prop · GI0310 · 1995-01-01 00:00:00 — Utgår ersättning enligt 2 § till följd av skada eller olägenhet för renskötseln tillämpas 28 § andra stycket rennäringslagen (1971:437). 9 § Innan en myndighet fattar ett beslut som kan föranleda ersättningsskyl- dighet enligt detta kapitel, får myndigheten förelägga envar, som vill göra anspråk på ersättning eller fordra inlösen av fastighet, att , , göra anmälan därom och ange sina yrkanden, vid påföljd att han annars skall ha förlorat sin talan. Vad som i fråga om ersättning eller inlösen har avtalats eller uppenbarligen förutsatts gälla mellan staten och sakägare eller mellan kommunen och sakägare skall gälla även mot den som efter det att rätten till gottgörelse uppkom har förvärvat sakägarens rätt i avseende på fastigheten. 10 § Har ej överenskommelse träffats om ersättning enligt 2 eller 7 § eller om inlösen av fastighet enligt 4 § och har inte den, som vill göra anspråk på ersättning eller fordra inlösen, enligt 9 § första stycket förlorat sin talan, åligger det honom att väcka talan hos fastighetsdomstolen mot staten eller kommunen från det att beslutet på vilket anspråket grundas har vunnit laga kraft, vid påföljd att han annars förlorar rätten att kräva ersätt- ning eller inlösen. Staten eller kommunen får, då fråga uppkommit om meddelande av föreskrifter enligt 10 kap. 2, 4 eller 5 §, vid fastighetsdomstolen väcka talan mot sakägare om fastställande av de villkor som, om föreskrifterna meddelas, skall gälla beträffande ersättning eller inlösen. Meddelas inte föreskrifter av det innehåll, som förutsatts vid fastighetsdomstolen, från det att målet har avgjorts genom lagakraftägande dom, skall domen inte längre vara bindande för parterna. 11 § Är den ersättning som enligt 2 § första stycket tillkommer fastighetsä- garen bestämd att utgå på en gång och har fastigheten genom det beslut, som föranlett rätten till ersättning, undergått sådan minskning i värde att den kan antas inte utgöra full säkerhet för borgenär, som då rätten till ersättning uppkom hade panträtt i fastigheten, skall ersättningen nedsättas hos länssty- relsen. Om borgenär som avses i första stycket lider förlust till följd av att ned- sättning ej skett, har han rätt till ersättning av staten eller kommunen för förlusten mot avskrivning på fordringshandlingen. Detsamma gäller, om borgenär lider förlust därigenom att ersättning blivit för lågt beräknad och ersättningen till följd av överenskommelse mellan staten eller kommunen och den ersättningsberättigade eller av annan anledning ej blivit prövad av domstol. Talan om ersättning enligt detta stycke skall väckas vid fastighetsdomstolen. 12 § Har ersättning utgått med anledning av föreskrifter eller tillståndsvägran enligt denna balk och upphävs sedermera föreskrifterna helt eller delvis eller ges tillstånd, får markens ägare eller innehavare, om det är skäligt med hänsyn till hans nytta av beslutet och omständigheterna i övrigt, förpliktas att betala tillbaka ersättningen eller del därav. Vad nu sagts gäller också, om en åtgärd företagits i strid mot föreskrifterna eller mot beslutet om tillståndsvägran samt tillsynsmyndighet, som enligt 22 kap. 11 § får söka verkställighet eller handräckning, beslutat att inte påkalla rättelse. Talan om återbetalning skall väckas vid fastighetsdomstolen från det beslutet som anspråket grundas på vunnit laga kraft och senast efter det ersättningen utbetalades, vid påföljd att rätten därtill eljest förloras. 13 § Ogillas i mål enligt 10 § talan som har väckts av fastighetsägaren eller den som innehar särskild rätt till fastigheten, kan domstolen förordna att han skall bära sina egna kostnader, om han befinns ha inlett rättegången utan tillräckliga skäl. Har rättegången uppenbart inletts utan skälig grund, får domstolen dessutom förplikta honom att ersätta motparten dennes rätte- gångskostnader. 