prop · GI0389 · 1995-01-01 00:00:00 — Dessutom måste tillämpas även för alkoholdrycker. Den i grundläggande principen om varors fria rörlighet över gränserna omfattar i princip även alkoholdrycker, teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat. Vin och vinbaserat brännvin betraktas dessutom som jordbruksprodukter och faller även under . Inom EU har medlemsländerna genom åtagit sig att avskaffa tullar, kvantitativa restriktioner och andra handelshinder i handeln med varandra. , artikel 37, behandlar handelsmonopol. De skall vara så utformade att de inte diskriminerar produkter från andra medlemsländer. Fördragets artikel 36 innehåller undantagsregler för restriktioner i handeln som är till skydd för bl.a. människors hälsa. I förhållande till är det främst de handelsbegränsande inslagen i den svenska alkoholpolitiken som berörs, d.v.s. import-, export-, tillverknings-, partihandels- och detaljhandelsmonopolen för spritdrycker, vin och starköl. Dessa frågor har som nämnts ovan varit föremål för förhandling med EG-sidan. På EU:s inre marknad kommer begränsningar i resandes införsel av varor för personligt bruk i princip att vara avskaffade. För konsumenter kommer gränshandeln således i princip att vara fri. och får dock över- gångsvis tillämpa vissa restriktioner för införsel av alkoholdrycker. Enligt ett av de grundläggande rådsdirektiven (92/12/EEC av ) skall punktskatter tas ut på alkohol, tobak och mineralolja. Bestämmelser om de skattebelagda områdenas omfattning och om skattesatser ges i särskilda direktiv. På den indirekta beskattningens område har utarbetats nya system inom EU för att hantera beskattningen av varor som förs mellan olika EU-länder med i huvudsak bibehållande av principen om att beskattningen skall tillfalla det land där varan konsumeras och med bibehållande av en kontroll av att olika varor inte orättmätigt undgår beskattning. Vad gäller import för eget bruk gäller dock det motsatta, dvs. att varorna beskattas i inköpslandet. För att möjliggöra en åtskillnad mellan kommersiell och privat import har genom EG:s direktiv /12/EEC införts vissa lägsta indikativa kvantiteter - öl, vin och sprit. Ett överskridande av dessa nivåer innebär dock inte i sig något otillåtet. Om kvantiteterna överskrids är det den resandes sak att bevisa att varorna inte är avsedda för kommersiellt bruk. Från direktiv /12/EEC har medgivits ett undantag, som är tidsbegränsat att gälla t.o.m. utgången av . Undantaget gör det möjligt för att vid privatinförsel tills vidare behålla nuvarande skatter på sprit och tobak även om varorna redan är beskattade i ett annat EU-land. Över- gångsregeln accepterades av övriga under förutsättning av att de danska reglerna ändrades så att fri införsel av vin och öl blev möjligt. En konsekvens av detta blev kraftigt sänkta priser i på vin och starköl. Undantaget innebär också en rätt för att mängdmässigt begränsa den skattefria införseln av sprit och tobak. I dansk tullagstiftning har dessa kvantiteter angivits, varvid skillnad görs mellan inresande från annat EU-land, som vistats mer , eller utanför . Restriktionerna är betydligt strängare i det sistnämnda fallet (ingen sprit, små mängder tobak). Det danska kontrollsystemet bygger på att den som reser in i från ett annat EU-land skall deklarera införsel som överstiger de tillåtna kvantiteterna. För ändamålet har tryckts särskilda kort varav ett exemplar skall lämnas i särskilt angiven ordning till tull- och skattemyndigheterna och det andra behållas för att uppvisas vid eventuell efterkontroll. Avgiften debiteras enligt inbetalningskrav från myndigheterna. En speciell form av gränshandel är den s.k. tax-free försäljningen. Den tillåts inom EU fram till och med . Undantag från beskattning gäller dock endast kvantiteter motsvarande dem som gäller vid införsel från tredje land. Kontrollen skall ske vid försäljningsstället. För beskattningen av varor som transporteras över de inre gränserna gäller inom EU två olika system för mervärdesskatt och för punktskatter. Systemen är reglerade i ett antal direktiv. Samtliga medlemsländer måste använda sig av dessa system. Något utrymme för att konstruera ett helt eget nationellt system finns således inte. Se vidare avsnitt 5.6. 