prop · GI03222 · 1995-01-01 00:00:00 — Det kan förutses att endast en mindre andel av landets samtliga fjärrvärme- och naturgasverksamheter har behov av och önskar komma i åtnjutande av det särskilda skyddet. Därför bör ett anslutningsförbud inte utformas som ett generellt skydd för samtliga verksamheter. En mer ändamålsenlig ordning synes vara att efter anmälan i varje enskilt fall besluta om att anslutningsförbud skall gälla för ett visst fjärrvärme- eller naturgasområde. Befogenhet att fatta sådant beslut bör ligga på myndighetsnivå. När det gäller frågan om vilken myndighet som bör anförtros, Det faller sig naturligt att lägga uppgiften att besluta om det tillfälliga skyddet på nät- myndigheten, d.v.s. NUTEK-Elmarknad. Det nu föreslagna tillfälliga an- slutningsförbudet utgör en begränsning i de rättigheter och skyldigheter som följer med en koncession för nät. Det ankommer, med undantag för de speciella fall som prövas av regeringen, på nätmyndigheten att besluta om nätkoncessioner. Det ingår också i NUTEK-Elmarknads uppgifter att utöva tillsyn över nätverksamheter. handläggning av en begäran om att ett tillfälligt anslut- ningsförbud skall införas inom ett visst fjärrvärmeområde bör vara enkel och snabb. Redan av den omständigheten, att sådant skydd begärs, bör det kunna presumeras att det föreligger ett behov av att ge verksamheten inom området särskilt skydd för att underlätta övergången till en konkurrensutsatt marknadssituation. På en anmälan bör ställas krav att den innehåller, utöver nödvändiga uppgifter om verksamhetens identitet, också t.ex. uppgifter om den juridiska form under vilken verksamheten bedrivs. Om fjärrvärmeverksamheten drivs tillsammans med andra verksamheter såsom exempelvis elhandel bör av anmälan även framgå hur de olika verksamhetsgrenarna kommer att ekonomiskt redovisas. Fjärrvärmeområdets geografiska omfattning måste vidare anges noggrannt i anmälan. Det bör ankomma på nätmyndigheten att närmare precisera dessa och de andra krav som en anmälan om tillfälligt skydd skall uppfylla. Det bör ankomma på den kommun inom vars gränser fjärrvärmeområdet är beläget att göra anmälan om att behov av särskilt skydd föreligger, oberoende av under vilken juridisk form som fjärrvärme- eller naturgasverksamheten bedrivs. Det kan dock förutses att anmälan kommer att ha initieras av den som ansvarar för fjärrvärmeverksamheten. Det är svårt att se en situation där kommunen skulle ha intresse av att göra en anmälan trots att fjärrvärmeverksamheten inte önskar sådant konkurrensskydd. Under förutsättningen att elmarknadsreformen träder i kraft , som föreslagit i delbetänkandet, bör i praktiken alla sådana anmälningar göras , så att beslut om särskilt skydd kan fattas av nätmyndigheten direkt efter reformens ikraftträdande och i princip börja tillämpas från reformens början. För att uppnå stabilitet och klara förutsättningar för aktörerna på elmarknaden bör anmälan efter inte accepteras. Syftet med skyddet är i första hand att förhindra att de som vid den nya elmarknadens införande redan utnyttjar fjärrvärme eller naturgas för uppvärmningsändamål inte skall lockas att med hjälp av tillfälligt låga elpriser att gå över till eluppvärmning. Det tillfälliga anslutningförbudet bör därför kunna begränsas till att endast avse sådan abonnenter som redan utnyttjar fjärrvärme eller naturgas för uppvärmningsändamål. Förbudet bör däremot inte omfatta byggnader inom området som redan utnyttjar elenergi för upp- värmningsändamål och inte heller tillkommande abonnenter såsom t.ex. nya byggnader för vilka uppvärmningssätt skall väljas först sedan den nya el- marknaden införts eller för sådana byggnader som använder andra energislag, såsom t.ex. olja, för uppvärmning. För att inte hindra en fortsatt energieffektivisering bör inte heller anslutningsförbudet omfatta värmepumpar. Det bör vidare inom den nu föreslagna ordningen finnas möjlighet att efter ansökan