prop · GI0310 · 1995-01-01 00:00:00 — En sådan ordning är egendomlig. Den innebär, som det vill förefalla, att järnvägens innehavare, men ej trafikutövare, i förekommande fall äger åberopa bestämmelserna i järvägstrafikslagens 1 kap. 5 och 8 §§ och 5 kap. 1 § till fredande av ansvar. En konsekvens torde bli att trafikutövare i visst fall riskerar att få utge skadestånd för ren förmögenhetsskada vid miljöskada uppkommen under eller i samband med utförande av transportuppdrag. Införs det av utredningen föreslagna tillägget som motiverats med att det saknas anledning att göra skillnad mellan järnvägsdrift och annan skadeorsakande verksamhet, uppkommer ett utvidgat skadeståndsansvar som inte kan godtas. Det invändes mot att utge ersättning för ren förmögenhetsskada. Framförallt invändes det dock mot att järnvägen skall bära det strikta ansvaret enligt miljöskadelagen med dess lägre krav på bevisning rörande orsakssamband för skada som berott på godsets inneboende egenskaper. Det medför en orimlig riskfördelning mellan järnvägen och skadelidande tredje man. Det är vidare i någon mån oklart vem som är rätt ansvarssubjekt. Detta bör klarläggas. Ansvaret för skada till följd av buller bör av konkurrensskäl belasta infrastrukturhållaren. Jänvägstrafiklagens 1 kap. 8 § ger järnvägen rätt att åberopa lagen om krav på ersättning framställes på annan grund. Utredningsförslaget skulle innebära ett väsentligt undantag härifrån. Redan på denna grund kan förslaget ifrågasättas. Det är som är innehavare av järnvägen. Verket har förståelse för utredningens uppfattning att skillnad inte bör göras mellan järnvägsdrift och andra skadeorsakande verksamheter för det fall de orsakar miljöskador. Ändringsförslaget skulle dock medföra skillnader som det inte finns några bärande skäl för. En tågurspårning medför normalt inte rätt till ersättning för att en fabrik får stänga till följd av att arbetskraften inte kan komma fram. Orsakar tågurspårningen däremot miljöskada med motsvarande konsekvenser så skall ersättning utgå. Ett sådant ersätt- ningssystem är inte tilltalande. Ej heller accepteras att järnvägen får ett utvidgat skadeståndsansvar just vid miljöskador. Om utredningsförslaget inte genomförs men fastighetsanknytningen ändå frångås är det oklart vilket skadeståndsansvar som faller på trafikutövarna. Sammanfattning av betänkandet (SOU 1993:66) Lag om införande av Ikraftträdande (kap. 2) Detta betänkande innehåller förslag till lag om införande av , en s.k. promulgationslag. Det kommer att behövas för förberedelsearbete efter det att balken antagits av till dess att den träder i kraft. Det är likväl önskvärt att balken träder i kraft . För att understryka detta och för att kunna illustrera de olika övergångsfrister som behövs med datumangivelser anger vi i lagförslaget att balken skall träda i kraft . skall de lagar som samordnas eller annars går upp i balken upphävas. Giltighet av äldre beslut (kap. 3) Vi föreslår att i promulgationslagen meddelas bestämmelser som medger att föreskrifter som utfärdats med stöd av bestämmelser i äldre lag skall fortsätta att gälla efter balkens ikraftträdande och därvid anses som om de vore utfärdade med stöd av motsvarande bemyndiganden i balken. Vi förordar dock att de viktigare förordningarna på området, som exempelvis förordningen om kemiska produkter och hälsoskyddsförordningen, ersätts av nya författningar innan balken träder i kraft. Beslut i enskilda ärenden som fattats med stöd av bestämmelser i nuvarande lagar eller motsvarande bestämmelser i äldre lagar - innefattande tillstånd för miljöfarlig verksamhet eller täkter, villkor för sådan verksamhet, beslut om inrättande av naturreservat eller naturvårdsområden m.m. - bör förbli gällande även sedan trätt i kraft, såvida inte annat förordnas. Vi föreslår övergångsbestämmelser av denna innebörd. Allmänna aktsamhetsregler (kap. 4) De nya allmänna aktsamhetsreglerna i bör enligt vår uppfattning tillämpas i fråga om all miljöpåverkan