prop · GI03164 · 1995-01-01 00:00:00 — Nyttan av att integrera genusforskning/genuskunskap i högskolans verksamhet består i möjligheterna att få en jämbördig dialog mellan företrädare för olika forskningsperspektiv. Jämställdhetsarbetet spelar här en betydelsefull roll om det skapar en positiv attityd till likaberättigande. För att så ska ske måste högskolans ledning tydliggöra sitt stöd för jämställdhetsarbetet och utnyttja jämställdhetsplaner som ett led i högskolans strategiska planering. För att underlätta detta: att () och de Nya Högskolornas Rektorskonvent (NHR) tar upp konkreta diskussioner som visar hur jämställdhet infogas som en definierad faktor i högskolans kvalitetsutvecklingsprogram, att högskolans ledning, rektorer, prefekter och andra arbetsledare ger jämställdhetsarbetet en framträdande roll i organisationen genom att utse jämställdhetskommittéer, handläggare, ombud etc. som får befogenheter att självständigt driva jämställdhetsarbetet inom fastställda ramar med tillgång till egen budget och med rapporteringsskyldighet till styrelsen, att högskolornas centrala grupper för jämställdhetsfrågor (kommittéer, råd etc.) regelbundet inbjuder de som har hand om det dagliga jämställdhetsarbetet, till möten för erfarenhetsåterföring, att ledningen ger personalchefer, jämställdhetshandläggare etc. i uppdrag att förmedla högskolans jämställdhetspolicy vid personalutbildning samt vid introduktion av nyanställda och nytillträdda förtroendevalda, att skärper kraven på jämställdhetsplaner som rör undervisning och forskning, speciellt vad avser behovet av konkreta målformuleringar och regler för utvärdering, att JämO tilldelas resurser att utvärdera hur högskolans jämställdhetsplaner används som strategiskt instrument för högskolans strategiska planering av jämställdhetsinsatser. Ovan har två vägar till jämställdhet skisserats, dels den som vitaliserar högskolans verksamhet genom att stödja genusforskning och sprida genuskunskap, dels den som skapar positiva attityder till jämställdhet genom att ledningen engagerar sig aktivt och utvecklar jämställdhetsplanen som ett aktivt instrument. Båda dessa vägar leder till förståelse för genuskunskapens värde. Denna förståelse ger förutsättningar för jämbördig samverkan mellan könen. Utredningen har vidare analyserat behov av direkta insatser på fyra områden: snedfördelningen i ungdomars utbildningsval som leder till en könssegregerad arbetsmarknad, sned könsbalans i högskolans hierarki som leder till att manliga värderingar har prioritet vid val av forsknings- och utvecklingsprojekt och försvårar ett kreativt utnyttjande av den resurs som genusskillnader utgör, könsrelaterad lönesättning som leder till konflikter mellan könen, könskränkande särbehandling (såsom sexuella trakasserier) som försämrar arbetsklimatet. Snedfördelningen i ungdomars utbildningsval Snedfördelningen i ungdomars utbildningsval sammanhänger bl.a. med de förebilder som ungdomar möter under sin skoltid. Det låga antalet manliga lärare i förskolan och medför att pojkar saknar förebilder som motiverar dem till lärarutbildning. Flickor möter desto fler förebilder som visar dem att undervisning är ett kvinnligt yrke. Detta förstärks av att lärare och syo-konsulenter har liten erfarenhet av otraditionella val. Därför kan de inte komplettera sina roller som förebilder för flickorna med information om okonventionella utbildningsval. För att nå en jämnare könsfördelning behövs åtgärder som innebär; att lärarutbildningen integrerar genuskunskap i alla ämnen, att lärare inom skolans alla stadier samt syo-konsulenter och andra rådgivare erbjuds fortbildning i ämnen som är aktuella för ungdomars utbildningsval, att fakulteter med sned könsfördelning bland studenterna medvetet riktar rekryteringsåtgärder mot det underrepresenterade könet och visar att utbildningen är meningsfull både för män och kvinnor. Det innebär att ungdomarna måste få veta att undervisningsmetodik och läromedel anknyter till såväl manliga som kvinnliga referensramar och att utbildningen ger önskad kompetens. Med hänsyn till oron för att krympande ungdomskullar fram skall medföra brist på tekniker är det angeläget att fler kvinnor söker teknisk utbildning - inte bara som begåvningsreserv utan snarare som begåvningsresurs. Utvärderingar av de tekniska högskolornas/fakulteternas rekryteringsinsatser visar på behovet av långsiktigt hållbara åtgärder. För att utveckla effektiva insatser föreslås: att regeringen ger stöd till ett forum för kvinnor i teknik där kvinnliga tekniker kan samarbeta med näringslivet och med högskolans olika fakulteter i syfte att systematisera relevant genuskunskap och arbeta fram strategiska rekryteringsåtgärder, att jämställdhetsansvariga i kontakt med yrkeslivsrepresentanter utvecklar mentorprogram som ger näringslivet insikt om kvinnors kompetens och visar kvinnor att det lönar sig att söka till teknisk utbildning. Könsobalansen i högskolans hierarki Könsobalansen i högskolans hierarki sammanhänger med det manliga tolkningsföreträdet och bibehålls genom att män väljer män till olika uppdrag. Av tradition har män haft inflytelserika