prop · GI03203 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringen bör, på samma sätt som görs för de ovan uppräknade punktskatterna, göra den matematiska beräkningen och den bör fastställas i en särskild förordning som regeringen utfärdar före november månads utgång. I besluten om indexering ingick också en tidsbegränsning av indexeringen fram till och med . En sådan tidsbegränsning är dock inte sakligt motiverad och bör därför utgå ur lagarna om skatt på tobak, alkohol och energi. Det innebär att indexeringen gäller . Förslaget föranleder förändringar i 2 kap. 1 och 10 §§ samt 11 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, 42 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt och 37 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt samt en ny 8 a § i lagen (1978:69) om för- säljningsskatt på motorfordon. Ändringarna bör träda i kraft . 12 Breddat underlag för uttag av fastighetsskatt Regeringens förslag: Fastighetsskatt tas ut av taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser värderingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande och värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler samt av taxeringsvärdet av- seende industrienhet, inklusive elproduktionsenhet. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om statlig fastighetsskatt finns i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt. I lagens första paragraf anges vilka typer av fastigheter eller delar av fastigheter som är skattepliktiga enligt fastighetsskattelagen. Fastighetsskatt tas ut endast på sådana fastigheter som vid fastighetstaxeringen betecknats som småhusenhet, hyreshusenhet, eller lantbruksenhet om på lantbruksenheten finns vad som vid fastighetstaxeringen betecknas som småhus eller tomtmark för småhus. Som framgått av avsnitt 4 bör underlaget för fastighetsskatten breddas. Det finns från fiskal synpunkt flera skäl som talar för ett ökat uttag av fastighetsskatt framför andra skattehöjningar. Basen för fastighetsskatten är förhållandevis orörlig, varför en skattebeläggning, åtminstone på måttlig nivå, ger upphov till relativt begränsade ekonomiska snedvridningar. Uttag av fastighetsskatt är dessutom administrativt enkelt, givet att en taxering av fastigheterna har skett, och lättkontrollerat. Utrymmet för skatteundandragande och skattefusk är också mycket begränsat med hänsyn till att skatteuttaget till mycket stor del kan grundas på uppgifter i befintliga register. Den största nackdelen med fastighetsskatten torde vara att skattebelastningen på en fastighet är oberoende av fastighetens faktiska avkastning. Det sistnämnda talar för att nivån generellt sett skall vara låg. Särskilt gäller detta för fastigheter i sektorer som är utsatta för internationell konkurrens. Det kan också framhållas att den faktiska skattebelastningen blir lägre med hänsyn till att fastighetsskatten är avdragsgill i inkomstslaget näringsverksamhet. Enligt regeringens mening kan mot denna bakgrund en lämplig avvägning av nivån för fastighetsskatten för industrifastigheter vara av taxeringsvärdet. tas ingen fastighetsskatt ut på lokalhyreshus. togs en tillfälligt förhöjd fastighetsskatt ut och av av taxeringsvärdet. Enligt regeringens bedömning är en rimlig nivå på uttaget av fastighetsskatt på lokalhyreshus . Sammantaget medför detta att fastighetsskatt bör tas ut av taxeringsvärdet på hyreshusenheter till den del det avser värderingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande och värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler samt av taxeringsvärdet avseende industrienhet inklusive elproduktionsenheter. Förslaget föranleder ändringar i 1, 3 och 4 §§ lagen om statlig fastighetsskatt. Ändringarna avses träda i kraft . 