom och utanför EG, gäller be- stämmelserna i 5 kap. 11 § 6 endast för den del av omsättningen av rese- tjänsten som avser varor och tjänster tillhanda- hållna utanför EG. 10 kap. 2 §6 En utländsk företagare som förmedlar en vara eller en tjänst för en uppdragsgivares räkning har rätt till återbetalning av ingående skatt avseende förvärv eller import av den förmedlade varan eller tjänsten endast i det fall uppdragsgivaren skulle ha haft denna rätt om han förvärvat varan eller tjänsten direkt. Ingående skatt som avser förvärv eller import av en vara ger inte rätt till återbetalning, om varan förvärvas eller förs in för att inom landet levereras till en köpare. Ingående skatt som avses i 8 kap. 2 § första stycket 2 och 3 ger inte rätt till I 9 b kap. finns återbetalning. ytterligare begränsningar av rätten till åter- betalning av ingående skatt. 8 § Ingående skatt som avses i 8 kap. 2 § första stycket 2 och 3 ger inte rätt till någon återbetalning enligt 5-7 §§. Rätt till återbetalning enligt 7 § första stycket 1-8 föreligger endast när fråga är om förvärv för personligt bruk och den sammanlagda ersättningen enligt faktura eller jämförlig handling uppgår till . 12 §7 Den som omsätter varor eller tjänster genom export har rätt till återbetalning av ingående skatt för vilken han saknar rätt till avdrag enligt 8 kap. på grund av att omsättningen sker utanför EG. Rätten till återbetalning gäller under förutsättning att omsättningen är skattepliktig eller undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 9 § utom tredje stycket 2, 10 §, 12 §, 19 § första stycket 2, 21 §, 23 § 1, 2 eller 4, 30 c § eller 30 e §. 6 Senaste lydelse 1994:1798. 7 Senaste lydelse 1994:1798. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Rätt till återbetalning av ingående skatt föreligger inte om skatten hänför sig till förvärv av varor som anges i tredje stycket och förvärvaren omsätter varorna utomlands utan att han kan visa att varorna av före förvärvet innehafts endast av skattskyldiga eller av andra återbe- talningsberättigade än honom själv. Om varorna omsätts efter en redovisningsperiod då avdrag gjorts, skall den återbetalningsbe- rättigade återföra den av- dragna ingående skatten enligt bestämmelserna i 13 kap. 27 §. Andra stycket gäller 1. varor som helt eller till väsentlig del består av guld, silver eller platina men som inte omfattas av avdragsförbudet i 8 kap. 12 §, 2. naturpärlor samt naturliga och syntetiska ädelstenar, 3. varor som helt eller till väsentlig del består av koppar, mässing, tenn, brons eller nysilver, 4. andra vapen än sådana skjutvapen som omfattas av vapenlagen (1973:1176), 5. alster av bildkonst, 6. konstalster av glas, porslin eller annan keramik, 7. möbler, och 8. fartyg eller luftfartyg. 13 kap. 16 §8 Om inget annat följer Om inget annat följer av av 17-23 §§, skall 17-23 §§ eller av 9 a kap. ingående skatt dras av 14 §, skall ingående skatt för den redo- dras av för den redovis- visningsperiod under ningsperiod under vilken vilken 1. den som förvärvar en vara eller en tjänst eller för in en vara till landet enligt god redovisningssed har bokfört eller borde ha bokfört förvärvet eller importen, eller 2. den som förvärvar en vara eller en tjänst har lämnat förskotts- eller a conto-betalning. 8 Senaste lydelse 1994:1798. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 kap. 17 § En deklarationsskyldig skall i skälig omfattning genom räkenskaper, anteckningar eller på annat lämpligt sätt sörja för att underlag finns för fullgörandet av deklarationsskyldigheten, för kontroll av deklarationerna och för beskattningen. Underlaget skall bevaras efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått till ända. Om skyldighet att föra räkenskaper finns särskilda bestämmelser. För den som redovisar skatt enligt de särskilda bestämmelserna i 9 a kap. finns ytterligare be- stämmelser om underlaget för redovisningen i 9 a kap. 15 §. