prop · GI036 · 1995-01-01 00:00:00 — 19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna till bolag, föreningar, samfälligheter eller andra enskilda att besluta om ledighet och förmåner för totalförsvarspliktiga som fullgör civilplikt hos dem. 1 § När det råder höjd beredskap får regeringen föreskriva om allmän tjänste- plikt, om det behövs för att verksamhet som är av särskild vikt för totalförsva- ret skall kunna upprätthållas. Föreskriften kan avse en viss del av landet eller en viss verksamhet. 2 § Allmän tjänsteplikt fullgörs genom att den som är totalförsvarspliktig 1. kvarstår i sin anställning eller fullföljer ett uppdrag, 2. tjänstgör enligt avtal om frivillig tjänstgöring inom totalförsvaret, eller 3. utför arbete som anvisas honom eller henne av den myndighet som regeringen bestämmer. Arbete enligt första stycket 3 får inte, utan att den som tjänstgör samtycker till det, vara förenat med bruk av vapen mot annan. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall besluta 1. hos vilka arbetsgivare och uppdragsgivare som allmän tjänsteplikt skall fullgöras, och 2. vilka arbetstagare och uppdragstagare som skall omfattas av allmän tjänste- plikt. 4 § En totalförsvarspliktig som omfattas av ett beslut enligt 3 § skall få del av detta genom anslag på arbetsplatsen eller på annat lämpligt sätt. 5 § Arbetsgivare, uppdragsgivare, arbetstagare och uppdragstagare är skyldiga att till regeringen eller den myndighet som avses i 3 § lämna upplysningar om förhållanden som är av betydelse för tillämpningen av bestämmelserna om allmän tjänsteplikt enligt 2 § första stycket 1. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från den allmänna tjänsteplikten. 7 kap. Allmänna skyldigheter 1 § En totalförsvarspliktig är skyldig att 1. se till att han eller hon inom rimlig tid kan nås av postförsändelser från , 2. efter uppmaning bekräfta mottagandet av kallelser till utredning, inkallel- ser till tjänstgöring och beslut om krigsplacering och ta del av innehållet i sådana handlingar, samt 3. ta emot, väl förvara och efter uppmaning återlämna handlingar och utrustning som rör tjänstgöring inom totalförsvaret. 1 § En totalförsvarspliktig har vid inställelse för mönstring eller annan utred- ning enligt 2 kap. 1 § och när han eller hon fullgör värnplikt eller civilplikt rätt till 1. reseförmåner, 2. fri förplägnad, 3. fri inkvartering, 4. fri hälso- och sjukvård, 5. fri grupplivförsäkring, samt 6. begravningshjälp. Den som fullgör värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt enligt 6 kap. 2 § första stycket 2 har även rätt till 1. fri utrustning, 2. dagersättning eller dagpenning, 3. utryckningsbidrag efter viss grundutbildning, 4. familjebidrag, samt 5. vid beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring, fälttraktamente och särskild ersättning för tjänstgöring i viss befattning. 2 § Bestämmelser om rätt till ersättning för personskada finns i lagen (1977:- 265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. 3 § En totalförsvarspliktig som fullgör allmän tjänsteplikt enligt 6 kap. 2 § 3 har rätt till samma förmåner och arbetsvillkor i övrigt som på grund av avtal eller annars gäller för liknande arbete. Om villkoren inte kan bestämmas med stöd av första stycket, skall de faststäl- las till vad som är skäligt med hänsyn till arbetets art och omfattning samt om- ständigheterna i övrigt. 4 § En totalförsvarspliktig som inte har erhållit lön eller annan förmån på grund av fullgjord allmän tjänsteplikt har rätt att, efter ansökan och mot över- låtelse av sin fordran till staten, av allmänna medel få ersättning som motsvarar det obetalda beloppet. Om det inte finns särskilda skäl, får sådan ersättning inte lämnas för en fordran som har förfallit till betalning mer än ansökan om ersättning gjordes. 