prop · GI0354 · 1995-01-01 00:00:00 — Vidare skall avdragsrätten omfatta den förbrukning av elektrisk kraft som sker i nätinnehavarnas egna anläggningar, som t.ex. transformator- eller kopplingsstationer. En nätinnehavare som köper elektrisk kraft från utlandet jämställs enligt 5 § andra stycket med producent och blir i den egenskapen skattskyldig. Avdragsbestämmelsen i 9 § 5 bör därför utformas så att nätinnehavaren får göra avdrag också för den kraft som förbrukas för det i punkten angivna ändamålet. Gemenskapsrätten innehåller inga regler om möjlighet till skattefrihet för kundförluster. Som närmare utvecklats i anslutning till 2 kap. 11 § innebär en EG-anpassning därför att möjligheten till avdrag för kundförluster slopas. Av praktiska skäl bör samma regler tillämpas för alla bränslen, vilket medför att avdragsmöjligheten föreslås upphöra att gälla även för bränslen som inte omfattas av reglerna i EG-direktiven, dvs. kolbränslen, petroleumkoks och naturgas. Regeringen bedömer det värdefullt att enhetliga regler gäller för all energibeskattning och föreslår därför - till skillnad från utredningen - att möjligheten till avdraget för kundförluster slopas även vad gäller deklaration som avser elektrisk kraft. Första - tredje styckena 10 § första stycket är tillämpligt på bränslen som förbrukas vid framställning av elektrisk kraft, oavsett om elkraften framställs i en kraftvärmeanläggning eller inte. I kommentarerna till 7 kap. 2 § andra stycket 4 och tredje stycket har kortfattat redogjorts för de ändringar av kraftvärmebeskattningen som ägt rum . Av redogörelsen följer att den författningstext som finns i den nuvarande lydelsen av 25 § tredje stycket lagen om allmän energiskatt inte heltäckande reglerar beskattningen av bränslen som förbrukas i en kraftvärmeanläggning. 10 § första stycket ger inte möjlighet till avdrag för skatt på bränsle som hänför sig till produktion av värme. Genom särskilda övergångsbestämmelser finns dock möjlighet att göra avdrag för hälften av den energiskatt på bränsle som förbrukats för produktionen av värme vid samtidig produktion av värme och skattepliktig elektrisk kraft i en kraftvärmeanläggning. I likhet med som anförts vid 7 kap. 2 § andra stycket 4 och tredje stycket, bör reglerna inte finns endast i övergångsbestämmelser. Regeringen föreslår därför att avdragsbestämmelserna om kraftvärme i deklaration för elektrisk kraft förs in i 10 § första - tredje styckena. Hälften av den energiskatt på annat bränsle än som avses i 2 kap. 1 § första stycket 3 b kan alltså dras av i deklarationen för elektrisk kraft. Bestämmelsen motsvarar av beslutad avdragsmöjlighet, dock bör, vilket torde ha varit avsikten även med den beslutade formuleringen, avdragsrätten omfatta även energiskatten på bensin. I bestämmelsen finns den bestämmelse om avdrag vid produktion av vindkraft som beslutat om. Beslutet innebär en miljöbonus för vindkraftsproducerad elkraft (bet. 1993/94:SkU34, rskr. 1993/94:297, SFS 1994:328). I de fall då en leverantör är skattskyldig för elkraften beskattas inte kraften förrän den av honom levereras till en förbrukare. Miljöbonusen skall i denna situation lämnas i form av ett avdrag som tillfaller leverantören. Denna situation regleras i förevarande paragraf, som motsvarar 25 § fjärde stycket lagen om allmän energiskatt i dess lydelse . Bestämmelsen innebär att elektrisk kraft får köpas skattefritt mot försäkran om att kraften skall användas för vissa ändamål. Enligt nuvarande bestämmelser i 26 § lagen om allmän energiskatt får annan än den som är registrerad som skattskyldig skattefritt köpa elektrisk kraft, om han lämnar en försäkran till leverantören att elkraften skall användas för något av ändamålen i 25 § första stycket a eller b samma lag. Vad som avses är förbrukning för bandrift och dylikt, annat ändamål än energialstring och framställning av bensin eller energiskattepliktigt bränsle. Möjligheten att använda försäkran vid skattefria inköp av elektrisk kraft bör