14 § Den som i annat fall än som sägs i 29 kap. vill framställa enskilt anspråk enligt denna balk på grund av miljöfarlig verksamhet skall väcka talan vid den fastighetsdomstol inom vars område den miljöfarliga verksamheten i huvudsak utövas eller skall utövas. 15 § Väcker någon talan vid fastighetsdomstol om förbud mot miljöfarlig verksamhet eller om åläggande för den som utövar eller ämnar utöva sådan verksamhet att vidta försiktighetsmått och är fråga om tillstånd till verksam- heten enligt denna balk under prövning eller kommer den under prövning innan fastighetsdomstolen avgjort målet, skall domstolen förklara målet vilande till dess frågan avgjorts. 16 § Ogillas talan som avses i 15 § på den grund att svaranden efter talans väckande sökt och erhållit tillstånd enligt denna balk, skall domstolen efter omständigheterna förordna att vardera parten skall själv bära sin rättegångs- kostnad eller att full eller jämkad ersättning skall tilläggas endera. 1 § Den som orsakar personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada i omgivningen genom 1. förorening av vattendrag, sjöar eller andra vattenområden, 2. förorening av grundvatten, 3. ändring av grundvattennivån, 4. luftförorening, 5. markförorening, 6. biotekniska produkter, 7. strålning, 8. buller, 9. skakning, eller 10. annan liknande störning, skall ersätta skadan. förmögenhetsskada som inte har orsakats genom brott ersätts bara i den mån den störning som orsakat skadan är av någon betydelse. Skada som inte har orsakats uppsåtligen eller genom vårdslöshet ersätts bara i den mån den störning som har orsakat skadan inte skäligen bör tålas med hänsyn till förhållandena på orten eller till den allmänna förekomsten under jämförliga förhållanden. 2 § Detta kapitel tillämpas inte på skador som har orsakats av joniserande strålning, av inverkan av elektrisk ström från elektrisk anläggning eller av förorening genom olja från fartyg i fall då särskilda bestämmelser gäller. Ersättning enligt detta kapitel utgår inte för skada genom vattenförorening eller ändring av grundvattennivån som har orsaktas av verksamhet som bedrivs i enlighet med tillstånd enligt vattenlagen (1983:291). I fråga om redares rätt att begränsa sin ansvarighet gäller bestämmelserna i 10 kap. sjölagen (1891:35 s. 1) även beträffande skada som avses i detta kapitel. 3 § En skada skall anses ha orsakats av sådan anledning som anges i 1 § första stycket, om det med hänsyn till störningens och skadeverkningarnas art, andra möjliga skadeorsaker samt omständigheterna i övrigt föreligger övervägande sannolikhet för ett sådant orsakssamband. 4 § Har skada enligt 1 § orsakats av någon annan än den som gjort det i näringsverksamhet eller offentlig verksamhet, är han skadeståndsskyldig enligt detta kapitel endast om han har orsakat skadan uppsåtligen eller genom vårdslöshet. 5 § Skall två eller flera ersätta samma skada enligt detta kapitel, svarar de solidariskt för skadeståndet i den mån inte annat följer av att begränsning gäller i den skadeståndsskyldighet som åligger någon av dem. Vad de solidariskt ansvariga har betalt i skadestånd skall, om inte annat har avtalats, fördelas mellan dem efter vad som är skäligt med hänsyn till grunden för skadeståndsansvaret, möjligheterna att förebygga skadan och omständigheterna i övrigt. 6 § Kan i fråga om skador som avser egendom ersättningens belopp lämpligen uppskattas på förhand, skall ersättning bestämmas för framtida skador, om en part begär det. Om det finns skälig anledning, kan ersättningen bestämmas till ett visst årligt belopp. Ändras förhållandena sedan ersättningen har bestämts på detta sätt, kan ersättningen jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till de ändrade förhållandena. 7 § För fordran på skadestånd för personskada till följd av vatten-, luft- eller markförorening eller genom strålning är preskriptionstiden, i stället för vad som sägs i preskriptionslagen (1981:130), . 