13 Begränsning av avdragsrätten för privat pensionssparande Regeringens förslag: Avdragsrätten för privata pensionsförsäkringspremier och för insättningar på pensionssparkonton begränsas. Den nuvarande rätten till ett fast basbeloppsavdrag (i näringsverksam- het eller som allmänt avdrag) inskränks från ett helt till ett halvt basbelopp. Det särskilda ut- rymmet för allmänt avdrag för den som har pen- sionsrätt i anställning begränsas från av inkomsten mellan 10 och 20 basbelopp. De nya reglerna gäller för betalningar av och insättningar på pensionssparkonton efter . Skälen för regeringens förslag: Regeringen överlämnade en skrivelse till med avisering av det förslag regeringen nu lämnar om en begränsning av avdragsrätten för privat pensionssparande (skr. 1994/95:198). Utöver finansieringen av en del av EU-avgiften uppnås genom förslaget en mer välavvägd skatteförmån än den nuvarande. Förslaget bidrar även till en sänkning av det alltför höga finansiella sparandet. Inkomstbeskattningen av livförsäkring sker enligt två principer. Enligt den ena medges inte avdrag för de till försäkringsföretaget inbetalade premierna. I sådana fall beskattas inte de på försäkringen utfallande beloppen. Denna metod gäller för kapitalförsäkring (K-försäkring). Den andra principen innebär att den skattskyldige medges avdrag för försäkringspremien. Mot detta svarar skatteplikt för den utfallande ersättningen från försäkringen. Den senare principen gäller för pensionsförsäkring (P-försäkring). Reglerna om inkomstskatt på P-försäkringar är uppdelade i fyra olika delar. I kommunalskattelagen (1928:370), KL, finns tre skilda regelsystem. De kompletteras av bestämmelser i en särskild lag om beskattning av avkastningen på det sparkapital som hör till sådana försäkringar. Området för skattegynnat pensionssparande avgränsas i KL såvitt gäller villkor och avdragsutrymme. Bestämmelserna kompletteras av regler i samma lag enligt vilka pensioner beskattas under inkomst av tjänst. De gäller även om avdraget för försäkringspremien gjorts i näringsverksamhet. Till regelsystemet hör även den genom skattereform införda lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Med stöd av den lagen tas skatt ut av livförsäkringsföretagen på den avkastning som pensionskapitalet genererat under beskattningsåret. är skattesatsen för avkastningsskatt på P-försäkringar . De nu redovisade reglerna för P-försäkring har sin motsvarighet inom det individuella pensionssparandet. I förhållande till den generella skattesatsen för kapitalinkomster, , ger avkastningsskatten på pensionsmedel en betydande skatteförmån för pensionssparandet. En skatteförmån är också förenad med avdragsrätten för försäkringspremier och kontoinbetalningar om utfallande pensionsbelopp beskattas med en lägre skattesats än den mot vilken avdragen har gjorts. Avdrag för för P-försäkringar respektive insättningar på pensions- sparkonton kan medges dels i inkomstslaget näringsverksamhet, dels som allmänt avdrag. Bestämmelser om detta finns i punkt 21 av anvisningarna till 23 § KL och i 46 § 2 mom. samma lag. Särskilda regler om beräkningen av avdraget och beloppsmässiga begränsningar i avdragsrätten har tagits in i punkterna 6 och 7 av anvisningarna till 46 § KL. Den grundläggande regeln är att alla har rätt till avdrag med ett basbelopp (). För löntagare görs avdraget som allmänt avdrag. Egenföretagare, som har inkomst av aktiv näringsverksamhet, skall enligt huvudregeln göra avdraget i näringsverksamheten. Inkomst av passiv närings- verksamhet berättigar däremot inte till något avdrag, vare sig i näringsverksamheten eller som allmänt avdrag. Basbeloppsavdraget är det grundläggande avdraget för P-försäkringspremier och kontoinbetalningar i det privata pensionssparandet. Basbeloppsavdraget är inte knutet till den skattskyldiges inkomst på annat sätt än att det omfattas av de generella begränsningsreglerna om att avdraget inte får överstiga den avdragsgrundande inkomsten eller, i de fall avdraget görs som allmänt avdrag, medföra underskott. Utöver det fasta basbeloppsavdraget finns i vissa fall rätt att erhålla ytterligare avdrag både i näringsverksamhet och som allmänt avdrag. Den totala avdragsramen för den som har pensionsrätt i anställning är summan av ett basbelopp och av inkomsten mellan 10 och 20 basbelopp. Detta