prop · GI03188 · 1995-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1994/95:188 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar av reglerna för förenklad delgivning. För att underlätta handläggningen framför allt vid tingsrätt av mål som har inletts genom summarisk process vid kronofogdemyndigheten föreslås att svaranden i ett mål hos kronofogdemyndigheten om betalningsföreläggande eller vanlig handräckning skall kunna delges information om att förenklad delgivning kan komma att användas vid tingsrätten - eller Arbetsdomstolen eller - om målet efter bestridande överlämnas dit. Vidare föreslås att informationen om förenklad delgivning inte skall behöva delges, om den lämnas till en part i nära anslutning till att denne har gett in någon handling i det aktuella målet. Övriga förslag i propositionen tar sikte på andra delgivningsformer än förenklad delgivning. Det föreslås utvidgade möjligheter att tillgripa husrannsakan för att kunna genomföra delgivning i brottmål. Vidare föreslås att utredning i ett delgivningsärende om att den sökte håller sig undan skall få användas vid bedömning av om han håller sig undan även i ett senare delgivningsärende. Det förordas också utvidgade möjligheter att lägga delgivningsansvar på käranden i dispositiva tvistemål, efter mönster från den summariska processen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 3 2 Lagtext ................................. 4 2.1 Förslag till lag om ändring i delgiv- ningslagen (1970:428)................ 4 2.2 Förslag till lag om ändring i rätte- gångsbalken.......................... 7 3 Ärendet och dess beredning............... 10 4 Allmänna utgångspunkter.................. 10 5 Förenklad delgivning..................... 11 5.1 Bakgrund............................. 11 5.2 Information redan hos kronofogde- myndigheten om förenklad delgivning.. 12 5.3 I vilka fall kan informationen lämnas formlöst?............................ 16 5.4 Kravet på dubbla postförsändelser.... 18 5.5 Delgivning av tilläggsstämningar..... 18 5.6 Tidpunkt då delgivning anses ha skett 19 6 Husrannsakan vid delgivning ............. 19 7 Notoriskt svårdelgivna personer ......... 22 8 Kärandens ansvar för delgivning ......... 25 9 Ekonomiska konsekvenser.................. 27 10 Ikraftträdande .......................... 27 Bilaga 1 Promemorians lagförslag.............. 28 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser..... 33 Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag.......... 34 Bilaga 4 Lagrådets yttrande................... 39 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .............................. 40 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i delgivningslagen (1970:428), 2. lag om ändring i . Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428) Härigenom föreskrivs i fråga om delgivningslagen (1970:428) dels att 3 och 3 a §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 18 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 §[1] Myndighet ombesörjer delgivning genom att sända handlingen med post eller överlämna den med bud eller på annat sätt till den sökte, varvid som bevis att denne har mottagit försändelsen begäres delgivningskvitto eller mottagnings- bevis (ordinär delgivning). Ordinär delgivning kan också ske genom förenklad delgivning enligt 3 a §. Om det finns anledning antaga att delgivningskvitto eller mottagningsbevis ej kommer att lämnas eller ej kommer att erhållas , får myndighet som regeringen bestämmer ombesörja att handlingen överlämnas till den sökte i särskild ordning genom postbefordringsföretag som regeringen bestämmer (särskild postdelgivning). När det är lämpligt, När det är lämpligt, får en myndighet delge får en myndighet delge kallelser, meddelanden kallelser, meddelanden och andra handlingar, och andra handlingar, som inte är omfattande som inte är omfattande eller annars av eller annars av svårtillgängligt inne- svårtillgängligt inne- håll, genom att håll, genom att innehållet läses upp vid innehållet läses upp vid telefonsamtal med den telefonsamtal med den sökte och handlingen sökte och handlingen därefter sänds till därefter sänds till denne med post denne med post (telefondelgivning). (telefondelgivning). Sådan delgivning får Sådan delgivning får inte avse stämnings- inte avse stämnings- ansökningar eller andra ansökningar eller andra handlingar, varigenom handlingar genom vilka mål eller ärenden förfarandet vid anhängiggörs. 