prop · GI03120 · 1995-01-01 00:00:00 — Produktion, distribution och användning av energi ger upphov till miljöpåverkan t.ex. av försurande ämnen, klimatpåverkande gaser och andra föroreningar med hälsoeffekter. Energipolitikens mål är att trygga tillgången på el och annan energi på med omvärlden konkurrenskraftiga villkor. Energipolitiken bör vidare utgå från vad natur och miljö kan bära. Miljöarbetet för energisektorn styrs av de utsläppsmål fastställt om utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser, svavel- och kväveoxider, flyktiga organiska ämnen samt cancerframkallande substanser. Klimatkonventionen trädde i kraft . Åtaganden inom ramen för konventionen är av stor betydelse för miljöarbetet inom energisektorn. Miljöfrågorna påverkas också av den energipolitik som bedrivs. beslutade om riktlinjer för energipolitiken - den s.k. trepartiöverenskommelsen. Tidpunkten för när kärnkraftavvecklingen kan inledas och i vilken takt den kan ske avgörs enligt dessa riktlinjer av resultatet av hushållningen med el, tillförseln av el från miljöacceptabel kraftproduktion och möjligheten att bibehålla konkurrenskraftiga priser. har tidigare uttalat (prop. 1979/80:170 NV 70, rskr. 410) att det bör slås fast att den sista reaktorn i skall stängas . Skydd mot utbyggnad av större älvar och älvsträckor har föreskrivits i lag (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. En effektivare energianvändning, biobränslen och andra förnybara energikällor bör främjas. Ett nytt program med utgångspunkt i beslut om kärnkraft- avveckling och beslutet om att begränsa utsläppen av koldioxid tas fram av (N 1994:04). Omställningen av energisystemet - klimatfrågan Miljöproblemen inom energisektorn är till stor del regionala eller globala till sin natur. Det är därför angeläget att utnyttjar möjligheterna till att internationellt driva på miljöarbetet, förbättra energieffektiviteten och främja användningen av förnybara energislag. Det är särskilt viktigt i länder som fort- farande inte effektiviserat sin energianvändning eller där efterfrågan på energi ökar stadigt. Naturligtvis behövs också aktiva nationella insatser i . Det fortsatta arbetet med att miljöanpassa energisystemet och övriga stödjande åtgärder inom ramen för klimatkonventionen kommer inte bara att ge en betydande kunskap om kostnader och åtgärdsmöjligheter i andra länder utan också bidraga till en bärkraftig utveckling av energisektorn i bl.a. . Frågan om att starta en försöksperiod för gemensamt genomförande av nationella åtaganden kommer att behandlas på klimatkonventionens första partskonferens. Avsikten med försöksperioden är bl.a att vinna erfarenheter av denna typ av styrmedel. har påbörjat ett sådant arbete och har genom bidrag och lån bidragit till att åstadkomma en miljöanpassning av energisystemen i och . har som medlem i EU nya möjligheter att medverka i det europeiska miljöarbetet. Det gäller såväl inom EU som i förhållande till de länder i som ansökt om medlemsskap. Försurningen och klimatfrågan tillhör regeringens prioriterade områden för det näraliggande miljöarbetet inom EU. bör verka för att EU inför en koldioxidskatt eller andra ekonomiska styrmedel med samma effekt. Det är också viktigt att direktivet om stora förbränningsanläggningar revideras i syfte att minska utsläppen av försurande ämnen. kommer frågan om en gemensam energipolitik upp inom EU. får i och med medlemsskapet nu möjlighet att aktivt delta i miljöanpassningen av EU:s energipolitik så att miljöfrågorna integreras i arbetet. Energieffektiviteten inom den svenska industrin har stadigt ökat. Energieffek- tivisering bidrar till dels en minskad miljöbelastning dels till att öka indust- rins konkurrenskraft och fösörjningstrygghet. Det är därför angeläget att sådan forskning och utveckling bedrivs som leder till nya och energisnålare processer inom de energiintensiva basnäringarna och att denna teknikutveckling stimuleras. Staten har program för energieffektiv processteknik som administreras