prop · GI03120 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1994/95:120 Miljön - Vårt gemensamma ansvar Skr. 1994/95:120 I Inriktningen av det miljöpolitiska arbetet II Redovisning av tillståndet i miljön Regeringen överlämnar denna skrivelse till . (Miljö- och naturresursdepartementet) I skrivelsen presenterar regeringen inriktningen av det miljöpolitiska arbetet och lämnar en redovisning av tillståndet i miljön. I Del I redovisas hur det internationella arbetet skall förstärkas och göras mer resultatinriktat. bör driva på det miljöpolitiska arbetet inom Europeiska unionen. Vidare bör fortsätta att spela en aktiv roll i det globala miljöarbetet och uppföljningen av om miljö och utveckling i har därför hög prioritet. En svensk nationalkommitté kommer att tillsättas för uppföljning av och för arbetet inför FN:s extra generalförsamling . Det lokala arbetet är av stor betydelse. En markanvändningspolitik för en långsiktigt hållbar utveckling skall utvecklas och regeringen avser att lägga särskild vikt vid en hållbar utveckling av städer och tätorter, bl.a. genom att miljön får en starkare roll i den kommunala översiktsplane-ringen. Regeringen har tidigare föreslagit att programmet för landskapsvård utökas kraftigt. Ett särskilt stöd kommer också att utgå till jordbrukare som vill ställa om till ekologisk odling. Det är angeläget att miljöanpassningen inom bl.a. de areella näringarna fortsätter kombinerat med skydd av land- och vattenmiljöer för att säkerställa den biologiska mångfalden. Möjligheterna att införa en naturvårdsavgift i skogsbruket analyseras liksom om skogsvårdslagen bör infogas i eller på annat sätt samordnas med en kommande miljöbalk. Regeringen avser vidare att ta fram ett samlat program för skyddet av fjällområden. Regeringen avser att ge i uppdrag att i samråd med andra sektorsmyndigheter föreslå ett samlat program för miljöinsatser som ger nya arbeten och bidrar till en förbättrad ekonomi. En omfattande satsning på miljöinvesteringar ingår i regeringens ekonomisk-politiska proposition. Nya ekonomiska styrmedel införs i miljöpolitiken. Kretsloppsarbetet drivs vidare och en sammanhållen strategi för arbetet tas fram med bl.a. tydliga prioriteringar av vilka material och produkter som bör återanvändas och återvinnas. Producentansvar bör införas för prioriterade varugrupper. Ansvaret för miljöfarligt avfall förtydligas, liksom ansvaret för gamla miljöskador. Miljöinsatserna inom trafiksektorn stärks. får i uppdrag att i samråd med berörda sektorsmyndigheter föreslå hur utsläppen från arbetsfordon bör minskas genom nationella och internationella åtgärder. Ett aktivt miljöarbete kommer också att bedrivas inom energisektorn, bl.a. genom fortsatta insatser för att förbättra förutsättningarna för energieffektivisering och en ökad användning av förnybara energikällor. En aktiv miljöpolitik förutsätter att varje sektor tar sitt miljöansvar, som åtgärder inom olika sektorer samordnas. Regeringen kommer att fortlöpande redovisa miljöarbetet inom de olika departementens ansvarsområden. Lagstiftningen samlas i en miljöbalk, som blir mer heltäckande än det tidigare framlagda balkförslaget. I Del II beskrivs tillståndet i miljön, hur det utvecklats och i vilken utsträckning de mål och inriktningar som har ställt upp inom miljöområdet har kunnat uppfyllas. I INRIKTNINGEN AV DET MILJÖPOLITISKA ARBETET 1 En god livsmiljö......................... 4 1.1 Inledning ........................... 4 1.2 Hur uppfylls miljömålen?............. 2 och det internationella miljöar- betet.................................... 9 2.1 Det globala miljöarbetet - uppfölj- ningen av ............ 10 2.2 EU-arbetet........................... 10 2.3 Fortsatt nordiskt samarbete.......... 11 2.4 Hållbar utveckling i ....... 11 2.5 Östersjöarbetet...................... 12 2.6 Vissa miljökonventioner.............. 12 3 Det lokala och regionala miljöarbetet.... 15 3.1 Agenda 21-arbete..................... 