3 a §[2] Om det inte är olämpligt med hänsyn till omständigheterna, får ordinär delgivning med den som är part eller som har liknande ställning i ett mål eller ärende ske genom att myndigheten sänder handlingen med post till den sökte under hans senast kända adress och minst senare skickar ett meddelande om att handlingen har sänts (förenklad delgivning). Förenklad delgivning Förenklad delgivning får inte avse får användas bara om den stämningsansökningar sökte har delgetts eller andra handlingar upplysning om att för- varigenom mål eller enklad delgivning kan ärenden anhängiggörs och komma att användas i får användas bara om den målet eller ärendet. sökte har delgivits Sådan upplysning behöver upplysning om att dock inte delges med förenklad delgivning den som har inlett kan komma att användas förfarandet vid myn- i målet eller ärendet. digheten eller som har Delgivning av sådan gett in en handling i upplysning med den som målet eller ärendet, om inlett målet eller upplysningen lämnas i ärendet behöver dock nära anslutning till inte ske, om upp- att ansökan eller lysningen lämnas i nära handlingen har kommit anslutning till att in till myndigheten. dennes ansökan kommit in till myndigheten. Förenklad delgivning får inte avse stämningsansökningar eller andra handlingar genom vilka förfarandet vid myndigheten in- leds. Har ett mål om betalningsföreläggande eller vanlig handräck- ning efter bestridande överlämnats till tingsrätt, Arbetsdom- stolen eller får dock svaranden delges sökandens begäran om överlämnande och andra handlingar i målet genom förenklad delgivning, om svaran- den under handlägg- ningen hos kronofogde- myndigheten har delgetts upplysning om att förenklad delgiv- ning kan komma att användas i målet hos tingsrätten, Arbets- domstolen eller . 18 a § Om det för att ett visst delgivningssätt skall få användas föreskrivs att det skall finnas anledning att anta att den sökte har avvikit eller på annat sätt håller sig undan, får bedömningen grundas även på omstän- digheter som har fram- kommit vid andra delgivningsförsök med den sökte. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1] Senaste lydelse 1993:1688. [2] Senaste lydelse 1993:1688. 2.2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 28 kap. 2, 4 och 5 §§ samt 33 kap. 6 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 28 kap. 2 §[1] För eftersökande av den För eftersökande av den som skall gripas, som skall gripas, anhållas eller häktas, anhållas eller häktas, hämtas till förhör eller hämtas till förhör eller till inställelse vid till inställelse vid rätten, delges stämning rätten eller i brottmål eller under- underkastas kastas kropps- kroppsvisitation eller visitation eller kroppsbesiktning får kroppsbesiktning får husrannsakan företas husrannsakan företas hos honom, eller hos hos honom, så ock hos någon annan om det annan, om synnerlig finns synnerlig anled- anledning förekommer, ning att anta att den att den sökte uppehåller sökte uppehåller sig där. Husrannsakan Detsamma gäller i fråga för delgivning av stäm- om en tilltalad som ning i brottmål får söks för delgivning av företas endast om det stämning eller kallelse för brottet är stadgat till förhandling, om fängelse. försök till delgivning har misslyckats eller bedöms som utsiktslösa. 4 §[2] Förordnande om Förordnande om husrannsakan meddelas, husrannsakan meddelas, utom i fall som avses utom i fall som avses i tredje stycket, av i tredje stycket, av undersökningsledaren, undersökningsledaren, åklagaren eller rätten. åklagaren eller rätten. Förordnande om hus- Förordnande om hus- rannsakan för delgiv- rannsakan för delgiv- ning av stämning i ning skall alltid brottmål skall alltid meddelas av rätten. Kan meddelas av rätten. Kan i annat fall i annat fall husrannsakan antas bli husrannsakan antas bli av stor omfattning av stor omfattning eller medföra synnerlig eller medföra synnerlig olägenhet för den hos olägenhet för den hos vilken åtgärden företas, vilken åtgärden företas, bör, om det inte är fara bör, om ej fara är i i dröjsmål, åtgärden inte dröjsmål, åtgärden inte vidtas utan rättens vidtas utan rättens förordnande. Fråga om husrannsakan Fråga om husrannsakan får rätten ta upp på får rätten ta upp på yrkande av yrkande av undersökningsledaren undersökningsledaren eller åklagaren. Efter eller åklagaren. Efter åtalet får rätten även på åtalet får rätten även på yrkande av målsägande yrkande av målsägande eller självmant ta upp eller självmant ta upp en sådan fråga. Fråga en sådan fråga. Fråga om husrannsakan för om husrannsakan för delgivning av stämning delgivning tas upp av i brottmål tas upp av rätten självmant eller rätten självmant eller på yrkande av på yrkande av polismyndighet eller polismyndighet eller åklagaren. Förordnande om husrannsakan för eftersökande av den som skall häktas enligt beslut som avses i 24 kap. 17 § tredje stycket eller hämtas till inställelse vid rätten meddelas av polismyndighet eller polisman enligt bestämmelser i polislagen (1984:387). 