fr.o.m. balkens ikraftträdande. De kan i allmänhet inte anses mer långtgående än att det är rimligt att enskilda och företag rättar sig efter dem. Vi föreslår således inte några övergångsbestämmelser beträffande de allmänna aktsamhetsreglerna, frånsett vad som strax sägs om stoppreglerna. Införandet av stoppregler av det slag som föreslås i kan föranleda vissa övergångsproblem. De nya stoppreglerna är strängare än motsvarande regler i miljöskyddslagen, särskilt i fråga om skyddet för hälsan. Sedan ett tillstånd till miljöfarlig verksamhet lämnats gäller det i princip utan tidsbegränsning. Det skulle emellertid vara olyckligt om sådana verksamheter som erhållit tillstånd före balkens ikraftträdande skulle kunna fortsätta utan varje tidsbegränsning, även om verksamheten skulle strida mot de värderingar som ligger till grund för de av oss föreslagna stoppreglerna. Hälsofarliga utsläpp från trafik och industrier måste bringas att upphöra. Ett sätt att åstadkomma detta är att uppställa en bestämd tid då åtgärderna sist skall vara genomförda. Industrier, kommuner och andra som utövar miljöfarlig verksamhet får då tid på sig att anpassa sig till dessa regler. Å andra sidan sätter en sådan tidsfrist en press på dem som bedriver miljöfarlig verksamhet att genomföra nödvändiga ändringar. Om det skall framstå som realistiskt att det angivna målet skall kunna uppnås torde det krävas en inte obetydlig tid från balkens ikraftträdande innan ett tillstånd dras in på grund av att en miljöfarlig verksamhet strider mot de nya stoppreglerna. Vi finner det naturligt att anknyta till den tioårstid som gäller för omprövning men att i detta hänseende räkna tiden lika för alla typer av miljöfarlig verksamhet och därvid utgå från tidpunkten för balkens ikraftträdande. Om en miljöfarlig verksamhet, som påbörjats före balkens ikraftträdande, strider mot de nya stoppreglerna, bör sålunda tillståndet på den grunden kunna upphävas efter utgången av , om balken träder i kraft . I konsekvens härmed föreslår vi å andra sidan i fråga om befintliga miljöfarliga verksamheter, som saknar tillstånd, att de äldre stoppreglerna skall tillämpas under en övergångstid, som förslagsvis också den kan bestämmas till från tidpunkten för ikraftträdande. bör i stället stoppreglerna i miljöskyddslagen tillämpas, om tillstånd söks till verksamheten eller om tillsynsmyndigheten prövar frågan om förbud mot verksamheten. Hushållning med mark och vatten (kap. 5) I fråga om hushållning med mark och vatten föreslår vi inte någon annan övergångsbestämmelse än den att regeringens tillåtlighetsprövning av vissa stora kommunikationsanläggningar inte skall vara obligatorisk, om anläggandet påbörjas efter balkens ikraftträdande. Naturvård och biologisk mångfald (kap. 6) Vad angår de nya reglerna om strandskydd som innebär att ett ytterligare syfte med skyddet anges, nämligen att bevara goda livsbetingelser på land och i vatten för växt- och djurliv, föreslår vi en övergångstid av . får förordnanden enligt tidigare lagstiftning om undantagande från strandskydd omprövas med beaktande också av det nya syftet med strandskyddet. Sådana förordnanden med stöd av äldre bestämmelser som inte har hunnit omprövas bör automatiskt upphävas vid övergångstidens slut. Det torde inte kunna krävas att sådana byggnader och anläggningar som tillkommit med stöd av äldre bestämmelser skall tas bort av den anledningen att de inte skulle ha kunnat komma till stånd med stöd av bestämmelser om strandskydd. En övergångsbestämmelse bör därför införas om att anläggningar eller anordningar som senast vid balkens ikraftträdande uppförts med stöd av äldre bestämmelser skall få användas för sitt ändamål även efter ikraftträ- dandet. Däremot bör det inte vara möjligt att bygga om eller bygga till en befintlig anläggning eller att ändra användningssättet av den, om inte detta är förenligt med syften med strandskyddet. Särskilda aktsamhetsregler (kap. 7) Bland de särskilda aktsamhetsreglerna i 14-19 