5 § En totalförsvarspliktig som enligt 6 kap. 2 § första stycket 3 är skyldig att fullgöra allmän tjänsteplikt på annan ort än den där han eller hon är bosatt, har rätt till reseförmåner och ersättning för flyttning eller ökade levnadskostnader till följd av dubbel bosättning. Skydd för anställning m.m. 1 § Ingen arbetstagare får sägas upp eller avskedas på grund av att han eller hon fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. Om den som fullgör sina skyldigheter enligt denna lag hindras att utföra ett arbete som han eller hon har åtagit sig, får detta inte åberopas mot honom eller henne som grund för skadestånd eller liknande anspråk. 2 § Bestämmelser om anställning inför värnplikt eller civilplikt finns i 5 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. 3 § En arbetstagare som är anställd enligt 5 § lagen (1982:80) om anställningsskydd och som vill återinträda i arbete efter att ha fullgjort värn- plikt eller civilplikt, är skyldig att på förfrågan underrätta arbetsgivaren om detta före tjänstgöringens början. 4 § En arbetstagare som har kallats in till värnplikt eller civilplikt, bör ge- nast lämna arbetsgivaren meddelande om tidpunkten för tjänstgöringens början och om hur länge den beräknas vara. Detsamma skall gälla för en arbetstagare som har underrättats om att han eller hon skall fullgöra allmän tjänsteplikt hos någon annan än arbetsgivaren. En arbetstagare bör lämna arbetsgivaren meddelande om den dag, när han eller hon kan återinträda i arbetet. Om tjänstgöringen enligt denna lag har pågått , är arbetsgivaren inte skyldig att låta arbets- tagaren återinträda i arbetet tidigare än från den dag när arbets- givaren tog emot ett sådant meddelande eller arbetstagaren utan föregående meddelande inställer sig hos arbetsgivaren. 5 § En arbetstagares förmåner i anställningen får inte i vidare mån än som följer av uppehållet i arbetet försämras med anledning av att han eller hon fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. 6 § Om uppsägning eller avskedande sker i strid mot bestämmelserna i detta kapitel, skall åtgärden förklaras ogiltig på yrkande av arbetstagaren. Beträf- fande tvist om giltigheten av uppsägning eller avskedande skall 34, 35, 37, 39, 40, 42 och 43 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla. 7 § En arbetsgivare som bryter mot bestämmelserna i detta kapitel skall inte bara betala lön och andra anställningsförmåner som arbetstagaren kan ha rätt till utan även ersättning för skada som uppkommer. Därvid skall 38 § andra och tredje styckena samt 41 och 42 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla. 8 § Mål om tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. I mål som avses i första stycket gäller 43 § andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. 9 § Avtal som innebär att en arbetstagares rättigheter enligt detta kapitel in- skränks är ogiltigt i den delen. 1 § En totalförsvarspliktig som uppsåtligen eller av oaktsamhet uteblir från en mönstring eller annan utredning enligt 2 kap. 1 § till vilken han eller hon har kallats att personligen inställa sig döms till penningböter. 2 § En totalförsvarspliktig som uppsåtligen avviker eller uteblir från värn- plikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt, vägrar eller underlåter att lyda en förmans eller annan chefs order eller på annat sätt åsidosätter vad som åligger honom eller henne under tjänstgöringen, döms, om gärningen är ägnad att medföra avsevärt men för utbildningen eller tjänsten i övrigt, för brott mot totalförsvarsplikten till böter eller fängelse i högst . Ansvar enligt första stycket inträder inte om straff för gärningen är föreskri- vet i 21 kap. . 3 § Begås ett brott enligt 2 § första stycket under höjd beredskap döms, om brottet medför avsevärt men för totalförsvaret eller annars är att anse som grovt, till fängelse i lägst och högst . 4 § En totalförsvarspliktig som av oaktsamhet uteblir från värnplikt eller civilplikt döms till böter. 