av en enskild kunna ge dispens från kravet att fortsätta att utnyttja fjärrvärme eller naturgas för uppvärmning om det i det enskilda fallet på objektiva grunder kan bedömas att värmeförsörj- ningen för en viss byggnad med större fördel kan tillgodoses med elenergi än med det för området gemensamma systemet för uppvärmning. Det bör ankomma på nätmyndigheten att pröva sådana dispenser. Enligt 5 § den vilande lagen (1994:618) om handel med el, m.m. skall ett kommunalt företag i form av en fristående juridisk person som bedriver dist- ribution av fjärrvärme eller naturgas driva sin verksamhet på affärsmässig grund. Detta innebär bl.a. att sådana företag är skall följa själv- kostnads- och likställighetsprinciperna. Eftersom de fjärrvärme- och naturgasverksamheter som erhåller sådant särskilt skydd som föreslås i denna PM i stor utsträckning är befriade från konkurrens och därför agerar under en delvis monopolliknande situation bör de så länge skyddet gäller, vara hänvisade att bedriva sin verksamhet med iakttagande av självkostnads- och likställighetsprinciperna. Det är därför nödvändigt att undanta dem från tillämpningen av bestämmelsen i den nämnda 5 § i elhandelslagen. Sammanfattning av Närings- och teknikutvecklingsverkets promemoria Förslag till Avgiftsfinansiering av nätmyndigheten Närings- och teknikutvecklingsverkets () förslag En avgiftsmodell bör i huvudsak utformas i enlighet modell. Till skillnad från denna modell kommer dock nätkoncessionsinnehavarna att vara avgiftskyldiga och inte elabonnenterna. I likhet med föreslås två avgifter, en för lågspännings- abonnemang och en för högspänningsabonnemang. I ett senare skede kan man - med ledning av erfarenheter från verksamheten - överväga om en differentiering behövs för att åstadkomma en ökad koppling mellan avgift och den faktiska tillsynens omfattning. När det gäller avgiftsperioden föreslår vi att det blir kalenderår istället för budgetår. Staten kommer att övergå till kalenderårsredovisning och att ha kalenderår som avgiftsperiod kommer då att underlätta avstämning mellan avgift och kostnad. Med en modell där en fast nätavgift beräknas per högspännings- och lågspänningsabonnemang behöver ett antagande ske om hur den totala avgiften skall fördelas mellan kategorierna. Den genomsnittliga förbrukningen för en lågspänningsabonnent var 1992 ca 12,6 MWh och motsvarande siffra för högspänningsabonnenter var 9 144 MWh. Med en fördelning enligt denna nyckel skulle avgiften för en högspänningsabonnent vara större än för en lågspänningsabonnent. Men en fördelning bör avspegla hur stor del av tillsynskostnaden som kan hänföras till resp kundkategori. Antalet högspänningsabonnenter är relativt litet men är viktiga aktörer på marknaden och fordrar speciell information, särskilda tariffer m m. En bedömning - och något annat kan inte göras - är att en avgift som är högre än för en lågspänningsabonnent kan vara rimlig. Antal högspänningsabonnenter () 7 240 Antal lågspänningsabonnenter () 5 316 220 Källa: Statistiska meddelanden E 11 samt elverksföreningens rapp. I statistiken redovisas abonnenter som är slutförbrukare. En koncessionsinnehavarare kan dock förmedla el även till andra eldistributörer enligt avtal. Detta kan öka antalet abonnemang något. Från detta bortses emellertid vid beräkningen nedan. Med en utgångspunkt i statistik om antal abonnenter, att avgifterna sammantaget skall uppgå till och att högspänningsabonnenter skall betala en avgift som är högre än en lågspänningsabonnent får man följande resultat: Högspänningsabonnenter 4 344 000 Antal lågspänningsabonnenter 15948660 Totalt 20 292 660 Vi föreslår att en avgift sätts till per lågspänningabonnent och till per högspänningsabonnent. Avgiften uttas av koncessionsinnehavare. För innehavare av områdeskoncessioner torde denna modell vara enkel att tillämpa. Innehavare av storkraftnätet och regionnäten (ca 20 - 30 företag) har dels slutkunder