kap. i den fjärde avdelningen i har i stort sett samtliga tillåtlighetsbestämmelser i de nuvarande miljölagarna införts i den mån de inte fått sin motsvarighet i de allmänna aktsamhetsreglerna i 3 kap. På grund av att vårt förslag till miljöbalk i fråga om de särskilda aktsamhetsreglerna i så hög grad överensstämmer med äldre rätt behövs inte några övergångsbestämmelser till dessa kapitel annat än på en mycket speciell punkt, nämligen i fråga om giltigheten av renhållningsordningar som upprättats och antagits med stöd av äldre bestämmelser. Prövning och tillsyn m.m. (kap. 8, 9 och 10) Vad gäller balkens femte avdelning om utredning, prövning och tillsyn finner vi det viktigt att tillsynsverksamheten kan fortsätta ostörd i samband med balkens ikraftträdande. Vi föreslår därför att förelägganden och förbud som tillsynsmyndigheterna meddelat före ikraftträdandet skall kunna tillämpas också därefter. I fråga om överklaganden måste beslut som meddelats före ikraftträdandet fullföljas till den myndighet som var behörig enligt äldre rätt. I övrigt bör balkens förfaranderegler med visst undantag kunna tillämpas efter ikraftträdandet. Sanktioner (kap. 11) I fråga om straffrättsliga bestämmelser gäller enligt regeringsformen att de inte får ges retroaktiv verkan. Detta innebär att äldre bestämmelser skall tillämpas på gärningar som begåtts före ikraftträdandet och nya bestämmelser på gärningar begångna efter ikraftträdandet. Om de nya bestämmelserna leder till lindrigare påföljd skall de dock tillämpas också på gärningar som begåtts före ikraftträdandet. bestämmelser om miljöskyddsavgift skiljer sig avsevärt från motsvarande bestämmelser i miljöskyddslagen. En direkt föreskrift bör meddelas om att de nya bestämmelserna inte äger tillämpning på överträdelser som ägt rum före ikraftträdande. Å andra sidan finns inte skäl att utesluta tillämpning av de äldre reglerna beträffande överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet. Ersättning och skadestånd (kap. 12 och 13) Frågor om rätt till ersättning bör prövas enligt äldre lag, om det beslut som berättigar till ersättning eller inlösen meddelats före ikraftträdande. Vi föreslår därför en övergångsbestämmelse av denna innebörd. Även om ett skadefall inträffat efter ikraftträdandet bör regler om skadestånd inte tillämpas, om skadan är en följd av en störning som har upphört före ikraftträdandet. En övergångsbestämmelse härom bör införas. Lagförslag i betänkandet 1993:66 1 § och denna lag träder i kraft . 2 § Genom upphävs, med de begränsningar som följer av denna lag, 1. naturvårdslagen (1964:822), 2. miljöskyddslagen (1969:387), 3. lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten, 4. lagen (1976:1054) om svavelhaltigt bränsle, 5. renhållningslagen (1979:596), 6. hälsoskyddslagen (1982:1080), 7. lagen (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, 8. lagen (1985:426) om kemiska produkter, 9. miljöskadelagen (1986:225), 10. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., 11. strålskyddslagen (1988:220), 12. lagen (1990:1079) om tillfälliga bilförbud, 13. lagen (1991:639) om förhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel. 3 § Om det i lag eller annan författning hänvisas till föreskrifter som har ersatts genom bestämmelser i , skall i stället de nya bestämmelserna tillämpas. Giltigheten av äldre beslut 4 § Beslut om föreskrifter som gäller vid ikraftträdande och som fattats med stöd av bestämmelser i en lag som anges i 2 § eller motsvarande bestämmelser i äldre lag skall anses meddelat med stöd av motsvarande bestämmelser enligt balken, om inte regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer förordnar annat. 5 § Beslut, som meddelats före balkens ikraftträdande, om att bilda nationalpark, naturreservat eller naturvårdsområde, att fridlysa naturminne eller att införa annat områdesskydd gäller fortfarande. 