prop · GI031 · 1995-01-01 00:00:00 — Av delrapporter framgår att man åtminstone i vissa fall kan uppvisa mycket goda resultat vad avser t.ex. kunskaper i svenska och engelska och vad gäller fortsatta studier. Genom beslut av regeringen kan numera också fristående skolor erhålla stöd för deltagande i utvecklingsverksamheten. har tillstånd att bedriva gymnasieutbildning på finska. Den har sedan starten haft relativt stora rekryteringsproblem. /94 deltog bara 9 elever. Särskilt bidrag ges till kommun för verksamheten i den s.k. språkskolan - en försöksverksamhet med tvåspråkig undervisning i i samarbete med kommun. I detta försök utgör halva elevantalet svenskspråkiga barn från och den andra halvan av finskspråkiga barn från . disponerar också medel för språkliga insatser för finskspråkiga elever i . Medel utgick till insatser i , och . får medel från för anordnande av sommarlägerverksamhet. Verksamheten har pågått och lägerskolor organiseras över hela landet. 1992 deltog 485 elever på grundskolenivå, något fler pojkar än flickor, under ledning av 78 lärare och ledare. Antalet finskspråkiga elever i och gymnasieskolan har minskat och uppgår nu till ca 25 000. Av dessa deltar på grundskolenivå i hemspråksundervisning (genomsnitt för alla språk är ). Andelen som deltar i hemspråksundervisning på gymnasienivå är lägre. Sedan möjligheterna att starta och driva fristående skolor ökat, genom bl.a. förbättrade ekonomiska villkor, har den sverigefinska gruppen på flera orter i landet tagit initiativ till att starta sverigefinska skolor. Det fanns /94 fem sådana skolor. Sammanlagt går ca 500 elever i dessa skolor. Det planeras nya skolor som kommer att starta . I några fall är det fråga om utbyggnad med högstadium av befintliga skolor. På följande orter planeras sådan start (planerat elevantal inom parentes): (40), (73), (50-60), , , och ytterligare två skolor i . Det finns tre folkhögskolor med finsk inriktning. Innevarande budgetår erhåller dessa skolor 23,8 milj.kr i statsbidrag varav en del är av engångskaraktär (arbetsmarknadsåtgärder). Därutöver bedrivs finskspråkig verksamhet vid ytterligare några folkhögskolor. Uppgifter om antal deltagare i finskspråkiga kurser saknas. Detsamma gäller finskspråkig verksamhet inom studieförbunden. 4.1.4 Universitet och högskolor Undervisning i finska bedrivs vid fem universitet - , , , och samt vid några högskolor i samband med lärarutbildning. Det finns också fyra professurer inrättade i finska/finsk-ugriska språk. Av dessa är två i finska, en i finsk-ugriska språk och en i samiska. De finsk/finsk-ugriska institutionerna är relativt små och har haft minskande antal studerande. Lärarutbildning med finska (eller annat hemspråk) finns som varianter inom grundskollärarlinjen. Detsamma gäller utbildningarna till fritidspedagog och förskollärare samt folkhögskollärare. 4.2 Kultur och medier De finska kultursträvandena stöds dels genom det allmänna stödet till de olika kulturformerna, dels genom vissa riktade insatser. Genom åtaganden inom språkvårdsområdet och arkivvården har finska språket en särställning bland minoritetsspråken. Betydande utveckling har skett sedan starten inom den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten. /81 bedriver finskspråkig verksamhet. Verksamheten omfattar gästspel från , stöd till amatörteaterverksamhet samt egen produktion under namnet Finska Riks. Finska Riks är en fast ensamble vars turnéer är riksomfattande och de pjäser som framförs vänder sig i första hand till barn och ungdom. har bibliotekens utlåning av finska böcker och andra medier på finska utvecklats. har statligt stöd utgått till inköp av finskt bokbestånd i centrala depåer och, i vissa fall, länsbibliotek. Fem bibliotek i landet har bidrag för att förnya bokbeståndet genom inköp från . Några bibliotek har också särskilda anslag för att köpa in videofilmer från . Talboks- och i tillhandahåller material för finskspråkiga synskadade. Versamheten startade i och med att ett särskilt statligt projektbidrag beviljades för inköp av talböcker från för att överföras till det svenska systemet med kassettinspelningar. 