finnas kvar, även om skattefriheten för tillverkningsindustrin torde ha medfört att användningsområdet minskat avsevärt för försäkransinköp av elektrisk kraft för användning bl.a. för annat ändamål än energialstring (eller, för att använda det av regeringen föreslagna uttrycket, annat ändamål än motordrift eller upp- värmning). För att avdrag enligt den föreslagna punkten 6 i 9 § första stycket skall kunna medges bör i likhet med vad som gäller övriga jämförbara avdragspunkter (punkterna 1 - 3) krävas att köparen lämnar en försäkran till säljaren om det ändamål för vilket kraften skall användas. Detta medför att en hänvisning bör göras i 11 § även till 9 § första stycket 6. De beslut som anges i 1 § är inte beskattningsbeslut, vilket innebär att lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter inte är tillämplig. Detta får till följd bl.a. att det allmänna skulle sakna både överklaganderätt och partsställning beträffande dessa beslut i den mån inte något annat föreskrivs. Detta innebär i praktiken t.ex. att om beskattningsmyndigheten bifaller en ansökan har det allmänna ingen möjlighet att överklaga beslutet och om länsrätten bifaller ett överklagande av den enskilde blir länsrätten första och sista instans. I syfte att undvika detta föreslås att skall ges talerätt. bör föra det allmännas talan även om den skattskyl- dige eller sökanden har överklagat ett beslut. Besluten överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt reglerna i lagen (1971:389) om allmänna förvaltningsdomstolar innebär detta att överklagande skall ske till länsrätten. Antalet överklagade beslut rörande punktskatter på energi är mycket lågt. Den omständigheten att en del nya typer av beslut kan överklagas enligt den nya lagen samt att ges talerätt bedöms endast marginellt påverka förvaltningsdomstolarnas målmängd. För beskattningsmyndighetens handläggning av ärenden gäller om ingenting annat föreskrivs förvaltningslagen (1986:223). Någon särskild bestämmelse om tidsfrist för överklagande av beslut om särskild avgift torde därför inte behövas i LSE. En bestämmelse om att med skatt enligt den nya lagen skall likställas skatt enligt de upphävda lagarna behövs, bl.a. eftersom avdrag enligt den nya lagen bör kunna medges även för skatt enligt de upphävda lagarna. Den reform av energibeskattningen, som genomfördes och som ändrats , berörde tillverkningsprocessen i industriell verksamhet och uppvärmningen av växthus i yrkesmässig växthusodling. Till följd av vad som beslutats bör bestämmelserna i 7 kap. 4 §, 9 kap. 2, 5, 7 och 8 §§ i den nya lagen, såvitt avser växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling, tillämpas först . Det rör sig om avdrag för respektive återbetalning av energiskatt och tre fjärdedelar av koldioxidskatten på annat bränsle än bensin eller högbeskattade oljeprodukter enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b som förbrukats för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling samt om kompensation för värme som leverererats för detta ändamål. beslutade att äldre bestämmelser om beskattningen av bränsle som används för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling skall tillämpas till utgången av (bet. 1993/94:SkU34, rskr. 1993/94:297, SFS 1994:331 och 332). Dessa äldre bestämmelser innebär att allmän energiskatt och koldioxidskatt på sådant bränsle beskattas efter skattesatser som svarar mot av de skattesatser som annars gäller. De äldre bestämmelserna finns i 1 § lagen (1974:992) om nedsättning av allmän energiskatt och koldioxidskatt. Enligt SFS 1992:881 upphör lagen att gälla vid utgången av , men bestämmelserna i 1 § skall -genom ett tillägg till övergångsbestämmelserna till denna lagändring - gälla till utgången av (se SFS 1994:331). Dessa bestämmelser avser dock enbart skatt enligt nu upphävda bestämmelser, varför en övergångsreglering för skatt enligt den nya lagen för krävs. Den lagtekniska utformningen av den nya lagen om skatt på energi innebär att de