6 § Tillstånd, godkännande eller medgivande till en verksamhet, till hanteringen av en kemisk produkt eller ett biologiskt bekämpningsmedel eller av en vara eller till någon annan åtgärd, som lämnats genom ett beslut enligt bestämmelser i en lag som anges i 2 § eller motsvarande bestämmelser i äldre lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av sådana bestämmelser, gäller fortfarande, om inte regeringen förordnar annat. Såvitt angår omprövning eller upphävande av beslutet samt påföljder för överträdelser av detsamma skall tillståndet, godkännandet eller medgivandet anses meddelat med stöd av motsvarande bestämmelser i eller i föreskrifter som meddelats med stöd av , om inte annat följer av denna lag eller av de föreskrifter som är i fråga. Detsamma gäller beslut om villkor för eller registrering av en verksamhet, hanteringen av en kemisk produkt eller ett biologiskt bekämpningsmedel eller en vara eller någon annan åtgärd. Övergångsbestämmelser till första avdelningen i 7 § I fråga om miljöfarlig verksamhet som påbörjats före ikraftträdande tillämpas i stället för bestämmelserna i 3 kap. 7 § bestämmelserna i 6 § första och andra styckena miljöskyddslagen (1969:387) till utgången av , om den som bedriver verksamheten inte begär annat. Därvid skall hänvisningen i 6 § första stycket miljöskyddslagen till 5 § samma lag i stället avse 3 kap. 3-6 §§ . Första stycket gäller inte i fråga om ändring av en inrättning eller verksamhet, om åtgärden innebär att ett utsläpp eller en störning kan ändra karaktär eller omfattning så att en olägenhet av betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt kan uppstå. Om det vid prövning enligt första stycket ankommer på regeringen att lämna tillstånd till verksamheten enligt 6 § andra stycket miljöskyddslagen, skall i fråga om prövningen tillämpas vad som sägs i 20 kap. 4 § andra stycket . 8 § Ett tillstånd till miljöfarlig verksamhet som påbörjats före ikraftträdande får efter utgången av återkallas helt eller delvis av den myndighet som meddelat tillståndet, om verksamheten strider mot bestämmelserna i 3 kap. 7 § . Vid sådan prövning skall bestämmelserna i 21 kap. 1 § andra stycket och 6 § första stycket äga motsvarande tillämpning. Övergångsbestämmelser till andra avdelningen i 9 § Väg, järnväg, flygplats, hamn eller farled vars anläggande påbörjats före utgången av behöver ej prövas enligt 7 kap. 1 § första stycket 12 . Övergångsbestämmelser till tredje avdelningen i 10 § Förordnanden om undantagande från strandskydd som meddelats enligt 15 § andra stycket första meningen naturvårdslagen (1964:822) skall omprövas med tillämpning av 10 kap. 9 § tredje stycket före utgången av . Har omprövning ej skett , upphör förordnandet att gälla. 11 § Anläggningar eller anordningar som avses i 10 kap. 11 § första eller andra stycket och som tillkommit före balkens ikraftträdande får också i fortsättningen användas för sitt ändamål, om ej annat följer av äldre bestämmelser. Övergångsbestämmelser till fjärde avdelningen i 12 § En renhållningsordning enligt 9-13 §§ renhållningslagen (1979:596) skall fortsätta att gälla till dess en ny renhållningsordning antagits med stöd av . Övergångsbestämmelser till femte avdelningen i 13 § En fråga om tillstånd till miljöfarlig verksamhet eller till en industrianläggning eller liknande, som vid ikraftträdande handläggs av regeringen enligt 16 § miljöskyddslagen (1969:387) eller enligt 4 kap. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., skall också i fortsättningen handläggas enligt äldre lag. Frågan om tillstånd skall dock bedömas enligt . 14 § Ett beslut om förbud eller föreläggande som en tillsynsmyndighet meddelat enligt bestämmelser i en lag som anges i 2 § eller motsvarande bestämmelser i äldre lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av sådana bestämmelser skall anses meddelat enligt 22 kap. . 