5 §[3] Utan förordnande, som En polisman får företa sägs i 4 §, får polisman husrannsakan utan företa husrannsakan, om förordnande enligt 4 §, fara är i dröjsmål. Vad om det är fara i som sagts nu gäller ej dröjsmål. Detta gäller husrannsakan för dock inte husrannsakan delgivning av stämning för delgivning. 33 kap. 6 §[4] Vad i 5, 12 och 15 §§ Bestämmelserna i 5, 12 delgivningslagen och 15 §§ (1970:428) är stadgat delgivningslagen gälle ej delgivning av (1970:428) gäller inte stämning i brottmål. delgivning av stämning Stämning i tvistemål må i brottmål. ej delgivas enligt 12 § Stämning i tvistemål får delgivningslagen med delges enligt 12 § mindre anledning delgivningslagen förekommer att den sökte endast om det finns avvikit eller eljest anledning att anta att håller sig undan. den sökte har avvikit eller på annat sätt håller sig undan. Om stämning i tvistemål där förlikning om saken är tillåten inte har kunnat delges, skall rätten pröva om försöken till delgivning skall fortsätta eller om käranden skall erbjudas att själv ombesörja delgivningen. Hänsyn skall därvid tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök skall lyckas samt omständigheterna i övrigt. Om käranden inte antar erbjudandet skall stämningsansökan avvisas. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1] Senaste lydelse 1985:267. [2] Senaste lydelse 1990:443. [3] Senaste lydelse 1990:443. [4] Senaste lydelse 1970:429. 3 Ärendet och dess beredning gjordes vissa ändringar i delgivningslagstiftningen (SFS 1990:1410-1416). Bl.a. infördes en ny delgivningsform, förenklad delgivning. Reformen har utvärderats av i en rapport (1993:6) Förenklad delgivning m.m. - en utvärdering. Olika förslag till ändringar inom delgivningslagstiftningen har också från andra håll framförts till . Inom har upprättats en promemoria Vissa effektiviseringar på delgivningsområdet (Ds 1994:129). Promemorian har remissbehandlats. Dess lagförslag finns i bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i Justitie- departementet (dnr Ju94/4217). Regeringen tar i detta ärende upp promemorians förslag till lagändringar. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som utarbetats i ärendet. Förslagen som remitterades till Lagrådet finns i bilaga 3. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Vissa redaktionella ändringar och tillägg har gjorts i lagtexten. genomfördes vissa ändringar i delgivningslagstiftningen (prop. 1990/91:11, SFS 1990:1410-1416). Bland annat infördes följande nyheter. Delgivning skall kunna underlåtas oftare. En ny delgivningsform, förenklad delgivning, infördes. Området för telefondelgivning utvidgades. Surrogatdelgivning med den söktes arbetsgivare tilläts. Möjligheterna att delge en juridisk person genom en styrelsesuppleant ökades. Hemliga telefonnummer gjordes i ökad utsträckning tillgängliga för delgivningsändamål. Det aviserades i propositionen att reformen skulle utvärderas, och efter uppdrag från regeringen har avlämnat en rapport (1993:6) Förenklad delgivning m.m. - en utvärdering. Sammanfattningsvis kan sägas att funnit att de nya reglerna på det hela taget fungerar tillfredsställande. En del uppslag till förändringar finns dock i rapporten. Även från andra håll har olika förslag till ändringar inom delgivningslagstiftningen framförts till . Trots de åtgärder som mer eller mindre fortlöpande under har vidtagits för att effektivisera delgivningsverksamheten är läget bekymmersamt. Särskilt ansträngd är polisens stämningsmannaorganisation. Bristande delgivning gör ofta att ett förfarande hejdas och leder på detta sätt till effektivitetsförluster. Så t.ex. är bristande delgivning den viktigaste orsaken till att rättegångsförhandlingar får ställas in. När försök till effektiviseringar av delgivningsverksamheten övervägs måste alltid rättssäkerhetsaspekter beaktas. För att kunna tillvarata sin rätt måste alla på ett tillräckligt säkert sätt underrättas om vad som krävs av dem. Å andra sidan är det också en rättssäkerhetsfråga att den som har ett krav mot en annan inte hindras från att komma till sin rätt genom att motparten kan hålla sig undan delgivning. Ändringar av delgivningsregler innebär därför i allmänhet en balansgång. De flesta anser antagligen att det inte finns utrymme för att överlag slopa de delgivningskrav vi har eller att radikalt sänka beviskraven för att delgivning skall anses ha skett. Däremot kan systemet putsas och därvid bör alla realistiska vägar prövas. I promemorian Vissa effektiviseringar på delgivningsområdet läggs fram bl.a. vissa förslag till ändringar som gäller förenklad delgivning, förslag om ökat utrymme för husrannsakan vid delgivning, förslag om ändrade beviskrav vid delgivning med notoriskt svårdelgivna personer