särskilda reglerna för växthusuppvärmningen bör tillämpas på energiskatt och koldioxidskatt på andra bränslen än sådana som beskattas som bensin eller oljeprodukter enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b den nya lagen. Den som är registrerad som skattskyldig för bränslen enligt någon av de lagar som upphävs genom den nya lagen bör avregistreras när den nya lagen träder i kraft. I och med avregistreringen inträder skyldighet att betala skatt för inneliggande lager av bränslen. I många fall kommer dock de tidigare skattskyldiga att registreras som skattskyldiga även enligt den nya lagen. Vad gäller bränslen enligt 2 kap. 1 § första stycket 1 - 5 kan registrering som upplagshavare komma i fråga, medan för övriga bränslen registrering enligt 4 kap. 12 § första stycket 1 eller 2 kan aktualiseras. Det rör sig om den som tillverkar eller bearbetar övriga bränslen eller i större omfattning lagrar sådana bränslen. Registrering föreslås också kunna ske av den som i större omfattning återförsäljer eller förbrukar naturgas. En bestämmelse bör därför införas om att avregistreringen enligt de äldre bestämmelserna inte medför att skyldighet att betala skatt inträder för lagret för dem som registreras enligt den nya lagen. En förutsättning är dock att de registreras som skattskyldiga vid ikraftträdandet av den nya lagen och att alltså inte någon tid förflyter då personen inte är registrerad vare sig enligt äldre eller nya bestämmelser. Vidare bör endast de bränsleslag som omfattas av den nya registreringen beröras av övergångsregleringen. Av denna punkt framgår att den som är registrerad som skattskyldig för allmän energiskatt på elektrisk kraft enligt den nuvarande lagen om allmän energiskatt automatiskt av beskattningsmyndigheten registreras som skattskyldig för energiskatt på elektrisk kraft enligt den nya lagen. Någon särskild ansökan av den skattskyldige behövs alltså inte i dessa fall. 17.3 Ändringar i annan lagstiftning I kapitel 7 har närmare diskuterats vilka förändringar som krävs av användningsområdet för högbeskattade oljeprodukter i samband med ett svenskt medlemskap i . En sådan förändring är att trafiktraktorer, till skillnad från , skall drivas med högbeskattad olja. Fordonsskatten för dessa fordon föreslås mot den bakgrunden sänkt till den nivå som gäller för trafiktraktorer som inte kan drivas med dieselolja. Lagtekniskt åstadkoms detta genom att drivmedelsdifferentieringen för fordonsskatten för trafiktraktorer slopas. Samma fordonsskatt föreslås alltså gälla för samtliga trafiktraktorer. 17.3.2Lagen om kemiska produkter Regeringen föreslår i prop. 1994/95:4 en indelning av blyfri bensin i miljöklasser samt i prop. 1994/95:11 att skatten på blyfri bensin differentieras efter den föreslagna indelningen i miljöklasser. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . Utformningen av den föreslagna lagen om skatt på energi har skett med beaktande av de föreslagna ändringarna i beskattningen av bensin. Den i prop. 1994/95:4 och 1994/95:11 föreslagna miljöklassindelningen och åtföljande skattedifferentiering berör endast bensin som är avsedd för motordrift. Bensinskatt och koldioxidskatt tas ut på sådan bensin, medan allmän energiskatt och koldioxidskatt med totalt sett lägre belopp tas ut för bensin som används för uppvärmning. I den nya lagen om skatt på energi föreslår regeringen att samma skattebelopp skall tas ut för bensin oavsett om den används för motordrift eller uppvärmning. Denna utformning av beskattningen gör det inte längre möjligt att endast miljöklassa bensin som är avsedd för motordrift, utan sådan indelning bör ske av all bensin som beskattas. Även bensin som används för uppvärmningsändamål föreslås således omfattas av miljöklassindelningen, vilket föranleder en ändring i den föreslagna lydelsen av bestämmelsen i 6 a § lagen om kemiska produkter. De bensinmängder som kan bli aktuella torde dock vara av förhållandevis liten omfattning. 