4.2.3 Kulturfonden för och Kulturfonden för och har två avdelningar, en i och en i . Ledamöterna i fondens styrelse utses av regeringen i respektive land. Fonden skapades 1960 och tillfördes medel i form av efterskänkta räntor på krigsskuld till . Ytterligare medel har därefter tillförts fonden och utdelningen är ca 1,5 milj. kr enbart i . Fonden har beviljat medel bl.a. för utgivning av trilogin om Finnarnas historia i . Två band har utkommit, del 2 , och den tredje delen, som omfattar invandringen fr.o.m. , är under arbete. En viktig uppgift för fonden har varit att stärka den finskspråkiga kulturen i och hjälpa den att bli en ny förenande länk mellan länderna. Fonden har gjort betydande insatser genom att erbjuda svenska tjänstemän och andra intresserade svenskar kurser i finska, vanligen förlagda i . Fondens främsta syfte är att närma och folk till varandra. Förutom stöd till utgivning av böcker har stöd utgått till forskning samt olika språk-, kultur-, teater- och musikprojekt. Seminarieverksamhet har varit ett bestående inslag och kulturstipendier till enskilda har utdelats. Kulturfonden har också beviljat medel för det finska föreningslivet i . Hanaholmens kulturcen- trum utanför , som fonden har stora intressen i, åtnjuter stöd av både den svenska och den . Kulturfonden erbjuder stipendier för vistelse vid centret. Den svenska statens stöd till Hanaholmen är under /. Fondens möjlighet och vilja att stödja finsk verksamhet är naturligtvis starkt beroende av kvaliteten hos de ansökningar som lämnas in. Fonden kan självfallet också ta egna initiativ. Ett exempel är det numera permanentade språkvårdsarbetet som ursprungligen startade på initiativ av fonden. 4.2.4 Arkivet för sverigefinnar och finlandssvenskar i Statsbidrag utgår /81 till verksamheten vid Ruot- sinsuomalaisten Arkisto. Arkivet tillkom 1977 och har till uppgift att samla och bevara historiskt material som är resultat av de finska och finlandssvenska invandrarnas verksamhet. Till sådant material hör bl.a. föreningsprotokoll, verksamhetsberättelser, korrespondens och tidningar. Genom att informera om arkivet vill man väcka finska och finlandssvenska invandrares intresse att bevara och studera det förgångna. På så sätt kan arkivet medverka till att den egna identiteten stärks. Det kan också stimulera till kulturinsatser i föreningslivet. Efter /90, då statens direkta bidrag till arkivet var , har verksamheten stöd genom arkiv. har också lämnat bidrag till verksamheten. finansieras gemensamt av den svenska och . Nämndens uppgift är att främja och utveckla det finska språket i . Detta sker genom att ge ut en tidskrift, ordlistor, svara på frågor m.m. Man har sålunda ansvar både för språkvården för den invandrade finskspråkiga befolkningen och den ursprungliga inhemska minoriteten, bosatt främst i . Det svenska anslaget föreslås budgetproposition bli , en ökning med . Anslaget har ökat i reala termer. 4.2.6 Radio och television I radio- och TV-verksamheten intar den finskpråkiga gruppen, med hänsyn till såväl de historiska banden mellan och som de finsktalandes antal, en särställning bland de språkliga minoriteterna. Dess rätt till programservice i de avgiftsfinansierade företagens sändningar har därför en annan karaktär än övriga gruppers. De avgiftsfinansierade (public service) bolagen I avtalen med de tre programbolag, som finansieras med TV-avgifter, finns bestämmelser om att de skall sända program på invandrar- och minoritetsspråk. Sändningarna på finska i uppgick för de rikstäckande programmen. Därtill kommer sändningar i på tornedals- finska med samt regionalradiosändningar i de flesta regionala radioprogram . utgör rikssändningarna varav på tornedalsfinska. Av dessa sändningar produceras i och lokalt. Av de 25 lokala stationerna har 20 sändningar på finska med sammanlagt . De lokala sändningstiderna ligger