15 3.2 Samverkan för en hållbar tätortsut- veckling............................. 18 4 Biologisk mångfald och naturskydd........ 21 4.1 Ett hållbart skogsbruk............... 21 4.2 Ett hållbart jordbruk................ 22 4.3 Ett hållbart fiske................... 24 4.4 Friluftsliv, allemansrätt och strand- skydd................................ 24 4.5 Fjällvärlden......................... 25 5 Det ekologiskt hållbara industrisamhället 26 5.1 Miljöanpassat näringsliv ............ 26 5.2 Kretslopp och kemikalier............. 28 5.3 Energisystemets miljöanpassning ..... 32 5.4 Industriutsläpp...................... 36 5.5 Ett miljöanpassat transportsystem.... 37 6 Styrmedel i miljöpolitiken............... 43 6.1 En ny miljöbalk...................... 43 6.2 Markanvändningspolitik............... 44 6.3 Miljökonsekvensbeskrivningar......... 45 6.4 Ekonomiska styrmedel................. 47 6.5 Miljöövervakning..................... 49 6.6 Forskning och utbildning............. 49 Utdrag ur protokoll vid regeringssamman- träde.................................... 51 II REDOVISNING AV TILLSTÅNDET I MILJÖN IINRIKTNINGEN AV DET MILJÖPOLITISKA ARBETET 1 En god livsmiljö Omsorg om människan och människans livsmiljö är också omsorg om naturen. Naturen sätter allmänna ramar för mänsklig verksamhet, men påverkar människans politiska, ekonomiska och sociala villkor förhållandet i naturen. En politik för hållbar utveckling måste därför utgå från människans villkor och ekosystemets långsiktiga bärighet - i och i världen. Ett hållbart samhälle är inte bara en nödvändighet, utan också en möjlighet och en utmaning. En god livsmiljö är en del av välfärden. En aktiv miljöpolitik kan bidra till en ekologiskt hållbar tillväxt och till att skapa nya arbeten som ökar välfärden och tryggar sysselsättningen. Miljöproblemen är omfattande. Försurningen är fortfarande det största nationella miljöproblemet tillsammans med övergödning av sjöar och vattendrag. Klimatfrågorna är det största globala miljöproblemet. Frågan om biologisk mångfald och om varornas miljöpåverkan uppmärksammas nu också allt mer. I och med nya internationella miljöavtal bl.a. i samband med och medlemsskapet i EU har vi nu stora möjligheter att på bred front bekämpa miljöproblemen, både i och internationellt. Teknik för att reducera negativ miljöpåverkan finns redan eller kan utvecklas och hos många människor finns kunskap, medvetenhet och engagemang. Det är en början till de förändrade livsstilar som är nödvändiga för en hållbar utveckling. Visionen är att och i början av nästa sekel är föregångare för det nya uppdraget - ett ekologiskt hållbart samhälle. Industrisamhället uppstod i runt och . Den nya utmaningen är att bygga det ekologiskt hållbara samhället - i , i och resten av världen i solidaritet med utvecklingsländerna. För att lyckas måste vi fortsätta att delta i det internationella arbetet och samarbeta med andra länder för att skydda den svenska miljön. Men vi har också ett ansvar för miljön i andra länder. EU-medlemskapet bör utnyttjas för att driva på miljöpolitiken. Regeringen har därför lagt fram en strategi för en aktiv miljöpolitik i EU. Förslaget remissbehandlas och därefter avser regeringen att lämna en skrivelse till om miljöarbetet i EU. Den internationella solidariteten är en viktig del av miljöpolitiken. En bättre miljö i det forna och andra delar av är ett prioriterat område. skall delta aktivt i miljö- och utvecklingsarbetet efter för bättre livsvillkor och bättre miljö också i . Även det lokala och regionala miljöarbetet är viktigt. Verkligheten förändras genom konkret arbete i bostadsområden och på arbetsplatser. Enskilda människor, folkrörelser, kommuner, landsting och länsstyrelser har viktiga roller. Regeringen kommer att stödja detta arbete och vara lyhörd för förslag som kan stärka lokala initiativ. Det fortsatta arbetet med lokala har hög prioritet. Genom samverkan i den fysiska planeringen kan våra städer och tätorter utvecklas i hållbar riktning. Den nationella miljöpolitiken bör utgå från