15 § Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdande. Övergångsbestämmelser till sjätte avdelningen i 16 § Bestämmelserna i 27 kap. gäller endast i fråga om överträdelser som ägt rum efter balkens ikraftträdande. I fråga om överträdelser av 45 § första stycket 1-3 miljöskyddslagen (1969:387) som ägt rum före ikraftträdande tillämpas fortfarande bestämmelserna om miljöskyddsavgift i 52-63 §§ miljöskyddslagen. Övergångsbestämmelser till sjunde avdelningen i 17 § Beträffande rätt till ersättning eller inlösen på grund av beslut som meddelats före ikraftträdande skall äldre lag fortfarande gälla. 18 § Pågick vid ikraftträdande täktverksamhet för markinnehavarens husbehov och har efter förordnande enligt 12 kap. 4 § tillstånd till fortsatt täkt vägrats eller förenats med villkor, skall skälig gottgörelse härför utgå om inte särskilda skäl är däremot. I fråga om sådan ersättning gäller bestämmelserna i 28 kap. 8 § andra stycket samt 9-13 §§ . 19 § Även om ett skadefall har inträffat efter ikraftträdande skall bestämmelserna i 29 kap. balken inte tillämpas, om skadan är en följd av en störning som har upphört före ikraftträdandet. Remissammanställning till betänkande 1993:66 1 Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden kommit in från ombudsmän , , , , , Kustbe- vakningen, , , , , , , , , , , , , , , , och , , , , , , för kärnavfallsfrågor, , , Kammarrätten i , universiteten i , och , i , länsstyrelserna i , , , , , , , , , , , , och , , , , , , , , , och , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Sund- svalls, , , , , , , , och kommuner, , och samt , , , , , , , , Svenska Kraftverksförening- en, , , Lands- organisationen i , , Utredningen (M 1992:01) om översyn av miljöskadeförsäkringen m.m., Plan och byggutredningen (M 1992:03), Kemikontoret, Akademikers , , , samt . 2 Allmänt om delbetänkandet (SOU 1993:66) lag om införande av 2.1 ombudsmän , , , , , , , , och statens historiska muséer, , , , för kärnavfallsfrågor, Kammarrätten i , i , Länsstyrelserna i och , , , , , , , och kommuner, samt , , landstingsförbundet, lands- organisationen i samt Plan- och byggutredningen har i sina svar inte anfört något i sak om rubricerade betänkande. 2.2 Riksåklagaren, , , , Kammarkolle- giet, , samt Länsstyrelserna i , , , , , , , , , , , och , , , , och kommuner, Väster- bottens läns landsting samt ansluter sig till förslag och synpunkter i fråga om övergångsbestämmelser till balken. 2.3 , och anser att förslaget bör bearbetas enligt de riktlinjer som instanserna angivit i tidigare remissyttrande över , innan en promulgationslag kan aktualiseras. 2.4 Statskontoret: Den samlade bilden av införandet av är relativt komplex. Betydande förändringar kommer att göras, utspridda . Information om vilket regelverk som kommer att gälla bör vara tillgänglig. I annat fall kan effektiviteten i miljöarbetet och i miljörelaterad verksamhet bli lidande. Vi föreslår därför att ett lämpligt organ ges i uppdrag att svara som "informationscentrum" för regelverk. 2.5 , RRV har i yttrande över huvudbetänkandet anfört att inte utan ytterligare utredning kan läggas till grund för en proposition om en miljöbalk. RRV har mot denna bakgrund inga synpunkter att lämna i rubricerande ärende. 2.6 : Enligt jordbruksverkets uppfattning bör promulgationslagen även omfatta växtskyddslagens (1972:318) nuvarande bestämmelse om odling av gentekniskt förändrade växter m.m. samt med stöd därav utfärdade föreskrifter om och tillstånd till sådan odling. 2.7 : Som kommittén framhållit har i hög grad karaktär av ramlag. Den skall därför i många avseenden kompletteras med regeringsförordningar och myndighetsföreskrifter. Vid utformningen av dessa är det viktigt att det i anslutning till varje regel noga övervägs vilka övergångsbestämmelser som kan vara påkallade. Mot nu föreslagna övergångsbestämmelser har ingen erinran. 2.8 : I konsekvens med att i sammanförs 13 olika lagar, som en del blir skärpta medan andra endast överförs till balken, är det nödvändigt med en införandelag. har inget att anföra mot lagens tillkomst och dess innehåll. 