17.3.3Lagen om medverkan vid polisiär övervakning föreslås sköta kontrollen av att lågbeskattade oljeprodukter inte används i båtar i strid mot bestämmelserna i (se 10 kap. 9 § LSE). Denna utvidgning av uppgifter föranleder ett tillägg till 1 § lagen (1982:1395) om medverkan vid polisiär övervakning. Denna lag reglerar medverkan för att förhindra brott. 17.3.4Lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter (LPP) föreslås tillämpas för förfarandet vid beskattning enligt LSE. LSE bör därför föras in i uppräkningen av lagar i 1 kap. 1 § första stycket 1 LPP.Av 6 kap. 2 § LSE följer att särskilda tidsfrister föreslås gälla för lämnande av deklaration i vissa fall. Det rör sig bl.a. om oregistrerad varumottagare och den som tillverkar bränslen som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1 - 5 utanför ett godkänt skatteupplag. Dessa skattskyldiga förelås redovisa skatt och deklarera för varje skattepliktig händelse. En följdändring är att i 2 kap. 2 och 8 §§ LPP införs undantag från sedvanliga redovisnings- och deklarationsregler i LPP för dessa skattskyldiga. Motsvarande ordning bör gälla även vid beskattningen av tobak och alkohol i den nya lagarna på dessa områden. Regeringen lämnar därför förslag till samtliga dessa ändringar i LPP i propositionen om nya lagar om tobaksskatt och alkoholskatt, m.m. Förhandsbesked bör kunna ges vissa förbrukare i frågor som rör beskattning enligt den nya lagen om skatt på energi. Detta föranleder en ändring i 6 kap. 1 § tredje stycket LPP. Förslag till denna ändring lämnas i den ordning som redovisats för övriga ändringar i LPP. 17.3.5Ändringar i andra lagar LSE föranleder smärre följdändringar i vissa andra författningar. Ändringar i skattebrottslagen (1971:69) och i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. aktualiseras även med anledning av de nya lagarna om tobaksskatt och alkoholskatt. Förslag till ändringar i dessa lagar i anledning av den nya lagen om skatt på energi förelås därför i propositionen om nya lagar om tobaksskatt och alkoholskatt, m.m. I denna proposition lämnar regeringen förslag till mindre följdändringar i 20 § kommunalskattelagen (1928:370) och i 1 § lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter. En följdändring i mervärdesskattelagen (1994:200) rörande en hänvisning till 9 kap. 1 § den nya lagen om skatt på energi föreslås i propositionen om mervärdesskatten och EG. En författningsteknisk och språklig översyn En av energiskatteutredningens uppgifter har varit att göra en författnings- teknisk och språklig översyn av den nuvarande energibeskattningen. Resultatet av översynen redovisas i ett förslag till ny lag om skatt på energi, som vi föreslår skall ersätta samtliga nuvarande lagar om punktskatter på energi. Den nya lagen är indelad i 15 kapitel. 1 kap. innehåller allmänna bestämmelser om lagens tillämpningsområde o.dyl. Beskattningen av bränslen regleras i 2 - 10 kap., medan bestämmelser om skatt på elektrisk kraft finns i 11 - 13 kap. 14 kap. innehåller regler om skatt på inrikes flygtrafik som bedrivs i förvärvssyfte. Överklagandebestämmelser finns i 15 kap. I den nya lagen behålls de nuvarande benämningarna koldioxidskatt och svavelskatt. Allmän energiskatt ersätts med uttrycket energiskatt. Bensinskatt respektive dieseloljeskatt motsvaras i vårt förslag av högre nivåer av energiskatten. En annan viktig uppgift för oss har varit att lämna förslag till ändringar av den gällande energiskattelagstiftningen på grund av ett svenskt medlemskap i . Vår utgångspunkt har varit att av detta skäl göra endast sådana ändringar som är nödvändiga. Ett svenskt medlemskap i innebär ändå att förhållandevis betydande förändringar behöver göras. måste införa det beskattningsförfarande och den beskattningsteknik som EG utvecklat för de produkter som omfattas av regleringen i direktiven på bränsleområdet, vilket alltså innebär förändringar av förfarandet i samband med uppbörd av skatt m.m. Gemenskapsrätten innehåller också ett flertal bestämmelser som medför