att värna den svenska naturen och ställa om det moderna industrisamhället i riktning mot en hållbar utveckling. Miljöhänsyn måste också integreras inom samhällets olika sektorer och verksamhetsgrenar. Det behövs en sammanhållen politik för att skydda naturen och bevara den biologiska mångfalden. De areella näringarna, dvs. jord- och skogsbruket, fisket och rennäringen måste i högre grad präglas av miljöhänsyn och aktivt förvalta den rikedom som den biologiska mångfalden utgör. Miljömålen bör därför ha samma vikt som ekonomiska och produktionsinriktade mål. Landskapsvården får kraftigt ökat stöd som ett resultat av medlemskapet i EU. Fjällen och skärgårdsområdena tillhör våra mest skyddsvärda områden och måste få ett starkare skydd mot olika slags störningar. Formerna för att ta tillvara och utveckla grönområden i städer och tätorter behöver också förstärkas. Miljöskydd och ekonomisk utveckling hör ihop. Miljöanpassade varor och en industriproduktion med låga utsläpp blir viktiga framtida konkurrensmedel. Förutsättningar för "gröna marknader" bör skapas. Miljömärkning av varor och miljörevision inom industrin är två exempel på frivilliga styrmedel där staten anger ramarna. Vidare bör miljöpoli-tiken och arbetet för ökad sysselsättning förstärka varandra. Det kan ske både genom miljöinvesteringar som ger "gröna jobb" och genom en aktiv miljöpolitik som kan vara ett konkurrensmedel för näringslivet. Regeringen har lagt fram förslag om att satsa för att stödja miljöinvesteringar som skall ge nya arbetstillfällen. Ekonomiska styrmedel och gröna nationalräkenskaper bör fortsätta att utvecklas. var först i världen med en omfattande satsning på ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken och arbetet drivs vidare. Regeringen har redovisat flera förslag om förstärkta ekonomiska styrmedel. Kretsloppsarbetet drivs också vidare med kraft och en sammanhållen strategi tas fram. Frågorna om miljö och handel förtjänar särskild uppmärksamhet. En aktiv miljöpolitik förutsätter att miljöansvar integreras i olika sektorer i samhället inom ramen för en helhetssyn på miljöproblemen. Omställningen av trafik- och energisystemen är nödvändig för miljön och också en del av moderniseringen av samhället. Regeringen kommer också att fortlöpande redovisa miljöarbetet inom de olika departementens verksamhetsområden. Miljökonsekvensbeskrivningar bör göras av viktigare förslag från regeringen och myndigheterna. Ett system motsvarande miljörevision bör införas för den statliga verksamheten. Miljövårdsberedningen kommer att få en särskild roll för att i samråd med berörda departement och aktörer föreslå hur miljöarbetet i olika sektorer kan stärkas. krävs det en analys av olika handlingsalternativ och att åtgärder inom olika sektorer samordnas. En markanvändningspolitik för en långsiktig hållbar utveckling bör utarbetas. Denna redovisning till är en inbjudan till en dialog om det framtida miljöarbetet. I stora delar av miljöpolitiken finns en bred samsyn mellan de politiska partierna. Folkrörelser, som miljöorganisationerna, spelar en viktig roll i detta arbete. Näringslivets engagemang är nödvändigt för en bättre miljö och kan skapa nya marknadsmöjligheter. Fackföreningsrörelsen gör mycket stora insatser i kampen för en god arbetsmiljö och strävan efter att få bort skadliga ämnen i arbetsmiljön är nära kopplat till skyddet av den yttre miljön. Arbetsmiljöaspekter behöver också läggas på ett stort antal frågor som ingår i kretsloppsarbetet.Det lokala arbetet i kommuner och ideella organisationer har en avgörande betydelse. Inriktningen av arbetet redovisas närmare i följande avsnitt. Där redovisas bl.a. mål för miljöarbetet, miljöarbetet inom olika samhällssektorer och arbetet med effektiva styrmedel. 