dels kunder i form av avtal med andra eldistributionsföretag. Antalet slutkunder är vanligen inte så många och därför föreslås att även avtal med andra eldistributörer avseende förmedling av el likställs med ett (vanligen högspännings) abonnemang. Antalet avtal av denna typ saknas f.n. uppgifter om. Sannolikt kommer dessa företag att betala in en relativt låg avgift men den kan ändå tänkas stå i proportion till tillsynens omfattning. En särskild avgiftsklass kan ev. senare införas när ett säkrare underlag för bedömning av denna fråga finns. Den praktiska gången blir att nätmyndigheten infordrar uppgift om antal abonnenter av nätföretagen och fakturerar resp. företag. Antalet avgiftsskyldiga torde understiga 300 varför något särskilt system för fakturering och uppbörd inte torde behövas. Vi föreslår att avstämningstidpunkten blir för beräkning av abonnemang och avgift. Den verksamhetsperiod som avgiften avser bör vara det kommande kalenderåret. den avstämning som göras av antalet abonnenter är avgiftsgrundende för . har i sitt remissyttrande diskuterat en uppbörd. En uppbörd skulle för många mindre företag innebära en inbetalning på 1 - . En årsavgift förefaller därför mer administrativt enkel för såväl som nätföretagen. Vi föreslår att avgiften bör inlevereras efter fakturering av nätmyndigheten. Tidpunkten är vald så att det blir en rimlig fördelning av räntekostnader mellan staten och leverantörerna, dock med en viss fördel för staten. Ur nätföretagens synvinkel betalas avgiften i efterskott och i förskott. Det kan dock vara praktiskt att ha samma uppbördstidpunkt för avgifter till både och . Vissa regler bör finnas i de fall som koncessioninnehavare inte lämnar uppgifter eller betalar avgift. I princip samma regler som gäller för har därför tagits in i förslaget till avgiftsförordning. Förslag till lag om ändring i lagen (1994:617) om ändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar Härigenom föreskrivs att 2 § 2 mom., 2 § 4 mom., 2 § 6 mom. och 2 § 7 mom. lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar i paragrafernas lydelse enligt lagen (1994:617) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § 2 mom. Nätkoncession får Nätkoncession får meddelas meddelas endast om endast om anläggningen är anläggningen är lämplig lämplig från allmän från allmän synpunkt. Nätkoncession som avser en utlands- förbindelse får inte meddelas om förbindelsen allvarligt skulle försämra möjligheterna att långsiktigt upprätthålla elförsörjningen i landet. Nätkoncession för linje får endast om det finns särskilda skäl meddelas för ledning som är avsedd för spänning som inte överstiger högsta tillåtna spänning för de områden med nätkoncession som berörs av ledningen. Nätkoncession för område får bara meddelas om området utgör en med hänsyn till nätverksamheten lämplig enhet. Nätkoncession får inte meddelas för ett område som helt eller delvis sammanfaller med ett annat koncessionsområde. Nätkoncession får endast beviljas den som från allmän synpunkt är lämplig att utöva nätverksamhet. Nätkoncession för område får endast beviljas den som dessutom är lämplig att bedriva nätverksamhet inom det begärda området. Nätkoncession får inte strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession skall lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. tillämpas. Nätkoncession får inte överlåtas utan tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av nätmyndigheten. Vid prövning av ansökan om överlåtelse av nätkoncession skall fjärde stycket tillämpas. 