8 § I fråga om nedsättning, fördelning och utbetalning av ersättning som fastställs att utges på en gång för framtida skador på en fastighet och som tillkommer ägaren av fastigheten eller en innehavare av tomträtt i denna tillämpas expropriationslagen (1972:719). Även när det gäller verkan av sådan nedsättning, fördelning och utbetalning skall den lagen tillämpas. Om en borgenär som har panträtt i fastigheten lider förlust genom att ersättning enligt första stycket har blivit för lågt beräknad och ersättningen till följd av överenskommelse mellan den ersättningsskyldige och den ersätt- ningsberättigade eller av annan anledning inte har blivit prövad av domstol, har borgenären rätt till gottgörelse av den ersättningsskyldige mot att hans fordran i denna del skrivs av på fordringshandlingen. 9 § Medför en skada som ersätts enligt detta kapitel och som uppkommit genom miljöfarlig verksamhet att en fastighet helt eller delvis blir onyttig för ägaren eller att synnerligt men uppkommer vid begagnandet, skall fastigheten eller fastighetsdelen på ägarens begäran inlösas av den som bedriver verksamheten. I fråga om sådan inlösen tillämpas expropriationslagen (1972:719). Beträffande värdeökning som har ägt rum före det att talan väcks vid domstol tillämpas 4 kap. 3 § samma lag. 10 § Vill någon framställa anspråk på ersättning enligt detta kapitel och avser ersättningen skada på fastighet eller på byggnad eller annan anläggning på annans mark, skall talan väckas vid den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten, byggnaden eller anläggningen är belägen. Detsamma gäller om någon vill begära gottgörelse enligt 8 § andra stycket eller fordra inlösen enligt 9 §. Gemensamt med ett mål som avses i första eller andra meningen får fastighetsdomstolen handlägga även andra mål mellan samma eller olika parter, om det med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter är lämpligt. 11 § Den som bedriver eller avser att bedriva en miljöfarlig verksamhet som kan medföra sådan skada som avses i 1 § första stycket kan begära prövning av ersättningsfrågan vid den fastighetsdomstol inom vars område verksamheten i huvudsak bedrivs eller skall bedrivas. 12 § I fråga om rättegångskostnader skall i mål enligt 9 eller 11 § tillämpas bestämmelserna om kostnader i expropriationsmål. Om ett yrkande om inlösen enligt 9 § ogillas, gäller dock bestämmelserna om rättegångskostnader i . Dessa bestämmelser tillämpas också i andra mål enligt detta kapitel. 1 § För ersättning i vissa fall till den som har lidit skada enligt 29 kap. skall det finnas en försäkring (miljöskadeförsäkring) med villkor som har godkänts av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Den som utövar verksamhet som enligt föreskrift, meddelad med stöd av 14 kap. 5 §, kräver tillstånd eller anmälan skall bidra till försäkringen med belopp som framgår av tabeller som har godkänts av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Beloppen skall betalas i förskott för kalenderår. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från bestämmelserna i första stycket. 2 § Från miljöskadeförsäkringen betalas, enligt vad som närmare anges i försäkringsvillkoren, ersättning till skadelidande för sådan person- eller sakskada som avses i 29 kap. 1. om den skadelidande har rätt till ersättning enligt 29 kap. men inte kan få skadeståndet betalt eller rätten att kräva ut skadeståndet är förlorad, 2. om det inte kan utredas vem som är ansvarig för skadan. 3 § Om bidrag till miljöskadeförsäkringen inte har betalats efter anmaning, skall försäkringsgivaren göra anmälan till tillsynsmyndigheten om betalningsförsummelsen. får förelägga den betalningsskyldige vid vite att fullgöra sin skyldighet. Ett sådant föreläggande får inte överklagas. Föreskrifter om ikraftträdandet av denna balk meddelas i en särskild lag. Remissammanställning - huvudbetänkande (SOU 1993:27) Miljöbalk 1 Förteckning över remissinstanserna....... 3 2 Allmänna och sammanfattande synpunkter... 4 3 Grunderna för en ny lagstiftning......... 29 3.1 Den lagtekniska utformningen......... 29 3.2 Samordning av lagstiftningen......... 55 4 Aktsamhetsregler......................... 