4.5 Medlemskapsförhandlingarna mellan och EU Inom ramen för medlemskapsförhandlingarna mellan och EU om svenskt med- lemskap i EU har en skriftväxling ägt rum mellan och den angående de svenska alkoholmonopolen. Kommissionen förutsätter att avvecklar de exklusiva import-, export-, partihandels- och tillverkningsrättigheterna för sina respektive alkoholmonopol, inklusive partihandelsfunktionen för serveringsställen. En sådan avveckling är enligt kommissionens åsikt helt nödvändig för att göra den svenska lagstiftningen förenlig med . Vad gäller det svenska detaljhandelsmonopolet, anser kommissionen att alla effekter som är diskriminerande mellan nationella varor och varor importerade från övriga medlemsstater måste avlägsnas. Med reservation för framtida rättstillämpning och kommissionens roll som väktare av fördraget om europeiska unionen, finner kommissionen med utgångspunkt från existerande tolkning av regelverket inte någon anledning att på eget initiativ vidta åtgärder, varken nu eller efter en svensk anslutning till unionen, mot bibehål- lande av detaljhandelsmonopolet. I skriftväxlingen påminnes om att redan genom bestämmelser har åtagit sig att tillämpa om monopol. Kommissionen anser därför de nämnda förhållanden vara tillämpliga från och med ikraftträdande. Slutligen sägs att det - för att säkerställa att detaljhandelsmonopolets verksamhet är förenligt med - är av yttersta vikt att blir delaktig i en nära och regelbunden övervakning. Den har i brev till kommissionen för sin del ställt sig bakom de principer som redovisats i kommissionens brev. I det slutliga avtalet har en notering gjorts angående den skriftväxling som förevarit. Genom expertsamtal mellan företrädare för regeringen och berörda tjänstegrenar inom kommissionen har principer identifierats och preciserats för att detaljhan- delsmonopolet skall fungera icke-diskriminerande. Vid de protokollförda samtalen har fastslagits att så länge medborgare och varor inom samarbetsområdet behandlas lika samt objektiva och transparenta kriterier ligger till grund för de alkoholpolitiska regler som tillämpas i står dessa enligt kommissionen inte i strid med . Detta gäller även för detaljhandelsmonopolets verksamhet. Alla produkter måste behand- las lika både när det gäller detaljhandelsmonopolets val av sortiment och dess varuinformation till kunder. Nya varor måste ges bättre möjlighet att göra sig kända för detaljhandelsmonopolets kunder. De kriterier som ligger till grund för en varas tillträde till detaljhandelsmonopolets butiker måste uppfylla EG:s krav på objektivitet. En annan mycket viktig förutsättning är att medborgare inom samarbetsområdet ges samma möjlighet som svenska medborgare att verka inom alkoholområdet. De skall ha samma möjlighet att arbeta och etablera företag. Deras produkter skall behandlas på samma sätt som svenska produkter. Samtalen resulterade vidare i att , förutom sin sedvanliga tillsyn på konkurrensområdet som verket utövar inom ramen för sin instruktion, kommer att få i uppdrag att särskilt övervaka att detaljhandelsmonopolet inte missbrukar sin dominerande ställning. skall rapportera direkt till . Liksom , och har också medgivits undantag från rådsdirektivet 92/12/EEC fram till utgången av . Undantaget gör det möjligt för att vid införsel för privat bruk beskatta sprit, vin och starköl över en viss mängd även om de vid införsel redan är beskattade i annat EU-land. Undantaget medger också en rätt för att mängdmässigt begränsa den skattefria införseln av dessa drycker. Mängdmässigt får resanden till från annat EU-land för privat bruk maximalt införa en liter starksprit eller starkvin, vin och öl. I dessa kvoter ingår de resandes införda skattefria varor (s.k. taxfree). Efter utgången av skall reglerna omförhandlas. Översynen