2 § 4 mom. Den som har nätkoncession för linje är skyldig att på skäliga villkor ansluta en anläggning till ledningen. Om det finns särskilda skäl kan nätmyndigheten besluta att den som har nätkoncession för linje inte behöver ansluta en anläggning till ledningen. Den som har nätkoncession för område är skyldig att på skäliga villkor ansluta en anläggning inom området till ledningsnätet. Om det finns särskilda skäl kan nätmyndigheten besluta att den som har nätkoncession för område inte hehöver ansluta en anläggning till ledningsnätet. Vill någon ansluta en anläggning till en ledning som omfattas av en nätkoncession för linje i stället för till ett ledningsnät som omfattas av en nätkoncession för område, får den som har nätkoncessionen för linje göra anslutningen endast efter medgivande av den som har nätkoncession för området eller efter tillstånd av nätmyndigheten. Den som har nätkoncession är skyldig att på skäliga villkor överföra ström åt annan. Innehavare av Innehavare av nätkoncession är skyldig nätkoncession är skyldig att utföra mätning av att utföra mätning av över- överförd ström samt att förd ström samt att rapportera resultaten rapportera resultaten av av dessa mätningar i dessa mätningar i enlig- enlighet med de närmare het med de närmare före- föreskrifter som skrifter som regeringen regeringen eller, efter eller, efter regeringens regeringens bemyndigande, nätmyndig- bemyndigande, nätmyndig- heten meddelar. Före- heten meddelar. skrifter om kostnader för mätning finns i 2 § 10 mom. Frågor om koncessionshavarens skyldigheter enligt detta moment prövas av nätmyndigheten. 2 § 6 mom. Tillsynen över Tillsynen över efterlevnaden av denna efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter lag och av föreskrifter och villkor som har och villkor som har meddelats med stöd av meddelats med stöd av lagen utövas av nätmyn- lagen utövas av nätmyndig- digheten. Tillsynen omfattar dock inte omfattar dock inte frågor frågor om elsäkerhet. Nätmyn- digheten utövar också tillsynen över efterlevnaden av 1 § lagen (1994:618) om handel med el, m.m. får meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen. Ett föreläggande får förenas med vite. En nätkoncession får En nätkoncession får helt eller delvis helt eller delvis återkallas om kon- återkallas om kon- cessionshavaren i cessionshavaren i väsentlig mån åsidosätter väsentlig mån åsidosätter sina skyldigheter sina skyldigheter enligt enligt 4 mom. eller 7 4 mom. eller 7 mom. mom. eller enligt eller 1 § lagen villkor i (1994:618) om handel med nätkoncessionen eller om el, m.m. eller enligt han i följd villkor i nätkoncessionen inte har haft ledningen eller om han eller ledningsnätet i i följd inte har haft bruk. ledningen eller ledningsnätet i bruk. Frågor om återkallelse av nätkoncession prövas av nätmyndigheten. 2 § 7 mom. Nätverksamhet skall Nätverksamhet skall ekonomiskt redovisas ekonomiskt redovisas skilt från annan verk- skilt från annan verksam- samhet. Vid redovisning av skall redovisas i nätverksamhet som grundas enlighet med bestämmel- på nätkoncession för område serna i bokföringslagen skall varje område (1976:125) och 11 kap. redovisas för sig om inte aktiebolagslagen nätmyndigheten på konces- (1975:1385). Regeringen sionshavarens begäran eller, efter beviljar undantag. Sådant regeringens bemyn- undantag skall beviljas digande, nätmyndigheten om berörda områden ligger får meddela ytterligare geografiskt nära varandra föreskrifter om och sammantaget utgör en redovisning av för nätverksamhet lämplig nätverksamhet. Ett beviljat Regeringen får därvid undantag är för sin föreskriva undantag från giltighet beroende av bestämmelserna i att en enhetlig nättariff bokföringslagen och 11 tillämpas för samtliga kap. aktiebolagslagen. områden som omfattas av Revisor hos den som undantaget. När bedriver nätverksamhet koncessionstiden för något skall särskilt granska av de områden som omfat- redovisningen av tas av det beviljade nätverksamheten. undantaget löper ut, Revisorn skall i skall nätmyndigheten pröva ett särksilt intyg avge om undantaget skall ett utlåtande i frågan om bestå. Regeringen eller, redovisningen av efter regeringens be- nätverksamheten skett myndigande, enligt gällande nätmyndigheten får meddela bestämmelser. Intyget ytterligare föreskrifter skall av revisorn ges