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 9 b kap. tillämpas dock först i fråga om resetjänster som omsätts . Äldre bestämmelser skall tillämpas på omsättning av varor som omfattas av bestämmelserna i 9 a kap. i de fall rätt till avdrag för skatt som hänför sig till förvärvet eller importen av varorna inträtt före ikraftträdandet. De nya bestämmelserna i 9 a kap. får tillämpas av en skattskyldig återförsäljare vid omsättning av en vara efter ikraftträdandet, om den omsättning genom vilken återförsäljaren före ikraftträdandet förvärvat varan varit undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 23 § 1 eller 7 och under förutsättning att återförsäljaren kan visa varans inköpspris. Kan återförsälja- ren inte visa varans inköpspris skall detta antas ha varit av försäljningspriset. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn och kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: 1 kap. 2 a § Genom paragrafen införs en beloppsgräns för skattskyldighet vad gäller omsättning av konstverk som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. Enligt förslaget föreligger inte skattskyldighet om beskattningsunderlagen för beskattningsåret "beräknas" sammanlagt understiga . Skattskyl- digheten skall alltså avgöras på grundval av en beräkning av beskattningsunderlagen. I remissen ges ingen anvisning om hur denna beräkning skall gå till. Det finns inte heller någon motivering till varför man valt att låta en beräkning vara avgörande och inte beloppsgränsen som sådan. Uttalandena i motiven tyder närmast på att det avgörande skall vara om beloppsgränsen fak- tiskt passeras eller ej. I författningskommentaren sägs sålunda bl.a. att om gränsen för skattskyldighet överskrids detta medför att all omsättning skall beskattas. Enligt Lagrådets mening är det inte lämpligt att skattskyldigheten skall avgöras på grundval av en beräkning. Det kan medföra komplikationer inte minst i sådana fall där upphovsmannen redovisar mervärdesskatt för kortare redovis- ningsperiod än kalenderår. Lagrådet förordar därför att föreskriften tar sikte direkt på beloppsgränsen, vilket också överensstämmer med andra föreskrifter i mervärdesskattelagen där skattskyldigheten är beroende av en beloppsgräns (se t.ex. 4 kap. 1-3 §§). Punkt 2 bör i enlighet härmed ges följande lydelse: "2. beskattningsunderlagen för beskattningsåret sammanlagt understiger ". Den som enligt 2 a § inte är skattskyldig har enligt förevarande paragraf möjlighet att frivilligt behandlas som skattskyldig. Avsikten är att det skall föreligga en ovillkorlig rätt till frivillig skattskyldighet, dvs. skattemyn- digheten skall på begäran besluta om detta. Första meningen av paragrafen bör formuleras i enlighet härmed. I andra meningen anges enligt förslaget hur länge ett beslut skall gälla. Det framgår emellertid inte från vilken tidpunkt beslutet skall börja gälla. Enligt vad som upplysts vid föredragningen är avsikten att beslutet skall gälla för beslutet, dvs. beslutet skall gälla för omsättningar för vilka skattskyldighet inträder efter beslutsdagen. Detta bör komma till uttryck i lagtexten. Lagrådet vill dock ifrågasätta om det inte bör vara möjligt för skattemyndigheten att på den skattskyldiges begäran bestämma att beslutet skall börja gälla . 9 a kap. 1 § Tillämpningsområdet för de särskilda bestämmelserna om begagnade varor m.m. omfattar enligt punkt 3 omsättning av varor som levererats till återförsäljaren av en näringsidkare vars omsättning är undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 24 § eller enligt motsvarande bestämmelser i ett annat . Som ytterligare förutsättning gäller enligt punkt 3 att rätt till återbetalning av skatt enligt 10 kap. 11 § inte förelegat vid förvärvet av varan. Enligt 10 kap. 11 § föreligger emellertid över huvud taget inte någon rätt till återbetalning i de angivna fallen. Förutsättningen beträffande återbetalning kan därför utgå ur lagtexten. Paragrafen reglerar rätten för en återförsäljare att frivilligt tillämpa de särskilda bestämmelserna i kapitlet. I