samt förslag om ökat delgivningsansvar för käranden i vissa tvistemål. Det finns ytterligare material att bearbeta i . En del frågor gäller delgivningen i den summariska processen eller har nära samband med den. Dessa frågor bör tas upp tillsammans med andra förslag i den utvärdering av den nya summariska processen, som och har slutfört på regeringens uppdrag. Det finns även andra delgivningsfrågor som är aktuella hos men som kräver ytterligare överväganden. Några sådana frågor gäller delgivning med juridiska personer. En ytterligare fråga gäller förslag om utvidgning av stämningsmannabehörigheten, som presenterades i skissform i den remitterade promemorian. infördes en ny delgivningsform, förenklad delgivning. Den är en variant av ordinär delgivning och regleras i 3 a § delgivningslagen (1970:428). Sedermera har reglerna justerats så att förenklad delgivning kan användas även i myndigheters initiativärenden samt anpassats till den nya postlagen (SFS 1993:1684). Se om dessa ändringar SFS 1992:1065 och 1993:1688. Förenklad delgivning bygger på tanken att den som vet om att ett mål eller ärende är anhängigt vid en myndighet i princip skall kunna delges genom att myndigheten skickar handlingar med post utan krav på mottagningsbevis eller liknande och att den sökte ärendet pågår har att bevaka sin post. Närmare bestämt går delgivningen till så att myndigheten skickar delgivningshandlingen med post och sedan minst senare som en påminnelse skickar ett meddelande om att handlingen har sänts. Delgivning anses ha skett efter det att meddelandet skickades, om det inte framstår som osannolikt att handlingen kommit fram till den söktes senast kända adress före tvåveckorstidens utgång. Den förenklade delgivningen förutsätter dock att den sökte i förväg har fått information om att förenklad delgivning kan komma att användas i målet eller ärendet. Informationen skall delges den sökte; att detta måste ske på något annat sätt än genom förenklad delgivning ligger i sakens natur. Emellertid behöver informationen inte delges om den skall ges till den som har inlett målet eller ärendet och den lämnas i nära anslutning till att dennes ansökan kommit in till myndigheten. I reformens förarbeten (prop. 1990/91:11) behandlades en del tänkbara problem i rättssäkerhets- eller effektivitetshänseenden. Bland annat diskuterades risken att förenklad delgivning i efterskott skulle klandras och att det därvid t.ex. skulle bestridas att handlingen kommit fram till den söktes adress. Vidare diskuterades risken att de som söks för delgivning på olika sätt skulle obstruera förfarandet och att detta på så sätt skulle förlora i effektivitet. I sådana frågor har gett lugnande besked och inga andra signaler har heller kommit under remissbehandlingen av promemorian. Här är enligt regeringens mening några förändringar i uppstramande riktning inte påkallade. I det följande tar regeringen upp tänkbara ändringar av andra moment i institutet förenklad delgivning. 5.2 Information redan hos kronofogdemyndigheten om förenklad delgivning Regeringens förslag: I ett mål om betalningsföre- läggande eller vanlig handräckning hos kronofogde- myndigheten skall information om förenklad delgivning kunna delges svaranden för att sådan delgivning sedan skall kunna användas genast i tingsrätten, Arbetsdomstolen eller Statens va- nämnd, om målet efter bestridande överlämnas dit för fortsatt handläggning. Promemorians förslag överensstämmer i princip med regeringens. Remissinstanserna har överlag godtagit förslaget. Skälen för regeringens förslag: Information om förenklad delgivning måste enligt dagens regler lämnas i varje mål och i varje instans. I sin rapport har redovisat resultatet av en enkät där ett antal domstolar svarat bl.a. på frågan om det skulle möta något hinder att det redan i den information som lämnas parten i underrätten uttalas att förenklad delgivning kan komma att användas även i högre instans. Ett alternativ skulle vara att detta angavs i underrättens fullföljdshänvisning. En majoritet av de tillfrågade domstolarna, , ser inget hinder mot att man redan i underrätt informerar om att förenklad delgivning kan komma att användas även i överrätt. Övriga tillfrågade domstolar, , anser förfarandet olämpligt. De påtalar risken för att en part missar informationen med tanke som förflyter mellan informationstillfället och handläggningen i överrätt och de menar även att varje instans själv skall pröva lämplig delgivningsform. Denna fråga diskuterades i propositionen (1990/91:11). Föredragande statsrådet såg ett flertal avigsidor med ett system där information om delgivning i ett ärende vid en myndighet skall avse även ett senare ärende, oftast vid en annan myndighet, och anförde i huvudsak