skall då ske på samma sätt som den s.k. övergångsordningen för mervärdesskatt inom EU. Denna förlängs automatiskt om inte ministerrådet enhälligt beslutar att den skall upphöra. Eftersom beslutet i rådet måste vara enhälligt kommer således även efter 1996 - såvida inte nuvarande beslutsregler ändras - att ha ett avgörande inflytande över när övergångsreglerna beträffande införsel skall avvecklas. har också överenskommit med EU om ett undantag från den skatteregel som stadgar att beskattningsnivån måste vara proportionell till alkoholstyrkan. När det gäller det svenska folkölet har överenskommits att skatteskillnaden mellan detta öl och starkölet får bestå , dvs , trots att skillnaden strider mot . Till frågan om resandebestämmelserna anknyter också om avveckling av gränskontrollen mellan medlemsländerna. har inte i förhandlingarna med EU begärt någon övergångsreglering i denna fråga. Hur kontrollen av att införselbegränsningarna efterlevs skall vara utformad mellan och ett annat EU-land har utretts. Jämför betänkandet Skyddet vid den inre gränsen (SOU 1994:131). 5.1 Grunddragen i den svenska alkoholpolitiken Grunderna för gällande alkoholpolitik fastställdes genom beslut av riksdag (prop. 1976/77:108, SkU40, rskr. Enligt detta beslut skall målet vara att begränsa alkoholens skadeverkningar genom att minska den totala, alltför höga alkoholkonsumtionen. Denna strategi bygger på kunskaper och beprövade erfarenheter av tillgänglighetens betydelse för utvecklingen av total- konsumtionen och alkoholskadorna. En ökad tillgänglighet av alkohol medför en ökad konsumtion. Ju mer alkohol det dricks i ett samhälle, desto fler människor går också över från måttlighetsdrickande till missbruk. Omvänt gäller att ju svårare det är att få tag i alkohol, desto mindre dricks det totalt sett och desto färre människor skadas på grund av alkoholen. Detta synsätt har också anammats av () och ligger till grund för europaregionens handlingsplan (European Alcohol Action Plan) för att minska alkoholskadorna i . Planen har antagits enhälligt av alla euro- paregionens stater, inklusive samtliga EU-stater. viktigaste medel för att begränsa tillgängligheten är alkoholmo- nopolen och prispolitiken. Den svenska alkoholpolitiken kompletterar dessa åtgärder med bl.a. följande: - begränsning av den privata införseln - restriktiva regler för serveringstillstånd tillrestauranger - åldersgränser vid försäljning av alkoholdrycker - allmän hälsoupplysning, information om alkoholens skadeverkningar och förebyggande verksamhet inom socialtjänst, hälso- och sjukvård m.m. Alkoholdrycker är liksom många andra varor mycket priskänsliga. När priset går upp minskar försäljningen. bedriver därför en prispolitik med höga alkoholskatter. Skatten på alkoholdrycker bestäms helt utifrån dryckens alkoholstyrka och principen är att alkoholpriserna skall följa prisutvecklingen i samhället. Den höga alkoholbeskattningen är ett i jämförelse med andra åtgärder mycket verksamt medel för att minska konsumtionen och förebygga skador. Enligt de undersökningar som gjorts i över prisets betydelse för alkoholkonsumtionen ligger den s.k. priselasticiteten ganska nära -1,0 dvs. en prissänkning på t.ex. ökar försäljningen med . Alkoholmonopolen skall utgöra en garant för att marknadsföring och försäljning av alkoholdrycker till allmänheten sker återhållsamt och att lagar och bestämmelser på alkoholområdet efterlevs. Desintresseringsprincipen, dvs. begränsningen av det privata vinstintresset i syfte att hålla nere alkoholkonsumtionen, är alkoholmonopolens huvudsakliga motivering. Ingen skall genom en aktiv marknadsföring tillåtas tjäna pengar på andras beroende. Sociala hänsyn skall vara vägledande i marknadsföring och försäljning av alkoholdrycker - inte minst som ett skydd för ungdomen. Skyddet för ungdomen går som en röd tråd genom den svenska alko- hollagstiftningen. Förbud mot att överlåta alkoholdrycker till ungdomar, ålders- gränserna för inköp av alkoholdrycker liksom för servering av alkoholdrycker på restauranger är exempel på detta. Den svenska alkoholpolitiken syftar också till att åstadkomma en övergång från starkare till svagare alkoholdrycker. Denna politik har till stor del varit framgångsrik. Spritdryckernas andel av den totala alkoholförsäljningen har minskat med medan vin- och ölförsäljningens andel ökat med vardera. Den totala registrerade alkoholkonsumtionen har varit ganska stabil . Restaurangernas andel av den alkohol som säljs har dock ökat från 8,5 till . Det som bidragit mest till den ökningen är starkölet. av starkölskonsumtionen sker på restauranger. 