första stycket anges att skatte- myndigheten på begäran av återförsäljaren skall besluta att denne skall tillämpa bestämmelserna. I andra stycket anges att första stycket gäller endast under förutsättning att återförsäljaren inte gör avdrag för den ingående mervärdesskatt som hänför sig till förvärvet eller importen av varorna. Andra stycket är enligt lagrådet överflödigt. Av 13 § följer att den som tillämpar de särskilda bestämmelserna inte får göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärvet. Görs sådant avdrag trots att beslut fattats enligt 2 § innebär det att den skattskyldige i enlighet med 3 § valt att tillämpa de allmänna bestämmelserna i lagen. Lagrådet föreslår således att andra stycket utgår. Beträffande tredje stycket hänvisas till vad som anförts i fråga om 1 kap. 2 b § andra meningen. 3 § Lagrådet föreslår att paragrafen arbetas om i redaktionellt hänseende och ges följande lydelse: "Utan hinder av 1 § eller ett beslut som avses i 2 § får en skattskyldig återförsäljare tillämpa de allmänna bestämmelserna i denna lag på en omsättning som annars skulle omfattas av detta kapitel." Definitionen av "begagnade varor" bör lämpligen innehålla någon formulering som tar sikte på det första ledet av uttrycket, dvs. ordet "begagnade". Lagrådet föreslår att inledningen av definitionen ges följande lydelse: "Med begagnade varor avses varor som har varit i bruk och som är lämpliga för vidare användning - - -". Huvudprincipen för marginalbeskattningssystemet är att vinstmarginalen beräknas för varje omsatt vara för sig. Förevarande paragraf ger möjlighet till en förenklad marginalbeskattning när flera varor köps eller säljs utan att de enskilda varornas pris är känt. Enligt paragrafens första stycke utgörs beskattningsunderlaget för sådana varor av den sammanlagda vinstmarginalen . I paragrafens andra stycke utvidgas tillämpningsområdet för det förenklade marginalbeskattningssystemet. Om samlade inköp eller försäljningar av varor enligt första stycket utgör en "betydande del" av en återförsäljares inköp eller försäljningar får det förenklade systemet omfatta även andra omsättningar av sådana varor som omfattas av kapitlet. Uttrycket "betydande del" innebär inte något krav på att det skall vara fråga om en övervägande del utan det är tillräckligt med en mindre del. Enligt vad som upplysts vid föredragningen är emellertid avsikten att en utvidgning enligt andra stycket av tillämpningsområdet för det förenklade systemet skall få ske bara om inköpen eller försäljningarna enligt första stycket utgör den helt övervägande delen av återförsäljarens totala inköp eller försäljningar. Lagrådet föreslår mot denna bakgrund att "betydande del" ersätts med "den huvudsakliga delen". Enligt tredje stycket gäller bestämmelserna i första och andra styckena i fråga om "begagnade transportmedel" endast om de förvärvats för att efter skrotning säljas i delar. Uttrycket begagnade transportmedel definieras inte i det remitterade förslaget. Däremot finns en definition av "nya transportmedel" i 1 kap. 13 a §. Det är oklart hur begagnade transportmedel skall tolkas i förevarande sammanhang. Vid föredragningen har emellertid upplysts att bestämmelsen skall rikta sig mot bilar, motorcyklar o.d. Lagrådet föreslår därför att "transportmedel" ersätts med "motorfordon". Sistnämnda uttryck bör ges den innebörd som det har i fordonskungörelsen (1972:595). På grund av det anförda och med några redaktionella ändringar föreslås paragrafen få följande lydelse: "När flera varor köps eller säljs utan att de enskilda varornas pris är känt, utgörs beskattningsunderlaget av den sammanlagda vinstmarginalen för sådana varor enligt 13 kap., om inte annat följer av tredje stycket. Om inköp eller försäljningar av varor enligt första stycket utgör den huvudsakliga delen av en återförsäljares inköp eller försäljningar , får även andra omsättningar som avses i 1 eller 2 § ingå i beskattningsunderlag enligt första stycket. Första och andra styckena