följande. Man kan inte säkert säga vilken sorts ärende det blir fråga om och vilken myndighet det kommer att handläggas vid. Systemet skulle ofta leda till att den sökte var tvungen att hålla sig anträffbar än som är skäligt och skulle ändå få begränsas till den part som tagit initiativet till att föra saken vidare till nästa instans. Vidare borde varje myndighet själv få bestämma vilka delgivningsformer den vill använda. En annan näraliggande fråga som kommit upp i utvärdering gäller formerna för delgivning i mål som överlämnats från den summariska processen hos kronofogdemyndigheten. Förslag har därvid framförts om att information om förenklad delgivning skall kunna lämnas i målen om betalningsföreläggande och handräckning för att den fortsatta handläggningen vid tingsrätt skall underlättas när mål överlämnas dit, främst efter det att svaranden bestritt ansökan. Snarlika förslag har även framförts i skrivelser till Justitie- departementet från tingsrätterna i . I den remitterade promemorian föreslås att information skall kunna delges svaranden i mål hos kronofogdemyndigheten om betalningsföreläggande eller vanlig handräckning. Informationen skall innehålla att förenklad delgivning kan komma att användas om målet efter bestridande överlämnas till rättegång vid tingsrätt, Arbetsdomstolen eller . På detta sätt skall möjliggöras att dessa myndigheter genast skall kunna inleda kommunikationen med svaranden genom förenklad delgivning. De allra flesta remissinstanserna har välkomnat förslaget. Många har därvid också understrukit vikten av att informationen är så lättillgänglig som möjligt. Förenklad delgivning får enligt dagens regler inte avse stämningsansökningar eller andra handlingar genom vilka mål eller ärenden anhängiggörs. Även i andra delgivningshänseenden finns inskränkningar som gäller dessa typer av handlingar. Sålunda får t.ex. telefondelgivning inte användas. Skälet för dessa inskränkningar är att dessa handlingar typiskt sett har mycket stor betydelse för mottagaren. Ett system där information om förenklad delgivning lämnas endast i första instans skulle innebära effektivitetsvinster bara om också överkla- gandena, dvs. de handlingar genom vilka mål eller ärenden anhängiggörs i högre instans, fick delges motparten genom förenklad delgivning. Detta skulle utgöra ett stort avsteg från gällande principer. Det finns även andra omständigheter som av rättssäkerhetsskäl talar mot en avsevärd utvidgning av förenklad delgivning. Såsom anfördes i propositionen kan det vara svårt att i en information i första instans precisera vid vilken myndighet saken kan komma att handläggas i senare skeden och i så fall under vilka omständigheter. Det kan också uppkomma tveksamhet om sakens identitet i olika skeden, alltså vad som egentligen är "samma" ärende i olika lägen. Dessa olägenheter skulle visserligen bli mindre om systemet gjordes tillämpligt bara på domstolar och inte på andra myndigheter, men man kan ändå inte bortse från dem. Det viktigaste skälet mot den tänkta lösningen är emellertid - såsom också uppmärksammats i - att det kan komma att gå , ibland mycket , från det att information lämnas i första instans tills målet kommer upp i andra instans och eventuellt också vidare därifrån. Det bör inte begäras av parten att han skall hålla informationen om förenklad delgivning i minnet och stå till förfogande för delgivning på det sätt som är tänkt vid denna delgivningsform. Lång tidsutdräkt var enligt propositionen just ett skäl att inte tillämpa förenklad delgivning, och då var det bara en instans åt gången som diskuterades. En påminnelse i fullföljds- hänvisningen kan inte tillmätas något större värde, särskilt som den antagligen inte läses särskilt noggrant av den vinnande parten. Normalt får denne inte heller någon underrättelse om att andra parten har överklagat, åtminstone inte i domstolarna. Den beskrivna modellen att delge informationen endast i första instans skulle alltså riskera att skapa oklarhet både hos myndigheterna och framför allt hos parterna. Det står inte heller särskilt mycket att vinna; den som överklagar kan redan enligt gällande rätt tillställas information från överinstansen utan att informationen behöver delges och därmed torde också de typiskt sett svåraste delgivningsfallen vara åtgärdade. Det nu förda resonemanget återfinns också i promemorian. Remissinstanserna har överlag lämnat detta utan erinran, även om man från något håll har förordat att en större utvidgning av tillämpningsområdet övervägs på nytt. Det som har sagts har inte samma betydelse när det gäller målen som överlämnas till tingsrätt från den summariska processen, under förutsättning att man begränsar en reform till att avse just detta led i instanskedjan.