positioner och samarbetat med andra män. Det innebär inte att män medvetet väljer bort kvinnor för högre tjänster. Selektionen sker tidigare. Genom att många män är omedvetna om genusskillnader utgår de ifrån att manliga synsätt är allsmäktiga. De ser då inte den fördel som ligger i att stödja kvinnliga adepter. Därigenom minskar kvinnors möjligheter att föra in annorlunda synsätt i utbildning och forskning och därigenom berika högskolans kreativitet. Avgörande för att den hierarkiska obalansen ska minska är att fler kvinnor rekryteras till forskning. Behovet av nätverk och av handledning för handledare, d.v.s. förmedling av genuskunskap framhålls i betänkandet. Viktigare insatser är: att parallellprofessurer med genusperspektiv stöds, att nätverk och centra/fora för kvinnoforskning stöds, att genuskunskap förmedlas. Fler kvinnor på högre tjänster uppnås först då en allsidig bedömning av såväl manliga som kvinnliga sökande sker inom sakkunniggrupper och tjänsteförslagsnämnder. Eftersom en stor del av professorerna och många lektorer går i pension finns en unik möjlighet att snabbt åstadkomma förbättringar genom; att regeringen ger fortsatt stöd till högskoleadjunkters forskarutbildning med särskild inriktning mot kvinnliga adjunkter, att reglerna för val av sakkunniga och tillsättning av tjänsteförslagsnämnder ändras i syfte att öka dessa gruppers möjligheter att göra en allsidig bedömning av sökandes kompetensprofiler även den del som omfattar genuskunskap. Könsrelaterad lönesättning anses - av kartläggningen att döma - inte vara ett stort problem inom forskar- och lärarkåren. I och med att den individuella lönesättningen blir allt vanligare har orsakerna till löneskillnader börjat analyseras och bl.a. hänförts till otidsenlig arbetsvärdering. Därför föreslås att regeringen ger fortsatt stöd till utveckling av arbetsvärderingssystem som är anpassade till högskolans verksamhet och leder till könsneutral lönesättning. Sexuella trakasserier, dvs. ovälkomna verbala eller handgripliga sexuella handlingar, har fått stor uppmärksamhet . Som orsak till trakasserierna har hänförts att högskolans kultur försvårar samverkan mellan kvinnor och män. och högskolor har utarbetat åtgärdsprogram för att förebygga och motverka sexuella trakasserier. Ännu finns ingen redovisad utvärdering som ger anledning att föreslå andra jämställdhetsprogram än de som prövas. Däremot finns anledning att vidga arbetet till samtliga högskolor genom att regeringen uppdrar åt högskolan att förebygga och motverka förekomsten av sexuella trakasserier. Jämställdhet går att värdera ekonomiskt Genom att anlägga ett ekonomiskt synsätt på jämställdhet skulle mycket kunna vinnas. Medvetenhet om att bristande jämställdhet även har ekonomiska konsekvenser är viktig, inte minst när universitet och högskolor måste anpassa sig till snävare ekonomiska ramar. I rapporten beskrivs olika typer av kostnadsberäkningar för att få fram bra beslutsunderlag. Risken finns dock att en övervärdering sker av vad som går att kvantifiera, något som måste beaktas i användandet av kvantitativa termer på kvalitativa data. Rapporten visar även att jämställdhetsinsatser riktade mot studenter kan vara lönsamma. Om t.ex. en jämställdhetskurs ökar 20 studenters motivation[5] för studierna [6] och den ökade motivationen kvarstår under , ger den ökade prestationen hos dessa 20 studenter ett bidrag till verksamheten på . Det lönar sig således att vårda sina resurser. En förutsättning för att kunna kontrollera måluppfyllelsen är att det görs ändamålsenliga utvärderingar av verksamheten. En modell för utvärdering, som bygger på principen om regelbunden återkoppling, presenteras i rapporten. Med hjälp av den kan verksamheten fortlöpande förbättras. **Fotnot** [4] Kvinnor och män utvecklar skilda "genus" (skilda sociala kön) som sammanhänger med att det biologiska könet påverkar hur flickor och pojkar bemöts av sin omgivning, får olika förebilder och utvecklar könsrelaterade referensramar. Genusforskningen har visat att detta förhållande ger upphov till skilda perspektiv på forskningens problemställningar och på undervisningens utformning. [5] Ett resultat som bl.a. framkommit i utvärderingar av KTHs mentorprogram. [6] Dvs. de ökar sin årsprestation från till eller från 32 poäng till 36 poäng. Procentandel flickor/kvinnor bland studerande och lärare per område Examinerade i grundutbildningen vid universitet och högskolor, genomsnitt för treårsperioder Avlagda doktorsexamina, genomsnitt för treårsperioder Andel kvinnor och män som tar doktorsexamen i procent av examinerade från grundutbildningen Könsfördelningen bland lärare inom utbildningsväsendet Könsfördelningen bland professorer, lektorer och forskarassistenter per fakultetsområde, 1990 och 1993 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar om proposition 1994/95:164 Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet. Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för inför, ändrar, upp-bakomliggande EG- häver eller regler upprepar ett normgivnings- bemyndigande Lag om ändring i 1 kap. 2 och 9 §§ skollagen (1985:1100)