av . Det är vidare nödvändigt att ytterligare främja utveckling av energisnåla produkter. bör överväga styrmedel för att stimulera till en ökad energihushållning. I det sammanhanget kan normer för elförbrukning för hushållsapparater m.m. övervägas. De svenska programmen för omställning av energisystemet utreds nu av den parlamentariskt sammansatta (N 1994:04). Kommissionen bör enligt sina direktiv utforma sina förslag till energi- och miljöpolitiska styrmedel så att omställningen och miljöanpassningen av energisystemet kan ske på samhälls- och marknadsekonomiskt riktiga grunder. Förutsättningarna för energieffektivisering och användning av förnybara energislag måste förbättras. Kommunerna har ett stort inflytande över boendet och klimathänsyn måste utgöra en integrerad del av framtida samhällsbyggnad. Detta synsätt måste också omfatta trafikplaneringen. Utvecklingen av det moderna konsumtionssamhället är avgörande för den ökande energiförbrukningen i stort. Konsumtionsmönster och människors beteende kan ses som en funktion av värde- ringar och attityder. Det finns en inneboende tröghet i förändringsprocessen, vilket gör att en genomgripande förändring kan ta tid. Det är emellertid väsent- ligt att starta en process för att påskynda denna utveckling. Ovanstående fråge- ställningar utgör en naturlig uppgift i kommunernas Agenda-21 arbete. Kundernas krav på miljöanpassade produkter har skapat en snabb marknadsan- passning. Detta börjar också skönjas inom energisektorn. utreder de samhällsekonomiska, miljö- och energipolitiska konsekvenserna av en avställning av en eller flera reaktorer . Utifrån sin analys bör kommissionen överväga och föreslå lämpliga styrmedel. Forsknings- och utvecklingsarbetet bör även fortsättningsvis bedrivas så att metoder finns tillgängliga för en säker avveckling och rivning av kärntekniska anläggningar i vilka verksamhet inte längre skall bedrivas. Kärnsäkerhetsarbetet i bör bedrivas med fortsatt höga ambitioner. Arbetet bör även i fortsättningen inriktas mot att förebygga, samt vidmakthålla och förstärka skyddet mot allvarliga tillbud och haverier. Myndigheterna bör vidareutveckla tillsynsrutinerna så att förmågan att upptäcka och åtgärda säkerhetsbrister vidmakthålls och förstärks. Inspektionsmetoderna bör ytterligare utvecklas. Reaktorinnehavarna bör ytterligare se över sitt interna säkerhetsarbete och förbättra underlaget för säkerhetsredovisningen. Erfarenhetsrapporteringen bör förbättras. bör göra särskilda insatser för att minska sannolikheten för att en kärnkraftsolycka vid med stora radioaktiva utsläpp skall inträffa före avvecklingstidpunkten för anläggningen. har bekräftat att uppfyllt sina åtaganden enligt gällande safeguardavtal. () bör även fortsättningsvis delta i arbetet med att utveckla och effektivisera "safeguardsystem". Vidare bör verka för att mottagarstaterna skall ha kontroll över kärnämnen inom eget territorium och därigenom säkerställa att sådant material inte används olagligt. Det använda kärnbränslet och kärnavfallet bör omhändertas och lagras på ett från säkerhets- och miljösynpunkt acceptabelt sätt. Genomförandet av de återstående delarna av det svenska slutförvarsprogrammet har påbörjats genom förberedelser för en inkapslingsstation och de inledande förstudierna i platsvalsprocessen. Regeringen avser att ge sådana riktlinjer för genomförandeprocessen att en god offentlig insyn blir möjlig och processen underlättas. Myndigheternas arbete bör även fortsättningsvis vara inriktat mot att behandling, mellanlagring och annan hantering samt slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall sker så att läckage av radioaktiva ämnen till omgivningen förhindras eller begränsas. Ett slutförvar för använt kärnbränsle och kärnavfall bör utföras i två huvudfaser, nämligen demonstrationsdeponering och slutförvaring. Demonstrationsdeponeringen bör omfatta endast en del av den totala mängden använt kärnbränsle och kärnavfall. Beslutet om slutförvaring bör inte tas förrän