83 5 Generella föreskrifter...................123 6 Miljökvalitetsnormer.....................141 7 Producentansvar..........................187 7.1 Allmänt..............................187 7.2 Definition av avfall m.m.............190 7.3 Kretsloppsprincipen..................194 8 Hälsoskydd...............................203 8.1 Allmänt..............................203 8.2 Tillämpningsområdet .................208 8.3 Särskilda aktsamhetsregler ..........209 8.4 , miljökvalitetsnormer212 9 Trafik...................................215 9.1 Allmänt..............................215 9.2 Regeringsprövning m.m................219 9.3 Tillstånd och tillsyn................234 9.4 Övrigt...............................237 10 Naturvård och biologisk mångfald.........240 10.1Allmänt om biologisk mångfald och NVL240 10.2Strandskydd..........................254 10.3Täkter...............................267 10.4Markavvattning.......................273 10.5Sektorsansvaret......................283 10.6Införande av främmande arter.........286 11 Bioteknik................................290 11.1Allmänt..............................290 11.2Reglering i ..............295 11.3Etiska överväganden..................300 12 Tillstånd................................302 13 Miljökonsekvensbeskrivningar.............320 14 Rättskraft och omprövning................343 15 Tillsyn..................................354 15.1Allmänt..............................354 15.2Tillsynens utformning................364 15.3Delegation av tillsynsansvaret.......372 16 Talerätt och Överklagande................377 16.1Talerätt.............................377 16.2Överklagande.........................390 16.3Miljöombudsman.......................395 17 Sanktioner...............................402 17.1Allmänt..............................402 17.2Fördelningen av straffbestämmelser mellan och ..........................404 17.3Ändringar i .............405 17.4Brottsbeskrivningar och brottsnamn i miljöbalken406 17.5Allmänna aktsamhetsnormer, bemyndiganden och sanktioner406 17.6Straffskärpningar och kraven för straffbarhet409 17.7Grova brott och åtalspreskription....410 17.8Försök, förberedelse och stämpling...410 17.9Förverkande..........................410 17.10Företagsbot.........................410 17.11Miljöskyddsavgifter.................411 18 Ersättning och skadestånd................420 18.1Ersättning...........................420 18.2Skadestånd...........................433 18.3Miljöskadeförsäkring.................439 19 Ansvars-, organisations- och resursfrågor442 19.1Central nivå.........................442 19.2Regional och lokal nivå..............447 19.3Rationaliseringssynpunkter...........481 20 Ändring av regeringsformen 8:7...........483 1 Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden kommit in från ombudsmän , , Riksåklagaren, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Delegationen för hybrid-DNA-frågor, Arbetarskyddsstyrelsen, Styrelsen för teknisk ackreditering, och , , geologiska undersökning, , , , , , , , , , , för kärnavfallsfrågor, , , , Kammarrätten i , Länsrätten i , i , i , , universiteten i och , , , , Statens växtsort- nämnd, , , , i , i , Skogs- och jordbrukets forskningsråd, länsstyrelserna i , , , , , , , , , , , , och , , , , , , , , , , och , samt , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och kommun, , , , , , , , , , handel, , , Svenska kraft- verksföreningen, , , i , , Fri- och rättig- hetskommittén, Regionberedningen, Utredningen om översyn av miljös- kadeförsäkringen m.m., Plan- och byggutredningen, Akademikers Centralorganisation /SR, , Föreningen skogsindustrierna, , , , , Stiftelsen bioteknisk forskning, aktiebolag, , , , , , , och . Dessutom har yttranden kommit in från , miljögrupp, , , , advokatbyrå, , , , , mot plågsamma djurförsök, och . 2 Allmänna och sammanfattande synpunkter 2.1 Justitiekanslern, : Jag har i huvudsak inte några erinringar mot de förslag som läggs fram. 2.2 , DV: har främst granskat 16-19 kap. i betänkandet. DV har ingen erinran mot förslaget. 