5.2 Monopolen inom alkoholpolitiken En bärande princip i svensk alkohollagstiftning är att handel med spritdrycker, vin och starköl skall vara förbehållen sådana företag i vilka det allmänna äger bestämmande inflytande och där enskilt vinstintresse saknas. Genom att begränsa det privata vinstintresset i alkoholhanteringen har man sökt uppnå en återhållsam försäljning och skapa garantier för att de sociala hänsyn som är nödvändiga vid försäljningen iakttas. Begränsningen av det privata vinstintresset är en gammal princip som tar sitt främsta uttryck i att stora delar av alkoholhandeln sker i två statliga monopolbolag, (V&S) och . V&S har ensamrätt till import av spritdrycker, vin och starköl samt tillverkning och export av spritdrycker. Vin-, starköls-, och öltillverkningen är däremot inte monopoliserad men underkastad tillståndstvång. Framställning i hemmet av vin och öl för eget bruk är dock tillåten. Detta regleras i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. (LTD). sköter detaljhandeln samt partihandeln till restauranger. Ett undantag från partihandelsmonopolet är att de svenska bryggerierna har rätt att sälja starköl direkt till restauranger. Genom de statliga monopolbolagen har väsentliga delar av alkoholhandeln således kunnat ske utan inverkan av privatekonomiskt vinstintresse eller försälj- ningsuppdrivande konkurrens mellan olika aktörer. All import av spritdrycker, vin och starköl är i princip förbehållen V&S. Detta regleras i LHD. Det viktigaste undantaget är den s.k. resandeinförseln. Enligt gällande tullbestämmelser får en vuxen person , som kommer med båt och har varit utomlands i , skattefritt föra med sig en liter sprit, en liter vin eller om spritdrycker inte medförs, vin samt starköl. Samma kvantiteter men ingen tidsgräns gäller för den som kommer med flyg. Dessutom får, om det förtullas, ytterligare sammanlagt spritdrycker och vin samt starköl föras in per person. Även andra former av införsel för privatpersoner är reglerade, t.ex. införsel av drycker i gåvoförsändelser, drycker som ingår i flyttgods och sådana som erhållits i arv. All detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl sköts av , som har ca 370 butiker spridda i hela landet. Till detta kommer ca 550 utlämningsställen, dvs. butiker på landsbygden där människor utan extra kostnad kan beställa vilka varor som helst ur Systembolagets sortiment. är tillstånds- och tillsynsmyndighet för ärenden enligt LTD. I uppgiften att utöva tillsyn över lagens tillämpning ingår inspektionsbesök hos tillståndshavare och granskning av försäljningsrapporter. Om skäl finns kan återkalla tillstånd eller meddela tillståndshavare varning. beslut i tillståndsärenden enligt LTD kan överklagas hos rege- ringen. Allmän uppföljning av utvecklingen på området sker genom att gör sammanställningar av olika statistiska material. 