efter det att demonstrationsdeponeringen genomförts och resultaten av densamma utvärderats samt andra alternativ övervägts. En allsidighet bör därför även fortsättningsvis upprätthållas i FoU-arbetet när det gäller hanterings- och förvaringsmetoder. Det radioaktiva avfallet bör minimeras och tas om hand på ett sätt som är godtagbart med hänsyn till strålskyddet. Kriterier och bestämmelser för det låg- och medelaktiva avfallet, inklusive rivningsavfallet, samt för det högaktiva avfallet bör utvecklas och överarbetas. Regeringen har i en lagrådsremiss bl.a. föreslagit ett förbud mot mellanlagring av utländskt kärnbränsle. Nya kraftledningar bör inte konstrueras på ett sådant sätt att människor i onödan utsätts för den elektromagnetiska strålning som alstras. Trenden vad gäller ökade stråldoser till personal på de svenska kärnkraftverken måste brytas och i stället successivt minska. Utsläppen av luftföroreningar från energisektorn bör hållas på en fortsatt låg nivå även efter kärnkraftavvecklingen. Riktlinjerna för prövning av nya elproduktionsanläggningar liksom andra styrmedel för att begränsa svavel- och kväveoxidutsläpp bör ses över. har regeringens uppdrag att lämna förslag till ytterligare åtgärder för att minska utsläppen av kväveoxider . har också regeringens uppdrag att följa upp mål att minska utsläppen av flyktiga organiska ämnen . En stor källa för utsläpp av cancerframkallande ämnen och flyktiga organiska ämnen är vedeldning i små pannor och kaminer. och har tidigare föreslagit åtgärder för att minska utsläppen av luftföroreningar och andra olägenheter från småskalig vedeldning. Förslaget bereds f.n. i . Det övergripande målet är att begränsa industrins utsläpp till en sådan nivå att miljön inte tar skada. Ett annat mål är att begränsa utsläppen av klorerade organiska ämnen så att de inte ger skadlig påverkan på miljön eller hälsan. Tillförseln av metaller till skog och mark bör begränsas så att inte människors hälsa eller naturen skadas i ett långsiktigt perspektiv. För närsaltsutsläpp gäller det långsiktiga målet att förhindra att övergödning uppstår och det nationella målet är att halvera utsläppen av kväve . För att kunna uppnå detta krävs ett fortsatt åtgärdsarbete för att reducera utsläpp av metaller, VOC, organiska miljögifter, klimatpåverkande och ozonförstörande ämnen, försurande ämnen och närsalter. Pågående program för omprövning av gällande villkor i tillstånd enligt miljö- skyddslagen innebär att drygt hälften av alla industrianläggningar kommer att omprövas . Det är av stor vikt att detta program genomförs. Bland de branscher som prioriteras är skogsindustrin, järn- och stålverk, organisk kemisk industri, gruvor och mineralullsfabriker. Det är positivt att kunna konstatera att skogsindustrins utsläpp av klorerade organiska ämnen har minskats kraftigt . Effekterna av de klorfria processerna bör emellertid ananlyseras ytterligare, då även icke klorerade organiska ämnen kan ge upphov till miljöeffekter. Ett annat positivt tecken är att den tekniska utvecklingen nu gör det möjligt att utveckla teknik för s.k. slutna processer. Övergödningen av våra hav, sjöar och vattendrag måste förhindras. För kväveut- släppen gäller att vi inte kommer att kunna uppfylla det 50 procentiga reduk- tionsmålet . har därför fått i uppdrag att föreslå ytterligare åtgärder för att uppfylla detta mål. I sammanhanget bör även de sam- hällsekonomiska konsekvenserna belysas. Genomförandet av omprövningsprogrammet är av stor betydelse och i detta sammanhang måste reduktion av kväveutsläpp prioriteras. Vatten- och avloppsfrågorna ingår också i omprövningsprogrammet. Efter jord- bruket är vatten- och avloppssektorn den största utsläppskällan av kväve. För att kunna uppnå kvävereduktionsmålen krävs ökade investeringar i förbättringar av de kommunala vatten- och avloppsnäten fram . Flertalet av de föråldrade ledningssystemen bör bytas ut och förbättras. Regeringen har med anledning av detta i propositionen om Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m.m. (prop. 1994/95:25) föreslagit att bidrag skall lämnas till åtgärder inom Va- sektorn inkl. ledningsnät. Andra åtgärder kan vara att återskapa våtmarkerna som naturliga avrinningsområden för avloppsvatten. För vissa metaller kommer inte mål om en 50 procentig reduktion av utsläppen kunna uppfyllas . Som större källor för metallutsläppen kan nämnas gruvavfallsområden, avfallsdeponier, ytbehandlingsanläggningar men även skogsindustrin. För de senare är arbetet med att utveckla teknik för s.k. slutna processer av stor betydelse. Den svenska utfasningen av användningen av CFC har varit framgångsrik. har bland annat varit ledande i att hitta alternativ till CFC-baserade lösnings- medel inom industriella processer. har tillsammans med den svenska industrin en viktig roll att sprida dessa erfarenheter till andra delar av världen för att effektivare hindra uttunningen av ozonskiktet. Användningen av CFC i bl.a. handelns kylanläggningar skall avvecklas helt. Vidare bör alternativ till all användning av HCFC som köldmedium utvecklas för att en slutlig avveckling av ozonnedbrytande ämnen skall uppnås. Miljökvalitetsnormer och generella föreskrifter Miljökvalitetsnormer och generella föreskrifter hänger nära samman med varandra. Generella föreskrifter för olika typer av utsläpp kan ibland användas i stället för eller som komplement till individuella koncessionsnämndsprövningar av varje enskild industri. 5.5 Ett miljöanpassat transportsystem Det fortsatta arbetet med trafikens miljöanpassning bör baseras på en avvägning mellan behovet av att utveckla transporterna för att möta 2000-talets transportbehov och av behovet och nödvändigheten av att öka transportsystemens miljöanpassning. En grundläggande uppgift är att förändra systemet så att det klarar de krav som resenärer och transportköpare ställer på funktionella och effektiva transporter som miljö- och hälsoproblemen kan bemästras. Med begreppet ett miljöanpassat transportsystem avses ett sätt att organisera och genomföra transporter av personer och gods inom de ramar som människor och natur tål. Regeringens bedömning är att arbetet med att begränsa trafikens miljöpåverkan måste drivas vidare på ett kraftfullt sätt. Åtgärder för att skapa ett miljöanpassat transportsystem behövs dels för att åstadkomma begränsningar av utsläppen och dels för att åstadkomma ett transportmönster som är långsiktigt hållbart och förenligt med en god livsmiljö. har jämfört med många andra länder inom EU kommit långt när det gäller miljöåtgärder inom transportsektorn inte minst när det gäller åtgärder inom vägtrafiken och då särskilt krav på fordon och bränslen. har genom besluten om miljöklassning bland de renaste fordonsbränslena som står att få i världen. Ytterligare åtgärder krävs dock för att förbättra fordon och bränslen. Vidare bör den fysiska planeringen på lokal och regional nivå inriktas mot att minska transportbehovet totalt och för att möjliggöra utveckling av transporter med liten eller ingen miljöbelastning. Trafikverkens miljörapporter och Miljö-93 visar emellertid att det framgent krävs omfattande åtgärder utöver de som redan genomförts. Ver- ken visar i de senaste miljörapporterna att inte ens de etappmål som preliminärt införts i kan nås. Verken pekar främst ut be- hovet av att ytterligare reducera kväveoxiderna och inte minst koldioxidut- släppen. Behovet av att fördjupa och bredda detta arbete har redan inletts bl.a. genom ett övergripande arbete med temat "miljöanpassat transportsystem" som sker gemensamt mellan och de fyra trafikverken samt andra berörda verk och forskningsorgan. Länsstyrelserna arbetar på regeringens uppdrag med regional samhällsplanering för ett miljöanpassat transportsystem och med en nationell vision där bl.a. frågan om miljöanpassade kommunikationer behandlas. De grundläggande avvägningar som måste göras med hänsyn till såväl miljöpolitikens som kommunikationspolitikens mål har uppmärksammats av förra årets . Den fortsatta