i allmänhet inom perioden till 19 på vardagar. , Kanal , sänder nyheter; dokumentär- och aktua- litetsprogram samt barnprogram på finska (sammanlagt f.n. ) och har en egen finskspråkig redaktion. har även vissa sändningar till finskspråkiga förskole- och skolbarn. Särskilt nyhetsprogrammen, som är textade på svenska - med sändningstid på vardagar strax före första Aktuelltsändningen - har många tittare, av hela befolkningen och 2½ procent . En stor del av tittarna är således svenskar. Programtiden har ökats från per sändning och sommarsändningarna har tillkommit. Privat TV, närradio och privat lokalradio Vissa sändningar på finska finns i närradion. bidrar den svenska staten till utsändning av en finländsk TV-kanal via en marksändare i och kabeldistribution till 24 orter i landet. Anslaget föreslås för kommande budgetår bli . 4.2.7 Tidningar och tidskrifter Stöd till dagstidningar på finska kan lämnas dels enligt en specialregel som säger att tidningar som inte i huvudsak är skrivna på svenska och som vänder sig till språkliga minoriteter i kan få stöd. Ruotsin (endagarstidning) får 1,54 milj. kr . Dels kan också begränsat driftsstöd lämnas till dagstidning i om den har ett redaktionellt innehåll som till är skrivet på finska. Stöd går enligt denna regel till (Haaparannanlehti). Stöd till kulturtidskrifter på finska kan ges på samma villkor som till andra tidskrifter som ges ut i . Tidskriften som ges ut på tornedalsfinska har under en följd av år fått statligt stöd. En särskild stödform finns för barntidskrifter på invandrarspråk. Finskspråkig litteratur utgiven i kan få stöd inom ramen för kategorin "invandrar- och minoritetslitteratur". En handfull böcker har fått sådant stöd . 4.3.1 Statligt stöd m.m. till finländska invandrare Inom område fördelas statsbidrag till invandrarnas riksorganisationer av . /94 fick med sina 31 000 medlemmar som organisationsstöd och , som hade ca 4 700 medlemmar, fick . Beloppen var oförändrade sedan föregående budgetår. För /95 har bidragsbeloppen till samtliga riksorganisationer bland invandrare minskats något. Dessutom tilldelades av /93 som (9 600 ungdomsmedlemmar) statsbidrag med ca (inkl. viss skattekompensation). /94 (9 700 med- lemmar) var beloppet ca (skattekompensationen har upphört). fungerar också som rättighetsinnehavare för TV-överföringar från och får heltäckande statsbidrag för att ersätta upphovsmännen. Regeringen överlämnade 3 milj.kr till Stiftelsen som en gåva med anledning av Republiken . Lokala finska och finlandssvenska föreningar kan söka stöd hos den kommun där föreningen är verksam. Såväl riksorganisationer som distrikts- och lokala föreningar kan söka projektbidrag bl.a. hos . För ungdomsverksamhet kan särskilt statsbidrag och projektbidrag även sökas hos . Föreningen i har t.ex. fått bidrag med för ett lokalt tvåårsprojekt och Unga ett särskilt bidrag om för arbete bland finskspråkig ungdom. Den parlamentariska Invandrar- och flyktingkommittén har i uppdrag att belysa vilka särskilda åtgärder som kan vara aktuella för den sverigefinska invandrargruppen. Ordförande är landshövding . Den statsägda ger ut en informations- och nyhetstidning på finska. Tidningen, som kommer ut i princip en gång med visst uppehåll , heter Viikkoviesti. Driftsbidrag till stiftelsen utgår via statsbudgeten. ger ut informationsmaterial på finska, bl.a. grundläggande samhällsinformation för nyinflyttade. På samma sätt utges informationsmaterial av verk och myndigheter samt, i vissa fall, av de affärsdrivande verken/bolagen. har också uppgiften att bevaka tillämpningen av den Nordiska språkkonventionen. På eget initiativ publicerade verket en rapport språkets ställning i . Rapporten har spridits till myndigheter m.fl. och redovisar förhållanden under /93. Enligt förvaltningslagens bestämmelser bör myndighet anlita tolk när den har att göra med personer som inte klarar sig på svenska. En rekommendation med samma innebörd finns också i den Nordiska språkkonventionen, men den