är den avdragsrätt som gäller för vanliga löntagare. För den som saknar pensionsskydd i anställning och inte är anställd som före- tagsledare i ett fåmansföretag är avdragsramen ett basbelopp med tillägg för av inkomsten upp till 20 basbelopp och av inkomsten mellan 20 och 30 basbelopp. Den totala avdragsramen i aktiv näringsverksamhet är summan av ett basbelopp samt av inkomsten upp till 20 basbelopp och av inkomsten mellan 20 och 40 basbelopp. Såväl statsfinansiella som fördelningspolitiska skäl talar för en begränsning av skattesubventioneringen av det privata pensionssparandet. Om nuvarande av- dragsutrymme halveras uppnås en rimlig avvägning mellan intresset att gynna det långsiktiga bundna pensionssparandet respektive intresset att begränsa de statliga sparsubventionerna. En på detta sätt utformad avdragsbegränsning leder till en budgetförstärkning, som på kort och medellång sikt kan beräknas uppgå till ca . En halvering av dagens avdragsutrymme innebär såvitt gäller den fasta basbeloppsdelen att samtliga skattskyldiga fysiska personer får göra avdrag med ett halvt basbelopp, dvs. Detta bör gälla oavsett om avdraget görs i näringsverksamhet eller som allmänt avdrag. Det särskilda utrymmet för allmänt avdrag för den som har pensionsrätt i anställning bör begränsas från av inkomsten mellan 10 och 20 basbelopp. Vid taxering yrkade 1 029 000 skattskyldiga avdrag för privat P-försäkringspremie. Av dem yrkade 898 000 eller avdrag för upp till ett halvt basbelopp. Det genomsnittliga avdraget låg något . Även om det genomsnittliga avdraget numera torde ligga något högre än vid taxering finns det ingen omständighet som talar för att andelen skattskyldiga med högre avdrag än ett halvt basbelopp har ökat . Snarare kan det motsatta antas vara förhållandet eftersom det individuella pensionssparandet, som startade , i hög grad vänder sig till småsparare. Den föreslagna utformningen av avdragsrätten gör att av samtliga pensionssparare fortfarande kan göra fullt avdrag för sina privata pensionsinbe- talningar. På detta sätt ges således den föreslagna avdragsrätten en betydligt bättre fördelningspolitisk profil än den nuvarande. Det särskilda avdragsutrymmet för aktiv näringsverksamhet samt för den som saknar pensionsrätt i anställning utan att vara företagsledare i fåmansföretag bör kvarstå oförändrat. I dessa delar kan nämligen det utvidgade avdragsutrymmet sägas motsvara den avdragsrätt för kostnader för tjänstepensionering som arbetsgivarna är berättigade till och som således kommer anställda till godo. Det bör understrykas att reglerna för företagens avdragsrätt för pensions- kostnader för de anställda inte heller berörs av förslaget. Förslaget föranleder en ändring av punkt 6 av anvisningarna till 46 § KL. De nya reglerna om avdragsrätt för privat pensionssparande bör tillämpas redan fr.o.m. , dvs. dagen efter den dag då fick regeringens meddelande om den planerade avdragsbegränsningen (skr. 1994/95:198). Skälet för att låta reglerna tillämpas även för tid före ikraftträdandet är det starka önskemålet att undvika omfattande skattebetingade premie- och kontoinbetalningar inom det privata pensionssparandet för riksdagsbehandlingen. Ett förbud mot retroaktiv skattelag finns i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen. Skatt får enligt den bestämmelsen inte tas ut i vidare mån än som följer av föreskrift som gällde när den omständighet inträffade som utlöste skattskyldigheten. I fall som det aktuella, när det finns särskilda skäl, får de nya reglerna dock gälla redan från det att lagförslag eller medddelande om sådant förslag lämnats från regeringen till . Förslaget står således inte i strid med förbudet mot retroaktiv skattelagstiftning i regeringsformen. I detta sammanhang uppkommer frågan om en särbehandling av betalningar enligt försäkrings- eller pensionssparavtal som träffats före . Till skillnad från vad som normalt gäller för pensionssparavtal inom det individuella pensionssparandet kan de nya avdragsreglerna föra med sig ett behov