om redovisning av in till nätmyndigheten. Regeringen får meddela Revisor hos den som föreskrifter om revision bedriver nätverksamhet av nätverksamhet. skall särskilt granska Avgifter och övriga redovisningen av villkor för överföring av nätverksamheten. Revisorn ström och anlsutning skall i ett till ledning särskilt intyg avge ett (nättariffer) skall vara utlåtande i frågan om skäliga och utformade på redovisningen av sakliga grunder. nätverksamheten skett Nättariffer för område, enligt gällande utom engångsavgift för bestämmelser. Intyget anslutning, får dock skall av revisorn ges in inte utformas med hänsyn till nätmyndigheten. till var inom området en Regeringen får meddela anslutning är belägen. föreskrifter om revision Nättariffer för överföring av nätverksamhet. av ström skall utformas Avgifter och övriga så, att betald avgift för villkor för överföring av en anslutning ger rätt ström och anslutning till att använda det ledning (nättariffer) elektriska nätet inom skall vara skäliga och landet, med úndantag för utformade på sakliga utlandsförbindelserna. Nättariffer för Vid bedömning av en område, utom engångsavgift nättariffs skälighet för anslutning, får dock skall särskilt beaktas inte utformas med hänsyn konsumentintresset. till var inom området en Hänsyn skall dessutom anslutning är belägen. På tas till kravet på en en ledning som omfattas rimlig avkastning i av en nätkoncession för nätverksamheten. Vid linje och där spänningen skälighetsbedömningen understiger skall nättariffen för (regionledning) får inte varje koncessionsområde nättariffen, utom bedömas för sig. engångsavgift för anslut- Den som har ning, inom normala spän- nätkoncession skall på ningsintervall, utformas begäran utan dröjsmål lämna med hänsyn till var en skriftlig uppgift om uttagspunkt är belägen i nättariffer och övriga förhållande till villkor för överföring ledningens anslutning eller anslutning. Vid till annan koncessions- begäran om ny anslutning havares ledning som skall uppgiften om omfattas av nätkoncession villkoren lämnas inom för linje. Tillstånd till skälig tid. Den avvikelse från vad som skriftliga uppgiften anges i föregående mening skall innehålla en meddelas i enlighet med upplysning om möjlig- vad som anges i 9 mom. heten att hos nät- Nättariffer för överföring myndigheten begära pröv- av ström skall utformas ning enligt 4 mom. så, att betald avgift för sista stycket. en anslutning ger rätt Frågor om att använda det koncessionshavarens elektriska nätet inom skyldigheter enligt landet, med undantag för första och femte utlandsförbindelserna. styckena prövas av Vid bedömning av en nätmyndigheten. nättariffs skälighet skall särskilt beaktas kon- sumentintresset. Hänsyn skall dessutom tas till kravet på en rimlig avkastning i nätverksamheten. Vid skälighetsbedömningen skall nättariffen för varje koncessionsområde bedömas för sig. Om nätmyndigheten, enligt första stycket, har medgivit att ett antal nätkoncessioner för område får redovisas samlat, skall dock dessa vid skälighetsbedömningen anses utgöra ett område. Vid skälighetsbedömningen av nättariffen för en regionledning skall koncessionshavarens kostnader för att ha samtliga sina region- ledningar inom samma re- gion anslutna till annan koncessionshavares ledning bedömas samlat. Övriga kostnader, med un- dantag för kostnaderna för nedtransformering, på koncessionshavarens samtliga regionledningar skall, inom varje normalt spän- ningsintervall, bedömas samlat. Kostnaderna för nedtransformering skall bedömas samlat inom varje normalt spänningsintervall om lika många nedtransformeringar utförts för att nå detta spänningsintervall. För nätkoncession för linje med en spänning om och däröver skall koncessionshavarens samtliga linjer, med undantag för utlands- förbindelserna, bedömas samlat. Den som har nätkoncession skall på begäran utan dröjsmål lämna skriftlig uppgift om nättariffer och övriga villkor för