1.2 Hur uppfylls miljömålen? Miljöpolitikens inriktning har sin grund i visionen om en hållbar samhällsutveckling och de därmed sammanhängande övergripande miljömålen om att skydda människors hälsa, bevara den biologiska mångfalden, främja en långsiktigt god hushållning med naturresurser samt att skydda natur- och kulturlandskap. Grundläggande för miljöarbetet är också de allmänna miljöprinciperna såsom försiktighetsprincipen, substitutionsprincipen och principen om att förorenaren bör vara den som betalar för att åtgärda de miljöskador han förorsakar. har bedrivit ett aktivt miljöarbete såväl nationellt som internationellt och har kommit långt i riktning mot att uppfylla dessa mål. Behovet av fortsatta åtgärder för att förbättra miljön är trots det mycket omfattande och det gäller också att förebygga och förhindra nya miljöstörningar. I Del II beskrivs tillståndet i miljön, hur det utvecklats och i vilken utsträckning ett urval av de viktigaste mål och inriktningar som har ställt upp inom miljöområdet har kunnat uppfyllas . Möjligheten att i fortsättningen uppfylla dessa mål kan, med utgångspunkt i en redovisning från , sammanfattas på följande sätt Klimatrelaterade mål -Koldioxidutsläppen kommer att öka varför målet att utsläppen bör minska inte kommer att kunna infrias utan ytterligare åtgärder. Transportsektorn och energisektorn är de samhällssektorer som bidrar mest till koldioxidutsläppen. Ytterligare åtgärder behöver därför vidtas såväl vad gäller transportsystemets struktur samt för att få fram nya fordon och drivmedel som ger låga utsläpp. Inom energiproduktionen bör det ske en ökad övergång till icke fossila bränslen och energin bör utnyttjas effektivare. -Den svenska användningen av CFC bör i huvudsak vara avvecklad till utgången av . Målet får anses vara uppnått vid nyproduktion. Försurningsrelaterade mål (NOx berör också övergödning) -Målet att minska svavelutsläppen års nivå är redan uppnått. -En 30 procentig minskning av kväveoxidutsläppen mellan och kommer inte att uppnås. Transporter och arbetsmaskiner svarar för mer än tre fjärdedelar av kväveoxidutsläppen. Vägtrafikens bidrag har minskat på grund av att andelen personbilar med katalysatorer ökar. Åtgärder bör därför även vidtas mot utsläpp från annan trafik inklusive sjöfarten och flyget samt från arbetsmaskiner. Ökat trafikarbete försvårar också möjligheten att uppnå målet. Även inom energi- och industrisektorn bör arbetet med utsläppsbegränsningen fortgå. Mål relaterade till hälsorisker och kulturvård i tätorter -Riktvärdena för angående utsläpp av svaveldioxid, sot och koloxid i tätorterna medan riktvärdet för kväveoxider uppnås i mindre tätorter men ej i storstadsområden. Åtgärderna för att minska kväveoxidutsläppen i tätorter är i huvudsak de samma som redovisats allmänt för kväveutsläppen. Mål relaterade till övergödning (se även NOx mål) -Målen om att halvera utsläppen av fosfor och kväve till vatten kommer att nås för fosfor men inte för kväve. För att nå kvävemålet behöver åtgärder vidtas för att minska läckaget av kväve från jordbruk och skogsbruk. Likaså bör det ske en fortsatt utbyggnad av kvävereduktion vid kommunala reningsverk. Mål relaterade till hälsorisker och naturvård -Målet om att utsläppen av flyktiga organiska ämnen, VOC, bör minska räknat års nivå nås inte fullt ut. Inom transportsektorn bör åtgärder vidtas såväl vad gäller transportsystemets struktur samt för att få fram nya fordon och drivmedel som ger låga utsläpp. Vad gäller småskalig vedeldning bör användningen av miljögodkända pannor uppmuntras. Inom industrisektorn bör arbetet fortsätta med att begränsa användningen av organiska lösningsmedel. -Mål om att halvera användningen av bekämpningsmedel säkrat i aktiv substans kommer troligen att uppnås. -Vissa mål angående utsläpp av metaller kommer att nås med undantag för nickel och kadmium. Nickelutsläppen kan minskas genom åtgärder vid förbränning av olja. Kadmiumutsläppen kan minskas genom att begränsa läckagen från gruvavfall och genom ökad insamling av kadmiumhaltiga batterier. -Det återstår omfattande insatser för att målet om att bevara representativa områden av olika naturtyper skall kunna säkerställas. Det finns således mycket kvar att göra. Regeringen kommer därför att ägna särskild uppmärksamhet åt att minska kväveutsläppen och åt att säkerställa den biologiska mångfalden. Att begränsa koldioxidutsläppen kräver också stora insatser. Miljöhänsyn inom olika samhällssektorer En närmare redovisning av åtgärder som behöver vidtas inom vissa samhällssektorer görs i avsnitt 4 och 5. 