5.3 Servering av alkoholdrycker Alkoholpolitiken på restaurangområdet regleras i LHD. En målsättning är att eftersträva ordning, nykterhet och trevnad på serveringsställen och undvika olägenheter i nykterhetshänseende. I princip skall servering av alkoholdrycker endast förekomma på restauranger. All servering av alkoholdrycker kräver i princip tillstånd. I samband med tillståndsgivningen skall särskilt beaktas behovet av serveringen, sökandens lämplighet och serveringsställets ändamålsenlighet samt att lagad mat skall utgöra en betydande del av rörelsen. Serveringstillstånd kan ges för servering till allmänheten eller till slutna sällskap. Det kan också ges tills vidare eller vid enstaka tillfälle eller tidsperiod. Serveringstillståndet kan omfatta spritdrycker, vin, starköl och öl klass II eller begränsas till en av kategorierna eller en kombination av dem. Vid trafikservering (båt, tåg och flyg i inrikestrafik) får inte spritdrycker serveras om inte särskilda skäl föreligger. Tillstånd till servering av alkoholdrycker på nöjes- och idrottsplatser får meddelas endast om särskilda skäl föreligger. Servering av öl klass II får påbörjas tidigast och servering av andra alkoholdrycker tidigast . Alkoholservering skall avslutas . får dock förordna om andra tider för serveringens bedrivande. Vid all alkoholservering skall finnas en föreståndare som övervakar att serveringen bedrivs i enlighet med lagens bestämmelser. För föreståndare skall finnas erforderligt antal ersättare. Föreståndare och ersättare genomgår i princip samma lämplighetsprövning som tillståndshavare och skall vara godkända av . får i serveringstillståndet meddela de föreskrifter som behövs. Ombyggnad av serveringsställe och inrättande av drinkbar kräver särskilt tillstånd. Självservering av spritdrycker, vin eller starköl får bedrivas endast efter särskilt medgivande. Restauranggäst får inte uppmanas till inköp av alkoholdryck. Alkoholdryck får inte heller medföras till eller från restaurang med serveringstillstånd. Tillstånd till servering prövas av den länsstyrelse där serveringsstället är beläget. När det är fråga om nya permanenta serveringstillstånd eller utökade sådana rättigheter, skall inhämta yttrande från kommunfullmäktige och polismyndigheten på den ort där serveringsstället är beläget. Det är kommunen som gör den s.k. behovsprövningen, vars syfte i första hand är att förhindra överetablering. Kommunen kan helt eller delvis avstyrka ansökan. Ett sådant avstyrkande blir bindande för (kommunalt veto). utövar den centrala tillsynen över tillämpningen av LHD. har huvudansvaret för den regionala och lokala tillsynen tillsammans med polismyndigheten och socialnämnden. Det är också som tillståndsmyndighet som har huvudansvaret och befogenhet att besluta om återkallelser av tillstånd och andra administrativa ingripanden. beslut enligt LHD kan överklagas hos kammarrätten. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer alkoholdrycker utan tillstånd döms för olovlig försäljning av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst . Är brottet grovt döms till fängelse i högst . Innehav av alkoholdrycker i uppenbart syfte att olovligen sälja dem leder till böter eller fängelse i högst . Vid försäljning eller servering av alkoholdrycker till någon som kan antas inte ha uppnått föreskriven ålder eller är märkbart påverkad av berusningsmedel döms för olovlig dryckeshantering till böter eller fängelse . 5.4 Marknadsföring av alkoholdrycker Förutom försäljningsregler finns i LHD vissa regler som rör marknadsföring av alkoholdrycker. De huvudsakliga bestämmelserna om reklam och andra marknadsfö- ringsåtgärder finns emellertid i lagen (1978:763) om marknadsföring av alkoholdrycker (alkoholreklamlagen). I alkoholreklamlagen begränsas näringsidkares marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter. Med hänsyn till alkoholens hälsorisker skall särskild måttfullhet iakttas vid marknadsföringen. Uppsökande eller påträngande mark- nadsföringsåtgärder får inte vidtas. Inte heller sådana som uppmanar till bruk av alkohol. Kommersiella annonser i radio eller TV är förbjudna liksom i princip tidningsannonser för spritdrycker, vin och starköl. har utfärdat riktlinjer för tillämpningen av alkoholre- klamlagen. Riktlinjerna tar upp frågor om bl.a. reklammedel och mark- nadsföringens innehåll och utformning. Brott mot bestämmelserna betraktas som otillbörlig marknadsföring enligt marknadsföringslagen (1975:1418). Vid övertramp kan ingripa. Om frivillig rättelse inte uppnås kan utfärda ett förbudsföreläggande eller föra talan mot företaget i . 