överföring eller anslutning. Vid begäran om ny anslutning skall uppgiften om villkoren lämnas inom skälig tid. Den skriftliga uppgiften skall innehålla en upplysning om möjligheten att hos nätmyndigheten begära prövning enligt 4 mom. sista stycket. Frågor om koncessionshavarens skyldigheter enligt första och femte styckena prövas av nätmyndigheten. Förslag till lag om ändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar dels att 31 § skall ha följande lydelse, dels att det i 2 § skall införas fyra nya moment, 9 - 12 mom., av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § 9 mom. Nättariffen för en enskild elkonsument, vars anläggning är ansluten till en regionledning, skall, om nätmyndigheten meddelat tillstånd till det, utformas med hänsyn till var på regionledningen elkonsu- mentens uttagspunkt är belägen. På ansökan av koncessionshavaren eller berörd elkonsument skall nätmyndigheten meddela tillstånd om följande förutsättningar är uppfyll- da. Den berörda uttagspunkten fanns . Ett avtal, innebärande att priset för överföringen av el baseras bland annat på uttagspunktens be- lägenhet, fanns . Tillstånd skall gälla från viss dag samt meddelas för bestämd tid, högst . Om tillstånd meddelats skall, vid fastställande av nättariff för elkon- sumenten, uttagspunktens belägenhet beaktas i samma utsträckning som i det avtal som nämns i andra stycket. Om uttagspunktens läge ändras eller avses bli ändrad eller om den avtalade effekten i uttagspunkten höjs eller avses bli höjd, skall koncessionshavaren anmäla detta till nätmyndigheten. När en sådan anmälan har gjorts skall nätmyndigheten pröva i vilken utsträckning och det tidigare meddelade tillståndet skäligen skall bestå. 2 § 10 mom. Kostnaden för en mätare med tillhörande insamlingsutrustning och dess installation i uttagspunkten hos en elkonsument skall av nät- koncessionshavaren debiteras elkonsumenten. En elkonsument som är lågspänningskund har vid flyttning rätt att av nätkoncessionshavaren få tillbaka den del av erlagd kostnad som motsvarar värdet av mä- taren med tillhörande insamlingsutrustning med beaktande av dess åter- stående tekniska livslängd. Belopp behöver dock inte återbetalas till elkonsumenten. Elkonsumenter vars elförbrukning mäts på annat sätt än enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av 2 § 4 mom. sjunde stycket skall debiteras merkostnaden för denna mätning och för rapporte- ringen av mätresultaten. Andra kostnader för mätning än de som nämns i första och tredje styckena får inte debiteras enskilda elkonsumenter. Första - tredje styckena gäller inte elkonsumenter som köper sin el från innehavaren av leveranskoncession enligt 6 § lagen (1994:618) om handel med el, m.m. Frågor om nätkoncessionshavarens skyldigheter enligt detta moment prövas av nätmyndigheten. 2 § 11 mom. Innehavare av elproduktionsanläggning som kan leverera en ef- fekt om högst skall för inmatning av el inte er- lägga annan del av nättariffen än en-- gångsavgift för anslutning, avgift för mätare med tillhörande insamlingsutrustning och dess installation i inmatningspunkten samt årlig avgift för mätning och rapportering. 2 § 12 mom. Innehavare av en elproduktionsanläggning har rätt till ersättning enligt andra stycket av den koncessionshavare till vars ledningsnät anläggningen är ansluten. Ersättningen skall motsvara 1. värdet av den minskning av energiförluster som inmatning av el från anläggningen medför i kon- cessionshavarens ledningsnät, och 2. värdet av den reduktion av koncessionshavarens avgifter för att ha sitt ledningsnät anslutet till annan koncessionshavares ledningsnät som blir möjlig genom att anlägg- ningen är ansluten till ledningsnätet. Regeringen får utfärda närmare föreskrifter om beräkningen av ersättningen enligt andra stycket. Frågor om ersättning enligt detta moment prövas av nätmyndigheten. 31 §[2] Beslut enligt 2 § 7 mom. Beslut av nätmyndigheten får inte överklagas.