2 och det internationella miljöarbetet Regeringens bedömning: Miljöpolitiken får en allt tydligare internationell dimension. Arbetet måste bedrivas på olika nivåer: närområdet, inkl. , och den globala nivån. Det är angeläget att agera långsiktigt, ofta i flera internationella fora och tillsammans med likasinnade i de frågor prioriterar. bör driva på det miljöpolitiska arbetet inom Europeiska Unionen. En svensk nationalkommitté kommer att tillsättas för uppföljning av och för arbetet inför FN:s extra generalförsamling . Miljöpolitiken har fått en allt tydligare internationell dimension. Många föroreningar känner inga gränser och miljöpolitiska åtgärder får i ökad utsträckning handelspolitiska effekter. På det globala planet har Brundtlandrapporten och understrukit nödvändigheten av att behandla miljö och utveckling tillsammans. Vårt internationella agerande i miljöpolitiken måste bedrivas på flera olika nivåer: det omedelbara närområdet, och den globala nivån. Politiken måste vara konsekvent men anpassad till behoven på de olika nivåerna. Basen för vårt internationella agerande är de svenska miljöproblemen, de globala miljöhoten samt en internationell solidaritet med länder i främst samt i . är ambitioner beträffande miljö och fysisk planering viktiga inslag i vår internationella profil. Det gäller naturligtvis inom EU, men också i hög grad på det globala planet. Miljöfrågor behandlas numera, förutom i traditionella miljöfora även i ökad utsträckning i ekonomisk-politiska organisationer som /WTO, , etc. För att nå framgång i det internationella samarbetet fordras att man i en fråga agerar både långsiktigt och målmedvetet. Ofta behöver man driva samma fråga i flera fora . Detta fordrar en kraftsamling till de mest angelägna frågorna. En klar svensk prioritering krävs och internationell samordning med likasinnade länder är ofta en förutsättning för framgångsrikt internationellt samarbete. Det är också angeläget med ett nära samråd med bl.a. de ideella miljöorganisationerna även i det internationella arbetet. 2.1 Det globala miljöarbetet - uppföljningen av Globala miljöhot har i allt större utsträckning präglat det internationella samarbetet. Ozonlagrets uttunning, klimatfrågan, förlusten av biologisk mångfald, avskogning, landförstöring i torrområden, vattenresurserna, oceanerna och fisket, mycket av detta i perspektivet av den långsiktiga försörjningssäkerheten - allt har understrukit nödvändigheten av globalt samarbete. ledde också till en intensifiering av insatser som var både normativa och biståndsinriktade, dels centralt inom FN-systemet och de internationella finansieringsinstitutionerna, dels inom ramen för de nya internationella konventioner som tillkom i anslutning till : klimatkonventionen, konventionen om biologisk mångfald samt senare konventionen mot ökenspridning. Sambanden mellan miljö- och handelspolitik tilldrar sig allt mer intresse i olika internationella fora. har varit ett av de ledande länderna i det arbete om dessa frågor som förekommer bl.a. i , , och . Eftersom en övervägande del av handelspolitiken omfattas av s.k. gemenskaps- kompetens kommer som EU-medlem i fortsättningen att satsa betydande resurser på att vara med och utforma inriktningen av EU:s politik i dessa frågor i syfte att göra miljö- och handelspolitiken ömsesidigt stödjande. Viktiga frå- gor som driver är förhållandet mellan och interna- miljökonventioner samt att miljökonsekvensbeskrivningar bör göras innan nya handelsavtal beslutas. spelar en aktiv och drivande roll i förberedelsearbetet års om bebyggelsefrågor. Förberedelserna extra generalförsamling i FN om uppföljningen av har påbörjats. Vid detta