gäller bara medborgare i annat nordiskt land. Förvaltningslagen går alltså längre än språk- konventionen eftersom tolk bör anlitas även när den sökande är svensk medborgare. Tolkutbildning kan vara av två slag, s.k. kontakttolkutbildning, som ges vid folkhögskolor och studieförbund, eller universitetsutbildning. Vid finns , som fördelar medel till kontakttolkutbildning inom folkbildningsorganisationerna och ordnar högre tolkutbildning. ordnar prov för och auktoriserar tolkar och översättare. Efter särskild prövning utfärdas också bevis för speciell kompetens som rättstolk och sjukvårdstolk. Kammarkollegiet övertar verksamheten fr.o.m. . Tillgången på auktoriserade finsk-svenska och svensk-finska tolkar är generellt tillfredsställande i . Dock kan lokalt brister förekomma. Så har t.ex. högskoleutbildning initierats som distansutbildning för att avhjälpa en akut brist i . (Kammarkollegiet fr.o.m. ) tillhandahåller förteckningar över auktoriserade tolkar och translatorer. I Tolkservicekataloger tas även kontakttolkarna upp. Tolkförmedling finns i allmänhet i kommunerna antingen som en service eller, ibland, privat tolkförmedling. De stora tolkavnämarna vad beträffar finska tolkar är landstingen och sjukvården, kommunernas socialtjänst samt polisen och domstolarna. Finsk-svensk kontakttolkning på vid har första år tilldelats drygt 1 milj. kr av . Regeringen har uppdragit åt och att tillsammans analysera frågor som rör tolktillgång och behov av utbildningsinsatser. 4.3.4 Den sociala sektorn tillsattes den svensk-finländska kommittén (SFINKS) i syfte att förbättra de finskspråkiga invandrarnas situation inom den svenska hälso- och sjukvården samt . Enligt arbetsgruppens mandat, som fastställts av den finländska och , har kommittén att kartlägga de faktiska problem som invandrarna, främst på grund av språksvårigheter, kan ställas inför inom dessa sektorer. Härvid skall de finska barnens behov särskilt beaktas. Mandatet föreskriver vidare att SFINKS äger rätt att inkomma med förslag till regeringarna, berörda myndigheter och organisationer. SFINKS har till regeringarna överlämnat sex rapporter över sin verksamhet, den senaste avseende verksamhetsperioden till . Den svenska delegationen leds numera av statssekreteraren i som ordförande. SFINKS har i olika sammanhang uppmärksammat myndigheterna på behovet av finskspråkig service, bl.a. inom äldrevården. har distribuerat särskild information och gått ut med särskild inbjudan till de sverigefinska föreningarna om att starta egen barnomsorg. Styrelsen har vidare lämnat stöd till olika förskoleprojekt i samarbete mellan sverigefinska skolor. Styrelsen har vidare lämnat medel för vissa öppenvårdsprojekt i samarbete bl.a. med och därmed förstärkt finskspråkiga patienters möjligheter att få vård på finska. 4.3.5 Finska språket inom Enligt 6:e avd., 23 kap. 2 § kyrkolagen skall Stiftssamfälligheterna "främja församlingsarbete bland teckenspråkiga samt på finska, samiska och andra språk". församlingsnämnd har det centrala ansvaret för det finskspråkiga församlingsarbetet inom . För detta arbete har församlingsnämnden en särskild enhet med sex heltidsanställda. har också utsett en särskild delegation för det finskspråkiga arbetet. Delegationen består av sju ledamöter och lika många ersättare. En finskspråkig materialtjänst förmedlar material från till församlingarna inom . Nämnden har också låtit översätta Lilla boken om tro till finska med en upplaga på 33 000 ex. för distribution till finskspråkiga församlingsmedlemmar. Svenska kyrkohandboken har översatts till finska och enligt kungörelse 1993:4 fastställts för finskspråkiga gudstjänster och kyrkliga förrättningar (vigsel, dop, begravning). Översättningsarbetet av Svenska psalmboken till finska har enligt kyrkomötesbeslut inletts och beräknas vara färdigt . har bara en finsk församling, finska församling som är verksam . På stiftsnivå har 12 av de 13 stiften organiserat arbete bland finsktalande medlemmar. bedriver inte bara kyrklig utan också social verksamhet bland sina finskspråkiga medlemmar. Uppskattningsvis når det finskspråkiga arbetet ca 200 000 finsktalande. 