av ändring i försäkringsavtal som bygger på en hög premienivå. Sådana ändringar får anpassas till den enskildes förutsättningar och behov av ålders- respektive efterlevandepension. En utgångspunkt vid en diskussion om särskilda övergångsanordningar för dessa fall bör dock rimligen vara att försäkringsavtal och övriga privata pensionssparavtal skall behandlas lika. En P-försäkring eller annat pensionssparavtal skiljer sig från vanliga avtal bl.a. på så sätt att försäkringsgivaren respektive pensionssparinstitutet inte med exekutiva åtgärder kan tvinga fram en premie- eller kontoinbetalning. Försäkringsgivarna torde också regelmässigt godta en ändring i avtalet som medger lägre inbetalningar. Något permanent undantag för äldre avtal finns det således inte tillräckliga skäl för. Ett sådant undantag skulle också urholka de budgetmässiga effekterna av förslaget. En mer framkomlig väg skulle i och för sig kunna vara en ordning med generösare avdragsregler så att de nya reglerna införs gradvis. Mot bakgrund av det statsfinansiella läget och det förhållandet att ett relativt generöst avdragsutrymme fortfarande kvarstår även efter den nu föreslagna ändringen bör dock en omedelbar övergång till de nya reglerna ske. Regeringens slutsats blir således att någon särskild övergångsordning inte bör införas för pensionsavtal som ingåtts före . De övergångsregler som bör gälla bör i stället innebära att den som tidigare betalt P-försäkringspremier och vars nya avdragstak är ett halvt basbelopp medges avdrag för inbetalningar efter med belopp som tillsammans med de tidigare inbetalningarna ryms inom det nya avdragsutrymmet. Om inbetalningar uteslutande skett före medges självfallet avdrag helt enligt äldre regler. För inbetalningar på pensionssparkonton bör motsvarande övergångsregler gälla. Det bör i detta sammanhang påpekas att äldre övergångsbestämmelser om avdragsrätt för försäkringar som tecknats före mitten av inte påverkas av de nya reglerna. Enligt 3 kap. 17 a § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, LSK, skall försäkringsgivare respektive pensionssparinstitut lämna kontrolluppgift om inbetalda P-försäkringspremier och insättningar på pensionssparkonton under beskattningsåret. Kontrolluppgiftsskyldigheten avser inbetalningar som bokförts på pensionssparkonto hos pensionssparinstitut eller kommit försäkringsgivaren till godo, dvs. bokförts på dennes bank- eller postgiro under beskattningsåret. Inbetalda P-försäkringspremier och insättningar på pensionssparkonton förtrycks på den förenklade deklarationsblanketten. Om inbetalningarna överstiger det normala avdragstaket reduceras den förtryckta summan till detta tak. Den skattskyldige blir därvid hänvisad till att lämna tilläggsuppgift för överskjutande belopp. Frågan uppkommer om denna kontrolluppgiftsskyldighet bör kompletteras med en skyldighet för livbolag och pensionssparinstitut att ange belopp som betalats in t.o.m. respektive efter . Inbetalningar någon dag innan kommer dock ofta att bokföras hos mottagaren först när de nya reglerna har börjat att gälla. På motsvarande sätt som gäller för sådana premiebetalningar som görs under årets sista dagar innebär detta således att kontrolluppgiften inte i alla fall kan täcka inbetalningar kort före tidsgränsen. Endast av pensionsspararna är berörda av avdragsbegränsningen och endast en mindre del av denna grupp är med stöd av övergångsbestämmelserna berättigade till avdrag som överstiger det nya halverade utrymmet. Det förhållandet att endast ett begränsat antal skattskyldiga med den valda övergångslösningen får ett avdragsutrymme som beräknas enligt äldre regler och att kontrolluppgifterna kan bli missvisande för sena inbetalningar talar mot att belasta livbolag och pensionssparinstitut med en utvidgad kontrolluppgiftsskyldighet. Det mindre antal pensionssparare som med stöd av de här föreslagna övergångsbe- stämmelserna är berättigade till ett högre avdrag än det som är förtryckt i den förenklade deklarationsblanketten blir hänvisade till att lämna en kompletterande uppgift i deklarationen. 