gäller i fråga om motorfordon endast om de förvärvats för att efter skrotning säljas i delar." Paragrafen innehåller avdragsförbud för ingående skatt vid omsättningar för vilka de särskilda bestämmelserna om marginalbeskattning tillämpas. Föreskrifterna synes dels utelämna ett fall där avdragsförbud bör gälla, dels omfatta ett fall där något avdragsförbud inte behövs. I första stycket före- skrivs att avdrag inte får göras för ingående skatt som hänför sig till förvärv av varor från en skattskyldig återförsäljare vars omsättning "beskattas enligt bestämmelserna i detta kapitel". Avdragsförbudet bör omfatta också det fallet att varorna förvärvats från en återförsäljare i ett annat som beskattats enligt motsvarande bestämmelser. Lagrådet föreslår att föreskriften avslutas enligt följande: "- - - beskattas enligt detta kapitel eller motsvarande bestämmelser i ett annat ". I andra stycket 3. föreskrivs avdragsförbud för ingående skatt som hänför sig till konstverk som en annan näringsidkare än en skattskyldig återförsäljare tillhandahållit honom. Förbudet synes vara överflödigt, eftersom förvärv som avses i lagrummet inte omfattas av det tillämpningsområde för de särskilda bestämmelserna som anges i 1 och 2 §§. Lagrådet föreslår att punkt 3 får utgå. Punkten 3 bör utgå av samma skäl som anförts i fråga om punkten 3 i 13 § andra stycket. Paragrafen är tydligen avsedd endast som en erinran om att reglerna om beskattningsland gäller också för omsättningar som omfattas av förevarande kapitel. Med hänsyn härtill och för att undvika att paragrafen ger upphov till motsatsslut bör den omformuleras enligt följande: "Att en omsättning av en vara i vissa fall anses som en omsättning utomlands föreskrivs i 5 kap. 9 §." 9 b kap. 1 § Andra stycket ger möjlighet för en resebyrå att i stället för de särskilda bestämmelserna i kapitlet tillämpa de allmänna bestämmelserna i lagen. Stycket bör brytas ut och bilda en egen paragraf sist i kapitlet. Möjligheten att tillämpa de allmänna bestämmelserna avser fall där resenären är en näringsidkare vars verksamhet medför rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt. Resebyrån vet alltså i regel först när resan säljs om förutsättning föreligger att tillämpa de allmänna bestämmelserna. I det läget kan det emellertid vara för sent att göra avdrag för ingående skatt i enlighet med de allmänna bestämmelserna i 13 kap. Lagrådet ifrågasätter mot denna bakgrund om det inte behövs någon form av särreglering för sådana fall. Innebörden av punkt 4 av övergångsbestämmelserna framgår tydligare om punkten får följande lydelse: "4. Om en skattskyldig återförsäljare före ikraftträdandet förvärvat en vara genom en omsättning som var undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 23 § 1 eller 7 i lagrummens äldre lydelse och återförsäljaren inte kan visa varans inköpspris, skall detta anses ha varit av priset vid försäljning efter ikraftträdandet." Förteckning över åberopade m.m. 77/388/EEG: Rådets sjätte direktiv av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (ur EGT nr L 145, , s. 1) 94/5/EG: Rådets direktiv av om tillägg till det gemensamma mervärdesskattesystemet och om ändring av direktiv /388/EEG - Särskilda före- skrifter för begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter (ur EGT nr L 60, , s. 16) 79/1072/EEG: Rådets åttonde direktiv av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Regler för återbetalning av mervärdesskatt till skattskyldiga som inte är etablerade inom landets territorium (ur EGT nr L 331, 27.12.1979, s. 11) Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (ur EGT nr L 256, , s. 1) Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1994/95:202 Mervärdeskatten på begagnade varor, m.m. Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för inför, ändrar, upp- bakomliggande häver eller upp- EG-regler repar ett normgiv- ningsbemyndigande Mervärdeskattelagen (1994:200) 377L0388 391L0680 392L0111 394L0005 379L1072 386L0560 394L0005