5 § En totalförsvarspliktig, en arbetsgivare eller en uppdragsgivare som uppsåt- ligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgift när han eller hon fullgör sin uppgiftsskyldighet enligt 2 kap. 1 § eller 6 kap. 5 § döms till böter. Ansvar enligt första stycket inträder inte, om straff för gärningen är föreskrivet i . 6 § Om en totalförsvarspliktig har kallats till mönstring eller personlig inställelse vid annan utredning enligt 2 kap. 1 §, inkallats till värnplikt eller civilplikt eller ålagts att fullgöra allmän tjänsteplikt men utan giltigt skäl uteblir, får eller den myndighet som verket be- stämmer besluta att han eller hon på egen bekostnad skall hämtas genom polismyn- dighetens försorg. En totalförsvarspliktig skall anses ha haft giltigt skäl att utebli, om det är sannolikt att han eller hon har hindrats att inställa sig på grund av avbrott i den allmänna samfärdseln, sjukdom eller annan omständighet som han eller hon inte bort förutse eller av en omständighet i övrigt som den beslutande myndigheten finner utgör giltig ursäkt. 7 § får vid vite förelägga 1. en totalförsvarspliktig att till eller den myndig- het som regeringen eller verket bestämmer skriftligen lämna uppgifter som avses i 2 kap. 1 §, och 2. en arbetsgivare, uppdragsgivare, arbetstagare och uppdragstagare att till en myndighet som avses i 6 kap. 3 § lämna upplysningar som avses i 6 kap. 5 §. 8 § får besluta att en totalförsvarspliktig tills vi- dare inte skall kallas till mönstring eller inkallas till värnplikt eller civil- plikt, om han eller hon 1. vägrar eller underlåter att fullgöra vad som åligger honom eller henne eller avviker eller uteblir från tjänstgöringsstället och det kan antas att han eller hon inte kommer att fullgöra den värnplikt eller civilplikt som inskrivningen avser, eller 2. med hänvisning till sin anslutning till religiöst samfund som regeringen be- stämmer förklarar att han eller hon inte kommer att fullgöra vare sig värnplikt eller civilplikt. Förnyad prövning och överklagande 1 § Vid skall det finnas en eller flera inskrivnings- nämnder för att genomföra förnyad prövning av vissa beslut av verket. består av en ordförande som utses av verket, och valda ledamöter till det antal som regeringen föreskriver. För varje landsting eller kommun som hör till inskrivningsnämndens verksamhetsområde skall minst en ledamot väljas. De valda ledamöterna utses av de landsting och kommu- ner som skall vara företrädda i nämnden. För ordföranden och de valda ledamö- terna skall det finnas ersättare. Dessa utses på samma sätt som de ordinarie ledamöterna. 2 § Totalförsvarets pliktverks beslut enligt 3 kap. 1 och 3 §§ skall prövas på nytt av en inskrivningsnämnd, om det begärs av den som beslutet avser och begäran inte tillgodoses genom beslut av en tjänsteman vid verket. Vid prövning av ärenden enligt första stycket är inskrivningsnämnden beslutför, när ordföranden och minst två andra ledamöter är närvarande. 3 § En begäran om förnyad prövning skall vara skriftlig och ha kommit in till från den dag då den som beslutet avser fick del av detta. I begäran skall anges den ändring som önskas och skälen för ändringen. 4 § Endast följande beslut enligt denna lag får överklagas: 1. inskrivningsnämndens beslut 2. beslut om inskrivning enligt 3 kap. 4 § 3. beslut i ärenden om ändring av ett inskrivningsbeslut 4. beslut i ärenden om rätt att vara vapenfri 5. beslut i ärenden om uppskov, samt 6. beslut i ärenden om avbrott i utbildningen enligt 5 kap. 12 - 14 §§ och om tillgodoräknande av tjänstgöring enligt 5 kap. 17 §. Överklagandet skall göras hos den myndighet som regeringen bestämmer. 5 § beslut får inte omprövas enligt förvaltningslagen (1986:223). 