5 konvention om regionala språk och minoritetsspråk Frågan om ett svenskt undertecknande av konvention om regionala språk och minoritetsspråk har aktualiserats i arbetsgruppen bl.a. genom uppvaktningar av företrädare för den sverigefinska gruppen. Sverigefinska organisationer hävdar att ett undertecknande av konventionen skulle stärka det finska språket ställning i . Statsminister framhöll i ett tal att "skulle ha behov av en aktiv kulturbärande finsk befolkningsgrupp som i vår egen vardag kunde förmedla till oss det bästa av finskt samhällsliv, som den utvecklade sin egen sverigefinska identitet". Språkliga och etniska minoriteters situation har blivit ett allt viktigare tema i utrikespolitiska sammanhang och dessvärre ofta en källa till konflikter. har ett starkt intresse av att verka för fred, säkerhet och demokrati i . Finska språket har talats i delar av , främst i men också i andra delar av landet. Det finska språket har således haft och bör ha en förankring i det svenska samhället som en del av vårt gemensamma kulturarv. konvention om regionala språk och minoritetsspråk - i fortsättningen kallade minoritetsspråk - som framför allt är att betrakta som en kulturkonvention, har till syfte att skydda och utveckla "historiska" minoritetsspråk. Konventionen innehåller inte bara bestämmelser som förbjuder diskriminering vad gäller användandet av sådana språk utan förutsätter också aktivt stöd för att språken skall överleva och utvecklas. Med minoritetsspråk avses i konventionen (artikel 1) ett språk som traditionellt använts av den nationella befolkningen inom ett visst geografiskt område och som används av en minoritet av befolkningen i landet. Användarna kan vara i majoritet i ett område, men de behöver inte vara det för att konventionens bestämmelser skall vara tillämpliga. Minoritetsspråket skall vara ett annat språk än det officiella språket. Konventionen avser inte att skydda vare sig dialekter eller invandrarspråk. Arbetsgruppen är medveten om att frågan om undertecknande av konventionen berör såväl samiska som finska språkfrågor. Frågan om ett svenskt undertecknande är av sådan karaktär att den inte ryms inom arbetsgruppens uppdrag. 6 Överväganden och förslag Erfarenheter från andra länder visar att en grundläggande förutsättning för bevarandet och utvecklandet av språk och kultur hos grupper med annat modersmål än majoritetsbefolkningen är att sådana grupper ges möjlighet att bygga upp egna institutioner främst inom utbildning och kultur. förutsätter detta också en bred acceptans inom majoritetsbefolkningen för sådana strävanden. I finns, enligt vår mening, goda förutsättningar för en sådan acceptans. Detta bekräftas också av en opinionsundersökning som finskspråkiga redaktion lät genomföra . Den svenskspråkiga befolkningen har en i huvudsak positiv inställning till den finskspråkiga befolkningen i . Detta baserar sig naturligtvis på de mycket nära historiska banden mellan de båda länderna, men också på de senaste decenniernas flyttningsrörelser som försett med en stor finsktalande befolkningsgrupp spridd över hela landet. En förutsättning för att skapa en kulturbärande finsk befolkningsgrupp i är att den sverigefinska gruppen har reella möjligheter att bygga upp egna institutioner. är det uppenbart att gruppen har den styrka som krävs för att kunna ta initiativ till och driva sådana institutioner. Detta har inte minst visat sig genom de sverigefinska skolor som redan startats och de planer som finns på nya respektive på utbyggnad av befintliga. De finskspråkiga folkhögskolorna har fungerat som sådana institutioner. krävs att åtgärder vidtas för att höja det finska språkets status i det svenska samhället. Detta gäller både mer allmänt och särskilt inom skolområdet. Den särställning som finskan har i vårt samhälle måste komma till uttryck i den dagliga verksamheten