2.3 : Kollegiet anser att klarare definitioner av begrepp som används är nödvändiga för att undvika tillämpningsproblem och att de åtgärdsprogram som kan komma att föreskrivas med stöd av balken bör genomföras på ett sådant sätt att handelshindrande effekter så långt som möjligt undviks. Kollegiet föreslår att lagstiftningsförslaget notifieras i enlighet med internationella förpliktelser. 2.4 Överbefälhavaren, : Inom försvarsmakten bedrivs ett aktivt miljöarbete med strävan att anpassa verksamheten efter miljömässiga förutsättningar. Regering och riksdag har antagit ÖB:s förslag till miljöpolicy med mål och handlingsprogram . En organisation som försvarsmakten med uppgifter som i flera avseenden ställer specifika krav kan inte genomföra sin verksamhet utan påverkan på miljön. Ett visst motsatsförhållande mellan omsorgen om miljön och försvarets verksamhet kan inte undvikas om försvarsmakten skall lösa ålagda uppgifter. Utvecklingen inom miljöområdet med förslag till skärpning inom en rad områden, som har direkt påverkan på försvarets verksamhet exempelvis buller, drivmedel, köldmedia m.m. kommer inte bara att innebära stora kostnadsökningar fram utan också innebära begränsningar att genomföra produktionen av krigsförband. Försvarsmakten skall självklart ta sin del av miljöansvaret, vilket tydligt framgår av ÖB miljöpolicy, men det måste finnas balans mellan miljökraven på verksamheten och kravet att försvarsmakten skall kunna förbereda sig för sin krigsuppgift. Enligt överbefälhavarens uppfattning saknas i betänkandet reella överväganden, avvägningar och konsekvensbeskrivningar beträffande försvarsmaktens möjligheter att anpassa sig till en skärpt miljölagstiftning och förmåga att lösa sin huvuduppgift, dvs. att vara krigsavhållande. Från försvarsmaktens sida är det angeläget att en sådan avvägning kommer till stånd. 2.5 : tillstyrker att -betänkandet i huvudsak läggs till grund för en reformerad miljölagstiftning, -trafik med farkoster skall räknas in under begreppet "utöva miljöpåverkan", -dumpningslagen tas in i en ny miljöbalk men att frågan om straffansvar ses över, -sanktionsavgifter kompletterar straff i fall som kan bedömas efter schabloner, -oljeskadelagen inte inordnas i . föreslår att -även förbudet mot utsläpp av olja från fartyg i vatten regleras i , -straffbudet för utsläpp av kemikalier från fartyg likställs med utsläpp av olja, -definitionen på miljöräddningstjänst till sjöss i räddningstjänstlagen kompletteras, -metoder utvecklas för att spåra och bestämma otillåtna kemikalieutsläpp i havet. anser att -det internationella miljöarbetet bl.a. med och inom EG/EU ökar i betydelse, -fortsatt internationellt miljöstöd behövs till Öst- och , -i sin helhet bör gälla även inom ekonomiska zon, -alltför många tillämpningsförskrifter till minskar över- blickbarheten, -kriminalisering skall begränsas till den tyngre miljöbrottsligheten, -skärpt lagstiftning endast blir meningsfull om den kan övervakas tillräckligt väl, -information, utbildning och avgifter är goda alternativ till strängare straff, -ersättning skall lämnas enligt oljeskadelagen för förebyggande miljöräddningsinsatser. 2.6 : Förslaget till Miljöbalk är ambitiöst i sin omfattning. delar utredningens bedömning att det finns ett stort värde i att samla de rättsregler som avser att skydda den yttre miljön mot skador, vilka i sin tur kan påverka människors hälsa. 