miljöanpassningen av det svenska transportsystemet kräver en bred politisk förankring då arbetet i förlängningen kommer att innebära förändringar i det svenska samhället. Regeringen avser att tillkalla en särskild parlamentarisk kommitté med uppgiften att ge förslag till en övergripande nationell plan för kommunikationer, som skall baseras på en helhetssyn. Inriktningen blir sådan att planen medverkar till att uppnå ett miljöanpassat transportsystem som välfärd och tillväxt främjas. Regeringens arbete med trafikens miljöanpassning inriktas nu efter tre huvud- linjer, nämligen: 1 - ett ökat engagemang inom EU, 2 - ett breddat och fördjupat arbete i såväl inom den kommande parlamentariska kommittén som i övrigt samt 3 - ett fortsatt internationellt arbete främst inom ECE:s och ram. Ett ökat engagemang inom EU Medlemsskapet i EU ger viktiga ramar för det svenska arbetet med att minska transporternas miljöpåverkan. Det ger ökade möjligheter att påverka unionens miljöpolitik på detta område. Huvudinriktningen för arbete med trafik- och miljöfrågor bör vara att medverka i utvecklingen av de synsätt som måste ligga som grund för utvecklingen av miljöanpassade transportsystem (t.ex. ett utvecklat kostnadsansvar) samt dels mer konkret driva frågor som berör miljökrav på fordon och bränslen. I båda fallen har erfarenheter som torde vara intressanta för andra medlems- stater inom EU. Regeringen avser att söka påskynda takten i EU:s arbete. Fler fordonskategorier bör omfattas av avgaskrav och framförhållningen när det gäller kommande krav på fordon och bränslen bör förbättras både vad gäller personbilar och lastbilar. Beträffande kväveoxider bör söka påverka EU att införa utsläppskrav på tunga fordon för tiden , vilket helt saknas. När det gäller koldioxidutsläppen och därmed bränsleförbrukningen i personbilar bör verka för att takten i arbete ökar. kommer därför att verka för att koldioxidkrav införs. I ett längre perspektiv behövs dessutom bränslen baserade på biologiska råvaror för att minska nettoutsläppen av koldioxid. I arbetet med och i övrigt beträffande investeringar i infrastruktur avser regeringen att driva att de både till sin helhet och sina delar utformas på ett sätt som medverkar till att främja en långsiktigt hållbar utveckling i i enlighet med EG:s femte miljöhandlingsprogram och vitboken om transporter. På transportområdet bör investeringarna bidra till att forma ett miljöanpassat transportsystem. Det är vidare viktigt att de strukturella effekterna av investeringarna noga övervägs och att samordning sker med övrig markanvändningsplanering. Miljökonsekvensbeskrivningar bör göras av hela system och dess delar. EU:s arbete med trafikens miljöfrågor behöver samordnas ytterligare inom . kommer att verka för en ökad integrering mellan berörda direktorat i kommissionen när det gäller dessa frågor. får i uppdrag att utforma ett förslag för minskade utsläpp från arbetsfordon med syfte att minska emissionerna av buller och avgaser. En viktig utgångspunkt för detta arbete är gällande och kommande EG-direktiv. Ett breddat och fördjupat arbete i Det nationella svenska arbetet med att öka miljöanpassningen av transportsystemet kommer att intensifieras under mandatperiooden. kommer ett flertal utredningar att lämna delförslag som berör trafiksektorns miljöanpassning. avser regeringen att pröva flera åtgärder på fordonsområdet. bör i princip likartade krav gälla för sjö- och luftfartstransporter som för landbaserade källor vad beträffar buller samt utsläpp till luft och vatten. Arbetet med sjö- och luftfartens miljöfrågor måste dock i stor utsträckning lösas inom ramen för det internationella samarbetet inom IMO (International organisation), (organisation) och EU (Europeiska Unionen). har i sin rapport visat på behovet av att begränsa fritidsbåtssektorns miljöpåverkan. Regeringen avser att verka för att åtgärder vidtas i syfte att minska fritidsbåtssektorns utsläpp. Detta kan bl.a. ske genom regler för saluförande av nya