t.ex. inom skolan. Arbetsgruppen har mottagit många oroande uppgifter om de svårigheter som möter den sverigefinska gruppen när det gäller t.ex. finskspråkig förskoleverksamhet och hemspråksundervisningen. Från många håll rapporteras att skolan inte uppfyller det krav på samråd rörande denna undervisning som finns inskrivet i gällande läroplan. I en del fall anses inte heller kommunerna uppfylla rimliga krav på information till föräldrar och elever. Sammantaget leder detta till att elever som har rätt till undervisning i finska och själva önskar det inte erbjuds sådan trots att antalet elever, med god organisation av verksamheten, är tillräckligt stort för att bilda undervisningsgrupper. Genom beslut som tagits av har möjligheterna att driva verksamheter med annan huvudman än det offentliga ökat. Detta gäller främst inom omsorg och skola. Genom de förändringar som vidtagits vad avser finansiering av alternativa driftformer, t.ex. den s.k. skolpengen, ges också grupper som den sverigefinska reella möjligheter att utveckla egna institutioner. Det finns enligt vår uppfattning inte nu anledning att vidta ytterligare förändringar på detta område. Det är däremot väsentligt att sverigefinska institutioner ges förutsättningar, främst vad avser de ekonomiska villkoren, att planera sin verksamhet på lång sikt. Detta innebär att det är mycket angeläget att spelreglerna på detta område inte ändras. Den Sverige-finska språknämndens arbete för att främja och utveckla det finska språket i är av stort värde. Nämndens anslag har också ökats . Det är emellertid angeläget att nämndens arbete når ut till en bredare publik. Verksamheten kan därmed komma att utnyttjas av flera. Detta förutsätter att nämnden på ett aktivare sätt söker sprida information om sin verksamhet och de tjänster som erbjuds. Detta kan t.ex. ske genom medverkan i press och etermedia. Även mer uppsökande verksamhet kan enligt vår mening vara aktuellt. Det är också av stor betydelse att såväl språknämndens verksamhet som andra uttryck för finskspråkigt kulturliv uppmärksammas av majoritetsbefolkningen. Det är enligt vår uppfattning angeläget att t.ex. sverigefinska institutioner och organisationer på ett aktivt sätt sprider kännedom om sin verksamhet och om olika former av finskspråkig service till allmänheten. Självklart ligger emellertid inte hela ansvaret för detta på de finsktalande själva. Ett stort ansvar måste också tas av de myndigheter, institutioner och organisationer som har eller ger stöd till finskspråkig verksamhet vad gäller att sprida kunskap om detta till den finskspråkiga men också till den övriga befolkningen. Detta är i realiteten en mycket central del i arbetet för att stärka det finska språkets ställning i vårt land. Det finska språkets ställning i det svenska samhället är av stor betydelse för den sverigefinska gruppens möjligheter att bevara och utveckla sin identitet. Det finska språket har av hävd minoritetsstatus i delar av . Historiskt är det finska språket en del av vårt kulturarv. Finska har "alltid" talats i delar av det svenska riket. Genom en rad anordningar och genom stöd av olika slag markerar statsmakten även denna särställning. Även i den svenska opinionen finns ett betydande stöd för finska språkets särställning. Trots detta upplever företrädare för den sverigefinska gruppen att det i många fall kan vara svårt att hävda denna ställning när det handlar om mer konkreta åtgärder, ofta på lokal nivå. Det kan handla om t.ex. bristande intresse från skolan att tillgodose behov av undervisning. Det är enligt vår bedömning viktigt att kodifiera denna status. Vi föreslår därför att regeringen, i en särskild skrivelse till , anmäler och därmed bekräftar den särställning som finska språket åtnjuter i det svenska samhället. Avsikten med en sådan skrivelse är, vilket också skulle uppnås genom ett ställningstagande av till skrivelsen, att ge framförallt beslutsfattare på olika nivåer i det svenska samhället en mycket tydlig signal.