2.7 , SJ: Den bärande tanken bakom förslag och utredningsdirektiv - att samla och samordna all miljöslagstiftning i en ny Miljöbalk - välkomnas av SJ. En effektivare och mer flexibel miljölagstiftning är nödvändigt med tanke på miljöfrågornas ökande betydelse - inte minst på den internationella nivån - och den snabba förändring av kunskapsläget som präglat miljöutvecklingen . Revideringsbehovet har varit känt Den svenska miljöskyddslagstiftningen har varit uppdelad på en mängd lagrum, och bestämmelserna har ofta varit dåligt koordinerade, ibland motsägelsefulla. Det har varit svårt - t ex för ett företag - att veta vilka krav som gäller enbart utifrån lagtexten. Dels för att den som sagt varit splittrad, dels eftersom de styrande besluten i stor utsträckning fattats vid myndighetsutövningen, där till exempel reglerna för tillståndsgivning varit olika beroende på vad som varit "tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt" tillståndet givits, vilket lett till en situation där det varit viktigare att utveckla goda relationer till myndigheter och politiker än att försöka tolka vad lagen säger. Kommitténs ambition att införa Miljökvalitetsnormer kunde ha varit en möjlig väg - av många - att råda bot på den senare bristen. Ambitionen att samla all miljölagstiftning i en ny Miljöbalk borde vara ett bra sätt att avhjälpa den förra. Enligt SJ:s mening löser dock inte förslaget som det utformats dessa grundläggande problem. Förslaget innebär inte att ordning och struktur skapas bland miljölagarna. Förslaget gör inte lagstiftningen tillräckligt tydlig och lättolkad. Detta innebär naturligtvis en allvarlig kritik mot kommitténs förslag, men det måste tyvärr bearbetas betydligt om skall leda till den förnyelse och klarhet som avsetts och svensk miljölagstiftning så väl behöver. 2.8 : Utredningens förslag bygger inte på en ordentlig analys av vilka åtgärder och styrmedel som är effektiva för att minska olika typer av miljöpåverkan från transportsektorn. Inte heller beaktas tillräckligt vad förslaget innebär för de berörda planerings- och beslutsprocesserna i sin helhet. Förslaget skulle för transportsektorn innebära tillkrånglade beslutsprocesser som är svåröverskådliga både för allmänheten och för berörda myndigheter. När det gäller trafikfrågorna borde utredningen ha tagit fasta på de grundläggande principer som omnämns i betänkandet. Dit hör bland andra principen att miljöhänsyn bör ingå som en naturlig del av olika verksamheter och beslutsprocesser, samt att trafikverkens ansvar för respektive sektors miljöpåverkan bör utvecklas. 2.9 : anser att tanken att i en lag samla de grundläggande bestämmelserna på miljölagstiftningens område är god och att den systematik som utredningen använt i princip är riktig. anser emellertid att utredningen i de avsnitt av betänkandet, vilka berör sjöfarten, i vissa fall förändrat lagstiftningens materiella innehåll utan att övertygande skäl för behovet av detta framförts och utan att följderna av ändringarna utretts och redovisats. 2.10 Statskontoret: Vårt allmänna intryck av förslaget till miljöbalk är positivt. Vi tillstyrker därför förslaget i stort på följande grunder: - - - Ramlagskonstruktionen med förordningar och föreskrifter underlättar en anslutning till internationella överenskommelser och anpassning till EG:s regelsystem. Konstruktionen möjliggör en successiv implementering av miljöpolitiska beslut på olika områden. Balken möjliggör en ambitiös tillämpning och utesluter inte heller användningen av andra styrmedel som information och ekonomiska styrmedel. Generella föreskrifter bör i takt med kunskapsfronten och miljöpolitiken kunna utformas så att det praktiska miljöarbetet underlättas både hos de miljöpåverkande och hos miljömyndigheterna. Det förändrade sanktionssystemet torde också kunna bidra till effektiviteten i det samlade miljöarbetet. Allt det sagda är viktiga egenskaper hos lagstiftningen i perspektiv av en samhällsutveckling med allvarliga miljöhot, ökad miljömedvetenhet och allt fler aktörer. 2.11 , RRV: Sammanfattningsvis introducerar kommittén icke-bindande miljökvalitetsnormer, aktsamhetsregler utan rättsverkan, en stoppregel som kan komma att uppfattas som orealistisk och tvång för länsstyrelser att producera åtgärdsplaner utan rättsverkan. Vidare förutspår utredningen en ökande prövningsverksamhet hos kommunerna. Detta innebär minskade resurser för tillsyn som kommittén förutspår att antalet föreskriftsberörda verksamheter, dvs. tillsynsobjekt, kommer att öka.