5.5 Kvalitetskontroll av alkoholdrycker I bilaga 2 till protokoll 47 förbinder sig att delta i ett samarbete mellan de myndigheter som svarar för vinkontrollen i de skilda EES-länderna. Inom EU-länderna sköts kvalitetskontrollen av alkoholdrycker genom offentliga laboratorier som är anslutna till European Office for Wine, Alcohol and Spirit Drinks. Ursprungslandet garanterar genom denna kontroll varans kva- litet och redlighet, vilket bl.a. innebär att man garanterar att det inte förekommer falsk ursprungsbeteckning, att varan inte är utspädd, att det inte finns skadliga tillsatser, osv. I regleras frågor om kvalitetskontroll av alkoholdrycker i livs- medelslagen (1971:511). utövar den centrala tillsynen över efterlevnaden av lagen och har rätt att utfärda föreskrifter. utövar tillsynen inom länet medan den lokala tillsynen inom varje kommun utövas av kommunens miljö- och hälsoskyddsnämnd. har bl.a. ansvar för kvalitetskontroll och tillsyn av sprittillverkningen vid landets enda lantbruksbränneri för konsumtionssprit och den hantering av alkoholdrycker som V&S bedriver (t.ex. tappning och annan bearbetning av vin) vid fyra anläggningar i landet. Driftkontrollen sker dock i huvudsak av bolaget självt inom ramen för de egenkontrollprogram och krav på kvalitetssäkring som fastställt. Kvalitetskontroll av vintillverkningen i ligger i första hand på den kommun där tillverkning sker. finns vintillverkning vid tre tillverkningsställen i landet. Vid tillverkning av öl och starköl handhas också kontrollen av kommunerna, med undantag av vissa större bryggerier där har övertagit tillsynsansvaret. 5.6 Beskattningen av alkoholdrycker Skattskyldig enligt lagen (1977:306) om dryckesskatt (LDS) i fråga om spritdrycker och vin är V&S. I fråga om starköl och öl är den skattskyldig som inom landet yrkesmässigt tillverkar dryckerna. V&S är dock skattskyldigt för importerat starköl. Skattskyldiga skall vara registrerade hos (). Om verksamheten är av större omfattning eller om det finns särskilda skäl kan även importörer, som yrkesmässigt för in skattepliktiga maltdrycker till landet för försäljning till återförsäljare, registreras hos RSV som skattskyldiga. Enligt LDS inträder skattskyldigheten för spritdrycker och vin när V&S levererar dryckerna till . Skattskyldigheten för starköl och öl inträder när dryckerna levereras till butik, restaurang eller tas i anspråk för annat ändamål än försäljning eller, vid avregistrering, finns i lager. Vid införsel till landet av skattepliktig dryck av annan än registrerad skattskyldig skall dryckesskatt betalas till tullmyndigheten och då tillämpas bl.a. tullagen (1987:1065). Dock kan utfärda s.k. hemtagningsbevis som ger rätt att ta hem varorna och i efterhand betala skatt och andra eventuella tullavgifter. Innan ett hemtagningsbevis utfärdas sker en prövning. ikraftträdande medför inga förändringar i dessa hänseenden. RSV:s uppbörd av dryckesskatt för uppgick för spritdrycker till , för vin till samt för starköl och öl till . Tullens skatteuppbörd på öl uppgick till . Sammanlagt innebär det skatteinkomster på . Endast en skattskyldig fanns för vin- och spritdrycker (V&S) medan antalet skattskyldiga för maltdrycker uppgick till 33. Vid ett medlemskap i skall som en följd av den fria marknaden i princip alla gränsformaliteter upphöra avseende transporter av varor över de inre gränserna. På den indirekta beskattningens område har utarbetats nya system för att hantera beskattningen av varor som förs mellan olika EU-länder med i huvudsak bibehållande av principen om att beskattningen skall tillfalla det land där varan konsumeras och med bibehållande av en kontroll av att olika varor inte orättmättigt undgår beskattning. Vad gäller import för eget bruk gäller dock det motsatta, dvs. att varorna beskattas i inköpslandet. För beskattningen av varor som transporteras över de inre gränserna gäller inom EU två olika system för mervärdeskatt och för punktskatter. Systemen är reglerade i ett antal direktiv.