6 § Beslut som fattats av den myndighet som avses i 4 § andra stycket får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs 1. lagen (1939:727) om förbud mot uppsägning eller avskedande av arbetstagare med anledning av värnpliktstjänstgöring m.m. 2. värnpliktslagen (1941:967), 3. allmänna tjänstepliktslagen (1959:83), 4. lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, 5. lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m., och 6. lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret. Övergångsbestämmelser till 3 kap. Den som före lagens ikraftträdande har genomgått en inskrivningsprövning enligt värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha genomgått mönstring enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har tagits ut för värnpliktsutbildning en- ligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha skrivits in för värn- plikt enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har tagits ut till en utbildningsreserv enligt 4 a § värnpliktslagen (1941:967) skall anses ha skrivits in i en ut- bildningsreserv enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande har fått tilllstånd enligt lagen (1966:413) om vapenfri tjänst att göra vapenfri tjänst i stället för värn- pliktstjänstgöring skall anses ha skrivits in för civilplikt med rätt att vara vapenfri enligt den nya lagen. Den som vid lagens ikraftträdande genom inskrivning enligt 17 § civilförsvarslagen (1960:74) har tagits ut till att fullgöra civilförsvarstjänstgöring skall anses ha skrivits in för civilplikt en- ligt den nya lagen. Detsamma skall gälla för den som tagits ut enligt lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret och den som registrerats enligt 2 § förordningen (1981:642) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. 5. får i en utbildningsreserv skriva in den som vid lagens ikraftträdande har fått tillstånd till vapenfri tjänst men då inte påbörjat grundutbildning. Inskrivningen skall förenas med en anteckning om rätt för den totalförsvarspliktige att vara vapenfri. Krigsplacering av pliktpersonal som har beslutats före lagens ikraftträdande skall vid tillämpningen av den nya lagen anses som en krigsplacering enligt 3 kap. 12 § den nya lagen. Övergångsbestämmelser till 4 och 5 kap. Tjänstgöring som en totalförsvarspliktig har fullgjort enligt värnpliktsla- gen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, civilförsvarslagen (1960:74), lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. eller lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret skall tillgodoräknas honom eller henne som fullgjord värnplikt eller civilplikt med samma antal dagar enligt lagen om totalförsvarsplikt. Därvid skall a) grundutbildning enligt 27 § 1 mom. A värnpliktslagen, grundutbildning enligt 5 § första stycket första meningen lagen om vapenfri tjänst samt utbildning enligt 12 § 2 mom. andra stycket civilförsvarslagen och 6 § lagen om tjänste- plikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. motsvara grundutbildning enligt 4 kap. 1 § den nya lagen. b) övningar enligt 27 § 1 mom. B och C värnpliktslagen, 12 § 2 mom. tredje stycket civilförsvarslagen och 6 § lagen om tjänsteplikt för hälso- och sjuk- vårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. motsvara repetitionsutbildning enligt 4 kap. 4 § den nya lagen, samt c) beredskapsövning enligt 27 § 2 mom. värnpliktslagen, 5 § andra stycket andra meningen lagen om vapenfri tjänst samt 12 § 1 mom. andra stycket civilförsvar- slagen motsvara beredskapstjänstgöring enligt 4 kap. 8 § den nya lagen. Äldre bestämmelser om tjänstgöringen gäller för dem som vid lagens ikraftträdande har påbörjat utbildning enligt värnpliktslagen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, civilförsvarslagen (1960:74), lagen (1981:292) om hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. samt lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret. får dock avkorta tjänstgöringstiden för den som påbörjat tjänstgöringen före , om den tjänstgöringsskyldige med- ger det. För tjänstgöring