14 Finansiella effekter för offentlig sektor I detta avsnitt redovisas de finansiella effekterna av de olika förslagen i propositionen. För att ge en fullständig bild anges även effekterna av dels förslag som avses presenteras , dels tidigare beslut (bl.a. med anledning av prop. 1994/95:122). Effekter för olika delförslag och för förslagen sammantagna redovisas i tabell 14.1. Effekterna uttrycks genomgående priser och volymer, även om de olika åtgärderna träder i kraft först . För att möjliggöra jämförelse med tidigare redovisningar av konsolideringsprogrammets effekter anges därutöver totaleffekterna uttryckta i 1994/priser. Redovisade effekter avser i första hand den offentliga sektorn i dess helhet, dvs. staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn. Dessa effekter är de mest intressanta för frågan om resursfördelningen mellan privat och offentlig sektor. Redovisningen avser dels bruttoeffekten, dels effekterna för kalenderåren 1996-1998. Avvikelsen mellan bruttoeffekten och redovisade kalendersårseffekter avspeglar att i vissa fall är en viss skatt avdragsgill mot andra skatter, i andra fall sker övervältring på andra skattebaser och vidare finns andra indirekta effekter, exempelvis via priserna på offentliga utgifter. Då de indirekta effekterna, särskilt gäller detta övervältringen på andra skattebaser, i flera fall får antas ske med betydande tidsfördröjning blir också effekterna för åren närmast efter ikraftträdandet av intresse. Av särskilt intresse bland kalenderårseffekterna är effekten för . Som en komplettering redovisas även effekterna för statsbudgeten för /96 (). Avvikelserna mellan effekterna för statsbudgeten och den konsoliderade offentliga sektorn beror dels på att effekterna avser olika sektorer, dels på att effekterna för offentlig sektor är periodiserade, dvs. effekterna är de som belöper på ett visst år, medan statsbudgeteffekterna redovisas kassamässigt. I det senare fallet beaktas i förekommande fall förskjutningar i uppbörden av olika skatter som gör att en skatt som avser ett visst år betalas . I propositionen föreslås förändringar av fastighetsskatten. Förslaget om fastighetsskatt på industrifastigheter beräknas ge en inkomstförstärkning för offentlig sektor på . Skatten på s.k. kommersiella lokaler beräknas ge en inkomstförstärkning på . Avvikelsen mellan bruttoeffekt och redovisade kalenderårseffekter förklaras av att fastighetsskatten är avdragsgill mot inkomstskatten. För statsbudgeten beräknas ingen effekt uppkomma för /96 beroende på att de nyinförda fastighetsskatterna ej torde beaktas vid debiteringen av preliminärskatt utan kommer att betalas först . 14.2 Energi- och miljörelaterade skatter Förslaget om höjd energiskatt på bränslen som används i vissa motordrivna fordon beräknas ge en bruttoeffekt för offentlig sektor på . antas en successiv övervältring på andra skattebaser ske, bl.a. en övervältring på lönerna vilket reducerar underlaget för inkomstskatt och sociala avgifter. Detta ger en inkomstförstärkning på . Höjningen av koldioxidskatten beräknas ge en bruttoeffekt på . Liksom för energiskatten sker en övervältring bl.a. på löner - till den del skatten utgår på näringslivet. Drygt hälften av skattehöjningen träffar dock hushållens konsumtion, där andra indirekta effekter gör sig gällande. Vid en antagen övervältring framåt uppkommer dels en mervärdesskatteeffekt, och som ett resultat av bl.a. detta en effekt på priserna som med viss fördröjning påverkar inkomstskatteskalan och offentliga utgifter. Effekten uppgår till . De bruttoeffekter som redovisas för höjningen av vattenkraftsskatten och kärnkraftsskatten uppgår sammantagna till . Vid bedömningen av kalendersårseffekterna har samma övervältringsantaganden valts som för den höjda energiskatten. Effekten uppgår till . Förslaget om höjd energiskatt på elkraft beräknas ge en inkomstförstärkning på . Avvikelsen mellan bruttoeffekt och kalenderårseffekter beror på att skatten påverkar såväl hushåll