möte blir det tillfälle att bedöma hur arbetet med att genomföra , såväl nationellt som internationellt, fortskrider. Det fortsatta arbetet fordrar en fast nationell förankring. Därför avser regeringen att upprätta en svensk nationalkommitté med deltagande från en bred krets av det svenska samhället för att följa upp det internationella arbetet efter och förbereda extra generalförsamling. inträde i EU skapar nya förutsättningar för den svenska miljöpolitiken. kommer som EU-medlem att vara med och från insidan påverka unionens miljöpolitik. Miljö- och naturresursdepartementet har i rapporten (Ds 1994:126), Det svenska miljöarbetet i EU utarbetat ett förslag till svensk EU-strategi på miljöområdet. I förslaget prioriteras sådana frågor som försurning och klimat, kemikalier, kretslopp och internationellt samarbete. Förslaget är remitterat och regeringen avser återkomma till med en miljöpolitisk EU-strategi. I det svenska EU-arbetet är det viktigt att göra noggranna prioriteringar, att samla sig till de mest angelägna miljöfrågorna. Största möjliga öppenhet i EU-arbetet eftersträvas också. Vidare spelar EU en stor roll vad gäller ställningstaganden i andra interna- fora. bör bl.a. vara aktivt inom EU när det gäller samarbete med länderna i , agerandet i miljökonventioner och vid internationella miljökonferenser. 2.3 Fortsatt nordiskt samarbete Det nordiska miljösamarbetet inom ramen för har genomgått en rad förändringar, som bl.a. syftat till internatio- nellt genomslag för den nordiska miljöpolitiken. Med anledning av utgången av de finska, svenska och norska folkomröstningarna om medlemskap i ställs nya krav på det nordiska samarbetet. Det nordiska miljösamarbetet bör ånyo prövas och nya flexibla samarbetsformer bör sökas för att i största utsträckning tillvarata nordiska miljöintressen både inom EU och i ett vidare internationellt sammanhang, på ett sätt som tillgodoser intressena hos samtliga nordiska länder. Verksamheten bör i ökad utsträckning inriktas på att effektivisera och stärka de nordiska ländernas insatser mot miljöproblem i närområdet, inkl. och . 2.4 Hållbar utveckling i I det bilaterala samarbetet om kunskapsuppbyggnad bör länderna i närområde prioriteras, dvs. i första hand , , , nordvästra och . Det är i dessa länder både miljöeffekterna och själva eta- bleringen av samarbetet bedöms bäst kunna gagna såväl mottagarländernas som svenska intressen. Det bilaterala stödet bör vara inriktat på att förstärka och komplettera regionalt och internationellt arbete, i första hand åtgärdsprogram- met för samt det multilaterala programmet på kärnsäkerhets- och strål- skyddsområdet. Till detta kommer de insatser som genomförs i , främst för att kostnadseffektivt minska utsläppen av koldioxid. Åtgärderna innebär även lokala miljöförbättringar i form av minskade kväve- och svavelutsläpp. kommer att aktivt delta i arbetet med EU:s östeuropapolitik, inte minst inom ramen för EU:s stödprogram PHARE (Programme of Assistance for Economic Restructuring in the countries of Central and Eastern Europe) och TACIS (Technical Assistance Programme to the Former Republic of the Soviet Union) programmen. har en viktig roll att spela vad gäller att öka EU:s stöd till närområde och att de baltiska länderna knyts närmare EU:s miljöarbete. Vid ministermötet i avslutades Östersjövisionens första etapp. Då fattades beslut om att bilda Committee om Spatial Development in the Baltic Sea Region. Arbetet med Östersjövisionen skall bedrivas i nära samarbete med EU:s projekt , ESDP. kommer att delta aktivt i förberedelserna års om transporter och miljö. För finns ett internationellt överenskommet mål om att återställa ekologiska balans. belastas av för höga halter av framför allt närsalter, tungmetaller som bly, kadmium och kvicksilver och vissa andra miljöfarliga ämnen. För att påskynda rening finns det gemensamma åtgärds- programmet för som är grundat på gemensamma prioriteringar av länderna i regionen av hur ekologiska balans bör återställas.