som påbörjas efter lagens ikraftträdande på grund av inkal- lelse som utfärdats före ikraftträdandet skall den nya lagen gälla. Därvid skall vad som föreskrivs i punkt 7 a - c tillämpas. Övergångsbestämmelser till 10 kap. Beslut som regeringen, eller Vapenfristyrelsen före ikraftträdandet har meddelat om att tills vidare eller för inte inkalla en värnpliktig eller en vapenfri tjänstepliktig till värnplikts- tjänstgöring, skall anses som beslut enligt 10 kap. 8 §. Övergångsbestämmelser till 11 kap. Äldre bestämmelser skall tillämpas vid överklagande av beslut som har med- delats före ikraftträdandet. Om det i en lag eller annan författning förekommer hänvisning till en före- skrift som har ersatts genom en bestämmelse i denna lag, skall hänvisningen i stället avse den nya bestämmelsen. Om det i en lag eller annan författning förekommer hänvisning till eller Vapenfristyrelsen, skall hänvisningen i stället avse . 2 Förslag till Lag om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Kvinnor som vill få anställning som yrkes- eller reservofficerare skall genomgå grundutbildning i Försvarsmakten enligt denna lag. Regeringen bestämmer vilka villkor i övrigt som skall gälla för att få anställningen. Även kvinnor som, utan att vilja få anställning som yrkes- eller re- servofficerare, under höjd beredskap vill tjänstgöra i sådana befattningar inom totalförsvaret som kräver längre grundutbildning än skall genomgå grun- dutbildning enligt denna lag. 2 § Grundutbildningen skall fullgöras i Försvarsmakten eller i verksamhet enligt 1 kap. 6 § första stycket lagen (1994:000) om totalförsvarsplikt. Den skall till längd och innehåll motsvara den grundutbildning som en jämförbar kategori totalförsvarspliktiga fullgör enligt lagen om totalförsvarsplikt. 3 § Antagning till grundutbildning sker efter ansökan och en särskild antag- ningsprövning som skall motsvara mönstring enligt 2 kap. 2 och 3 §§ lagen (1994:000) om totalförsvarsplikt. En kvinna skall antas till grundutbildning, om hon är lika lämpad att genomgå denna som de män vilka enligt 3 kap. lagen om totalförsvarsplikt skrivs in för värnplikt eller för sådan civilplikt där grundutbildningen överstiger . 4 § Om en kvinna skall antas till grundutbildning, skall bestämmelserna i 3 kap. 5 §, 7 § och 8 § första stycket första meningen lagen (199:xxx) om totalförsvarsplikt tillämpas beräffande henne. Kvinnan skall underrättas om vad inskrivningen skall avse enligt 3 kap. 5 § lagen om totalförsvarsplikt, vilka ändringar som enligt 3 kap. 9 § samma lag kan komma att göras i beslutet och vad inskrivningen i övrigt kommer att medföra för henne. Hon skall därefter tillfrågas om hon samtycker till inskrivning. 5 § Om kvinnan samtycker till inskrivning, skall hon skrivas in för värnplikt eller för sådan civilplikt där grundutbildningen överstiger . Därefter omfattas hon av samma bestämmelser som en man som med stöd av lagen (1994:000) om totalförvarsplikt har skrivits in för motsvarande grundutbildning. Denna lag träder i kraft , då lagen (1980:1021) om militär grundutbildning för kvinnor skall upphöra att gälla. I fråga om grundutbildning som påbörjats före ikraftträdandet gäller den äldre lagen. 3 Förslag till Lag om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m.Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller för 1. totalförsvarspliktiga då de är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt lagen (1994:000) om totalförsvarsplikt, 2. dem som genomgår utbildning för att få militär anställning i Försvarsmakten, 3. hemvärnsmän då de är tjänstgöringsskyldiga, 4. dem som genom krigsfrivilligavtal eller annat avtal åtagit sig att tjänst- göra frivilligt i befattningar i Försvarsmaktens krigsorganisation, då de är tjänstgöringsskyldiga, 5. anställda i utlandsstyrkan i Försvarsmakten, när de tjänstgör utomlands. 