att innehållet i den svenska energiskattelagstiftningen måste ändras materiellt. Vidare har vi enligt våra direktiv haft i uppgift att behandla vissa särskilda frågor, som t.ex. försäkranssystemet och deklarationsavdraget "annat ändamål än energialstring". I korthet innehåller vårt betänkande följande förslag till förändringar av den nuvarande beskattningen. Vad gäller skattebasen för energi-, koldioxid- och svavelskatterna föreslår vi att en begränsad grupp bränslen skall vara direkt skattepliktiga. Det rör sig om bensin, dieselolja, eldningsolja, fotogen, gasol, metan, naturgas, kolbränslen och petroleumkoks, eller med andra ord produkter som typiskt sett används som motorbränslen eller för uppvärmning. Dessa bränslen är i princip alltid skattepliktiga men möjlighet kommer att finnas att i vissa fall göra deklarationsavdrag respektive skattefria inköp mot försäkran eller ansökan om kompensation för skatten. Flygbensin och flygfotogen föreslås dock bli beskattade endast när bränslet används för privat flygning. Utöver dessa direkt skattepliktiga bränslen skall skatt betalas även för vissa andra bränslen när de säljs eller används som motorbränsle eller för uppvärmningsändamål. Detta gäller andra mineraloljor och vidare varje annan produkt än mineraloljor som säljs eller används som motorbränsle och slutligen andra flytande eller gasformiga kolväten som säljs eller används för uppvärmning. Inom EG regleras beskattningen av bränslen av tre rådsdirektiv, 92/12/EEG, 92/81/EEG och 92/82/EEG. Direktiv /82/EEG innehåller regler om minimiskattesatser som medlemsländerna måste tillämpa. Dessa är differentierade med hänsyn till dels slag av bränsle, dels användningsområde. Minimiskattesatser är bestämda för blyad respektive blyfri bensin, dieselolja/lätt eldningsolja, tjock eldningsolja, fotogen, gasol och metan. För samtliga dessa bränslen, med undantag för bensin och tjock eldningsolja, finns tre skilda miniminivåer. Det rör sig om användning för motordrift, uppvärmning respektive drift av stationära motorer och bl.a. motorfordon som huvudsakligen används utanför allmän väg. Vad gäller motordrift är tanken att medlemsländerna skall tillämpa samma skattesats för ett visst drivmedel oavsett om det används för drift av motorfordon, fartyg eller luftfartyg. Om en minimiskattesats inte är bestämd för ett bränsle, skall skatt tas ut efter den skatt som gäller för motsvarande bränsle. För drivmedel torde motsvarande bränsle vanligen vara dieselolja eller bensin. Gemenskapsrätten ger inte någon möjlighet att generellt tillämpa lägre skattesatser för t.ex. vissa motorbränslen. Den skattefrihet respektive de lägre skattesatser som gäller för bl.a. vegetabiliska oljor och motoralkoholer kan därför inte behållas. Vi föreslår dock att regeringen skall ges möjlighet att i särskilda fall medge nedsättning av eller befrielse från skatt på bränslen som används i försöksverksamhet inom ramen för pilotprojekt som syftar till att utveckla mer miljövänliga bränslen. Den svenska förbrukningen av de aktuella bränslena torde alltjämt vara av sådan begränsad omfattning att den kan rymmas under begreppet pilotprojekt. Högbeskattad olja skall användas i bl.a. fritidsbåtar Den högre energiskatten föreslås gälla för oljeprodukter som förbrukas i personbilar, bussar, lastbilar, trafiktraktorer samt i luftfartyg och fartyg när dessa inte används yrkesmässigt. I förhållande till dagens regler innebär detta en skattehöjning främst för de bränslen som förbrukas i trafiktraktorer och fritidsfartyg. Någon skatt skall enligt gemenskapsrätten inte tas ut för mineraloljeprodukter som förbrukas i fartyg när dessa används yrkesmässigt. För svensk del innebär detta att inte enbart diesel- och eldningsoljor utan även bensin - i de få fall som kan förekomma - skall skattebefrias när användning sker för detta ändamål. Vad gäller den föreslår vi att den nuvarande ordningen med deklarationsavdrag respektive inköp mot försäkran skall få tillämpas endast för