fritidsbåtsmotorer. , som skall lämna förslag på en miljöklassindelning av snöskotrar med avseende på buller och avgaser samt därtill hörande ekonomiska styrmedel, skall även utreda förutsättningarna för ett motsvarande system för fritidsbåtsmotorer. Detta redovisas till regeringen med delredovisning . Regeringen avser att fortsätta stimulera utvecklingen av alternativa teknologier för alla slags bilar. Kommunikationsforskningsberedningens och arbete med alternativa fordon måste följas upp. Regeringen bedömer dock att sådana teknologier kommer att få ett påtagligt genomslag först på lång sikt. Inom bränsleområdet är det regeringens avsikt att bland annat verka för att införa en miljöklass 1 för bensin samt överväga åtgärder för att öka använd- ningen av alkylatbensin. Blyad bensin har fasats ut och oblyad bensin i miljö- klass 3 kommer inte att säljas efter enligt överenskommelse mellan och . Vidare bör även en sänkning av svavelhalten i bunkerolja eftersträvas. Ekonomiska styrmedel är ett viktigt instrument då det gäller att stimulera introduktionen av renare fordon och bränslen. bör därför med högsta prioritet arbeta för att utveckla EG:s direktiv vad beträffar ekonomiska styrmedel. På en nationell nivå kan styrmedlen utvecklas ytterligare inom ramen för gällande direktiv. Avgifter som belastar de olika transportslagen bör utformas så att den ur miljösynpunkt bästa tekniken och renaste bränslena gynnas. Även denna fråga måste dock i stor utsträckning ses i ett internationellt perspektiv. Frågan om ett internationellt index för sjöfartens säkerhets- och miljöfrågor diskuteras inom IMO med syfte att bl.a. premiera de fartyg som reducerar sjöfartens negativa miljöpåverkan. Inom finns accept för en differentiering av flygplatsernas landningsavgifter så att de minst bullrande planen premieras. Motsvarande möjlighet med avseende på luftutsläppen diskuteras. Regeringen föreslog i proposition 1993/94:25 vissa ekonomisk-politiska åtgärder, att anslås redan innevarande budgetår på tilläggsbudget på ett särskilt anslag inom verksamhets-område för sysselsättningsskapande åtgärder. De därigenom föreslagna medlen bör användas till att öka underhålls- och reinveste-ringsåtgärder på vägar och järnvägar. Däribland innefattas bl.a. åtgärder för att förbättra miljön, t.ex. åtgärder mot trafikbuller. Förbättrad markanvändningsplanering på lokal och regional nivå kan bidra till att minska transportbehovet och möjliggöra utveckling av alternativ till vägtransporter. Den fysiska planeringen ger möjligheter att bidra till ett förbättrat transportsystem. Det är angeläget med en noggrann värdering av projektens miljöpåverkan i ett tidigt skede av planeringsprocessen. Koordineringen av planering av och investering i transportinfrastruktur bör utvecklas. Ett väl utbyggt järnvägsnät och ett väl utvecklat system för sjöfart som uppfyller högt ställda miljö- och servicekrav bör vara viktiga inslag i ett framtida miljöanpassat transportsystem. Järnvägsnätet bör binda ihop folkrika regioner såväl i som i . En samhällsekonomisk analys bör utgöra en del av underlaget för beslut om prioriteringar mellan transportslagen och mellan olika projekt. De olika trafikverken bör utveckla beskrivningen av projektens miljökonsekvenser vad gäller projektens bidrag till att uppfylla antagna miljömål. Sambanden mellan långsiktig investeringsplanering och markanvändning, bebyggelseutveckling och hushållning med naturresurser bör klarläggas. Investeringsplaneringen bör i större utsträckning omfatta frågor som berör de större tätorterna. Möjligheterna att främja den regionala och lokala kollektivtrafiken bör beaktas inför nästa planeringsomgång. En väl utbyggd kollektivtrafik i de stora och medelstora tätorterna är en förutsättning för ett miljöanpassat transportsystem. Kollektivtrafiken måste utvecklas i nära samspel med bebyggelseutvecklingen. Det måste också finnas ändamålsenliga bytespunkter mellan interregional, regional och lokal trafik samt mellan olika trafikslag.