2 § Är i krig, gäller lagen även för 1. alla som, utöver vad som sägs i 1 §, är tjänstgöringsskyldiga i Försvarsmak- ten, 2. polismän som utan att vara tjänstgöringsskyldiga i Försvarsmakten är skyl- diga att delta i försvar, 3. skyddsvakter och skyddsområdesvakter som förordnats med stöd av lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m., 4. alla som annars vistas vid avdelningar av Försvarsmakten, när avdelningarna är i fält eller verkar under liknande förhållanden, 5. medlemmar av den organiserade motståndsrörelsen. 3 § Om är i krigsfara eller om det råder sådana utomordentliga förhål- landen som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, får regeringen föreskriva att 2 § skall tillämpas. 4 § När det inte längre föreligger sådana förhållanden som avses i 2 och 3 §§, skall regeringen föreskriva att 2 § inte längre skall tillämpas. 5 § Lagen skall också gälla för 1. krigsfångar, 2. krigsdeltagare som har internerats vid krig under vilket är neut- ralt, 3. utlänningar som vistas bland krigsfångar eller internerade krigsdeltagare för att utöva sjukvård eller andlig vård. 6 § Den som lagen inte längre gäller för får med tillämpning av lagen åläggas disciplinpåföljd och ersättningsskyldighet för förfarande då lagen gällde för honom eller henne. 7 § Den som lagen gäller för benämns disciplinansvarig. 8 § En disciplinansvarig som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter vad han eller hon på grund av instruktioner, förmäns eller andra chefers order eller i övrigt skall iaktta i tjänsten skall åläggas disciplinpåföljd för disciplinför- seelse. I ringa fall skall någon påföljd dock inte åläggas. 9 § Disciplinpåföljd får inte åläggas någon, om han eller hon inte efter förseelsen har underrättats enligt 26 § om vad som anförs mot honom eller henne eller fått en anmaning enligt 21 § tredje stycket lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän eller motsvarande bestämmelse i fråga om Justitiekanslern. 10 § Disciplinpåföljderna är varning, extratjänst, löneavdrag och utegångs- förbud. 11 § Varning innebär att den felande erinras om att han eller hon för framtiden skall iaktta sina skyldigheter i tjänsten. 12 § Extratjänst innebär att den felande vid högst fem tillfällen utöver den vanliga tjänsten skall utföra handräckning eller någon annan särskild uppgift. får högst tas i anspråk för uppgiften. Om ex- tratjänsten inte avser annat än jour- eller beredskapstjänstgöring, får dock tiden fram till den vanliga tjänstens början tas i anspråk. Extratjänsten får inte vara sådan att den inverkar skadligt på den disciplin- ansvariges hälsa eller tjänstbarhet. 13 § Löneavdrag får bestämmas för och innebär avdrag på dag- ersättning eller motsvarande ersättning. Om något sådant avdrag inte kan göras, skall den felande betala ett belopp som motsvarar avdraget. För den som erhåller dagersättning skall löneavdraget motsvara dagersättningen utan tillägg. För övriga skall löneavdraget bestämmas till en viss andel av lämnad ersättning. Andelen skall utgöra högst en fjärdedel av ersättningen per dag. Avdraget får dock inte understiga ett belopp som motsvarar dagersättning utan tillägg. 14 § Utegångsförbud innebär förbud för den som är förlagd inom ett kasernområde, läger eller motsvarande område att , minst en och , på fritid vistas utanför det område som är upplåtet åt en viss av- delning eller utanför en del av ett sådant område. För den som är förlagd ombord på ett fartyg skall utegångsförbudet avse förbud att lämna fartyget. 15 § Löneavdrag får åläggas tillsammans med utegångsförbud, om det krävs av hänsyn till ordningen inom den verksamhet där disciplinförseelsen har begåtts.- 16 § Om en disciplinansvarig kan antas ha begått en disciplinförseelse och han eller hon genom sitt förfarande skäligen kan misstänkas även ha gjort sig skyl- dig till brott, skall han eller hon anmälas till åtal för brottet, om inte annat följer av 17 §.