som övrig sektor och detta sker med viss tidsfördröjning. Förändringen av försäljningsskatten på motorfordon beräknas ge en inkomstför- stärkning på . Avvikelsen mellan bruttoeffekt och kalenderårseffekter beror liksom för koldioxidskatten på olika slag av övervältring (skatten påverkar såväl hushåll som näringslivet). Den aviserade skatten på naturgrus beräknas ge en inkomstförstärkning på . Begränsningen av avdragsrätten för pensionsförsäkringspremier beräknas ge en inkomstförstärkning på på kort och medellång sikt. Sammantaget ger en föreslagna åtgärderna en inkomstförstärkning för offentlig sektor på (). Tillsammans med beslutad finansiering (7,) ger detta en total inkomstförstärkning på (allt i 1994/priser). Av detta belopp tillgodoräknas som inkomstförstärkning i kompletteringspropositionen. Tabell 14.1 Budgeteffekter av skatteförändringar för finansiering av EU-avgiften. Bruttoeffekter och kalenderårseffekter för offentlig sektor samt effekter för statsbudgeten. Miljarder kr priser m.m. Konsoliderad offentlig sektor Statsbudget Brutto- Bå 95/96 Bå 95/96 effekt 1996 1997 1998 (18 mån) (12 mån) aktuella förslag Fastighetsskatt industri 1,1 0,8 0,8 0,8 0,0 0,0 Fastighetsskatt komm lok 2,9 2,1 2,1 2,1 0,0 0,0 Energiskatt arbredskap 0,7 0,5 0,5 0,5 1,0 0,6 Allmän höjning CO2-skatt 0,7 0,7 0,6 0,6 0,7 0,3 Höjd vattenkraftsskatt 1,0 0,7 0,7 0,7 0,9 0,4 Höjd kärnkraftsskatt 0,7 0,5 0,5 0,5 0,7 0,3 Skatt på naturgrus (förslag ) 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1 Höjd energiskatt på el 0,4 0,4 0,3 0,3 0,4 0,2 Indexering m.m. av försälj- ningsskatt 0,6 0,6 0,5 0,5 0,6 0,3 Begränsad avdragsrätt pensions- försäkring 0,9 0,9 0,9 0,9 0,2 0,1 Summa aktuella förslag* 9,1 7,3 7,0 7,0 4,5 2,2 i 1994/priser 8,9 7,2 6,9 6,9 4,5 2,1 förslag (bl.a. prop 1994/95:122) 12,0 7,5 7,5 7,5 13,9 9,5 (1994/priser) varav allmän löneavgift m.m. 10,5 6,2 6,2 6,2 12,1 8,2 varav förändr. moms/punkt skatter 1,3 1,1 1,1 1,1 1,6 1,1 varav handelsgödselavgift 0,2 0,2 0,2 0,2 0,2 0,2 Summa EU-finansiering (skatter) 20,9 14,7 14,4 14,4 18,4 11,6 ( 1994/priser) * På grund av avrundningar överensstämmer totalsumman inte alltid med summan av delposterna. Lagen om skatt på energi 1 kap. 5 § Genom förslaget beskattas allt bränsle som används i motordrivna fordon efter de högre energiskattesatser som gäller enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b, 4 a, 5 a respektive 6 a. Den specialreglering som gäller beträffande terminaltraktorer och jordbrukstraktorer som tillfälligt används på sådant sätt att de klassas som trafiktraktorer slopas. Någon begränsning i definitionen av begreppet trafiktraktor behövs därför inte längre, varför paragrafens andra stycke bör slopas. 2 kap. 1, 9 och 10 §§ Användningsområdet för högbeskattad gasol, metan och naturgas framgår av tabellen i 1 § första stycket, medan det för högbeskattade oljeprodukter regleras i 9 §. Kretsen av fordon där högbeskattat bränsle skall användas överensstämmer mellan de olika bränsleslagen. Genom förslaget ändras användningsområdet från personbil, lastbil, buss och trafiktraktor till att omfatta samtliga motordrivna fordon. Motordrivna fordon är enligt bilregistrer- kungörelsen den sammanfattande benämningen på motorfordon, traktorer, motorred- skap och terrängmotorfordon. Ett motorfordon är antingen bil, motorcykel eller moped. I bilregisterkungörelsens mening är bilar ett sammanfattande begrepp för bussar, lastbilar och personbilar.De föreslagna höjningarna av koldioxidskatten framgår av tabellen i 1 § andra stycket. I och med att förbudsbestämmelsen i 9 § görs generellt tillämplig på samtliga motordrivna fordon saknas behov av särskild reglering för utländska fordon samt fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens. Tredje stycket kan därför slopas. Ändringen i 10 § föranleds av att tidsbegränsningen för indexeringen upphävs. 7 kap. 4 § samt 9 kap. 2 och 9 §§ I 7 kap. 4 § och i 9 kap. 2 § regleras skattelättnaderna för tillverknings- industrin och den yrkesmässiga växthusodlingen.