oljeprodukter som är avsedda att förbrukas i skepp när dessa används yrkesmässigt. Olja som förbrukas i båtar skall alltid vara högbeskattad, med rätt för den som använt bränslet för drift av en båt för yrkesmässigt ändamål att i efterhand kunna få kompensation för den skatt som belastat bränslet. Ett kompensationsförfarande föreslås gälla även för bensin som använts för yrkesmässig drift av fartyg. Högre skatt på metan och naturgas som används som drivmedel Vi föreslår som ett led i EG-anpassningen att skatten på metan och naturgas anpassas till vad som gäller för huvuddelen av övriga motorbränslen, nämligen att en högre skatt skall tas ut när bränslet används för drift av motorfordon, luftfartyg eller fartyg. Annat ändamål än motordrift eller uppvärmning Vi har övervägt utformningen av deklarationsavdraget "annat ändamål än energialstring" eller - för att använda den av oss föreslagna terminologin - "annat ändamål än motordrift eller uppvärmning". Avdraget är av stor ekonomisk betydelse för delar av den energiintensiva industrin. Vi har därvid i huvudsak anslutit oss till de grundläggande tankegångar som utvecklats i rättstillämpningen. Vi har dock föreslagit vissa modifierade tolkningar avseende bl.a. reduktionsprocesser. De föreslagna ändringarna berör främst järn- och stålindustrin. En anpassning till vad som gäller inom EG medför skattefrihet för bränslen som används vid framställning av inte bara - som gäller - skattepliktiga produkter utan av samtliga mineraloljeprodukter, oavsett om de är avsedda att användas för motordrift/uppvärmning eller för något annat ändamål. Vårt förslag i den delen medför vissa skattemässiga fördelar för den petrokemiska industrin i förhållande till vad som är fallet enligt nuvarande bestämmelser. Beskattning av flygbensin och flygfotogen Flygfotogen och flygbensin beskattas endast om bränslet används för annat ändamål än drift av flygplan. En anpassning till gemenskapsrätten innebär att sådant flygbränsle skall beskattas när det förbrukas i flygplan som används för fritidsändamål. Vi föreslår att en sådan beskattning skall ske genom att förbrukarna blir skyldiga att lämna deklaration och betala skatt för det bränsle som de förbrukat vid privatflygning. Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över betänkandet (1994:85) Ny lag om skatt på energi - En teknisk översyn och EG-anpassning. Yttrande över betänkandet har lämnats av Kammarrätten i , , , , , , , , , , , , , Kemikontoret, Kungliga Svenska , i , Lant- brukarnas , Plast- och kemikalieleverantörers förening, Riksförbundet Energileverantörerna, Stiftelsen , , , , , , , , , Svenska , , , Sveriges Energiföreningars , , , , , och , , , , i , , , , Stiftelsen och Föreningen , AB , , , , , , , Trafik, Sjösportens samarbetsdelega- tion, och , Frivilliga Flygkåren, , Gröna Bilister, samt . Departementet har anmodat Datainspektionen att yttra sig över förslag till registerbestämmelser i nya lagar om tobaks-, alkohol- och energiskatt. Datainspektionen har ingenting att erinra mot förslagen. De rådsdirektiv som finns rörande beskattning av bränslen är följande. Direktiven är publicerade i Europeiska gemenskapernas officiella tidning enligt vad som anges i anslutning till respektive direktiv. Rådets direktiv /12/EEG av om den generella ordningen för punktskattepliktiga produkter och om lagring, omsättning samt kontroll över dessa produkter (EGT nr L 76, 23.3.1992 s. 1). Rådets direktiv /81/EEG av om en harmoniserad skattestruktur för mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 12). Rådets direktiv /82/EEG av om tillnärmningen av skattesatserna på mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10.1992 s. 19). Rådets direktiv /108/EEG av om ändring av direktiv /12/EEG och av direktiv /81/EEG (EGT nr L 390, 31.12.1992 s. 124). Rådet har, med stöd av artikel 8.4 i direktiv /81/EEG, genom följande beslut givit enskilda medlemsländer tillstånd att behålla olika särbestämmelser i den nationella lagstiftningen.