2.9 : Med hänvisning till juridiska fakultetsnämndens ställningstagande i yttrandet över betänkande (SOU 1993:27) Miljöbalk vari nämnden avvisar tanken på att sammanföra alla miljörelaterade lagar i en balk, avstår nämnden från att yttra sig över det nu remitterade förslaget. 2.10 : Den föreslagna lagen om införande av bygger på en metodik, där inte vägen från nuläge till målet är särskilt reglerat och det föreslagna sättet att övergåndsvis hantera den s.k. stoppregeln i kommittéförslagets 3:7 är helt otillräckligt. Samma gäller kvalitetsnormerna och deras genomförande. Det rekommenderas därför att när ges sin definitiva utformning, balken som sådan kommer att innehålla materiella och andra regler som blir tillämpliga under den långa tid som kommer att råda innan balken förverkligas. 2.11 i tillstyrker miljöskyddskommitténs förslag i alla delar men anser att ett förtydligande bör göras vad gäller övergångsbestämmelserna till tredje avdelningen i (strandskyddet). 2.12 i har inget att anföra såvitt gäller sakinnehållet i förslag till promulgationslag. Däremot kan inte underlåta att påpeka att i synnerhet 6 § i lagförslaget är svårläst för den som inte är bevandrad i konsten att läsa juridiska texter. 2.13 i menar att förslaget till miljöbalk måste bearbetas ytterligare och därefter bli föremål för en ny remissomgång. I konsekvens med detta anser att föreliggande förslag till lag om införande av miljöbalk bör anstå och anpassas till ett nytt huvudbetänkande. Om regeringen avser att låta framlagt förslag till miljöbalk ligga till grund för proposition utan ytterliggare bearbetning har inga synpunkter på här framlagt förslag till promulgationslag. 2.14 i : Med hänsyn till de synpunkter som framfört om huvudbetänkandet angående miljöbalk, har inga närmare synpunkter rörande övergångsbestämmelserna till densamma. delar dock kommitténs uppfattning att retroaktiv lagstiftning skall undvikas och att tillämpningen av skärpta bestämmelser i i förhållande till nu gällande beslut måste ske successivt. 2.15 uttalar att kommunen förutsätter att införandet av miljöbalk inte innebär att nya kostnader överförs till kommunerna. 2.16 kommun är i stort sett nöjd med betänkandet med undantag av 8 och 11 §§. 2.17 kommun: De för kommunen väsentliga synpunkterna på framgår av tidigare yttrandet och har därför inget ytterligare att tillföra det nu aktuella betänkandet. 2.18 kommun tillstyrker förslaget i stort med undantag för punkten för ikraftträdandet. 2.19 : Den föreslagna lagen är lämpligt utformad. Dock bör farhågor för missbruk av strandskyddsreglerna som redovisas av reservanterna föranleda att frågan blir föremål för ytterligare överväganden för att avvärja denna risk. 2.20 tillstyrker i princip lagförslaget, men understryker dock vikten av att tiden för övergångsbestämmelserna är så tilltagen att nya följdförfattningar utges innan balken träder i kraft. 2.21 anför inte några erinringar mot förslaget, men framför att kommunen förutsätter att eventuellt ytterligare ålägganden på kommunen kompenseras från statens sida. 2.22 kommun: Förslaget till Lag om införande av bör genomföras. Dock föreslår kommunen ändringar. - - - Förslaget till miljöbalk har karaktär av en utpräglad offentligrättslig lagstiftning. Balkens regler syftar till att skydda hälsa och miljö samt att trygga en långsiktigt god hushållning med naturresurser. Denna typ av lagstiftning kan och bör tillämpas . 2.23 kommun: Mot bakgrund av att förslaget i många stycken befinner sig i ett så ofärdigt skick, är det svårt att bedöma inom vilka områden övergångsregler kan behövas. 2.24 : Vi har i yttrande över huvudbetänkandet framhållit att förslaget till miljöbalk inte är tillräckligt genomarbetat för att ligga till grund för lagstiftning. Vi anser att en omarbetning av förslaget måste ske. Synpunkterna på det aktuella delbetänkandet bör därför läsas parallellt med förbundets syn på miljöbalksförslaget. 2.25 har i sitt yttrande över delbetänkande "Miljöbalk del I", SOU 1993:27 på anförda skäl avstyrkt att lagstiftning sker på grundval av detta betänkande.